# Den Europæiske Unions L 277/2015

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 277 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 58. årgang22. oktober 2015 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 277

Dansk udgave

Retsforskrifter

58. årgang22. oktober 2015

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2015/1893 af 5. oktober 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske Fællesskab | 1 |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2015/1894 af 5. oktober 2015 om indgåelse af protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde | 4 |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2015/1895 af 16. oktober 2015 om forbud mod fiskeri efter havtaske i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag | 7 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2015/1896 af 16. oktober 2015 om forbud mod fiskeri efter kulmule i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag | 9 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1897 af 21. oktober 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 2056/2001 for så vidt angår landingsforpligtelsen | 11 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2015/1898 af 21. oktober 2015 om afvisning af en anden sundhedsanprisning af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (
  1
  ) | 13 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1899 af 21. oktober 2015 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 15 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2015/1900 af 5. oktober 2015 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet ved stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side, for så vidt angår stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse om vedtagelse af dets forretningsorden | 17 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1901 af 20. oktober 2015 om fastlæggelse af regler om certifikatudstedelse og af et standardsundhedscertifikat til brug ved import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand og om ophævelse af beslutning 2003/56/EF
  (meddelt under nummer C(2015) 7013)

   (
  1
  ) | 32 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

INTERNATIONALE AFTALER

*

Rådets afgørelse (EU) 2015/1893 af 5. oktober 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske Fællesskab

1

*

Rådets afgørelse (EU) 2015/1894 af 5. oktober 2015 om indgåelse af protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde

4

FORORDNINGER

*

Kommissionens forordning (EU) 2015/1895 af 16. oktober 2015 om forbud mod fiskeri efter havtaske i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag

7

*

Kommissionens forordning (EU) 2015/1896 af 16. oktober 2015 om forbud mod fiskeri efter kulmule i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag

9

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1897 af 21. oktober 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 2056/2001 for så vidt angår landingsforpligtelsen

11

*

Kommissionens forordning (EU) 2015/1898 af 21. oktober 2015 om afvisning af en anden sundhedsanprisning af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (
  1
  )

1

13

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1899 af 21. oktober 2015 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

15

AFGØRELSER

*

Rådets afgørelse (EU) 2015/1900 af 5. oktober 2015 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet ved stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side, for så vidt angår stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse om vedtagelse af dets forretningsorden

17

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1901 af 20. oktober 2015 om fastlæggelse af regler om certifikatudstedelse og af et standardsundhedscertifikat til brug ved import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand og om ophævelse af beslutning 2003/56/EF
  (meddelt under nummer C(2015) 7013)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2015) 7013)

1

32

| | | III   Andre retsaktern |
| --- | --- | --- |
| | | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 244/14/KOL af 26. juni 2014 om eventuel støtte til Nasjonal digital læringsarena (NDLA) [2015/1902] | 41 |

III   Andre retsaktern

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 244/14/KOL af 26. juni 2014 om eventuel støtte til Nasjonal digital læringsarena (NDLA) [2015/1902]

41

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 140/2014 af 13. februar 2014 om godkendelse af aktivstoffet spinetoram, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ( EUT L 44 af 14.2.2014 ) | 60 |
| | * | Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 447/2014 af 2. maj 2014 om nærmere gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) ( EUT L 132 af 3.5.2014 ) | 60 |
| | * | Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald ( EUT L 190 af 12.7.2006 ) | 61 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 140/2014 af 13. februar 2014 om godkendelse af aktivstoffet spinetoram, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ( EUT L 44 af 14.2.2014 )

( EUT L 44 af 14.2.2014 )

60

*

Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 447/2014 af 2. maj 2014 om nærmere gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) ( EUT L 132 af 3.5.2014 )

( EUT L 132 af 3.5.2014 )

60

*

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald ( EUT L 190 af 12.7.2006 )

( EUT L 190 af 12.7.2006 )

61

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/1

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1893

af 5. oktober 2015

om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske Fællesskab

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 7,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen

under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 15. november 2007 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 31/2008 om indgåelse af fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Madagaskar (1) (i det følgende benævnt »aftalen«). Den gældende protokol til aftalen udløb den 31. december 2014. |
| --- | --- |

(1)

Den 15. november 2007 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 31/2008 om indgåelse af fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Madagaskar (1) (i det følgende benævnt »aftalen«). Den gældende protokol til aftalen udløb den 31. december 2014.

| (2) | Den Europæiske Union har forhandlet med Republikken Madagaskar om en ny protokol til aftalen (i det følgende benævnt »protokollen«), ifølge hvilken EU-fartøjer tildeles fiskerimuligheder i den fiskerizone, der hører under Republikken Madagaskars jurisdiktion. |
| --- | --- |

(2)

Den Europæiske Union har forhandlet med Republikken Madagaskar om en ny protokol til aftalen (i det følgende benævnt »protokollen«), ifølge hvilken EU-fartøjer tildeles fiskerimuligheder i den fiskerizone, der hører under Republikken Madagaskars jurisdiktion.

| (3) | Denne protokol er i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2014/929/EU (2) blevet undertegnet og finder midlertidig anvendelse fra den 1. januar 2015. |
| --- | --- |

(3)

Denne protokol er i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2014/929/EU (2) blevet undertegnet og finder midlertidig anvendelse fra den 1. januar 2015.

| (4) | Ved aftalens artikel 9 nedsættes der en blandet komité, der skal kontrollere anvendelsen af den pågældende aftale. Desuden kan Den Blandede Komité i overensstemmelse med protokollen godkende visse ændringer af protokollen. For at lette godkendelsen af sådanne ændringer bør Kommissionen med forbehold af særlige betingelser bemyndiges til at godkende dem efter en forenklet procedure. |
| --- | --- |

(4)

Ved aftalens artikel 9 nedsættes der en blandet komité, der skal kontrollere anvendelsen af den pågældende aftale. Desuden kan Den Blandede Komité i overensstemmelse med protokollen godkende visse ændringer af protokollen. For at lette godkendelsen af sådanne ændringer bør Kommissionen med forbehold af særlige betingelser bemyndiges til at godkende dem efter en forenklet procedure.

| (5) | Protokollen bør godkendes — |
| --- | --- |

(5)

Protokollen bør godkendes —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Republikken Madagaskar og Det Europæiske Fællesskab, godkendes hermed på Unionens vegne.

Artikel 2

Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i protokollens artikel 16.

Artikel 3

Med forbehold af bestemmelserne og betingelserne i bilaget bemyndiges Kommissionen til på Unionens vegne at godkende de ændringer af protokollen, som Den Blandede Komité foretager.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 5. oktober 2015.

På Rådets vegne

N. SCHMIT

Formand

---

(1)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 1.

1

(2)  EUT L 365 af 19.12.2014, s. 6.

2

---

BILAG

Bemyndigelsens omfang og procedure for fastlæggelse af Unionens holdning i Den Blandede Komité

| 1. | Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Madagaskar og i givet fald, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:






  a) | revision af fiskerimulighederne samt revision af den finansielle modydelse og ændringer af den gældende protokol og bilaget hertil i overensstemmelse med protokollens artikel 8, stk. 1 og 2 |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Madagaskar og i givet fald, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:

a)

revision af fiskerimulighederne samt revision af den finansielle modydelse og ændringer af den gældende protokol og bilaget hertil i overensstemmelse med protokollens artikel 8, stk. 1 og 2

| b) | fastsættelse af fiskerimulighederne i overensstemmelse med protokollens artikel 9, stk. 6 |
| --- | --- |

b)

fastsættelse af fiskerimulighederne i overensstemmelse med protokollens artikel 9, stk. 6

| c) | afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 6 |
| --- | --- |

c)

afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 6

| d) | vedtagelse af foranstaltninger med henblik på en bæredygtig forvaltning af de fiskeressourcer, som er omfattet af denne protokol, og vedrørende EU-fiskefartøjernes fiskeri i overensstemmelse med protokollens artikel 7, stk. 4 |
| --- | --- |

d)

vedtagelse af foranstaltninger med henblik på en bæredygtig forvaltning af de fiskeressourcer, som er omfattet af denne protokol, og vedrørende EU-fiskefartøjernes fiskeri i overensstemmelse med protokollens artikel 7, stk. 4

| e) | tilpasning af bestemmelserne om betingelserne for fiskeri samt gennemførelsesbestemmelserne for protokollen og bilagene i overensstemmelse med protokollens artikel 8, punkt 3. |
| --- | --- |

e)

tilpasning af bestemmelserne om betingelserne for fiskeri samt gennemførelsesbestemmelserne for protokollen og bilagene i overensstemmelse med protokollens artikel 8, punkt 3.

| 2. | I Den Blandede Komité skal Unionen:






  a) | handle i overensstemmelse med de mål, som den forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik |
| --- | --- | --- |

2.

I Den Blandede Komité skal Unionen:

a)

handle i overensstemmelse med de mål, som den forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

| b) | følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om meddelelsen om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension |
| --- | --- |

b)

følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om meddelelsen om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension

| c) | fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. |
| --- | --- |

c)

fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer.

| 3. | Når en afgørelse om ændringer af protokollen, som nævnt i punkt 1, forventes at blive vedtaget på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen, i betragtning.
  Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene i rette tid inden det relevante møde i Den Blandede Komité et dokument, der fastlægger enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.
  Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a) og b), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument afhængigt af, hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.
  Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, således at Unionens holdning tager hensyn til de nye elementer, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer. |
| --- | --- |

3.

Når en afgørelse om ændringer af protokollen, som nævnt i punkt 1, forventes at blive vedtaget på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen, i betragtning.

Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene i rette tid inden det relevante møde i Den Blandede Komité et dokument, der fastlægger enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.

Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a) og b), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument afhængigt af, hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.

Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, således at Unionens holdning tager hensyn til de nye elementer, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.

| 4. | Kommissionen opfordres til i rette tid at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af alle forslag, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen opfordres til i rette tid at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af alle forslag, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse.

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/4 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/4

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1894

af 5. oktober 2015

om indgåelse af protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 7,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 19. december 2006 godkendte Rådet ved vedtagelse af forordning (EF) nr. 2027/2006 (1) fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde (i det følgende benævnt »aftalen«). Protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem de to parter (2), udløb den 31. august 2014. |
| --- | --- |

(1)

Den 19. december 2006 godkendte Rådet ved vedtagelse af forordning (EF) nr. 2027/2006 (1) fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde (i det følgende benævnt »aftalen«). Protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem de to parter (2), udløb den 31. august 2014.

| (2) | Den Europæiske Union har ført forhandlinger med Republikken Kap Verde om en ny protokol (i det følgende benævnt »protokollen«) til aftalen, ifølge hvilken EU-fartøjer tildeles fiskerimuligheder i den fiskerizone, som fiskerimæssigt hører under Republikken Kap Verdes højhedsområde eller jurisdiktion. |
| --- | --- |

(2)

Den Europæiske Union har ført forhandlinger med Republikken Kap Verde om en ny protokol (i det følgende benævnt »protokollen«) til aftalen, ifølge hvilken EU-fartøjer tildeles fiskerimuligheder i den fiskerizone, som fiskerimæssigt hører under Republikken Kap Verdes højhedsområde eller jurisdiktion.

| (3) | Rådet har ved afgørelse 2014/948/EU (3) godkendt undertegnelsen og den midlertidige anvendelse af denne protokol, under forudsætning af, at den senere indgås. |
| --- | --- |

(3)

Rådet har ved afgørelse 2014/948/EU (3) godkendt undertegnelsen og den midlertidige anvendelse af denne protokol, under forudsætning af, at den senere indgås.

| (4) | I henhold til aftalen er der nedsat en blandet komité, som har til opgave at overvåge anvendelsen af aftalen. Herudover kan den blandede komité i overensstemmelse med protokollen godkende visse ændreringer heraf. For at lette godkendelsen af disse ændringer, bør Kommissionen på bestemte betingelser bemyndiges til at godkende ændringerne ved en forenklet procedure. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til aftalen er der nedsat en blandet komité, som har til opgave at overvåge anvendelsen af aftalen. Herudover kan den blandede komité i overensstemmelse med protokollen godkende visse ændreringer heraf. For at lette godkendelsen af disse ændringer, bør Kommissionen på bestemte betingelser bemyndiges til at godkende ændringerne ved en forenklet procedure.

| (5) | Protokollen bør godkendes — |
| --- | --- |

(5)

Protokollen bør godkendes —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde, godkendes på Unionens vegne.

Artikel 2

Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i protokollens artikel 16.

Artikel 3

Med forbehold af bestemmelserne og betingelserne i bilaget til denne afgørelse og artikel 9 i aftalen bemyndiges Kommissionen til på Unionens vegne at godkende de ændringer af protokollen, som foretages af Den Blandede Komité.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 5. oktober 2015.

På Rådets vegne

N. SCHMIT

Formand

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2027/2006 af 19. december 2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde (EUT L 414 af 30.12.2006, s. 1).

1

(2)  EUT L 181 af 9.7.2011, s. 2.

2

(3)  Rådets afgørelse 2014/948/EU af 15. december 2014 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af protokollen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde (EUT L 369 af 24.12.2014, s. 1).

3

---

BILAG

Bemyndigelsens omfang og procedure for fastlæggelse af Unionens holdning i Den Blandede Komité

| 1. | Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Kap Verde og, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, i givet fald at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:






  a) | revision af fiskerimulighederne, forholdsmæssig tilpasning af den finansielle modydelse og foretagelse af de fornødne ændringer i overensstemmelse med protokollens artikel 5 |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Kap Verde og, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, i givet fald at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:

a)

revision af fiskerimulighederne, forholdsmæssig tilpasning af den finansielle modydelse og foretagelse af de fornødne ændringer i overensstemmelse med protokollens artikel 5

| b) | afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 3 |
| --- | --- |

b)

afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 3

| c) | tilpasning af bestemmelserne om betingelserne for fiskeri samt gennemførelsesbestemmelserne for protokollen og bilagene dertil i overensstemmelse med protokollens artikel 5, stk. 2 |
| --- | --- |

c)

tilpasning af bestemmelserne om betingelserne for fiskeri samt gennemførelsesbestemmelserne for protokollen og bilagene dertil i overensstemmelse med protokollens artikel 5, stk. 2

| d) | træffe foranstaltninger til bæredygtig forvaltning af fiskeressourcer, der har indvirkning på EU-fartøjernes fiskeri, i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 4 og 6. |
| --- | --- |

d)

træffe foranstaltninger til bæredygtig forvaltning af fiskeressourcer, der har indvirkning på EU-fartøjernes fiskeri, i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 4 og 6.

| 2. | I Den Blandede Komité, der er nedsat i henhold til aftalens artikel 9, skal Unionen:






  a) | handle i overensstemmelse med de mål, som Unionen forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik |
| --- | --- | --- |

2.

I Den Blandede Komité, der er nedsat i henhold til aftalens artikel 9, skal Unionen:

a)

handle i overensstemmelse med de mål, som Unionen forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

| b) | følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om en meddelelse om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension |
| --- | --- |

b)

følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om en meddelelse om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension

| c) | fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. |
| --- | --- |

c)

fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer.

| 3. | Når en afgørelse om ændringer af protokollen som nævnt i punkt 1 forventes at blive vedtaget på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen, i betragtning.
  Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene rettidigt inden det relevante møde i Den Blandede Komité et dokument med enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.
  Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument, afhængigt af hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.
  Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, så Unionens holdning tager de nye elementer i betragtning, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.
  Kommissionen opfordres til rettidigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af alle de forslag, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse. |
| --- | --- |

3.

Når en afgørelse om ændringer af protokollen som nævnt i punkt 1 forventes at blive vedtaget på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen, i betragtning.

Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene rettidigt inden det relevante møde i Den Blandede Komité et dokument med enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.

Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument, afhængigt af hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.

Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, så Unionens holdning tager de nye elementer i betragtning, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.

Kommissionen opfordres til rettidigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af alle de forslag, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse.

---

FORORDNINGER

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/7

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2015/1895

af 16. oktober 2015

om forbud mod fiskeri efter havtaske i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 36, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Rådets forordning (EU) 2015/104 (2) er der fastsat kvoter for 2015. |
| --- | --- |

(1)

Ved Rådets forordning (EU) 2015/104 (2) er der fastsat kvoter for 2015.

| (2) | Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, har fiskeriet efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til nærværende forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, nået et sådant omfang, at den kvote, der er tildelt for 2015, er opbrugt. |
| --- | --- |

(2)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, har fiskeriet efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til nærværende forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, nået et sådant omfang, at den kvote, der er tildelt for 2015, er opbrugt.

| (3) | Derfor er det nødvendigt at forbyde fiskeri efter den pågældende bestand — |
| --- | --- |

(3)

Derfor er det nødvendigt at forbyde fiskeri efter den pågældende bestand —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Opbrugt kvote

Den fiskekvote, som for 2015 er tildelt den medlemsstat, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, for den i samme bilag omhandlede bestand, anses for at være opbrugt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag.

Artikel 2

Forbud

Fiskeri efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, er forbudt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag. Det er navnlig forbudt at opbevare om bord, overføre, omlade og lande fisk af denne bestand fanget af de pågældende fartøjer efter den pågældende dato.

Artikel 3

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

For formanden

João AGUIAR MACHADO

Generaldirektør for maritime anliggender og fiskeri

---

(1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.

1

(2)  Rådets forordning (EU) 2015/104 af 19. januar 2015 om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande, om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 779/2014 (EUT L 22 af 28.1.2015, s. 1).

2

---

BILAG

| Nr. | 49/TQ104 |
| --- | --- |
| Medlemsstat | Belgien |
| Bestand | ANF/8ABDE. |
| Art | Havtaske (Lophiidae) |
| Område | VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe |
| Dato | 19.9.2015 |

Nr.

49/TQ104

Medlemsstat

Belgien

Bestand

ANF/8ABDE.

Art

Havtaske (Lophiidae)

Område

VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe

Dato

19.9.2015

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/9 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/9

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2015/1896

af 16. oktober 2015

om forbud mod fiskeri efter kulmule i VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe fra fartøjer, der fører belgisk flag

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 36, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Rådets forordning (EU) 2015/104 (2) er der fastsat kvoter for 2015. |
| --- | --- |

(1)

Ved Rådets forordning (EU) 2015/104 (2) er der fastsat kvoter for 2015.

| (2) | Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, har fiskeriet efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til nærværende forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, nået et sådant omfang, at den kvote, der er tildelt for 2015, er opbrugt. |
| --- | --- |

(2)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, har fiskeriet efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til nærværende forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, nået et sådant omfang, at den kvote, der er tildelt for 2015, er opbrugt.

| (3) | Derfor er det nødvendigt at forbyde fiskeri efter den pågældende bestand — |
| --- | --- |

(3)

Derfor er det nødvendigt at forbyde fiskeri efter den pågældende bestand —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Opbrugt kvote

Den fiskekvote, som for 2015 er tildelt den medlemsstat, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, for den i samme bilag omhandlede bestand, anses for at være opbrugt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag.

Artikel 2

Forbud

Fiskeri efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i medlemsstaten, er forbudt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag. Det er navnlig forbudt at opbevare om bord, overføre, omlade og lande fisk af denne bestand fanget af de pågældende fartøjer efter den pågældende dato.

Artikel 3

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

For formanden

João AGUIAR MACHADO

Generaldirektør for maritime anliggender og fiskeri

---

(1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.

1

(2)  Rådets forordning (EU) 2015/104 af 19. januar 2015 om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande, om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 779/2014 (EUT L 22 af 28.1.2015, s. 1).

2

---

BILAG

| Nr. | 48/TQ104 |
| --- | --- |
| Medlemsstat | Belgien |
| Bestand | HKE/8ABDE. |
| Art | Kulmule (Merluccius merluccius) |
| Område | VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe |
| Dato | 19.9.2015 |

Nr.

48/TQ104

Medlemsstat

Belgien

Bestand

HKE/8ABDE.

Art

Kulmule (Merluccius merluccius)

Område

VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe

Dato

19.9.2015

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/11

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1897

af 21. oktober 2015

om ændring af forordning (EF) nr. 2056/2001 for så vidt angår landingsforpligtelsen

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer (1), særlig artikel 48, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (2) fastsætter et mål om gradvis at bringe udsmid til ophør ved at indføre en forpligtelse til at lande fangster af arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger. Visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 2056/2001 (3) om yderligere tekniske foranstaltninger til genopbygning af torskebestandene i Nordsøen og vest for Skotland forpligter fiskerne til at smide fisk ud. For at fjerne uoverensstemmelserne mellem den nævnte forordning og landingsforpligtelsen, og for at landingsforpligtelsen kan gennemføres i praksis, bør disse bestemmelser ændres. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (2) fastsætter et mål om gradvis at bringe udsmid til ophør ved at indføre en forpligtelse til at lande fangster af arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger. Visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 2056/2001 (3) om yderligere tekniske foranstaltninger til genopbygning af torskebestandene i Nordsøen og vest for Skotland forpligter fiskerne til at smide fisk ud. For at fjerne uoverensstemmelserne mellem den nævnte forordning og landingsforpligtelsen, og for at landingsforpligtelsen kan gennemføres i praksis, bør disse bestemmelser ændres.

| (2) | For at sikre gennemførelsen af landingsforpligtelsen bør navnlig forordning (EF) nr. 2056/2001 ændres ved at fastsætte krav om, at alle utilsigtede fangster af marine organismer af arter, der er omfattet af landingsforpligtelsen, som overskrider grænserne for fangstsammensætningen, skal landes og afskrives på kvoterne. |
| --- | --- |

(2)

For at sikre gennemførelsen af landingsforpligtelsen bør navnlig forordning (EF) nr. 2056/2001 ændres ved at fastsætte krav om, at alle utilsigtede fangster af marine organismer af arter, der er omfattet af landingsforpligtelsen, som overskrider grænserne for fangstsammensætningen, skal landes og afskrives på kvoterne.

| (3) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur — |
| --- | --- |

(3)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 2056/2001 foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 2 tilføjes som nr. 3:
  »3)   »utilsigtede fangster«: utilsigtede fangster af marine organismer, som i henhold til artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (4) skal landes og afskrives på kvoterne, enten fordi de er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, eller fordi de overstiger de tilladte mængder i henhold til reglerne om fangstsammensætning og bifangst.

  (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).«" |
| --- | --- |

1)

I artikel 2 tilføjes som nr. 3:

»3)   »utilsigtede fangster«: utilsigtede fangster af marine organismer, som i henhold til artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (4) skal landes og afskrives på kvoterne, enten fordi de er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, eller fordi de overstiger de tilladte mængder i henhold til reglerne om fangstsammensætning og bifangst.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).«"

| 2) | Som artikel 9a indsættes følgende:
  »Artikel 9a
  I tilfælde af fangster af marine organismer af en art, som er omfattet af landingsforpligtelsen, ud over de tilladte procentsatser eller mængder, der er fastsat i artikel 4, stk. 1-6, artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7 og artikel 8 til denne forordning, finder artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendelse. Sådanne utilsigtede fangster landes og afskrives på kvoterne. Sådanne utilsigtede fangster anses ikke for at udgøre en overtrædelse af de tilladte procentsatser for fangstsammensætningen, der er angivet i de nævnte artikler.« |
| --- | --- |

2)

Som artikel 9a indsættes følgende:

»Artikel 9a

I tilfælde af fangster af marine organismer af en art, som er omfattet af landingsforpligtelsen, ud over de tilladte procentsatser eller mængder, der er fastsat i artikel 4, stk. 1-6, artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7 og artikel 8 til denne forordning, finder artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendelse. Sådanne utilsigtede fangster landes og afskrives på kvoterne. Sådanne utilsigtede fangster anses ikke for at udgøre en overtrædelse af de tilladte procentsatser for fangstsammensætningen, der er angivet i de nævnte artikler.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

Jean-Claude JUNCKER

Formand

---

(1)  EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2056/2001 af 19. oktober 2001 om yderligere tekniske foranstaltninger til genopbygning af torskebestandene i Nordsøen og vest for Skotland (EFT L 277 af 20.10.2001, s. 13).

3

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/13 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/13

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2015/1898

af 21. oktober 2015

om afvisning af en anden sundhedsanprisning af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 18, stk. 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006 er sundhedsanprisninger af fødevarer forbudt, medmindre de er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med samme forordning og opført på en liste over tilladte anprisninger. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006 er sundhedsanprisninger af fødevarer forbudt, medmindre de er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med samme forordning og opført på en liste over tilladte anprisninger.

| (2) | Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at lederne af fødevarevirksomheder kan sende ansøgninger om godkendelse af sundhedsanprisninger til en medlemsstats nationale kompetente myndighed. Den nationale kompetente myndighed skal videresende gyldige ansøgninger til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), i det følgende benævnt »autoriteten«, med henblik på en videnskabelig vurdering samt til Kommissionen og medlemsstaterne til orientering. |
| --- | --- |

(2)

Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at lederne af fødevarevirksomheder kan sende ansøgninger om godkendelse af sundhedsanprisninger til en medlemsstats nationale kompetente myndighed. Den nationale kompetente myndighed skal videresende gyldige ansøgninger til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), i det følgende benævnt »autoriteten«, med henblik på en videnskabelig vurdering samt til Kommissionen og medlemsstaterne til orientering.

| (3) | Autoriteten skal afgive udtalelse om den pågældende sundhedsanprisning. |
| --- | --- |

(3)

Autoriteten skal afgive udtalelse om den pågældende sundhedsanprisning.

| (4) | Kommissionen skal træffe beslutning vedrørende eventuel godkendelse af sundhedsanprisninger under hensyntagen til autoritetens udtalelse. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen skal træffe beslutning vedrørende eventuel godkendelse af sundhedsanprisninger under hensyntagen til autoritetens udtalelse.

| (5) | Som opfølgning på en ansøgning, som Clasado Limited indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende Bimuno® GOS og reduktion af tarmgener (spørgsmål nr. EFSA-Q-2014-00022 (2)). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Regelmæssigt dagligt indtag af 1,37 g galacto-oligosaccharider fra Bimuno® kan reducere mavegener«. |
| --- | --- |

(5)

Som opfølgning på en ansøgning, som Clasado Limited indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende Bimuno® GOS og reduktion af tarmgener (spørgsmål nr. EFSA-Q-2014-00022 (2)). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Regelmæssigt dagligt indtag af 1,37 g galacto-oligosaccharider fra Bimuno® kan reducere mavegener«.

| (6) | Den 16. juli 2014 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af Bimuno® GOS og reduktion af tarmgener. Autoriteten bemærkede desuden i sin udtalelse, at alle de humane og ikke-humane undersøgelser, ansøgeren havde fremlagt som dokumentation for denne anprisning — bortset fra en enkelt, ikke offentliggjort human interventionsundersøgelse — allerede var blevet indsendt i forbindelse med tidligere ansøgninger vedrørende samme anprisning og var blevet vurderet med negativt resultat (3). Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes. |
| --- | --- |

(6)

Den 16. juli 2014 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af Bimuno® GOS og reduktion af tarmgener. Autoriteten bemærkede desuden i sin udtalelse, at alle de humane og ikke-humane undersøgelser, ansøgeren havde fremlagt som dokumentation for denne anprisning — bortset fra en enkelt, ikke offentliggjort human interventionsundersøgelse — allerede var blevet indsendt i forbindelse med tidligere ansøgninger vedrørende samme anprisning og var blevet vurderet med negativt resultat (3). Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.

| (7) | De bemærkninger fra ansøgeren og medlemmer af offentligheden, som Kommissionen har modtaget i overensstemmelse med artikel 16, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1924/2006, er taget i betragtning ved fastsættelsen af foranstaltningerne i nærværende forordning. |
| --- | --- |

(7)

De bemærkninger fra ansøgeren og medlemmer af offentligheden, som Kommissionen har modtaget i overensstemmelse med artikel 16, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1924/2006, er taget i betragtning ved fastsættelsen af foranstaltningerne i nærværende forordning.

| (8) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Den i bilaget til nærværende forordning angivne sundhedsanprisning optages ikke på den i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1924/2006 omhandlede EU-liste over tilladte anprisninger.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

Jean-Claude JUNCKER

Formand

---

(1)  EUT L 404 af 30.12.2006, s. 9.

1

(2)  EFSA Journal 2014;12(7):3756.

2

EFSA Journal

(3)  EFSA Journal 2011;9(12):2472, EFSA Journal 2013;11(6):3259.

3

EFSA Journal

EFSA Journal

---

BILAG

Afvist sundhedsanprisning

| Ansøgning — relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1924/2006 | Næringsstof, andet stof, fødevare eller fødevarekategori | Anprisning | EFSA-udtalelse |
| --- | --- | --- | --- |
| Sundhedsanprisning i henhold til artikel 13, stk. 5, baseret på senere udviklet videnskabelig evidens og/eller ledsaget af anmodning om beskyttelse af data, som er omfattet af ejendomsrettigheder | Bimuno® GOS | Regelmæssigt dagligt indtag af 1,37 g galacto-oligosaccharider fra Bimuno® kan reducere mavegener | Q-2014-00022 |

Ansøgning — relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1924/2006

Næringsstof, andet stof, fødevare eller fødevarekategori

Anprisning

EFSA-udtalelse

Sundhedsanprisning i henhold til artikel 13, stk. 5, baseret på senere udviklet videnskabelig evidens og/eller ledsaget af anmodning om beskyttelse af data, som er omfattet af ejendomsrettigheder

Bimuno® GOS

Regelmæssigt dagligt indtag af 1,37 g galacto-oligosaccharider fra Bimuno® kan reducere mavegener

Q-2014-00022

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/15

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1899

af 21. oktober 2015

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | AL | 40,5 |
| MA | 115,6 |
| MK | 60,3 |
| TR | 95,4 |
| ZZ | 78,0 |
| 0707 00 05 | AL | 38,5 |
| MK | 46,1 |
| TR | 112,1 |
| ZZ | 65,6 |
| 0709 93 10 | MA | 107,9 |
| TR | 143,0 |
| ZZ | 125,5 |
| 0805 50 10 | AR | 152,4 |
| TR | 101,4 |
| UY | 74,0 |
| ZA | 148,6 |
| ZZ | 119,1 |
| 0806 10 10 | BR | 249,3 |
| EG | 199,4 |
| MK | 96,9 |
| PE | 73,3 |
| TR | 167,2 |
| ZZ | 157,2 |
| 0808 10 80 | AR | 124,2 |
| CL | 121,6 |
| NZ | 137,0 |
| US | 120,3 |
| ZA | 157,5 |
| ZZ | 132,1 |
| 0808 30 90 | TR | 133,5 |
| XS | 96,6 |
| ZZ | 115,1 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

AL

40,5

MA

115,6

MK

60,3

TR

95,4

ZZ

78,0

0707 00 05

AL

38,5

MK

46,1

TR

112,1

ZZ

65,6

0709 93 10

MA

107,9

TR

143,0

ZZ

125,5

0805 50 10

AR

152,4

TR

101,4

UY

74,0

ZA

148,6

ZZ

119,1

0806 10 10

BR

249,3

EG

199,4

MK

96,9

PE

73,3

TR

167,2

ZZ

157,2

0808 10 80

AR

124,2

CL

121,6

NZ

137,0

US

120,3

ZA

157,5

ZZ

132,1

0808 30 90

TR

133,5

XS

96,6

ZZ

115,1

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/17

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1900

af 5. oktober 2015

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet ved stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side, for så vidt angår stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse om vedtagelse af dets forretningsorden

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved artikel 115 i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side (»aftalen«) er der oprettet et stabiliserings- og associeringsråd. |
| --- | --- |

(1)

Ved artikel 115 i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side (»aftalen«) er der oprettet et stabiliserings- og associeringsråd.

| (2) | Ifølge aftalens artikel 116 skal stabiliserings- og associeringsrådet selv fastsætte sin forretningsorden. |
| --- | --- |

(2)

Ifølge aftalens artikel 116 skal stabiliserings- og associeringsrådet selv fastsætte sin forretningsorden.

| (3) | Ifølge aftalens artikel 118 skal stabiliserings- og associeringsrådet bistås af et stabiliserings- og associeringsudvalg (»udvalget«). |
| --- | --- |

(3)

Ifølge aftalens artikel 118 skal stabiliserings- og associeringsrådet bistås af et stabiliserings- og associeringsudvalg (»udvalget«).

| (4) | Ifølge aftalens artikel 118 skal stabiliserings- og associeringsrådet i sin forretningsorden fastlægge, hvilke opgaver udvalget skal tillægges, og det kan delegere enhver af sine beføjelser til udvalget. |
| --- | --- |

(4)

Ifølge aftalens artikel 118 skal stabiliserings- og associeringsrådet i sin forretningsorden fastlægge, hvilke opgaver udvalget skal tillægges, og det kan delegere enhver af sine beføjelser til udvalget.

| (5) | Ifølge aftalens artikel 120 kan stabiliserings- og associeringsrådet beslutte at nedsætte andre særlige udvalg eller instanser til at bistå det i udførelsen af dets hverv. Endvidere skal stabiliserings- og associeringsrådet i sin forretningsorden fastlægge, hvordan sådanne udvalg og instanser skal sammensættes, hvilke opgaver de skal tillægges, og hvordan de skal arbejde — |
| --- | --- |

(5)

Ifølge aftalens artikel 120 kan stabiliserings- og associeringsrådet beslutte at nedsætte andre særlige udvalg eller instanser til at bistå det i udførelsen af dets hverv. Endvidere skal stabiliserings- og associeringsrådet i sin forretningsorden fastlægge, hvordan sådanne udvalg og instanser skal sammensættes, hvilke opgaver de skal tillægges, og hvordan de skal arbejde —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet ved aftalens artikel 115, til stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse om vedtagelse af dets forretningsorden, skal baseres på det udkast til stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.

Mindre ændringer af dette udkast til afgørelse kan accepteres uden yderligere afgørelse truffet af Rådet.

Udfærdiget i Luxembourg, den 5. oktober 2015.

På Rådets vegne

N. SCHMIT

Formand

---

STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET EU-BOSNIEN-HERCEGOVINAS AFGØRELSE Nr. 1

af [dato]

om vedtagelse af dets forretningsorden

STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET HAR —

under henvisning til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side (»aftalen«), særlig artikel 115, 116, 118 og 120, og

ud fra følgende betragtning: Aftalen trådte i kraft den 1. juni 2015 —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Formandskab

Parterne varetager på skift formandskabet for stabiliserings- og associeringsrådet i en periode på 12 måneder. Den første periode løber fra datoen for det første møde i stabiliserings- og associeringsrådet til den 31. december samme år.

Artikel 2

Møder

Stabiliserings- og associeringsrådet træder sammen på ministerplan én gang om året. Der kan afholdes ekstraordinære møder i stabiliserings- og associeringsrådet på anmodning af en af parterne, hvis parterne er enige herom. Medmindre parterne bliver enige om andet, holdes alle stabiliserings- og associeringsrådets møder på det sædvanlige sted for Rådet for Den Europæiske Unions samlinger på datoer, som aftales mellem parterne. Stabiliserings- og associeringsrådets sekretærer indkalder sammen til møderne i stabiliserings- og associeringsrådet efter aftale med formanden.

Artikel 3

Repræsentation

Medlemmer af stabiliserings- og associeringsrådet, som ikke kan deltage i et møde, kan lade sig repræsentere. Et medlem skal, hvis han ønsker at lade sig repræsentere, meddele formanden navnet på den, der skal repræsentere ham, inden det møde, hvor han lader sig repræsentere. Den, der repræsenterer et medlem af stabiliserings- og associeringsrådet, udøver alle dette medlems rettigheder.

Artikel 4

Delegationer

Medlemmerne af stabiliserings- og associeringsrådet kan ledsages af embedsmænd. Formanden underrettes forud for hvert møde om den planlagte sammensætning af parternes delegationer. En repræsentant for Den Europæiske Investeringsbank deltager i stabiliserings- og associeringsrådets møder som observatør, når der er spørgsmål på dagsordenen, som vedrører banken. Stabiliserings- og associeringsrådet kan indbyde ikke-medlemmer til møderne for at give oplysninger om særlige spørgsmål.

Artikel 5

Sekretariat

En embedsmand i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og en embedsmand ved Bosnien-Hercegovinas mission ved Den Europæiske Union fungerer i fællesskab som sekretærer for stabiliserings- og associeringsrådet.

Artikel 6

Korrespondance

Korrespondance til stabiliserings- og associeringsrådet sendes til formanden for stabiliserings- og associeringsrådet på adressen for Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.

De to sekretærer sørger for, at korrespondancen videresendes til stabiliserings- og associeringsrådets formand, og at den om nødvendigt rundsendes til de øvrige medlemmer af stabiliserings- og associeringsrådet. Rundsendt korrespondance sendes til Kommissionens Generalsekretariat, Tjenesten for EU's optræden udadtil, medlemsstaternes faste repræsentationer og Bosnien-Hercegovinas mission ved Den Europæiske Union.

Meddelelser fra stabiliserings- og associeringsrådets formand sendes af de to sekretærer til adressaterne og om nødvendigt til de øvrige medlemmer af stabiliserings- og associeringsrådet på de i stk. 2 omhandlede adresser.

Artikel 7

Offentlighed

Møderne i stabiliserings- og associeringsrådet er ikke offentlige, medmindre der træffes anden afgørelse.

Artikel 8

Dagsorden for møderne

1.   Formanden udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den udsendes senest 15 dage før mødets begyndelse af stabiliserings- og associeringsudvalgets sekretærer til de i artikel 6 omhandlede adressater. Den foreløbige dagsorden omfatter de punkter, som formanden senest 21 dage før mødets begyndelse har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen; dog optages punkter ikke på den foreløbige dagsorden, hvis den fornødne dokumentation ikke er fremsendt til sekretærerne inden udsendelsen af dagsordenen. Dagsordenen vedtages af stabiliserings- og associeringsrådet ved hvert mødes begyndelse. Punkter, som ikke er på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis parterne er enige herom.

2.   Formanden kan efter aftale med parterne afkorte de i stk. 1 omhandlede tidsfrister for at tage hensyn til særlige omstændigheder i en sag.

Artikel 9

Protokol

De to sekretærer udarbejder et udkast til protokol for hvert møde. For hvert punkt på dagsordenen indeholder protokollen som udgangspunkt oplysninger om:

| — | dokumenter, der er forelagt for stabiliserings- og associeringsrådet |
| --- | --- |

—

dokumenter, der er forelagt for stabiliserings- og associeringsrådet

| — | erklæringer, som et medlem af stabiliserings- og associeringsrådet har anmodet om at få optaget i protokollen |
| --- | --- |

—

erklæringer, som et medlem af stabiliserings- og associeringsrådet har anmodet om at få optaget i protokollen

| — | de vedtagne afgørelser, fremsatte henstillinger, vedtagne erklæringer og dragne konklusioner. |
| --- | --- |

—

de vedtagne afgørelser, fremsatte henstillinger, vedtagne erklæringer og dragne konklusioner.

Udkastet til protokol forelægges stabiliserings- og associeringsrådet til godkendelse. Den godkendte protokol underskrives af formanden og de to sekretærer. Protokollen arkiveres hos Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union, der fungerer som depositar for associeringens dokumenter. Der sendes en bekræftet genpart til hver af de i artikel 6 omhandlede adressater.

Artikel 10

Afgørelser og henstillinger

1.   Stabiliserings- og associeringsrådet vedtager afgørelser og fremsætter henstillinger ved fælles overenskomst mellem parterne. Stabiliserings- og associeringsrådet kan vedtage afgørelser eller fremsætte henstillinger ved skriftlig procedure, hvis begge parter er enige herom.

2.   Stabiliserings- og associeringsrådets afgørelser og henstillinger i henhold til aftalens artikel 117 benævnes henholdsvis »afgørelse« og »henstilling« efterfulgt af et løbenummer, datoen for vedtagelsen og en angivelse af emnet. Stabiliserings- og associeringsrådets afgørelser og henstillinger undertegnes af formanden, og ægtheden bekræftes af de to sekretærer. Afgørelser og henstillinger sendes til hver af de i artikel 6 omhandlede adressater. Hver part kan beslutte at offentliggøre stabiliserings- og associeringsrådets afgørelser og henstillinger i deres respektive officielle tidende.

Artikel 11

Sprog

Stabiliserings- og associeringsrådets officielle sprog er de to parters officielle sprog. Medmindre der træffes anden afgørelse, foregår stabiliserings- og associeringsrådets forhandlinger på grundlag af dokumenter på disse sprog.

Artikel 12

Udgifter

Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina afholder hver især de udgifter til personale, rejser og ophold, de har som følge af deres deltagelse i stabiliserings- og associeringsrådets møder, samt udgifter til postforsendelser og telekommunikation. Udgifter til tolkning ved møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter samt andre udgifter i forbindelse med afholdelsen af møder afholdes af den part, der er vært for mødet.

Artikel 13

Stabiliserings- og associeringsudvalget

1.   Der nedsættes herved et stabiliserings- og associeringsudvalg (»udvalget«), som bistår stabiliserings- og associeringsrådet i udførelsen af dets opgaver. Udvalget består af repræsentanter for Rådet for Den Europæiske Union og repræsentanter for Europa-Kommissionen på den ene side og af repræsentanter for Bosnien-Hercegovinas ministerråd på den anden side, normalt på højtstående embedsmandsplan.

2.   Udvalget forbereder stabiliserings- og associeringsrådets møder og forhandlinger, gennemfører efter omstændighederne stabiliserings- og associeringsrådets afgørelser og sørger i almindelighed for, at der er kontinuitet i associeringsforbindelserne, og at aftalen fungerer efter hensigten. Det behandler spørgsmål af enhver art, som forelægges for det af stabiliserings- og associeringsrådet, eller som opstår i forbindelse med den daglige gennemførelse af aftalen. Det forelægger stabiliserings- og associeringsrådet forslag eller udkast til de afgørelser eller henstillinger, der skal vedtages.

3.   I de tilfælde, hvor der i aftalen henvises til en forpligtelse til eller mulighed for konsultation, kan en sådan konsultation finde sted i udvalget. Konsultationen kan fortsætte i stabiliserings- og associeringsrådet, hvis begge parter er enige herom.

4.   Udvalgets forretningsorden er knyttet som bilag til denne afgørelse.

Udfærdiget i

På vegne af stabiliserings- og associeringsrådet

Formand

BILAG til AFGØRELSE Nr. 1

af [dato]

TRUFFET AF STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET EU–BOSNIEN-HERCEGOVINA

Stabiliserings- og associeringsudvalgets forretningsorden

Artikel 1

Formandskab

Parterne varetager på skift formandskabet for udvalget i en periode på 12 måneder. Den første periode løber fra datoen for det første møde i stabiliserings- og associeringsrådet til den 31. december samme år.

Artikel 2

Møder

Udvalget holder møde efter aftale mellem parterne, når omstændighederne kræver det. Parterne aftaler indbyrdes, hvor og hvornår de enkelte møder i udvalget skal afholdes. Det er formanden, der indkalder til møderne i udvalget.

Artikel 3

Delegationer

Formanden underrettes forud for hvert møde om den planlagte sammensætning af parternes delegationer.

Artikel 4

Sekretariat

En tjenestemand i Europa-Kommissionen og en embedsmand fra Bosnien-Hercegovina fungerer sammen som sekretærer for udvalget. Alle meddelelser til og fra formanden for stabiliserings- og associeringsudvalget i henhold til denne afgørelse sendes til sekretærerne og formanden for udvalget og til sekretærerne og formanden for stabiliserings- og associeringsrådet.

Artikel 5

Offentlighed

Møderne i udvalget er ikke offentlige, medmindre der træffes anden afgørelse.

Artikel 6

Dagsorden for møderne

1.   Formanden udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde. Udvalgets sekretærer sender denne til de i artikel 4 omhandlede adressater senest 30 arbejdsdage inden mødets begyndelse. Den foreløbige dagsorden skal indeholde de punkter, som formanden senest 35 arbejdsdage før mødet har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen; dog optages punkter ikke på den foreløbige dagsorden, hvis den fornødne dokumentation ikke er fremsendt til sekretærerne inden udsendelsen af dagsordenen. Udvalget kan anmode eksperter om at deltage i møderne for at give oplysninger om særlige spørgsmål. Dagsordenen vedtages af udvalget ved hvert mødes begyndelse. Punkter, som ikke er på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis parterne er enige herom.

2.   Formanden kan efter aftale med parterne afkorte de i stk. 1 omhandlede frister for at tage hensyn til særlige omstændigheder i en sag.

Artikel 7

Protokol

Der udarbejdes en protokol for hvert møde, som bygger på formandens sammendrag af de konklusioner, som udvalget er nået frem til. Når protokollen er godkendt af udvalget, undertegnes den af formanden og sekretærerne og arkiveres af begge parter. En genpart af protokollen sendes til hver af de i artikel 4 omhandlede adressater.

Artikel 8

Afgørelser og henstillinger

I de særlige tilfælde, hvor stabiliserings- og associeringsrådet i henhold til aftalens artikel 118 har bemyndiget udvalget til at træffe afgørelser eller fremsætte henstillinger, benævnes disse retsakter henholdsvis »afgørelse« og »henstilling«, efterfulgt af et løbenummer, datoen for vedtagelsen og en angivelse af emnet. Der vedtages afgørelser og fremsættes henstillinger ved fælles overenskomst mellem parterne. Udvalget kan træffe afgørelser eller vedtage henstillinger ved skriftlig procedure, hvis parterne er enige herom. Udvalgets afgørelser og henstillinger undertegnes af formanden, ægtheden bekræftes af de to sekretærer, og de sendes til de i artikel 4 omhandlede adressater. Hver part kan beslutte at offentliggøre udvalgets afgørelser og henstillinger i deres respektive officielle tidende.

Artikel 9

Udgifter

Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina afholder hver især de udgifter til personale, rejser og ophold, de har som følge af deres deltagelse i udvalgets møder, samt udgifter til postforsendelser og telekommunikation. Udgifter til tolkning ved møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter samt andre udgifter i forbindelse med afholdelsen af møder afholdes af den part, der er vært for mødet.

Artikel 10

Underudvalg og særlige grupper

Udvalget kan nedsætte underudvalg eller særlige grupper, der arbejder under udvalget. De aflægger rapport til udvalget efter hvert af deres møder. Udvalget kan beslutte at opløse de nedsatte underudvalg eller grupper, at fastsætte eller ændre de nærmere regler for disse eller at nedsætte yderligere underudvalg eller grupper til at bistå det i udførelsen af dets opgaver. Disse underudvalg og grupper har ingen beslutningsbeføjelser.

---

BILAG

udelukkende til Rådets orientering

UDKAST

AFGØRELSE Nr. 1/2015

af [...] 2015

TRUFFET AF STABILISERINGSUDVALGET EU–BOSNIEN-HERCEGOVINA

om oprettelse af underudvalg og særlige grupper

STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSUDVALGET HAR —

under henvisning til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side, særlig artikel 119,

under henvisning til udvalgets forretningsorden, særlig artikel 10 —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Herved nedsættes de i bilag I nævnte underudvalg og særlige grupper. Deres mandat er fastsat i bilag II.

Udfærdiget i ..., den dag måned 2015.

På stabiliserings- og associeringsudvalgets vegne

Formand

BILAG I

STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSAFTALE EU–BOSNIEN-HERCEGOVINA

Tværfaglig underudvalgsstruktur

| Titel | Emne | Artikel i aftalen |
| --- | --- | --- |
| 1. | Handel, industri, told og beskatning |

Titel

Emne

Artikel i aftalen

1.

Handel, industri, told og beskatning

Frie varebevægelser

Art. 18

Industrivarer

Art. 19-23

Handelsanliggender

Art. 32-46

Standardisering, måling, akkreditering, certificering, overensstemmelsesvurdering og markedstilsyn

Art. 75

Industrisamarbejde

Art. 92

SMV'er

Art. 93

Turisme

Art. 94

Told

Art. 97

Beskatning

Art. 98

Oprindelsesregler

Protokol 2

Administrativ bistand i forbindelse med toldspørgsmål

Protokol 5

| 2. | Landbrug og fiskeri |
| --- | --- |

2.

Landbrug og fiskeri

Landbrugsprodukter i bred forstand

Art. 24, art. 26, stk.1 og 2, art. 29, 30 og 33

Landbrugsprodukter i snæver forstand

Art. 27, stk. 1, 2 og 4

Fiskevarer

Art. 26 og 28

Forarbejdede landbrugsprodukter

Art. 25 og protokol nr. 1

Vin

Art. 27, stk. 5, og protokol nr. 7

Beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter, fiskevarer og fødevarer undtagen vin og spiritus

Art. 31

Landbrug og agroindustri, dyre- og plantesundhedsmæssige anliggender

Art. 95

Fiskerisamarbejde

Art. 96

Fødevaresikkerhed

Art. 95

| 3. | Indre marked og konkurrence |
| --- | --- |

3.

Indre marked og konkurrence

Etableringsret

Art. 50-56

Levering af tjenesteydelser

Art. 57-59

Andre spørgsmål i forbindelse med aftalens afsnit V

Art. 63-69

Tilnærmelse af lovgivning og lovhåndhævelse

Art. 70

Konkurrence

Art. 71-72, Protokol 4

Intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret

Art. 73

Offentlige indkøb

Art. 74

Bank- og forsikringsvirksomhed samt andre finansielle tjenesteydelser

Art. 89

Forbrugerbeskyttelse

Art. 76

Folkesundhed

| 4. | Økonomiske og finansielle anliggender og statistikker |
| --- | --- |

4.

Økonomiske og finansielle anliggender og statistikker

Kapitalbevægelser og betalinger

Art. 60-62

Økonomisk politik

Art. 87

Statistisk samarbejde

Art. 88

Investeringsfremme og -beskyttelse

Art. 91

Finansielt samarbejde

Art. 112-114

| 5. | Retfærdighed, frihed og sikkerhed |
| --- | --- |

5.

Retfærdighed, frihed og sikkerhed

Retsvæsenet og grundlæggende rettigheder, herunder bekæmpelse af forskelsbehandling

Art. 78

Politi- og retssamarbejde

Art. 78

Retsstatsprincippet

Art. 78

Databeskyttelse

Art. 79

Visum, grænsekontrol, asyl og migration

Art. 80

Ulovlig indvandring og tilbagetagelse

Art. 81

Hvidvaskning af penge

Art. 82

Narkotika

Art. 83

Bekæmpelse af terrorisme

Art. 85

Kriminalitet og andre ulovlige aktiviteter

Art. 84

| 6. | Innovation, informationssamfund og socialpolitik |
| --- | --- |

6.

Innovation, informationssamfund og socialpolitik

Arbejdskraftens bevægelighed

Art. 47-49

Arbejdsvilkår og ligestilling

Art. 77

Socialt samarbejde

Art. 99

Uddannelse og erhvervsuddannelse

Art. 100

Kulturelt samarbejde

Art. 101

Information og kommunikation

Art. 105

Samarbejde på det audiovisuelle område

Art. 102

Netværk og tjenester inden for elektronisk kommunikation

Art. 104

Informationssamfundet

Art. 103

Forskning og teknologisk udvikling

Art. 109

| 7. | Transport, energi, miljø og regionaludvikling (1) |
| --- | --- |

7.

Transport, energi, miljø og regionaludvikling (1)

Transport

Art. 53, 59, 106 og protokol 3

Energi

Art. 107

Nuklear sikkerhed

Art. 107

Miljø

Art. 108

Klimaændringer

Art. 108

Civilbeskyttelse

Art. 108

Regional og lokal udvikling

110

De særlige gruppers struktur

| Titel | Emne | Artikel i aftalen |
| --- | --- | --- |
| Særlig gruppe for reform af den offentlige forvaltning | Reform af den offentlige forvaltning | Afsnit VI om tilnærmelse af lovgivning og lovhåndhævelse, art. 70, afsnit VII om retsvæsen og indre anliggender samt art. 78 og 111 |

Titel

Emne

Artikel i aftalen

Særlig gruppe for reform af den offentlige forvaltning

Reform af den offentlige forvaltning

Afsnit VI om tilnærmelse af lovgivning og lovhåndhævelse, art. 70, afsnit VII om retsvæsen og indre anliggender samt art. 78 og 111

---

(1)  Ved gennemførelsen af protokol nr. 3 til aftalen udgør dette underudvalg det særlige underudvalg, der er omhandlet i protokollens artikel 21.

BILAG II

MANDAT FOR UNDERUDVALG EU–BOSNIEN-HERCEGOVINA OG SÆRLIGE GRUPPER EU–BOSNIEN-HERCEGOVINA

Sammensætning og formandskab

Underudvalgene og den særlige gruppe vedrørende reform af den offentlige forvaltning består af repræsentanter for Europa-Kommissionen og repræsentanter for Bosnien-Hercegovinas regering. Formandskabet varetages på skift af de to parter. Medlemsstaterne underrettes om og inviteres til møderne i underudvalgene og den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning.

Sekretariat

En tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en embedsmand fra Bosnien-Hercegovinas regering fungerer i fællesskab som sekretærer for de enkelte underudvalg og den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning.

Alle meddelelser vedrørende underudvalgene sendes til sekretærerne for det pågældende underudvalg og den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning.

Møder

Underudvalgene og den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning holder møde efter behov og med begge parters samtykke. Tid og sted for de enkelte møder i et underudvalg og i den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning aftales mellem parterne.

Hvis parterne er enige, kan underudvalgene og den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning invitere eksperter til at deltage i møderne for at give særlige oplysninger, som der måtte være behov for.

Dagsorden og dokumentation

Formanden og sekretærerne udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde senest 30 arbejdsdage før mødets begyndelse.

Den foreløbige dagsorden omfatter de punkter, som sekretærerne senest 35 arbejdsdage inden mødets begyndelse har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen.

Når den foreløbige dagsorden for hvert møde er godkendt og senest 10 arbejdsdage før mødets begyndelse sender sekretæren fra Bosnien-Hercegovina til sekretæren fra Europa-Kommissionen den fornødne skriftlige dokumentation til de punkter, der er godkendt på den foreløbige dagsorden.

Hvis fristen i tredje afsnit ikke overholdes, aflyses mødet automatisk uden videre.

Emner

Underudvalgene behandler emner inden for de områder, som er omfattet af aftalen, og som er opført på listen over tværfaglige underudvalg. Der skal inden for alle emner foretages en vurdering af fremskridtene med hensyn til tilnærmelse, gennemførelse og håndhævelse af lovgivning. Underudvalgene undersøger de problemer, der måtte opstå i de relevante sektorer, og stiller forslag til eventuelle foranstaltninger.

Underudvalgene skal også tjene som et forum, hvor der gives yderligere præciseringer af gældende EU-ret, og hvor det kan vurderes, hvilke fremskridt Bosnien-Hercegovina har gjort med tilpasningen til gældende EU-ret i forhold til de forpligtelser, landet har påtaget sig i aftalen.

Den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning drøfter spørgsmål, der vedrører reform af den offentlige forvaltning, og stiller forslag til eventuelle foranstaltninger.

Protokol

Der udarbejdes en protokol for hvert møde, som godkendes efter mødet. En kopi af protokollen fremsendes af sekretæren for underudvalget eller den særlige gruppe for reform af den offentlige forvaltning til sekretæren udvalget.

Offentlighed

Møderne i underudvalgene og særlige grupper for reform af den offentlige forvaltning er ikke offentlige, medmindre der træffes anden afgørelse.

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/32

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2015/1901

af 20. oktober 2015

om fastlæggelse af regler om certifikatudstedelse og af et standardsundhedscertifikat til brug ved import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand og om ophævelse af beslutning 2003/56/EF

(meddelt under nummer C(2015) 7013)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets afgørelse 97/132/EF af 17. december 1996 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsmæssige foranstaltninger i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (1), særlig artikel 4,

under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (2), særlig artikel 8, artikel 9, stk. 2, litra b), og artikel 9, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 2004/68/EF af 26. april 2004 om dyresundhedsbestemmelser for import til og transit gennem Fællesskabet af visse levende hovdyr, om ændring af direktiv 90/426/EØF og 92/65/EØF (3) og om ophævelse af direktiv 72/462/EØF, særlig artikel 3, stk. 1, første og andet afsnit, artikel 6, stk. 1, første afsnit, artikel 7, litra e), artikel 8, artikel 10, første afsnit, og artikel 13, stk. 1,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (4), særlig artikel 11, stk. 1,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1099/2009 af 24. september 2009 om beskyttelse af dyr på aflivningstidspunktet (5), særlig artikel 12, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til afgørelse 97/132/EF skal der fastsættes garantier for import af fersk kød og kødprodukter fra New Zealand svarende til dem, der er fastsat i Rådets direktiv 72/462/EØF (6). Dette direktiv er blevet ophævet og, for så vidt angår folkesundhed og regler for offentlig kontrol af visse animalske produkter, afløst af forordning (EF) nr. 854/2004 og, for så vidt angår dyresundhedsbestemmelser og andre importkrav, af direktiv 2002/99/EF og 2004/68/EF. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til afgørelse 97/132/EF skal der fastsættes garantier for import af fersk kød og kødprodukter fra New Zealand svarende til dem, der er fastsat i Rådets direktiv 72/462/EØF (6). Dette direktiv er blevet ophævet og, for så vidt angår folkesundhed og regler for offentlig kontrol af visse animalske produkter, afløst af forordning (EF) nr. 854/2004 og, for så vidt angår dyresundhedsbestemmelser og andre importkrav, af direktiv 2002/99/EF og 2004/68/EF.

| (2) | Bilag V til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsmæssige foranstaltninger i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (i det følgende benævnt »aftalen«) indeholder en liste over dyre- og folkesundhedsmæssige foranstaltninger for så vidt angår levende dyr og animalske produkter fra New Zealand, for hvilke der er konstateret ligestilling. |
| --- | --- |

(2)

Bilag V til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsmæssige foranstaltninger i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (i det følgende benævnt »aftalen«) indeholder en liste over dyre- og folkesundhedsmæssige foranstaltninger for så vidt angår levende dyr og animalske produkter fra New Zealand, for hvilke der er konstateret ligestilling.

| (3) | I henhold til artikel 9, stk. 3, i aftalen skal hver sending af levende dyr eller animalske produkter, for hvilke der er anerkendt ligestilling, og som frembydes til eksport, ledsages, medmindre det ikke er påkrævet, af et officielt sundhedscertifikat (i det følgende benævnt »standardsundhedscertifikat«), nemlig den standarderklæring, der er foreskrevet i bilag VII til aftalen. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 9, stk. 3, i aftalen skal hver sending af levende dyr eller animalske produkter, for hvilke der er anerkendt ligestilling, og som frembydes til eksport, ledsages, medmindre det ikke er påkrævet, af et officielt sundhedscertifikat (i det følgende benævnt »standardsundhedscertifikat«), nemlig den standarderklæring, der er foreskrevet i bilag VII til aftalen.

| (4) | I henhold til bilag V til aftalen skal standardsundhedscertifikatet for sendinger af levende dyr eller animalske produkter, der handles mellem Unionen og New Zealand, være forsynet med erklæringerne i kapitel 28 i afsnit 5 i det nævnte bilag. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til bilag V til aftalen skal standardsundhedscertifikatet for sendinger af levende dyr eller animalske produkter, der handles mellem Unionen og New Zealand, være forsynet med erklæringerne i kapitel 28 i afsnit 5 i det nævnte bilag.

| (5) | I henhold til bilag V og VII til aftalen kan sendinger af levende dyr og animalske produkter, for hvilke der er konstateret ligestilling for så vidt angår enten dyre- eller folkesundhedsmæssige foranstaltninger, men ikke begge, importeres til Unionen, under forudsætning af at standardsundhedscertifikatet er forsynet med de relevante supplerende erklæringer om ikke-ligestilling fra veterinærcertifikater, der er i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til brug ved import. Af klarhedshensyn bør sådanne levende dyr og animalske produkter opføres i et bilag til denne afgørelse. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til bilag V og VII til aftalen kan sendinger af levende dyr og animalske produkter, for hvilke der er konstateret ligestilling for så vidt angår enten dyre- eller folkesundhedsmæssige foranstaltninger, men ikke begge, importeres til Unionen, under forudsætning af at standardsundhedscertifikatet er forsynet med de relevante supplerende erklæringer om ikke-ligestilling fra veterinærcertifikater, der er i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til brug ved import. Af klarhedshensyn bør sådanne levende dyr og animalske produkter opføres i et bilag til denne afgørelse.

| (6) | I henhold til bilag V til aftalen kan sendinger af levende dyr og animalske produkter, for hvilke der ikke er konstateret ligestilling, importeres til Unionen, når de ledsages af veterinærcertifikater, der er i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til brug ved import eller med medlemsstaternes gældende nationale sundhedsbetingelser, mens der afventes vedtagelse af harmoniserede EU-regler i den henseende. |
| --- | --- |

(6)

I henhold til bilag V til aftalen kan sendinger af levende dyr og animalske produkter, for hvilke der ikke er konstateret ligestilling, importeres til Unionen, når de ledsages af veterinærcertifikater, der er i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til brug ved import eller med medlemsstaternes gældende nationale sundhedsbetingelser, mens der afventes vedtagelse af harmoniserede EU-regler i den henseende.

| (7) | Som fastsat under »Certifikatudstedelsesordninger« i kapitel 27 i bilag V til aftalen kan sundhedscertifikaterne under visse betingelser udstedes efter sendingens afsendelse fra New Zealand. Under sådanne omstændigheder bør standardsundhedscertifikatet forsynes med den supplerende erklæring omhandlet i afsnit 1, litra a), nr. iv), i bilag VII til aftalen. |
| --- | --- |

(7)

Som fastsat under »Certifikatudstedelsesordninger« i kapitel 27 i bilag V til aftalen kan sundhedscertifikaterne under visse betingelser udstedes efter sendingens afsendelse fra New Zealand. Under sådanne omstændigheder bør standardsundhedscertifikatet forsynes med den supplerende erklæring omhandlet i afsnit 1, litra a), nr. iv), i bilag VII til aftalen.

| (8) | I henhold til forordning (EF) nr. 1099/2009 skal officielle sundhedscertifikater for kød suppleres med en erklæring, der attesterer, at visse dyr omhandlet i den nævnte forordning er blevet slagtet under forhold, der garanterer human behandling mindst svarende til den, der er fastsat i forordningen. Standardsundhedscertifikatet bør henvise til denne supplerende erklæring. |
| --- | --- |

(8)

I henhold til forordning (EF) nr. 1099/2009 skal officielle sundhedscertifikater for kød suppleres med en erklæring, der attesterer, at visse dyr omhandlet i den nævnte forordning er blevet slagtet under forhold, der garanterer human behandling mindst svarende til den, der er fastsat i forordningen. Standardsundhedscertifikatet bør henvise til denne supplerende erklæring.

| (9) | Ved Kommissionens beslutning 2007/240/EF (7) er der fastsat standardmodeller for veterinærcertifikater til import til Unionen af levende dyr, sæd, embryoner, æg og animalske produkter. I henhold til artikel 2 i denne afgørelse kan disse modeller anvendes til import fra tredjelande. |
| --- | --- |

(9)

Ved Kommissionens beslutning 2007/240/EF (7) er der fastsat standardmodeller for veterinærcertifikater til import til Unionen af levende dyr, sæd, embryoner, æg og animalske produkter. I henhold til artikel 2 i denne afgørelse kan disse modeller anvendes til import fra tredjelande.

| (10) | Ved bilag V og VII til aftalen, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1084 (8), er der fastsat nye eller reviderede foranstaltninger for så vidt angår ligestilling af visse levende dyr og animalske produkter samt nye eller opdaterede certifikatudstedelseskrav, som for eksempel standarderklæringen for ligestillede varetyper, og det er desuden fastsat, at udstedelse af sundhedscertifikater også kan ske elektronisk gennem Unionens integrerede informationssystem (i det følgende benævnt »Traces«), jf. Kommissionens beslutning 2003/24/EF (9), efter registrering af EU's aftale om, at der udelukkende anvendes elektronisk certifikatudstedelse i forbindelse med sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand, i enten et af bilagene til aftalen eller pr. korrespondance, jf. artikel 16, stk. 1, i aftalen. |
| --- | --- |

(10)

Ved bilag V og VII til aftalen, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1084 (8), er der fastsat nye eller reviderede foranstaltninger for så vidt angår ligestilling af visse levende dyr og animalske produkter samt nye eller opdaterede certifikatudstedelseskrav, som for eksempel standarderklæringen for ligestillede varetyper, og det er desuden fastsat, at udstedelse af sundhedscertifikater også kan ske elektronisk gennem Unionens integrerede informationssystem (i det følgende benævnt »Traces«), jf. Kommissionens beslutning 2003/24/EF (9), efter registrering af EU's aftale om, at der udelukkende anvendes elektronisk certifikatudstedelse i forbindelse med sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand, i enten et af bilagene til aftalen eller pr. korrespondance, jf. artikel 16, stk. 1, i aftalen.

| (11) | Ved underkapitel 29.B i afsnit 5 i bilag V til aftalen er der fastsat supplerende dyresundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter, hvor der optræder en specifik sygdom. I henhold til bilag V og VII til aftalen kan sendinger under disse omstændigheder importeres til Unionen, når standardsundhedscertifikatet er forsynet med de supplerende erklæringer, der er omhandlet i det nævnte underkapitel. |
| --- | --- |

(11)

Ved underkapitel 29.B i afsnit 5 i bilag V til aftalen er der fastsat supplerende dyresundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter, hvor der optræder en specifik sygdom. I henhold til bilag V og VII til aftalen kan sendinger under disse omstændigheder importeres til Unionen, når standardsundhedscertifikatet er forsynet med de supplerende erklæringer, der er omhandlet i det nævnte underkapitel.

| (12) | Med henblik på hurtigere opdatering af certifikatudstedelse, samt for at lette elektronisk certifikatudstedelse, giver bilag V til aftalen mulighed for at fastlægge importcertifikater til levende dyr og animalske produkter fra New Zealand med »Ja (1)«-status i Traces ved at anvende en model, som er aftalt af Unionen og New Zealand. |
| --- | --- |

(12)

Med henblik på hurtigere opdatering af certifikatudstedelse, samt for at lette elektronisk certifikatudstedelse, giver bilag V til aftalen mulighed for at fastlægge importcertifikater til levende dyr og animalske produkter fra New Zealand med »Ja (1)«-status i Traces ved at anvende en model, som er aftalt af Unionen og New Zealand.

| (13) | Ved Kommissionens beslutning 2003/56/EF (10) er der fastlagt certifikatudstedelseskrav samt flere modeller til forenklede sundhedscertifikater til import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand. Disse certifikatudstedelseskrav og modeller bør tilpasses, således at de afspejler de seneste ændringer af bilag V og VII til aftalen. Af hensyn til klarheden og sammenhængen i EU-lovgivningen bør beslutning 2003/56/EF ophæves og afløses af denne afgørelse. |
| --- | --- |

(13)

Ved Kommissionens beslutning 2003/56/EF (10) er der fastlagt certifikatudstedelseskrav samt flere modeller til forenklede sundhedscertifikater til import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand. Disse certifikatudstedelseskrav og modeller bør tilpasses, således at de afspejler de seneste ændringer af bilag V og VII til aftalen. Af hensyn til klarheden og sammenhængen i EU-lovgivningen bør beslutning 2003/56/EF ophæves og afløses af denne afgørelse.

| (14) | Med henblik på tilpasningen til den nye model til certifikater i Traces, på at sikre fortsat elektronisk dataoverførsel fra New Zealand og på at undgå afbrydelse af handelen bør anvendelsen af sundhedscertifikater udstedt i henhold til afgørelse 2003/56/EF tillades i en tilstrækkeligt lang overgangsperiode. |
| --- | --- |

(14)

Med henblik på tilpasningen til den nye model til certifikater i Traces, på at sikre fortsat elektronisk dataoverførsel fra New Zealand og på at undgå afbrydelse af handelen bør anvendelsen af sundhedscertifikater udstedt i henhold til afgørelse 2003/56/EF tillades i en tilstrækkeligt lang overgangsperiode.

| (15) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(15)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

Ved denne afgørelse fastlægges der certifikatudstedelseskrav vedrørende import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand.

Der fastlægges også et standardsundhedscertifikat til anvendelse ved import af disse levende dyr og animalske produkter til Unionen, for hvilke der er konstateret ligestilling i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsmæssige foranstaltninger i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (i det følgende benævnt »aftalen«).

Artikel 2

Import af levende dyr og animalske produkter

1.   Medlemsstaterne tillader import til Unionen af sendinger af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand, under forudsætning af at de ledsages af et sundhedscertifikat udstedt før sendingens afsendelse fra New Zealand og udarbejdet i overensstemmelse med følgende modeller:

| a) | når der er konstateret ligestilling for så vidt angår dyre- eller folkesundhedsmæssige foranstaltninger, og når ligestillingen er opført i bilag V til aftalen som »Ja (1)«, standardsundhedscertifikatet som fastlagt i bilag I til denne afgørelse og, hvis det er påkrævet, suppleret med de relevante supplerende erklæringer i overensstemmelse med:






  i) | de særlige betingelser omhandlet i kapitel 28 i afsnit 5 i bilag V til aftalen |
| --- | --- | --- |

a)

når der er konstateret ligestilling for så vidt angår dyre- eller folkesundhedsmæssige foranstaltninger, og når ligestillingen er opført i bilag V til aftalen som »Ja (1)«, standardsundhedscertifikatet som fastlagt i bilag I til denne afgørelse og, hvis det er påkrævet, suppleret med de relevante supplerende erklæringer i overensstemmelse med:

i)

de særlige betingelser omhandlet i kapitel 28 i afsnit 5 i bilag V til aftalen

| ii) | de særlige betingelser omhandlet i bilag II til denne afgørelse |
| --- | --- |

ii)

de særlige betingelser omhandlet i bilag II til denne afgørelse

| iii) | de særlige betingelser omhandlet i underkapitel 29.B i afsnit 5 i bilag V til aftalen |
| --- | --- |

iii)

de særlige betingelser omhandlet i underkapitel 29.B i afsnit 5 i bilag V til aftalen

| iv) | garantier for human behandling mindst svarende til den, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1099/2009 |
| --- | --- |

iv)

garantier for human behandling mindst svarende til den, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1099/2009

| b) | når der ikke er konstateret ligestilling, og når der er fastlagt certifikatudstedelseskrav i EU-lovgivningen, standardsundhedscertifikatet som fastlagt i den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til import. |
| --- | --- |

b)

når der ikke er konstateret ligestilling, og når der er fastlagt certifikatudstedelseskrav i EU-lovgivningen, standardsundhedscertifikatet som fastlagt i den relevante EU-lovgivning om veterinærcertifikater til import.

2.   Så længe der ikke er vedtaget harmoniserede EU-krav vedrørende import af visse levende dyr og visse animalske produkter, finder medlemsstaternes nationale sundhedskrav fortsat anvendelse ved import af disse levende dyr og animalske produkter.

3.   Sundhedscertifikater udstedt i overensstemmelse med modellen omhandlet i stk. 1, litra a), kan udstedes efter afsendelse af sendinger fra New Zealand af levende dyr og animalske produkter, for hvilke der gælder ligestilling med hensyn til certifikatudstedelsesordninger opført i kapitel 27 i bilag V til aftalen, under forudsætning af at de omfatter en henvisning til det relevante godkendelsesdokument (ED) og datoen for dets udstedelse og fremvises på grænsekontrolstedet ved sendingens ankomst.

Artikel 3

Generelle betingelser for certifikatudstedelse ved import af levende dyr og animalske produkter

Erklæringerne om dyresundhed og folkesundhed kan også i tilfælde, hvor der kun er konstateret ligestilling for så vidt angår enten dyresundhed eller folkesundhed, kombineres i et enkelt sundhedscertifikat.

Artikel 4

Ophævelse

Beslutning 2003/56/EF ophæves.

Artikel 5

Overgangsbestemmelse

I en overgangsperiode indtil den 31. maj 2016 kan sendinger af levende dyr og animalske produkter ledsaget af sundhedscertifikater, der er udstedt senest den 1. maj 2016 i overensstemmelse med standardcertifikaterne i bilag II, III, IV, V og VI til beslutning 2003/56/EF, fortsat importeres til Unionen.

Artikel 6

Anvendelse

Denne afgørelse anvendes fra den 1. december 2015.

Artikel 7

Adressater

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2015.

På Kommissionens vegne

Vytenis ANDRIUKAITIS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 57 af 26.2.1997, s. 4.

1

(2)  EFT L 18 af 23.1.2003, s. 11.

2

(3)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 321.

3

(4)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 206.

4

(5)  EUT L 303 af 18.11.2009, s. 1.

5

(6)  Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød fra tredjelande (EFT L 302 af 31.12.1972, s. 28).

6

(7)  Kommissionens beslutning 2007/240/EF af 16. april 2007 om nye veterinærcertifikater for levende dyr, sæd, embryoner, æg og animalske produkter, der føres ind i Fællesskabet, i henhold til beslutning 79/542/EØF, 92/260/EØF, 93/195/EØF, 93/196/EØF, 93/197/EØF, 95/328/EF, 96/333/EF, 96/539/EF, 96/540/EF, 2000/572/EF, 2000/585/EF, 2000/666/EF, 2002/613/EF, 2003/56/EF, 2003/779/EF, 2003/804/EF, 2003/858/EF, 2003/863/EF, 2003/881/EF, 2004/407/EF, 2004/438/EF, 2004/595/EF, 2004/639/EF og 2006/168/EF (EUT L 104 af 21.4.2007, s. 37).

7

(8)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1084 af 18. februar 2015 om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af visse ændringer af bilag II, V, VII og VIII til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsforanstaltninger i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (EUT L 175 af 4.7.2015, s. 45).

8

(9)  Kommissionens beslutning 2003/24/EF af 30. december 2002 om udvikling af et integreret veterinærinformationssystem (EFT L 8 af 14.1.2003, s. 44).

9

(10)  Kommissionens beslutning 2003/56/EF af 24. januar 2003 om sundhedscertifikater for import af levende dyr og animalske produkter fra New Zealand (EFT L 22 af 25.1.2003, s. 38).

10

---

BILAG I

STANDARDSUNDHEDSCERTIFIKAT

Image

Image

Image

Image

---

BILAG II

Liste over levende dyr og animalske produkter, for hvilke der er konstateret ligestilling for så vidt angår dyre- eller folkesundhedsmæssige foranstaltninger i bilag V til aftalen

| Vare (1), Art (2)/form (3) | Kap. (4) | Certificering (5) |
| --- | --- | --- |
| Dyresundhed | Folkesundhed | Særlige betingelser for certificering |
| Kød af opdrættet vildt






  — | Strudsefugle
  Fersk kød |

Vare (1), Art (2)/form (3)

Kap. (4)

Certificering (5)

Dyresundhed

Folkesundhed

Særlige betingelser for certificering

Kød af opdrættet vildt

—

Strudsefugle

Fersk kød

4.C

Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 (6)

Standardsundhedserklæring om ligestilling

Erklæringerne om ikke-ligestilling, der skal medtages i standardsundhedscertifikatet i bilag I

Kød af vildtlevende vildt

| — | Andre vildtlevende landpattedyr. Fersk kød undtagen slagteaffald |
| --- | --- |

—

Andre vildtlevende landpattedyr. Fersk kød undtagen slagteaffald

4.D

Kommissionens forordning (EF) nr. 119/2009 (7)

Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 (8)

Standardsundhedserklæring om ligestilling

Erklæringerne om ikke-ligestilling, der skal medtages i standardsundhedscertifikatet i bilag I

Tilberedt kød fremstillet af kød af opdrættet vildt

| — | Strudsefugle |
| --- | --- |

—

Strudsefugle

5.C

Kommissionens beslutning 2000/572/EF (9)

Forordning (EF) nr. 798/2008

Standardsundhedserklæring om ligestilling

Erklæringerne om ikke-ligestilling, der skal medtages i standardsundhedscertifikatet i bilag I

Kødprodukter fremstillet af opdrættet vildt

| — | Strudsefugle |
| --- | --- |

—

Strudsefugle

6.C

Kommissionens beslutning 2007/777/EF (10)

Forordning (EF) nr. 798/2008

Standardsundhedserklæring om ligestilling

Erklæringerne om ikke-ligestilling, der skal medtages i standardsundhedscertifikatet i bilag I

---

(1)  Denne tabel skal læses i sammenhæng med bilag V til aftalen, med særligt henblik på de særlige betingelser omhandlet heri.

(2)  Når der er tale om levende dyr.

(3)  Den form, som produktet indføres i (præsentation).

(4)  Et kapitelnummer, der gives til en bestemt vare eller varegruppe, som svarer til varen eller varegruppen med samme nummer i bilag V til aftalen og vil fremgå som sådan på certifikatet.

(5)  Henvisninger til retsakter omfatter alle senere ændringer.

(6)  Kommissionens forordning (EF) nr. 798/2008 af 8. august 2008 om fastlæggelse af en liste over tredjelande, områder, zoner og segmenter, hvorfra fjerkræ og fjerkræprodukter kan importeres til og sendes i transit gennem Fællesskabet, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikat (EUT L 226 af 23.8.2008, s. 1).

(7)  Kommissionens forordning (EF) nr. 119/2009 af 9. februar 2009 om en liste over tredjelande og dele af tredjelande med henblik på import til eller transit gennem Fællesskabet af kød af vildtlevende dyr af hareordenen, af visse vildtlevende landpattedyr og af opdrættede kaniner og om krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater /EUT L 39 af 10.2.2009, s. 12).

(8)  Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 af 12. marts 2010 om fastlæggelse af lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf, som er godkendt med hensyn til indførsel af visse dyr og fersk kød til EU, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater (EUT L 73 af 20.3.2010, s. 1).

(9)  Kommissionens beslutning 2000/572/EF af 8. september 2000 om dyre- og folkesundhedsmæssige betingelser og udstedelse af sundheds- og hygiejnecertifikat ved import af tilberedt kød til EF fra tredjelande (EUT L 240 af 23.9.2000, s. 19).

(10)  Kommissionens beslutning 2007/777/EF af 29. november 2007 om dyre- og folkesundhedsbetingelser og standardcertifikater for import fra tredjelande af visse kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til konsum og om ophævelse af beslutning 2005/432/EF (EUT L 312 af 30.11.2007, s. 49).

---

III Andre retsaktern

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/41 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/41

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 244/14/KOL

af 26. juni 2014

om eventuel støtte til Nasjonal digital læringsarena (NDLA) [2015/1902]

(Norge)

EFTA-Tilsynsmyndigheden (herefter »Tilsynsmyndigheden«) har —

UNDER HENVISNING TIL aftalen

om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter »EØS-aftalen«), særlig artikel 61 og protokol 26,

UNDER HENVISNING TIL aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (herefter »tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24,

UNDER HENVISNING TIL protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, særlig artikel 7, stk. 2, i del II,

EFTER AT HAVE opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i henhold til disse bestemmelser (1), og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFREMSTILLING

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Ved brev af 15. april 2010 (registreringsnr. 553725) sendte Den Norske Forleggerforening (herefter »NFF«) Tilsynsmyndigheden en klage med påstand om, at der er ydet ulovlig statsstøtte til Nasjonal digital læringsarena (herefter »NDLA«). Ved e-mail af 15. juli 2011 (registreringsnr. 608593) fremsendte klageren yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 15. april 2010 (registreringsnr. 553725) sendte Den Norske Forleggerforening (herefter »NFF«) Tilsynsmyndigheden en klage med påstand om, at der er ydet ulovlig statsstøtte til Nasjonal digital læringsarena (herefter »NDLA«). Ved e-mail af 15. juli 2011 (registreringsnr. 608593) fremsendte klageren yderligere oplysninger.

| (2) | Ved brev af 2. juli 2010 (registreringsnr. 558201) anmodede Tilsynsmyndigheden om supplerende oplysninger. Ved brev af 9. september 2010 (registreringsnr. 568942) svarede de norske myndigheder på anmodningen om oplysninger. Endvidere fandt der drøftelser sted mellem Tilsynsmyndigheden og de norske myndigheder om denne sag på et møde den 13.-14. oktober 2010 i Norge. De norske myndigheder sendte Tilsynsmyndigheden supplerende oplysninger ved brev af 1. december 2010 (registreringsnr. 579405). |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 2. juli 2010 (registreringsnr. 558201) anmodede Tilsynsmyndigheden om supplerende oplysninger. Ved brev af 9. september 2010 (registreringsnr. 568942) svarede de norske myndigheder på anmodningen om oplysninger. Endvidere fandt der drøftelser sted mellem Tilsynsmyndigheden og de norske myndigheder om denne sag på et møde den 13.-14. oktober 2010 i Norge. De norske myndigheder sendte Tilsynsmyndigheden supplerende oplysninger ved brev af 1. december 2010 (registreringsnr. 579405).

| (3) | Tilsynsmyndigheden anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 4. februar 2011 (registreringsnr. 574762). De norske myndigheder svarede ved brev af 7. marts 2011 (registreringsnr. 589528). De norske myndigheder gav yderligere præciseringer pr. e-mail af 2. maj 2011 og 12. august 2011 (registreringsnr. 596402 og 608596). |
| --- | --- |

(3)

Tilsynsmyndigheden anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 4. februar 2011 (registreringsnr. 574762). De norske myndigheder svarede ved brev af 7. marts 2011 (registreringsnr. 589528). De norske myndigheder gav yderligere præciseringer pr. e-mail af 2. maj 2011 og 12. august 2011 (registreringsnr. 596402 og 608596).

| (4) | Den 12. oktober 2011 vedtog Tilsynsmyndigheden beslutning nr. 311/11/KOL om, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1 (herefter »beslutningen« (2)). Den 9. januar 2012 anlagde sagsøgeren sag til prøvelse af beslutningen, og ved dom i sag E-1/12, Den norske Forleggerforening mod EFTA-Tilsynsmyndigheden, af 11. december 2012 annullerede EFTA-Domstolen beslutningen (herefter »dommen«) (3). |
| --- | --- |

(4)

Den 12. oktober 2011 vedtog Tilsynsmyndigheden beslutning nr. 311/11/KOL om, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1 (herefter »beslutningen« (2)). Den 9. januar 2012 anlagde sagsøgeren sag til prøvelse af beslutningen, og ved dom i sag E-1/12, Den norske Forleggerforening mod EFTA-Tilsynsmyndigheden, af 11. december 2012 annullerede EFTA-Domstolen beslutningen (herefter »dommen«) (3).

| (5) | Efter dommen vedtog Tilsynsmyndigheden den 27. marts 2013 beslutning nr. 136/13/KOL om indledning af en formel undersøgelsesprocedure (4). De norske myndigheder fremsatte deres bemærkninger til beslutningen den 6. maj 2013 (registreringsnr. 672024). NFF fremsatte sine bemærkninger den 31. juli 2013 (registreringsnr. 679681). Tredjeparter fremsatte en række bemærkninger mellem den 2. og den 15. september 2013. Bemærkningerne fra disse tredjeparter blev sendt til de norske myndigheder pr. e-mail af 4. oktober 2013 (registreringsnr. 685793, 685794, 685795 og 685797) og 7. oktober 2013 (registreringsnr. 685884, 685885, 685886, 685887 og 685889) og ved brev af 29. oktober 2013 (registreringsnr. 688133). |
| --- | --- |

(5)

Efter dommen vedtog Tilsynsmyndigheden den 27. marts 2013 beslutning nr. 136/13/KOL om indledning af en formel undersøgelsesprocedure (4). De norske myndigheder fremsatte deres bemærkninger til beslutningen den 6. maj 2013 (registreringsnr. 672024). NFF fremsatte sine bemærkninger den 31. juli 2013 (registreringsnr. 679681). Tredjeparter fremsatte en række bemærkninger mellem den 2. og den 15. september 2013. Bemærkningerne fra disse tredjeparter blev sendt til de norske myndigheder pr. e-mail af 4. oktober 2013 (registreringsnr. 685793, 685794, 685795 og 685797) og 7. oktober 2013 (registreringsnr. 685884, 685885, 685886, 685887 og 685889) og ved brev af 29. oktober 2013 (registreringsnr. 688133).

| (6) | Efter anmodning fra NFF blev der holdt et møde den 16. oktober 2013 i Bruxelles, hvor NFF kort fremsatte yderligere bemærkninger til sagen. Den 27. oktober 2013 sendte NFF en kopi af det materiale, der ligger til grund for dens redegørelse, samt yderligere skriftlige bemærkninger (registreringsnr. 688135), der blev fremsendt til de norske myndigheder den 29. oktober 2013. De norske myndigheder fremsatte deres bemærkninger den 29. november 2013 (registreringsnr. 691769). |
| --- | --- |

(6)

Efter anmodning fra NFF blev der holdt et møde den 16. oktober 2013 i Bruxelles, hvor NFF kort fremsatte yderligere bemærkninger til sagen. Den 27. oktober 2013 sendte NFF en kopi af det materiale, der ligger til grund for dens redegørelse, samt yderligere skriftlige bemærkninger (registreringsnr. 688135), der blev fremsendt til de norske myndigheder den 29. oktober 2013. De norske myndigheder fremsatte deres bemærkninger den 29. november 2013 (registreringsnr. 691769).

| (7) | Tilsynsmyndigheden anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 17. februar 2014 (registreringsnr. 694424). De norske myndigheder svarede ved brev af 31. marts 2014 (registreringsnr. 703980 og 703991, bilag 1-28 til registreringsnr. 703987). |
| --- | --- |

(7)

Tilsynsmyndigheden anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 17. februar 2014 (registreringsnr. 694424). De norske myndigheder svarede ved brev af 31. marts 2014 (registreringsnr. 703980 og 703991, bilag 1-28 til registreringsnr. 703987).

2.   NDLA

| (8) | NDLA er en enhed, der er oprettet af de norske amter på grundlag af § 27 i loven om lokalforvaltning (5). Den har ikke status som juridisk person. |
| --- | --- |

(8)

NDLA er en enhed, der er oprettet af de norske amter på grundlag af § 27 i loven om lokalforvaltning (5). Den har ikke status som juridisk person.

| (9) | I henhold til § 27 i loven om lokalforvaltning kan kommuner og amter gå sammen om at udføre fælles opgaver. Samarbejdet bør finde sted gennem en bestyrelse, der udpeges af de relevante kommuner og amter. Bestyrelsen kan bemyndiges til at vedtage beslutninger om driften og tilrettelæggelsen af det tværkommunale samarbejde. Det fremgår endvidere af bestemmelsen, at det bør fastlægges i vedtægterne for et sådant samarbejde, hvem der skal udpeges til at sidde i og repræsentere bestyrelsen, hvilket aktivitetsområde den skal have, om de deltagende kommuner eller amter skal yde finansielle bidrag, om bestyrelsen kan indgå låneaftaler eller på anden vis pålægge de deltagende kommuner/amter finansielle forpligtelser, og endelig, hvordan et sådant samarbejde skal bringes til ophør. Kun kommuner og amter har lov til at deltage i et tværkommunalt samarbejde. Hverken staten, andre statslige enheder eller private parter kan deltage i sådanne former for samarbejde. Endvidere skal samarbejdet være reelt i den forstand, at loven forbyder, at forvaltningen af samarbejdet uddelegeres til ét amt. |
| --- | --- |

(9)

I henhold til § 27 i loven om lokalforvaltning kan kommuner og amter gå sammen om at udføre fælles opgaver. Samarbejdet bør finde sted gennem en bestyrelse, der udpeges af de relevante kommuner og amter. Bestyrelsen kan bemyndiges til at vedtage beslutninger om driften og tilrettelæggelsen af det tværkommunale samarbejde. Det fremgår endvidere af bestemmelsen, at det bør fastlægges i vedtægterne for et sådant samarbejde, hvem der skal udpeges til at sidde i og repræsentere bestyrelsen, hvilket aktivitetsområde den skal have, om de deltagende kommuner eller amter skal yde finansielle bidrag, om bestyrelsen kan indgå låneaftaler eller på anden vis pålægge de deltagende kommuner/amter finansielle forpligtelser, og endelig, hvordan et sådant samarbejde skal bringes til ophør. Kun kommuner og amter har lov til at deltage i et tværkommunalt samarbejde. Hverken staten, andre statslige enheder eller private parter kan deltage i sådanne former for samarbejde. Endvidere skal samarbejdet være reelt i den forstand, at loven forbyder, at forvaltningen af samarbejdet uddelegeres til ét amt.

| (10) | Oprettelsen af NDLA er beskrevet i afdeling I.4.4. |
| --- | --- |

(10)

Oprettelsen af NDLA er beskrevet i afdeling I.4.4.

| (11) | Formålet med NDLA er at udvikle og købe digitalt undervisningsmateriale med henblik på gratis at offentliggøre materialet på internettet til brug for lærere og elever. Dette gøres ved at offentliggøre materialet på et websted med fri adgang. NDLA har fire hovedaktivitetsområder: for det første udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale til ungdomsuddannelsesinstitutioner, for det andet indkøb af digitalt undervisningsmateriale fra tredjepartsleverandører, for det tredje kvalitetskontrol med undervisningsmateriale, og for det fjerde driften af det websted, hvor det digitale undervisningsmateriale offentliggøres (disse aktiviteter betegnes herefter også som »køb, udvikling og levering af digitale undervisningsmaterialer«). |
| --- | --- |

(11)

Formålet med NDLA er at udvikle og købe digitalt undervisningsmateriale med henblik på gratis at offentliggøre materialet på internettet til brug for lærere og elever. Dette gøres ved at offentliggøre materialet på et websted med fri adgang. NDLA har fire hovedaktivitetsområder: for det første udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale til ungdomsuddannelsesinstitutioner, for det andet indkøb af digitalt undervisningsmateriale fra tredjepartsleverandører, for det tredje kvalitetskontrol med undervisningsmateriale, og for det fjerde driften af det websted, hvor det digitale undervisningsmateriale offentliggøres (disse aktiviteter betegnes herefter også som »køb, udvikling og levering af digitale undervisningsmaterialer«).

3.   KLAGEREN — DEN NORSKE FORLÆGGERFORENING (»NFF«)

| (12) | NFF repræsenterer virksomheder, der er eller kunne være aktive inden for udvikling og distribution af digitalt undervisningsmateriale. |
| --- | --- |

(12)

NFF repræsenterer virksomheder, der er eller kunne være aktive inden for udvikling og distribution af digitalt undervisningsmateriale.

| (13) | Klageren gør gældende, at tildeling af midler til NDLA med henblik på køb, udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale udgør ulovlig statsstøtte til NDLA. I den forbindelse understreger klageren, at NDLA efter dens opfattelse ikke er en integrerende del af den offentlige forvaltning, men snarere en virksomhed efter statsstøttereglerne. Klageren minder om, at en virksomhed ifølge fast retspraksis er en enhed, der udøver økonomisk virksomhed. Klageren antyder, at økonomisk virksomhed ifølge Den Europæiske Unions Domstol (herefter »EU-Domstolen«) er virksomhed, der i hvert fald i princippet kunne udøves af en privat virksomhed med gevinst for øje. Som sådan udøver enhver enhed, der udfører en aktivitet, som kunne være med gevinst for øje, en økonomisk virksomhed. |
| --- | --- |

(13)

Klageren gør gældende, at tildeling af midler til NDLA med henblik på køb, udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale udgør ulovlig statsstøtte til NDLA. I den forbindelse understreger klageren, at NDLA efter dens opfattelse ikke er en integrerende del af den offentlige forvaltning, men snarere en virksomhed efter statsstøttereglerne. Klageren minder om, at en virksomhed ifølge fast retspraksis er en enhed, der udøver økonomisk virksomhed. Klageren antyder, at økonomisk virksomhed ifølge Den Europæiske Unions Domstol (herefter »EU-Domstolen«) er virksomhed, der i hvert fald i princippet kunne udøves af en privat virksomhed med gevinst for øje. Som sådan udøver enhver enhed, der udfører en aktivitet, som kunne være med gevinst for øje, en økonomisk virksomhed.

| (14) | Klageren gør endvidere gældende, at der var et marked for digitalt undervisningsmateriale, før NDLA påbegyndte sin virksomhed, og at NDLA nu konkurrerer med etablerede private virksomheder, der tilbyder digitale undervisningsressourcer. Klageren hævder, at udvikling og levering af digitale undervisningsressourcer på dette grundlag udgør økonomisk virksomhed. Klageren antyder endvidere, at NDLA's øvrige aktiviteter er nært knyttet til udvikling og levering af digitale undervisningsressourcer og derfor også skal betragtes som værende af økonomisk art. |
| --- | --- |

(14)

Klageren gør endvidere gældende, at der var et marked for digitalt undervisningsmateriale, før NDLA påbegyndte sin virksomhed, og at NDLA nu konkurrerer med etablerede private virksomheder, der tilbyder digitale undervisningsressourcer. Klageren hævder, at udvikling og levering af digitale undervisningsressourcer på dette grundlag udgør økonomisk virksomhed. Klageren antyder endvidere, at NDLA's øvrige aktiviteter er nært knyttet til udvikling og levering af digitale undervisningsressourcer og derfor også skal betragtes som værende af økonomisk art.

| (15) | Klageren anfører desuden, at EØS-aftalens artikel 59, stk. 2, ikke finder anvendelse, og konkluderer, at den norske stat — da der ikke foreligger en anmeldelse — har ydet statsstøtte i strid med statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(15)

Klageren anfører desuden, at EØS-aftalens artikel 59, stk. 2, ikke finder anvendelse, og konkluderer, at den norske stat — da der ikke foreligger en anmeldelse — har ydet statsstøtte i strid med statsstøttereglerne.

4.   BAGGRUND

4.1.   UDDANNELSESSYSTEMET I NORGE

| (16) | Uddannelse i Norge gives gennem et system af gratis offentlige skoler. Dette system er opdelt i en obligatorisk grundskole (6 til 13 år), et obligatorisk skoleforløb på sekundærtrinnet (13 til 16 år) og et ikkeobligatorisk ungdomsuddannelsesforløb (16 til 19 år). |
| --- | --- |

(16)

Uddannelse i Norge gives gennem et system af gratis offentlige skoler. Dette system er opdelt i en obligatorisk grundskole (6 til 13 år), et obligatorisk skoleforløb på sekundærtrinnet (13 til 16 år) og et ikkeobligatorisk ungdomsuddannelsesforløb (16 til 19 år).

| (17) | I 2006 besluttede de norske myndigheder som led i kundskabsfremmeinitiativet (6), at alle norske skoler skulle fokusere på visse grundlæggende færdigheder i alle fag. En af disse færdigheder er evnen til at tilegne sig viden om et givet emne ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi. Dette krav blev indført i den nationale læseplan for elever i den tiårige obligatoriske skole (dvs. skoleforløbet fra 1. til 10. klassetrin) og for elever i det første år af en ungdomsuddannelse (dvs. skoleforløbet fra 11. til 13 klassetrin) og lærlingeuddannelser. Ifølge den norske uddannelseslov (7) er amterne ansvarlige for opfyldelsen af disse krav. |
| --- | --- |

(17)

I 2006 besluttede de norske myndigheder som led i kundskabsfremmeinitiativet (6), at alle norske skoler skulle fokusere på visse grundlæggende færdigheder i alle fag. En af disse færdigheder er evnen til at tilegne sig viden om et givet emne ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi. Dette krav blev indført i den nationale læseplan for elever i den tiårige obligatoriske skole (dvs. skoleforløbet fra 1. til 10. klassetrin) og for elever i det første år af en ungdomsuddannelse (dvs. skoleforløbet fra 11. til 13 klassetrin) og lærlingeuddannelser. Ifølge den norske uddannelseslov (7) er amterne ansvarlige for opfyldelsen af disse krav.

| (18) | I 2007 ændrede de norske myndigheder endvidere uddannelsesloven og pålagde amterne at stille det nødvendige trykte eller digitale undervisningsmateriale gratis til rådighed for eleverne. Det bemærkes, at eleverne i det norske ungdomsuddannelsesforløb (11. til 13. klassetrin) indtil da skulle købe deres undervisningsmateriale på grundlag af det materiale, som skolerne havde udvalgt i overensstemmelse med den nationale læseplan. Ændringen blev gennemført, efter at den norske regering havde undersøgt mulige metoder til og de økonomiske konsekvenser af at indføre gratis undervisningsmateriale i ungdomsuddannelsesforløbet (8). |
| --- | --- |

(18)

I 2007 ændrede de norske myndigheder endvidere uddannelsesloven og pålagde amterne at stille det nødvendige trykte eller digitale undervisningsmateriale gratis til rådighed for eleverne. Det bemærkes, at eleverne i det norske ungdomsuddannelsesforløb (11. til 13. klassetrin) indtil da skulle købe deres undervisningsmateriale på grundlag af det materiale, som skolerne havde udvalgt i overensstemmelse med den nationale læseplan. Ændringen blev gennemført, efter at den norske regering havde undersøgt mulige metoder til og de økonomiske konsekvenser af at indføre gratis undervisningsmateriale i ungdomsuddannelsesforløbet (8).

| (19) | Ifølge en hvidbog (9) er princippet om at stille undervisningsmateriale gratis til rådighed ikke noget nyt, da det allerede implicit er blevet fastlagt i forbindelse med forbuddet mod at opkræve undervisningsgebyrer, hvilket kunne fortolkes således, at undervisningsmateriale også skal være gratis. Det blev dog anerkendt i hvidbogen, at princippet om gratis undervisningsmateriale ikke var eksplicit reguleret, hvilket blev udtrykt på følgende måde:
  »Reglen er ny, men det er ikke hensigten at ændre den gældende lovgivning. Princippet om gratis uddannelse følger af § 35, stk. 3, i loven om uddannelse på sekundærtrinnet (10), der forbyder opkrævning af undervisningsgebyrer. Den nuværende ordning med, at elever og lærlinge selv skal betale for deres undervisningsmaterialer og -værktøjer, er ikke fastsat ved lov« (11) (uofficiel oversættelse). |
| --- | --- |

(19)

Ifølge en hvidbog (9) er princippet om at stille undervisningsmateriale gratis til rådighed ikke noget nyt, da det allerede implicit er blevet fastlagt i forbindelse med forbuddet mod at opkræve undervisningsgebyrer, hvilket kunne fortolkes således, at undervisningsmateriale også skal være gratis. Det blev dog anerkendt i hvidbogen, at princippet om gratis undervisningsmateriale ikke var eksplicit reguleret, hvilket blev udtrykt på følgende måde:

»Reglen er ny, men det er ikke hensigten at ændre den gældende lovgivning. Princippet om gratis uddannelse følger af § 35, stk. 3, i loven om uddannelse på sekundærtrinnet (10), der forbyder opkrævning af undervisningsgebyrer. Den nuværende ordning med, at elever og lærlinge selv skal betale for deres undervisningsmaterialer og -værktøjer, er ikke fastsat ved lov« (11) (uofficiel oversættelse).

| (20) | Det hedder nu udtrykkeligt i det ny afsnit 9 i § 3, stk. 1, i uddannelsesloven, at:
  »Uddannelse på offentligt drevne skoler eller i offentligt drevne uddannelsesinstitutioner inden for ungdomsuddannelsesforløbet er gratis. Amtet er ansvarligt for at forsyne eleverne med det nødvendige trykte og digitale undervisningsmateriale og det nødvendige digitale udstyr. Det kan ikke kræves, at eleverne skal dække nogen omkostninger til sådant materiale eller udstyr ud over det, der er fastsat i bestemmelserne. (...)« (12) (uofficiel oversættelse). |
| --- | --- |

(20)

Det hedder nu udtrykkeligt i det ny afsnit 9 i § 3, stk. 1, i uddannelsesloven, at:

»Uddannelse på offentligt drevne skoler eller i offentligt drevne uddannelsesinstitutioner inden for ungdomsuddannelsesforløbet er gratis. Amtet er ansvarligt for at forsyne eleverne med det nødvendige trykte og digitale undervisningsmateriale og det nødvendige digitale udstyr. Det kan ikke kræves, at eleverne skal dække nogen omkostninger til sådant materiale eller udstyr ud over det, der er fastsat i bestemmelserne. (...)« (12) (uofficiel oversættelse).

4.2.   BESTEMMELSER I DET REVIDEREDE STATSBUDGET

| (21) | Forpligtelsen til gratis at stille digitalt og fysisk undervisningsmateriale til rådighed udgør en betydelig finansiel byrde for de norske amter. I betragtning af disse ekstraomkostninger besluttede den norske regering i 2006 at tilvejebringe supplerende midler. Tilvejebringelsen af disse midler blev medtaget i det reviderede statsbudget, der blev vedtaget den 12. maj 2006:
  »Regeringens mål er at indføre gratis undervisningsmaterialer i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Regeringen ønsker samtidig at fremme brugen af digitale undervisningsmaterialer i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Som led i bestræbelserne på at mindske udgifterne for den enkelte elev gennem udvidet adgang til brugen af digitale undervisningsmaterialer foreslår regeringen, at der anvendes 50 000 000 NOK til udviklingen og anvendelsen af digitalt undervisningsmateriale.
  Ansøgninger fra amterne kan omfatte en, flere eller alle skoler på sekundærtrinnet i amtet og et eller flere emner. Formålet med dette bidrag er at fremme udviklingen og anvendelsen af digitalt undervisningsmateriale og bidrage til at mindske elevernes udgifter til undervisningsmateriale.
  Midlerne kan anvendes til indkøb eller udvikling af digitalt undervisningsmateriale på lokalt plan. Midlerne kan ikke anvendes til udvikling af digital infrastruktur. Det er planen at give (sic.) [prioritet] til ansøgninger, der bygger på samarbejde mellem amterne« (13) (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder). |
| --- | --- |

(21)

Forpligtelsen til gratis at stille digitalt og fysisk undervisningsmateriale til rådighed udgør en betydelig finansiel byrde for de norske amter. I betragtning af disse ekstraomkostninger besluttede den norske regering i 2006 at tilvejebringe supplerende midler. Tilvejebringelsen af disse midler blev medtaget i det reviderede statsbudget, der blev vedtaget den 12. maj 2006:

»Regeringens mål er at indføre gratis undervisningsmaterialer i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Regeringen ønsker samtidig at fremme brugen af digitale undervisningsmaterialer i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Som led i bestræbelserne på at mindske udgifterne for den enkelte elev gennem udvidet adgang til brugen af digitale undervisningsmaterialer foreslår regeringen, at der anvendes 50 000 000 NOK til udviklingen og anvendelsen af digitalt undervisningsmateriale.

Ansøgninger fra amterne kan omfatte en, flere eller alle skoler på sekundærtrinnet i amtet og et eller flere emner. Formålet med dette bidrag er at fremme udviklingen og anvendelsen af digitalt undervisningsmateriale og bidrage til at mindske elevernes udgifter til undervisningsmateriale.

Midlerne kan anvendes til indkøb eller udvikling af digitalt undervisningsmateriale på lokalt plan. Midlerne kan ikke anvendes til udvikling af digital infrastruktur. Det er planen at give (sic.) [prioritet] til ansøgninger, der bygger på samarbejde mellem amterne« (13) (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder).

4.2.1.   
  Opfordring til at indsende en ansøgning

| (22) | I et brev af 19. juni 2006 opfordrede undervisnings- og forskningsministeriet amterne til hver for sig eller samlet at ansøge om de 50 mio. NOK, der var blevet bevilget, senest den 15. august 2006. I brevet beskrives formålene og idéen med initiativet som følger:






  — | »At øge adgangen til digitalt undervisningsmateriale i ungdomsuddannelsesforløbet og anvende det bredt. |
| --- | --- | --- |

(22)

I et brev af 19. juni 2006 opfordrede undervisnings- og forskningsministeriet amterne til hver for sig eller samlet at ansøge om de 50 mio. NOK, der var blevet bevilget, senest den 15. august 2006. I brevet beskrives formålene og idéen med initiativet som følger:

—

»At øge adgangen til digitalt undervisningsmateriale i ungdomsuddannelsesforløbet og anvende det bredt.

| — | At forbedre kompetencen inden for ungdomsuddannelsesforløbet og blandt skoleejerne til at købe og/eller udvikle digitale undervisningsmaterialer. |
| --- | --- |

—

At forbedre kompetencen inden for ungdomsuddannelsesforløbet og blandt skoleejerne til at købe og/eller udvikle digitale undervisningsmaterialer.

| — | At øge mængden og mangfoldigheden af digitalt undervisningsmateriale, der er bestemt for ungdomsuddannelsesforløbet. |
| --- | --- |

—

At øge mængden og mangfoldigheden af digitalt undervisningsmateriale, der er bestemt for ungdomsuddannelsesforløbet.

| — | At mindske elevernes udgifter til anskaffelse af undervisningsmateriale« (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder). |
| --- | --- |

—

At mindske elevernes udgifter til anskaffelse af undervisningsmateriale« (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder).

(...) I [det reviderede statsbudget] for 2006 udtaler regeringen følgende:

»Midlerne kan anvendes til indkøb af digitale undervisningsressourcer« (14) (uofficiel oversættelse).

4.2.2.   
  Oprettelsen af NDLA

| (23) | I august 2006 mødtes uddannelsescheferne fra de 19 norske amter for at drøfte muligheden af en fælles ansøgning om midlerne. Oslo amt besluttede ikke at deltage i et samarbejdsprojekt, men de andre 18 amter vedtog at indlede et tværkommunalt samarbejde og oprette NDLA med henblik på at forvalte processen for en ubestemt periode. Hvert af disse amter vedtog derefter følgende beslutning:
  »Amtsrådet (fylkesting) vedtager en beslutning for amterne Akershus, Aust-Agder, Buskerud, Finnmark, Hedmark, Hordaland, Nordland, Nord-Trøndelag, Møre og Romsdal, Oppland, Rogaland, Sogn og Fjordane, Sør-Trøndelag, Telemark, Troms, Vest-Agder, Vestfold og Østfold om at etablere et tværkommunalt samarbejde, NDLA, med egen bestyrelse, jf. § 27 i loven om lokalforvaltning. Formålet med dette samarbejde er at lette køb, udvikling, anvendelse og tilrettelæggelse af digitale undervisningsressourcer for alle fag i ungdomsuddannelsesforløbet. Resultatet skal være gratis digitalt undervisningsmateriale, der letter aktiv læring og deling (...)« (15) (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder). |
| --- | --- |

(23)

I august 2006 mødtes uddannelsescheferne fra de 19 norske amter for at drøfte muligheden af en fælles ansøgning om midlerne. Oslo amt besluttede ikke at deltage i et samarbejdsprojekt, men de andre 18 amter vedtog at indlede et tværkommunalt samarbejde og oprette NDLA med henblik på at forvalte processen for en ubestemt periode. Hvert af disse amter vedtog derefter følgende beslutning:

»Amtsrådet (fylkesting) vedtager en beslutning for amterne Akershus, Aust-Agder, Buskerud, Finnmark, Hedmark, Hordaland, Nordland, Nord-Trøndelag, Møre og Romsdal, Oppland, Rogaland, Sogn og Fjordane, Sør-Trøndelag, Telemark, Troms, Vest-Agder, Vestfold og Østfold om at etablere et tværkommunalt samarbejde, NDLA, med egen bestyrelse, jf. § 27 i loven om lokalforvaltning. Formålet med dette samarbejde er at lette køb, udvikling, anvendelse og tilrettelæggelse af digitale undervisningsressourcer for alle fag i ungdomsuddannelsesforløbet. Resultatet skal være gratis digitalt undervisningsmateriale, der letter aktiv læring og deling (...)« (15) (uofficiel oversættelse fra de norske myndigheder).

| (24) | Den 1. december 2012 besluttede Akershus at forlade NDLA, men derefter at melde sig ind i NDLA igen pr. 1. januar 2014. Ifølge forordet til NDLA's årsrapport for 2012 »meldte Akershus sig ud på grund af det lave besøgstal fra dets egne skoler (...)« (16) (uofficiel oversættelse). Ifølge oplysningerne på NDLA's websted var Akershus' begrundelse for at melde sig ind igen, at »siden Akershus forlod NDLA, er anvendelsen af emnerne på ndla.no steget enormt.« (uofficiel oversættelse), hvilket vil sige, at NDLA i dag består af 18 amter. |
| --- | --- |

(24)

Den 1. december 2012 besluttede Akershus at forlade NDLA, men derefter at melde sig ind i NDLA igen pr. 1. januar 2014. Ifølge forordet til NDLA's årsrapport for 2012 »meldte Akershus sig ud på grund af det lave besøgstal fra dets egne skoler (...)« (16) (uofficiel oversættelse). Ifølge oplysningerne på NDLA's websted var Akershus' begrundelse for at melde sig ind igen, at »siden Akershus forlod NDLA, er anvendelsen af emnerne på ndla.no steget enormt.« (uofficiel oversættelse), hvilket vil sige, at NDLA i dag består af 18 amter.

4.3.   MIDLER TIL AMTERNE

| (25) | Ansøgningen om statsmidlerne blev den 15. oktober 2006 indgivet samlet af de 18 amter til undervisnings- og forskningsministeriet, der gav foreløbigt tilsagn om at godkende et tilskud på 2 mio. NOK til projektplanlægning og yderligere 15 mio. NOK til udvikling og køb af indhold (dvs. i alt 17 mio. NOK). Tilskuddet på 15 mio. NOK skulle ikke tildeles, før projektet var planlagt (17). Projektplanen, der blev modtaget den 16. februar 2007, blev godkendt den 20. april 2007, og de yderligere 15 mio. NOK blev tildelt på en række betingelser:
  »Midlerne skal anvendes til indkøb, udvikling og/eller tilpasning af digitale undervisningsværktøjer i fagene norsk og naturfag for Vg1 (det videregående trin 1) (18) fra efteråret 2007
  (...)
  Ministeriet anmoder endvidere om, at amterne i fællesskab udpeger en ansvarlig retlig enhed, der skal varetage amternes ansvar for digitale undervisningsressourcer under dette initiativ. En sådan enhed kan f.eks. være en juridisk person, et tværkommunalt samarbejde eller et værtsamt, men den kan ikke selv udøve økonomisk virksomhed.
  (...)
  Ministeriet forventer, at indkøbet af digitale undervisningsmaterialer og udviklingstjenester finder sted i overensstemmelse med reglerne om offentlige udbud. Udvikling af digitale undervisningsressourcer, der forestås af amtets personale, skal betragtes som en aktivitet for egen regning, forudsat at amterne ikke opnår økonomisk gevinst ved denne aktivitet. Udvikling, der forestås af personer, som ikke er ansat ved amtet, skal betragtes som køb af tjenesteydelser og bør på vanlig vis vurderes på grundlag af reglerne og bestemmelserne om offentlige udbud« (19) (uofficiel oversættelse). |
| --- | --- |

(25)

Ansøgningen om statsmidlerne blev den 15. oktober 2006 indgivet samlet af de 18 amter til undervisnings- og forskningsministeriet, der gav foreløbigt tilsagn om at godkende et tilskud på 2 mio. NOK til projektplanlægning og yderligere 15 mio. NOK til udvikling og køb af indhold (dvs. i alt 17 mio. NOK). Tilskuddet på 15 mio. NOK skulle ikke tildeles, før projektet var planlagt (17). Projektplanen, der blev modtaget den 16. februar 2007, blev godkendt den 20. april 2007, og de yderligere 15 mio. NOK blev tildelt på en række betingelser:

»Midlerne skal anvendes til indkøb, udvikling og/eller tilpasning af digitale undervisningsværktøjer i fagene norsk og naturfag for Vg1 (det videregående trin 1) (18) fra efteråret 2007

(...)

Ministeriet anmoder endvidere om, at amterne i fællesskab udpeger en ansvarlig retlig enhed, der skal varetage amternes ansvar for digitale undervisningsressourcer under dette initiativ. En sådan enhed kan f.eks. være en juridisk person, et tværkommunalt samarbejde eller et værtsamt, men den kan ikke selv udøve økonomisk virksomhed.

(...)

Ministeriet forventer, at indkøbet af digitale undervisningsmaterialer og udviklingstjenester finder sted i overensstemmelse med reglerne om offentlige udbud. Udvikling af digitale undervisningsressourcer, der forestås af amtets personale, skal betragtes som en aktivitet for egen regning, forudsat at amterne ikke opnår økonomisk gevinst ved denne aktivitet. Udvikling, der forestås af personer, som ikke er ansat ved amtet, skal betragtes som køb af tjenesteydelser og bør på vanlig vis vurderes på grundlag af reglerne og bestemmelserne om offentlige udbud« (19) (uofficiel oversættelse).

| (26) | Efter godkendelsen af midlerne overførte uddannelses- og forskningsministeriet 30,5 mio. NOK over en periode på tre år (2 mio. NOK og 15 mio. NOK i 2006-2007, 9 mio. NOK i 2008 til udvikling af (digitalt) undervisningsmateriale og 4,5 mio. NOK i 2009 til infrastruktur og teknisk support) til NDLA-projektet (se sammenfatning i nedenstående tabel i betragtning 27) (20). |
| --- | --- |

(26)

Efter godkendelsen af midlerne overførte uddannelses- og forskningsministeriet 30,5 mio. NOK over en periode på tre år (2 mio. NOK og 15 mio. NOK i 2006-2007, 9 mio. NOK i 2008 til udvikling af (digitalt) undervisningsmateriale og 4,5 mio. NOK i 2009 til infrastruktur og teknisk support) til NDLA-projektet (se sammenfatning i nedenstående tabel i betragtning 27) (20).

| (27) | Derudover blev amterne som følge af ændringen af uddannelsesloven i 2007 kompenseret for forpligtelserne til at stille (fysisk og digitalt) undervisningsmateriale til rådighed gennem en forhøjelse af ordningen med tilskud til amterne fra ministeriet for lokalstyre og regionaludvikling, der ændrede navn til ministeriet for lokalstyre og modernisering pr. 1. januar 2014 (21). Denne kompensation var baseret på de anslåede udgifter til levering af undervisningsmateriale inden for alle fag. Kompensationsbeløbene er sammenfattet nedenfor (22):









  År | 2006-2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bloktilskud fra staten til amterne, for at de kan stille gratis undervisningsmateriale til rådighed | 287 mio. NOK | 211 mio. NOK | 347 mio. NOK | 308 mio. NOK |
| (Specifikt) tilskud fra undervisnings- og forskningsministeriet til NDLA | 17 mio. NOK | 9 mio. NOK | 4,5 mio. NOK (23) | — |

(27)

Derudover blev amterne som følge af ændringen af uddannelsesloven i 2007 kompenseret for forpligtelserne til at stille (fysisk og digitalt) undervisningsmateriale til rådighed gennem en forhøjelse af ordningen med tilskud til amterne fra ministeriet for lokalstyre og regionaludvikling, der ændrede navn til ministeriet for lokalstyre og modernisering pr. 1. januar 2014 (21). Denne kompensation var baseret på de anslåede udgifter til levering af undervisningsmateriale inden for alle fag. Kompensationsbeløbene er sammenfattet nedenfor (22):

År

2006-2007

2008

2009

2010

Bloktilskud fra staten til amterne, for at de kan stille gratis undervisningsmateriale til rådighed

287 mio. NOK

211 mio. NOK

347 mio. NOK

308 mio. NOK

(Specifikt) tilskud fra undervisnings- og forskningsministeriet til NDLA

17 mio. NOK

9 mio. NOK

4,5 mio. NOK (23)

—

4.3.1.   
  Amternes finansiering af NDLA

| (28) | De deltagende amter besluttede at anvende en del af midlerne fra den bloktilskudsordning, der er omhandlet i betragtning 27 ovenfor, til NDLA-projektet. Amternes budgettildeling er sammenfattet nedenfor (24):










  År | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tilskud fra amterne (25) til NDLA | 21,1 mio. NOK | 34,7 mio. NOK | 58,8 mio. NOK (26) | 57,7 mio. NOK (27) | 64,9 mio. NOK (28) |
| Procentsats/beløb i amternes budget for gratis undervisningsmaterialer til NDLA | 10 % | 10 % | 20 % | 355 NOK pr. elev | 400 NOK pr. elev |

(28)

De deltagende amter besluttede at anvende en del af midlerne fra den bloktilskudsordning, der er omhandlet i betragtning 27 ovenfor, til NDLA-projektet. Amternes budgettildeling er sammenfattet nedenfor (24):

År

2008

2009

2010

2011

2012

Tilskud fra amterne (25) til NDLA

21,1 mio. NOK

34,7 mio. NOK

58,8 mio. NOK (26)

57,7 mio. NOK (27)

64,9 mio. NOK (28)

Procentsats/beløb i amternes budget for gratis undervisningsmaterialer til NDLA

10 %

10 %

20 %

355 NOK pr. elev

400 NOK pr. elev

| (29) | Mens den måde, hvorpå midlerne blev kanaliseret til NDLA, ændrede sig over tid, forblev den vigtigste finansieringskilde den samme, nemlig tilskud fra staten gennem undervisnings- og forskningsministeriet og ministeriet for lokalstyre og modernisering. |
| --- | --- |

(29)

Mens den måde, hvorpå midlerne blev kanaliseret til NDLA, ændrede sig over tid, forblev den vigtigste finansieringskilde den samme, nemlig tilskud fra staten gennem undervisnings- og forskningsministeriet og ministeriet for lokalstyre og modernisering.

| (30) | NDLA fik således i det første år af sit virke tildelt midler direkte fra uddannelses- og forskningsministeriet (17 mio. NOK i 2007). Derefter blev NDLA i sit andet og tredje år finansieret både direkte af staten og af amterne, der tildelte en del af deres tilskud fra staten til NDLA. |
| --- | --- |

(30)

NDLA fik således i det første år af sit virke tildelt midler direkte fra uddannelses- og forskningsministeriet (17 mio. NOK i 2007). Derefter blev NDLA i sit andet og tredje år finansieret både direkte af staten og af amterne, der tildelte en del af deres tilskud fra staten til NDLA.

| (31) | Undervisnings- og forskningsministeriet dækkede kun udgifterne til teknisk support til NDLA og dens infrastruktur, dvs. opgradering og flytning af indholdsforvaltningssystemet, på 4,5 mio. NOK i 2009, da det finansielle ansvar for gratis undervisningsmaterialer overgik til amterne pr. 1. juli 2009 (29). |
| --- | --- |

(31)

Undervisnings- og forskningsministeriet dækkede kun udgifterne til teknisk support til NDLA og dens infrastruktur, dvs. opgradering og flytning af indholdsforvaltningssystemet, på 4,5 mio. NOK i 2009, da det finansielle ansvar for gratis undervisningsmaterialer overgik til amterne pr. 1. juli 2009 (29).

| (32) | Fra 2010 og indtil nu er NDLA udelukkende blevet finansieret over amternes budget, der igen anvender de midler, de modtager fra den bloktilskudsordning, der administreres af ministeriet for lokalstyre og modernisering. |
| --- | --- |

(32)

Fra 2010 og indtil nu er NDLA udelukkende blevet finansieret over amternes budget, der igen anvender de midler, de modtager fra den bloktilskudsordning, der administreres af ministeriet for lokalstyre og modernisering.

4.3.2.   
  Retsgrundlaget for finansieringen

| (33) | Retsgrundlaget for de midler, som undervisnings- og forskningsministeriet betaler til NDLA, er Stortingets beslutning om statsbudgettet kombineret med delegation af beføjelse til undervisnings- og forskningsministeriet til at godkende ansøgninger om tilskud. |
| --- | --- |

(33)

Retsgrundlaget for de midler, som undervisnings- og forskningsministeriet betaler til NDLA, er Stortingets beslutning om statsbudgettet kombineret med delegation af beføjelse til undervisnings- og forskningsministeriet til at godkende ansøgninger om tilskud.

| (34) | Retsgrundlaget for tilskud fra amterne til NDLA findes i de deltagende amters budgetbeslutninger (30). |
| --- | --- |

(34)

Retsgrundlaget for tilskud fra amterne til NDLA findes i de deltagende amters budgetbeslutninger (30).

4.4.   OPRETTELSEN AF NDLA
   (31)

4.4.1.   
  Ad hoc-samarbejde: 15. oktober 2006-1. juli 2009

| (35) | Fra den 15. oktober 2006 (32) til den 1. juli 2009 var NDLA aktiv som et ad hoc-samarbejde, inden den formelt blev etableret som et tværkommunalt samarbejde i henhold til § 27 i loven om lokalforvaltning. |
| --- | --- |

(35)

Fra den 15. oktober 2006 (32) til den 1. juli 2009 var NDLA aktiv som et ad hoc-samarbejde, inden den formelt blev etableret som et tværkommunalt samarbejde i henhold til § 27 i loven om lokalforvaltning.

| (36) | Fra den 15. oktober til den 15. februar 2007 fokuserede de amter, der deltog i NDLA, på at udarbejde en projektplan, der skulle indsendes til undervisnings- og forskningsministeriet med henblik på at opnå godkendelse af og finansiering til NDLA. Projektplanen blev modtaget i ministeriet den 16. februar 2007 og godkendt i april 2007 (33). På det tidspunkt blev de strategiske beslutninger vedrørende projektet truffet af »forummet for amternes uddannelseschefer« (herefter »FFU«) (34). Den daglige ledelse af projektet blev varetaget af en bestyrelse, der var udpeget af FFU, og som bestod af fem medlemmer. Disse fem medlemmer var samtidig uddannelseschefer på amtsniveau. Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder bestod bestyrelsen af mindst én repræsentant fra de tre uddannelsesregioner (Region Nord, Region Sydvest og Region Øst) og chefen for FFU (35). |
| --- | --- |

(36)

Fra den 15. oktober til den 15. februar 2007 fokuserede de amter, der deltog i NDLA, på at udarbejde en projektplan, der skulle indsendes til undervisnings- og forskningsministeriet med henblik på at opnå godkendelse af og finansiering til NDLA. Projektplanen blev modtaget i ministeriet den 16. februar 2007 og godkendt i april 2007 (33). På det tidspunkt blev de strategiske beslutninger vedrørende projektet truffet af »forummet for amternes uddannelseschefer« (herefter »FFU«) (34). Den daglige ledelse af projektet blev varetaget af en bestyrelse, der var udpeget af FFU, og som bestod af fem medlemmer. Disse fem medlemmer var samtidig uddannelseschefer på amtsniveau. Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder bestod bestyrelsen af mindst én repræsentant fra de tre uddannelsesregioner (Region Nord, Region Sydvest og Region Øst) og chefen for FFU (35).

| (37) | Ud over disse fem bestyrelsesmedlemmer arbejdede fire medarbejdere fra forskellige amter med projektet (36). NDLA's bestyrelse fulgte et aftalt mandat, der var udarbejdet af de deltagende amter, og som omfattede to specifikke mål (37), nemlig at:






  i) | oprette en organisation, der kunne tilbyde gratis adgang til digitalt undervisningsmateriale med det langsigtede mål at dække behovet inden for alle emner og emneområder i ungdomsuddannelsesforløbet, og |
| --- | --- | --- |

(37)

Ud over disse fem bestyrelsesmedlemmer arbejdede fire medarbejdere fra forskellige amter med projektet (36). NDLA's bestyrelse fulgte et aftalt mandat, der var udarbejdet af de deltagende amter, og som omfattede to specifikke mål (37), nemlig at:

i)

oprette en organisation, der kunne tilbyde gratis adgang til digitalt undervisningsmateriale med det langsigtede mål at dække behovet inden for alle emner og emneområder i ungdomsuddannelsesforløbet, og

| ii) | tilbyde digitalt undervisningsmateriale, der dækker to specifikke fag, nemlig norsk og naturfag (trin 2) i ungdomsuddannelsesforløbet, inden efteråret 2007. |
| --- | --- |

ii)

tilbyde digitalt undervisningsmateriale, der dækker to specifikke fag, nemlig norsk og naturfag (trin 2) i ungdomsuddannelsesforløbet, inden efteråret 2007.

| (38) | For at opnå statsfinansiering krævede uddannelses- og forskningsministeriet, at en retlig enhed skulle være ansvarlig for projektet. Som følge af dette krav blev Hordaland amt udpeget som ansvarlig retlig enhed. Dette blev bekræftet ved en beslutning truffet af Hordaland amt den 16. oktober 2007 (38), som de andre deltagende amter tilsluttede sig gennem deres egne bestyrelser. |
| --- | --- |

(38)

For at opnå statsfinansiering krævede uddannelses- og forskningsministeriet, at en retlig enhed skulle være ansvarlig for projektet. Som følge af dette krav blev Hordaland amt udpeget som ansvarlig retlig enhed. Dette blev bekræftet ved en beslutning truffet af Hordaland amt den 16. oktober 2007 (38), som de andre deltagende amter tilsluttede sig gennem deres egne bestyrelser.

| (39) | I løbet af 2008 og 2009 drøftede amterne, hvordan NDLA burde organiseres fremover. Målet var at formalisere ordningen og samtidig minimere de ændringer, der er nødvendige for det eksisterende samarbejde (39). I sidste instans vedtog bestyrelserne i alle amter tilsvarende beslutninger om at tillade amterne at deltage i et tværkommunalt samarbejde i overensstemmelse med § 27 i loven om lokalforvaltning. Det fremgik af beslutningerne, at målet med NDLA var at købe, udvikle og distribuere digitalt undervisningsmateriale inden for alle fag, hvori der undervises i ungdomsuddannelsesforløbet i Norge. Amterne besluttede, at samarbejdet ikke skulle være en separat retlig enhed, hvilket var afspejlet i NDLA's vedtægter (40). NDLA blev formelt oprettet som et tværkommunalt samarbejde den 1. juli 2009, der er den dato, som er anført i vedtægterne. Denne dato er blevet bekræftet af de norske myndigheder som den korrekte oprettelsesdato (41). Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder blev vedtægterne ændret lidt i 2012 (42). Denne ændring berørte ikke NDLA's kompetence som fastsat i betragtning 52. |
| --- | --- |

(39)

I løbet af 2008 og 2009 drøftede amterne, hvordan NDLA burde organiseres fremover. Målet var at formalisere ordningen og samtidig minimere de ændringer, der er nødvendige for det eksisterende samarbejde (39). I sidste instans vedtog bestyrelserne i alle amter tilsvarende beslutninger om at tillade amterne at deltage i et tværkommunalt samarbejde i overensstemmelse med § 27 i loven om lokalforvaltning. Det fremgik af beslutningerne, at målet med NDLA var at købe, udvikle og distribuere digitalt undervisningsmateriale inden for alle fag, hvori der undervises i ungdomsuddannelsesforløbet i Norge. Amterne besluttede, at samarbejdet ikke skulle være en separat retlig enhed, hvilket var afspejlet i NDLA's vedtægter (40). NDLA blev formelt oprettet som et tværkommunalt samarbejde den 1. juli 2009, der er den dato, som er anført i vedtægterne. Denne dato er blevet bekræftet af de norske myndigheder som den korrekte oprettelsesdato (41). Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder blev vedtægterne ændret lidt i 2012 (42). Denne ændring berørte ikke NDLA's kompetence som fastsat i betragtning 52.

4.4.2.   
  Tværkommunalt samarbejde — Repræsentantskabet og bestyrelsen

| (40) | Ifølge vedtægterne varetager FFU rollen som repræsentantskab (43) og forbliver dermed ansvarlig for den overordnede forvaltning, sådan som det var tilfældet i ad hoc-samarbejdsfasen. I den ændrede tekst til vedtægterne fra 2012 blev henvisningen til FFU fjernet, men repræsentantskabets sammensætning og funktion forbliver uændret. Dette afspejler formålet med og strukturen af et tværkommunalt samarbejde, hvor alle de deltagende amter skal være repræsenteret i det øverste beslutningstagende organ (44). |
| --- | --- |

(40)

Ifølge vedtægterne varetager FFU rollen som repræsentantskab (43) og forbliver dermed ansvarlig for den overordnede forvaltning, sådan som det var tilfældet i ad hoc-samarbejdsfasen. I den ændrede tekst til vedtægterne fra 2012 blev henvisningen til FFU fjernet, men repræsentantskabets sammensætning og funktion forbliver uændret. Dette afspejler formålet med og strukturen af et tværkommunalt samarbejde, hvor alle de deltagende amter skal være repræsenteret i det øverste beslutningstagende organ (44).

| (41) | Ifølge vedtægterne består bestyrelsen af mindst fem medlemmer, herunder mindst én repræsentant for hver af uddannelsesregionerne (dvs. Region Nord, Region Sydvest og Region Øst), altså den samme struktur som i ad hoc-samarbejdsfasen (45). |
| --- | --- |

(41)

Ifølge vedtægterne består bestyrelsen af mindst fem medlemmer, herunder mindst én repræsentant for hver af uddannelsesregionerne (dvs. Region Nord, Region Sydvest og Region Øst), altså den samme struktur som i ad hoc-samarbejdsfasen (45).

| (42) | Ifølge vedtægterne (46) er det bestyrelsens opgave at tilse, at NDLA er i stand til at udføre sine opgaver i henhold til vedtægterne, nemlig at sikre, 1) at der gratis stilles digitale undervisningsmaterialer til rådighed, 2) at ungdomsuddannelsesforløbet er kendetegnet ved samarbejde og deling, 3) at elever og lærere deltager aktivt i undervisning og læring, 4) at fagmiljøer og netværk landet over er en drivkraft for udviklingen af digitalt undervisningsmateriale i topklasse, og 5) at der er passende indhold og tjenester til rådighed til at dække elevernes og lærerne behov. |
| --- | --- |

(42)

Ifølge vedtægterne (46) er det bestyrelsens opgave at tilse, at NDLA er i stand til at udføre sine opgaver i henhold til vedtægterne, nemlig at sikre, 1) at der gratis stilles digitale undervisningsmaterialer til rådighed, 2) at ungdomsuddannelsesforløbet er kendetegnet ved samarbejde og deling, 3) at elever og lærere deltager aktivt i undervisning og læring, 4) at fagmiljøer og netværk landet over er en drivkraft for udviklingen af digitalt undervisningsmateriale i topklasse, og 5) at der er passende indhold og tjenester til rådighed til at dække elevernes og lærerne behov.

| (43) | Selv om bestyrelsen har beføjelse til at indgå finansielle forpligtelser på vegne af deltagerne, er det udtrykkeligt fastsat i vedtægterne, at bestyrelsen kun udøver sin myndighed på grundlag af delegationsbeslutninger truffet af repræsentantskabet, der også kan give bestyrelsen instrukser og tilsidesætte dens beslutninger. I den ændrede tekst til vedtægterne fra 2012 er beføjelsen til at indgå finansielle forpligtelser på vegne af medlemmerne af NDLA implicit, men bestyrelsens funktion er uændret. Under alle omstændigheder er sådanne finansielle forpligtelser begrænset af det budget, som de deltagende amter har aftalt for NDLA. I den forbindelse bør det bemærkes, at alle NDLA's finansielle transaktioner udføres af Hordaland amt og den amtslige indkøbsenhed for BTV (se betragtning 54 nedenfor for flere detaljer). Endvidere fremgår det af vedtægterne, at hverken bestyrelsen eller repræsentantskabet kan indgå en kreditaftale eller udstede garantier på vegne af det tværkommunale samarbejde. I den henseende har de norske myndigheder forklaret, at hverken repræsentantskabet, bestyrelsen eller ledelsen i praksis pålægger amterne finansielle forpligtelser. |
| --- | --- |

(43)

Selv om bestyrelsen har beføjelse til at indgå finansielle forpligtelser på vegne af deltagerne, er det udtrykkeligt fastsat i vedtægterne, at bestyrelsen kun udøver sin myndighed på grundlag af delegationsbeslutninger truffet af repræsentantskabet, der også kan give bestyrelsen instrukser og tilsidesætte dens beslutninger. I den ændrede tekst til vedtægterne fra 2012 er beføjelsen til at indgå finansielle forpligtelser på vegne af medlemmerne af NDLA implicit, men bestyrelsens funktion er uændret. Under alle omstændigheder er sådanne finansielle forpligtelser begrænset af det budget, som de deltagende amter har aftalt for NDLA. I den forbindelse bør det bemærkes, at alle NDLA's finansielle transaktioner udføres af Hordaland amt og den amtslige indkøbsenhed for BTV (se betragtning 54 nedenfor for flere detaljer). Endvidere fremgår det af vedtægterne, at hverken bestyrelsen eller repræsentantskabet kan indgå en kreditaftale eller udstede garantier på vegne af det tværkommunale samarbejde. I den henseende har de norske myndigheder forklaret, at hverken repræsentantskabet, bestyrelsen eller ledelsen i praksis pålægger amterne finansielle forpligtelser.

4.4.3.   
  Amtslige beslutninger om accept af det tværkommunale samarbejde

| (44) | I løbet af 2009 vedtog de 18 forskellige amter beslutninger om at acceptere aftalen og vedtægterne om oprettelse af NDLA som et tværkommunalt samarbejde. Disse beslutninger blev truffet af amterne på forskellige tidspunkter, men det store flertal af dem gjorde det inden 1. juli 2009, der var den dato, hvor amterne havde besluttet, at samarbejdet skulle træde i kraft (47). |
| --- | --- |

(44)

I løbet af 2009 vedtog de 18 forskellige amter beslutninger om at acceptere aftalen og vedtægterne om oprettelse af NDLA som et tværkommunalt samarbejde. Disse beslutninger blev truffet af amterne på forskellige tidspunkter, men det store flertal af dem gjorde det inden 1. juli 2009, der var den dato, hvor amterne havde besluttet, at samarbejdet skulle træde i kraft (47).

| (45) | De norske myndigheder har hævdet, at alle de 18 amter har deltaget i NDLA-samarbejdet siden ad hoc-fasen (med undtagelse af Akershus, der meldte sig ud og ind igen, se betragtning 24 ovenfor), og at det formelle samarbejde begyndte den 1. juli 2009. |
| --- | --- |

(45)

De norske myndigheder har hævdet, at alle de 18 amter har deltaget i NDLA-samarbejdet siden ad hoc-fasen (med undtagelse af Akershus, der meldte sig ud og ind igen, se betragtning 24 ovenfor), og at det formelle samarbejde begyndte den 1. juli 2009.

| (46) | Det første bestyrelsesmøde i NDLA fandt sted den 11. august 2009 (48). |
| --- | --- |

(46)

Det første bestyrelsesmøde i NDLA fandt sted den 11. august 2009 (48).

4.5.   NDLA'S BUDGET OG INDKØB

| (47) | NDLA's finansieringsniveau i et givet år vedtages i sidste instans af de deltagende amter. Beslutningen bygger på en henstilling fra NDLA's bestyrelse, hvori der redegøres for dens holdning til finansieringsniveauet, men amterne er ikke juridisk bundet af en sådan henstilling. Det primære formål med finansieringen (49) er at sætte NDLA i stand til at opfylde sine erklærede mål, nemlig at købe, udvikle og distribuere digitalt undervisningsmateriale inden for alle emner, hvori der undervises i de skoler på sekundærtrinnet, der er underlagt den retlige forpligtelse i uddannelsesloven i Norge. |
| --- | --- |

(47)

NDLA's finansieringsniveau i et givet år vedtages i sidste instans af de deltagende amter. Beslutningen bygger på en henstilling fra NDLA's bestyrelse, hvori der redegøres for dens holdning til finansieringsniveauet, men amterne er ikke juridisk bundet af en sådan henstilling. Det primære formål med finansieringen (49) er at sætte NDLA i stand til at opfylde sine erklærede mål, nemlig at købe, udvikle og distribuere digitalt undervisningsmateriale inden for alle emner, hvori der undervises i de skoler på sekundærtrinnet, der er underlagt den retlige forpligtelse i uddannelsesloven i Norge.

| (48) | Det bør også bemærkes, at NDLA ikke har nogen skønsmæssig beføjelse til at afkræve amterne, staten eller eventuelle private kunder betaling for sine tjenester. Bidragene til NDLA fastsættes nemlig ensidigt af amterne, og NDLA har ingen beføjelse til at forhandle om størrelsen af disse bidrag. Hvis bestyrelsen ønsker at udvikle NDLA's aktiviteter og dermed forhøje budgettet, skal sagen forelægges repræsentantskabet til godkendelse. Hvis repræsentantskabet beslutter at støtte forhøjelsen af budgettet, henvises sagen til amtsrådene (50) med henblik på endelig godkendelse. |
| --- | --- |

(48)

Det bør også bemærkes, at NDLA ikke har nogen skønsmæssig beføjelse til at afkræve amterne, staten eller eventuelle private kunder betaling for sine tjenester. Bidragene til NDLA fastsættes nemlig ensidigt af amterne, og NDLA har ingen beføjelse til at forhandle om størrelsen af disse bidrag. Hvis bestyrelsen ønsker at udvikle NDLA's aktiviteter og dermed forhøje budgettet, skal sagen forelægges repræsentantskabet til godkendelse. Hvis repræsentantskabet beslutter at støtte forhøjelsen af budgettet, henvises sagen til amtsrådene (50) med henblik på endelig godkendelse.

| (49) | For at sikre, at NDLA gennemfører sine offentlige udbud i fuld overensstemmelse med loven om offentlige udbud (51), har NDLA indført en strategi for offentlige udbud (52). Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder er en af NDLA's vigtigste opgaver at styre udviklingen af nyt digitalt undervisningsmateriale gennem offentlige udbud. Beslutningen om at benytte offentlige udbud er begrænset af NDLA's generelle målsætninger og dets budget. Inden for disse begrænsninger kan NDLA frit bestemme indholdet af udbuddene (53). |
| --- | --- |

(49)

For at sikre, at NDLA gennemfører sine offentlige udbud i fuld overensstemmelse med loven om offentlige udbud (51), har NDLA indført en strategi for offentlige udbud (52). Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder er en af NDLA's vigtigste opgaver at styre udviklingen af nyt digitalt undervisningsmateriale gennem offentlige udbud. Beslutningen om at benytte offentlige udbud er begrænset af NDLA's generelle målsætninger og dets budget. Inden for disse begrænsninger kan NDLA frit bestemme indholdet af udbuddene (53).

| (50) | Siden 2007 har NDLA gennemført ni større udbud bistået af Hordaland amt (54). Disse vedrører digitalt undervisningsmateriale og strækker sig fra indkøb af færdige produkter og dele hertil til adgang til billeder, videoer og hertil knyttede støttetjenester. |
| --- | --- |

(50)

Siden 2007 har NDLA gennemført ni større udbud bistået af Hordaland amt (54). Disse vedrører digitalt undervisningsmateriale og strækker sig fra indkøb af færdige produkter og dele hertil til adgang til billeder, videoer og hertil knyttede støttetjenester.

| (51) | Som nævnt ovenfor har NDLA's ledelse beføjelse til at pålægge de deltagende amter finansielle forpligtelser. Ifølge de norske myndigheder var hensigten med denne bestemmelse at gøre det klart, at NDLA's bestyrelse havde kompetence til at indgå aftaler med andre parter. Dette forudsatte, at bestyrelsen kunne pålægge de amter, der deltager i samarbejdet, forpligtelser, da dette ville forpligte amterne til at anvende de midler, der var stillet til rådighed for NDLA ifølge NDLA's målsætninger (55). |
| --- | --- |

(51)

Som nævnt ovenfor har NDLA's ledelse beføjelse til at pålægge de deltagende amter finansielle forpligtelser. Ifølge de norske myndigheder var hensigten med denne bestemmelse at gøre det klart, at NDLA's bestyrelse havde kompetence til at indgå aftaler med andre parter. Dette forudsatte, at bestyrelsen kunne pålægge de amter, der deltager i samarbejdet, forpligtelser, da dette ville forpligte amterne til at anvende de midler, der var stillet til rådighed for NDLA ifølge NDLA's målsætninger (55).

| (52) | Som nævnt ovenfor i betragtning 39 blev vedtægterne ændret i 2012. Den eneste betydelige ændring vedrører dog den administrerende direktørs rolle, der er blevet præciseret nærmere, navnlig begrænsningerne for den pågældendes mandat. Samlet set berører ændringerne af vedtægterne dog ikke Tilsynsmyndighedens vurdering af NDLA's autonomi, da disse ændringer ikke har ændret NDLA's mandat på nogen afgørende måde. De norske myndigheder har endvidere givet udtryk for, at ændringerne af vedtægterne giver en mere nøjagtig beskrivelse af NDLA's kompetence (56). |
| --- | --- |

(52)

Som nævnt ovenfor i betragtning 39 blev vedtægterne ændret i 2012. Den eneste betydelige ændring vedrører dog den administrerende direktørs rolle, der er blevet præciseret nærmere, navnlig begrænsningerne for den pågældendes mandat. Samlet set berører ændringerne af vedtægterne dog ikke Tilsynsmyndighedens vurdering af NDLA's autonomi, da disse ændringer ikke har ændret NDLA's mandat på nogen afgørende måde. De norske myndigheder har endvidere givet udtryk for, at ændringerne af vedtægterne giver en mere nøjagtig beskrivelse af NDLA's kompetence (56).

4.6.   NDLA'S PERSONALE OG LEDELSE

| (53) | NDLA har ingen ansatte. I de fleste tilfælde har det personale, der udfører arbejde for NDLA, et kontraktmæssigt ansættelsesforhold med et af de deltagende amter. I andre tilfælde udføres arbejdet af eksterne konsulenter, der ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder er ansat af virksomheder, som har vundet offentlige udbud. De redaktionelle medarbejdere hentes enten fra amterne eller er ansat af underleverandører til NDLA. De redaktionelle medarbejdere fra amterne ansættes for en årrække på deltidsbasis. Dette betyder, at de stadig er ansat af amterne, men at betalingen for den tid, de arbejder for NDLA, kommer fra NDLA's budget. Udgifterne til de andre redaktionelle medarbejdere dækkes af de gebyrer, som betales til de kontrahenter, der leverer tjenesteydelser, som NDLA har sendt i udbud. Ledelsen rekrutteres fra amterne for en ubestemt periode og har derfor ikke noget kontraktmæssigt ansættelsesforhold med NDLA. |
| --- | --- |

(53)

NDLA har ingen ansatte. I de fleste tilfælde har det personale, der udfører arbejde for NDLA, et kontraktmæssigt ansættelsesforhold med et af de deltagende amter. I andre tilfælde udføres arbejdet af eksterne konsulenter, der ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder er ansat af virksomheder, som har vundet offentlige udbud. De redaktionelle medarbejdere hentes enten fra amterne eller er ansat af underleverandører til NDLA. De redaktionelle medarbejdere fra amterne ansættes for en årrække på deltidsbasis. Dette betyder, at de stadig er ansat af amterne, men at betalingen for den tid, de arbejder for NDLA, kommer fra NDLA's budget. Udgifterne til de andre redaktionelle medarbejdere dækkes af de gebyrer, som betales til de kontrahenter, der leverer tjenesteydelser, som NDLA har sendt i udbud. Ledelsen rekrutteres fra amterne for en ubestemt periode og har derfor ikke noget kontraktmæssigt ansættelsesforhold med NDLA.

| (54) | I praksis modtager amterne godtgørelse fra NDLA tre gange om året for brugen af deres ressourcer (dvs. til dækning af lønninger, rejseudgifter osv.). Godtgørelserne administreres af Hordaland amt. Endvidere har NDLA siden projektfasen benyttet den amtslige indkøbsenhed BTV (57) til at udføre alle sine offentlige udbudsaktiviteter vedrørende tjenesteydelser, der købes på markedet. De tjenesteydelser, som NDLA har købt, omfatter al teknisk administration, applikationsstyring, service desk og udviklingstjenester i forbindelse med NDLA's websted om digital læring (58). Der er ikke dokumentation for, at NDLA har overskredet sit budget for indkøb, eller at NDLA har indkøbt tjenesteydelser eller varer, der ligger uden for dens mandat. |
| --- | --- |

(54)

I praksis modtager amterne godtgørelse fra NDLA tre gange om året for brugen af deres ressourcer (dvs. til dækning af lønninger, rejseudgifter osv.). Godtgørelserne administreres af Hordaland amt. Endvidere har NDLA siden projektfasen benyttet den amtslige indkøbsenhed BTV (57) til at udføre alle sine offentlige udbudsaktiviteter vedrørende tjenesteydelser, der købes på markedet. De tjenesteydelser, som NDLA har købt, omfatter al teknisk administration, applikationsstyring, service desk og udviklingstjenester i forbindelse med NDLA's websted om digital læring (58). Der er ikke dokumentation for, at NDLA har overskredet sit budget for indkøb, eller at NDLA har indkøbt tjenesteydelser eller varer, der ligger uden for dens mandat.

5.   BEMÆRKNINGER TIL ÅBNINGSSKRIVELSEN

5.1.   KLAGERNE

| (55) | NFF's bemærkninger kan sammenfattes således:






  — | For det første er NDLA's tjenesteydelsesforpligtelser ikke ordentligt defineret. |
| --- | --- | --- |

(55)

NFF's bemærkninger kan sammenfattes således:

—

For det første er NDLA's tjenesteydelsesforpligtelser ikke ordentligt defineret.

| — | For det andet er NDLA's finansieringssystem og -struktur præget af uklarhed, hvilket igen fører til krydssubsidiering fra amterne, der ikke er afspejlet i NDLA's regnskab. |
| --- | --- |

—

For det andet er NDLA's finansieringssystem og -struktur præget af uklarhed, hvilket igen fører til krydssubsidiering fra amterne, der ikke er afspejlet i NDLA's regnskab.

| — | For det tredje har NDLA allerede voldt alvorlig og uoprettelig skade for forlæggere, der opererer i Norge, primært fordi de offentlige statsmidler, der forvaltes af amterne, er øremærket til NDLA, hvilket angiveligt begrænser skolernes mulighed for at købe undervisningsmateriale af høj kvalitet af forlæggerne. |
| --- | --- |

—

For det tredje har NDLA allerede voldt alvorlig og uoprettelig skade for forlæggere, der opererer i Norge, primært fordi de offentlige statsmidler, der forvaltes af amterne, er øremærket til NDLA, hvilket angiveligt begrænser skolernes mulighed for at købe undervisningsmateriale af høj kvalitet af forlæggerne.

| — | For det fjerde gøres det gældende, at de amter, der ikke deltager i NDLA (Oslo og Akershus) (59), risikerer at få undervisningsmaterialer af en ringere kvalitet fra forlagene grund af disses svækkede konkurrenceevne. NFF henviser til forskning vedrørende åbne uddannelsesressourcer (OER), hvori det blev konstateret, at »statsligt finansierede programmer for åbne uddannelsesressourcer kan begrænse valgmulighederne for lærere og elever, fordi de undergraver de private leverandørers evne til at konkurrere og dermed deres tillid til at investere, sådan at disse leverandører gradvist trækker sig ud af markedet« (se bemærkning fra International Publisher Association under bemærkninger fra tredjeparter). |
| --- | --- |

—

For det fjerde gøres det gældende, at de amter, der ikke deltager i NDLA (Oslo og Akershus) (59), risikerer at få undervisningsmaterialer af en ringere kvalitet fra forlagene grund af disses svækkede konkurrenceevne. NFF henviser til forskning vedrørende åbne uddannelsesressourcer (OER), hvori det blev konstateret, at »statsligt finansierede programmer for åbne uddannelsesressourcer kan begrænse valgmulighederne for lærere og elever, fordi de undergraver de private leverandørers evne til at konkurrere og dermed deres tillid til at investere, sådan at disse leverandører gradvist trækker sig ud af markedet« (se bemærkning fra International Publisher Association under bemærkninger fra tredjeparter).

| (56) | NFF gør indsigelse mod den foreløbige vurdering og konklusionerne i Tilsynsmyndighedens beslutning 136/13/KOL, hvori Tilsynsmyndigheden anførte, at NDLA ikke blev betragtet som en virksomhed og derfor ikke ville være omfattet af statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(56)

NFF gør indsigelse mod den foreløbige vurdering og konklusionerne i Tilsynsmyndighedens beslutning 136/13/KOL, hvori Tilsynsmyndigheden anførte, at NDLA ikke blev betragtet som en virksomhed og derfor ikke ville være omfattet af statsstøttereglerne.

| (57) | NFF påstår, at nedskæringen i amternes budgetter for indkøb af undervisningsmaterialer allerede er direkte knyttet til oprettelsen af NDLA. Efter NFF's opfattelse forklarer denne nedskæring nedgangen i markedets størrelse, såsom som det ses af faldet i antallet af bøger, der blev solgt til brug i ungdomsuddannelsesforløbet (fra 392 mio. NOK i 2008 til henholdsvis 255 og 264 mio. NOK i 2010 og 2012). NFF gør gældende, at disse tal beviser, at der var et marked, i det mindste før oprettelsen af NDLA. NFF henviser også til punkt 13 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for anvendelse af statsstøttereglerne på kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (60) som grundlag for sin påstand om, at der på trods af »en sådan markedsafskærmning [intern produktion] kan (...) være tale om en økonomisk aktivitet, hvis andre aktører ville og kunne udbyde tjenesten«, og at den omstændighed, at NDLA ikke arbejder med gevinst for øje, ikke ændrer ved, at den skal vurderes som en virksomhed, så længe »dette udbud konkurrerer med udbuddet fra andre erhvervsdrivende, der arbejder med gevinst for øje« (61). |
| --- | --- |

(57)

NFF påstår, at nedskæringen i amternes budgetter for indkøb af undervisningsmaterialer allerede er direkte knyttet til oprettelsen af NDLA. Efter NFF's opfattelse forklarer denne nedskæring nedgangen i markedets størrelse, såsom som det ses af faldet i antallet af bøger, der blev solgt til brug i ungdomsuddannelsesforløbet (fra 392 mio. NOK i 2008 til henholdsvis 255 og 264 mio. NOK i 2010 og 2012). NFF gør gældende, at disse tal beviser, at der var et marked, i det mindste før oprettelsen af NDLA. NFF henviser også til punkt 13 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for anvendelse af statsstøttereglerne på kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (60) som grundlag for sin påstand om, at der på trods af »en sådan markedsafskærmning [intern produktion] kan (...) være tale om en økonomisk aktivitet, hvis andre aktører ville og kunne udbyde tjenesten«, og at den omstændighed, at NDLA ikke arbejder med gevinst for øje, ikke ændrer ved, at den skal vurderes som en virksomhed, så længe »dette udbud konkurrerer med udbuddet fra andre erhvervsdrivende, der arbejder med gevinst for øje« (61).

| (58) | Med hensyn til vurderingen af Altmark (62)-kriterierne påstår NFF, at de ikke er opfyldt, da NDLA efter sigende skulle være meget ineffektiv. |
| --- | --- |

(58)

Med hensyn til vurderingen af Altmark (62)-kriterierne påstår NFF, at de ikke er opfyldt, da NDLA efter sigende skulle være meget ineffektiv.

| (59) | Det påstås også, at NDLA ikke kun fremstiller et produkt i tilfælde af markedssvigt, men også når et sådant produkt allerede er tilgængeligt på markedet. NFF henviser til punkt 13 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, hvori det hedder, at »EFTA-staterne ikke kan knytte særlige forpligtelser til offentlig tjeneste til tjenester, som allerede udbydes [...] af virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår.« |
| --- | --- |

(59)

Det påstås også, at NDLA ikke kun fremstiller et produkt i tilfælde af markedssvigt, men også når et sådant produkt allerede er tilgængeligt på markedet. NFF henviser til punkt 13 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, hvori det hedder, at »EFTA-staterne ikke kan knytte særlige forpligtelser til offentlig tjeneste til tjenester, som allerede udbydes [...] af virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår.«

| (60) | Endelig kritiseres den manglende gennemsigtighed i vurderingen af NDLA som udbyder af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. I den forbindelse henviser NFF til betingelserne i direktivet om gennemskuelighed (2006/111/EF) (63), der påstås ikke være blevet overholdt af NDLA. |
| --- | --- |

(60)

Endelig kritiseres den manglende gennemsigtighed i vurderingen af NDLA som udbyder af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. I den forbindelse henviser NFF til betingelserne i direktivet om gennemskuelighed (2006/111/EF) (63), der påstås ikke være blevet overholdt af NDLA.

5.2.   ANONYME TREDJEPARTER

| (61) | Tilsynsmyndigheden har modtaget bemærkninger fra 11 interesserede, nemlig: Associacao Portuguesa de Editores e Livrerios (APEL) (den portugisiske forening af forlæggere og boghandlere), Federation of European Publishers (FEP) (foreningen af europæiske forlæggere), Polish Chamber of Books (den polske forening af forlæggere og boghandlere), French Publisher Association (den franske forlæggersammenslutning), Chamber of Commerce and Industry of Slovenia (Sloveniens industri- og handelskammer), Den Danske Forlæggerforening, Publisher Association (UK) (den britiske forlæggerforening), International Publisher Association (IPA) (den internationale forlæggerforening), Association of the Belgian Publishers (ADEB) (foreningen af belgiske forlæggere), Publisher and Booksellers Association of Serbia (den serbiske forening af forlæggere og boghandlere) og Swedish Association of Educational Publishers (den svenske forening af forlæggere, der publicerer undervisningsmateriale). |
| --- | --- |

(61)

Tilsynsmyndigheden har modtaget bemærkninger fra 11 interesserede, nemlig: Associacao Portuguesa de Editores e Livrerios (APEL) (den portugisiske forening af forlæggere og boghandlere), Federation of European Publishers (FEP) (foreningen af europæiske forlæggere), Polish Chamber of Books (den polske forening af forlæggere og boghandlere), French Publisher Association (den franske forlæggersammenslutning), Chamber of Commerce and Industry of Slovenia (Sloveniens industri- og handelskammer), Den Danske Forlæggerforening, Publisher Association (UK) (den britiske forlæggerforening), International Publisher Association (IPA) (den internationale forlæggerforening), Association of the Belgian Publishers (ADEB) (foreningen af belgiske forlæggere), Publisher and Booksellers Association of Serbia (den serbiske forening af forlæggere og boghandlere) og Swedish Association of Educational Publishers (den svenske forening af forlæggere, der publicerer undervisningsmateriale).

| (62) | Tredjeparterne gør alle gældende, at der, når en statsdrevet enhed som NDLA fremstiller og leverer gratis digitale ressourcer, er tale om illoyal statsstøttet konkurrence, der bør betragtes som ulovlig støtte. |
| --- | --- |

(62)

Tredjeparterne gør alle gældende, at der, når en statsdrevet enhed som NDLA fremstiller og leverer gratis digitale ressourcer, er tale om illoyal statsstøttet konkurrence, der bør betragtes som ulovlig støtte.

| (63) | FEP og IPA indgav mere omfattende bemærkninger, der er sammenfattet i det følgende:






  — | Illoyal konkurrence som følge af støtte, der er ydes til NDLA, vil i væsentlig grad undergrave de private forlæggeres mulighed for fortsat at levere ressourcer af høj kvalitet på dette marked. En sådan illoyal konkurrence vil påvirke uddannelsen i Norge negativt og skade både lærernes og elevernes præstationer. |
| --- | --- | --- |

(63)

FEP og IPA indgav mere omfattende bemærkninger, der er sammenfattet i det følgende:

—

Illoyal konkurrence som følge af støtte, der er ydes til NDLA, vil i væsentlig grad undergrave de private forlæggeres mulighed for fortsat at levere ressourcer af høj kvalitet på dette marked. En sådan illoyal konkurrence vil påvirke uddannelsen i Norge negativt og skade både lærernes og elevernes præstationer.

| — | Den mest effektive strategi for tildeling af statsfinansiering er at fokusere på efterspørgselssiden (skolebudgettet) og ikke at gennemføre subsidiering af gratis materiale på udbudssiden, der ikke er udsat for konkurrence (sådan som det er tilfældet med NDLA). I det første tilfælde har lærerne midlerne til frit at vælge fra en vifte af ressourcer af høj kvalitet, herunder åbne uddannelsesressourcer (OER) og professionelt publiceret materiale. |
| --- | --- |

—

Den mest effektive strategi for tildeling af statsfinansiering er at fokusere på efterspørgselssiden (skolebudgettet) og ikke at gennemføre subsidiering af gratis materiale på udbudssiden, der ikke er udsat for konkurrence (sådan som det er tilfældet med NDLA). I det første tilfælde har lærerne midlerne til frit at vælge fra en vifte af ressourcer af høj kvalitet, herunder åbne uddannelsesressourcer (OER) og professionelt publiceret materiale.

6.   DE NORSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER

| (64) | De norske myndigheders holdning er, at finansieringen af leveringen af gratis materiale til ungdomsuddannelsesforløbet ikke behøver at blive betragtet som statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61. De norske myndigheder understreger, at NDLA primært indkøber undervisningsmateriale gennem offentlige udbudsprocedurer på markedet. Det er kun, når NDLA ikke kan levere materiale af tilstrækkelig kvalitet, at den udvikler disse materialer i samarbejde med lærerne og amterne. |
| --- | --- |

(64)

De norske myndigheders holdning er, at finansieringen af leveringen af gratis materiale til ungdomsuddannelsesforløbet ikke behøver at blive betragtet som statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61. De norske myndigheder understreger, at NDLA primært indkøber undervisningsmateriale gennem offentlige udbudsprocedurer på markedet. Det er kun, når NDLA ikke kan levere materiale af tilstrækkelig kvalitet, at den udvikler disse materialer i samarbejde med lærerne og amterne.

II.   VURDERING

1.   EKSISTENSEN AF STATSSTØTTE

| (65) | Det hedder i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, at »Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter«. |
| --- | --- |

(65)

Det hedder i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, at »Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter«.

1.1.   ØKONOMISK VIRKSOMHED

| (66) | Det følger af ovenstående, at statsstøttereglerne kun finder anvendelse på fordele, der ydes til virksomheder. Inden det undersøges, om betingelser for statsstøtte er opfyldt i dette tilfælde, er det nødvendigt først at undersøge, om NDLA kan betragtes som en virksomhed efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Hvis dette ikke er tilfældet, falder støtten til NDLA ikke ind under EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. |
| --- | --- |

(66)

Det følger af ovenstående, at statsstøttereglerne kun finder anvendelse på fordele, der ydes til virksomheder. Inden det undersøges, om betingelser for statsstøtte er opfyldt i dette tilfælde, er det nødvendigt først at undersøge, om NDLA kan betragtes som en virksomhed efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Hvis dette ikke er tilfældet, falder støtten til NDLA ikke ind under EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

| (67) | Det er fast retspraksis, at begrebet virksomhed omfatter »(...) enhver enhed, der udøver en økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retlige status og dens finansieringsmåde« (64). |
| --- | --- |

(67)

Det er fast retspraksis, at begrebet virksomhed omfatter »(...) enhver enhed, der udøver en økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retlige status og dens finansieringsmåde« (64).

| (68) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at NDLA i alt væsentligt er et samarbejde mellem forskellige amter. Modtageren af statsmidlerne er ikke selve NDLA, men snarere de enkelte amter, der samarbejder om NDLA-projektet. Som nævnt ovenfor kan en enhed være en virksomhed efter statsstøttereglerne uanset dens retlige status og finansieringsmåde. Det afgørende spørgsmål er derfor, om den pågældende virksomhed kan betragtes som værende af økonomisk art. Som præciseret neden for i afsnit II.1.1.2 har Tilsynsmyndigheden overvejet, om NDLA's ændrede status fra at være et ad hoc-samarbejde i begyndelsen til at være et formelt tværkommunalt samarbejde, der blev indledt den 1. juli 2009, havde nogen indvirkning på klassificeringen af NDLA's aktiviteter. Tilsynsmyndigheden har konkluderet, at den ændrede status ikke havde nogen indvirkning, eftersom der ikke var nogen materielle forskelle i NDLA's beslutningstagning, finansiering eller autonomi, da dens status blev ændret. |
| --- | --- |

(68)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at NDLA i alt væsentligt er et samarbejde mellem forskellige amter. Modtageren af statsmidlerne er ikke selve NDLA, men snarere de enkelte amter, der samarbejder om NDLA-projektet. Som nævnt ovenfor kan en enhed være en virksomhed efter statsstøttereglerne uanset dens retlige status og finansieringsmåde. Det afgørende spørgsmål er derfor, om den pågældende virksomhed kan betragtes som værende af økonomisk art. Som præciseret neden for i afsnit II.1.1.2 har Tilsynsmyndigheden overvejet, om NDLA's ændrede status fra at være et ad hoc-samarbejde i begyndelsen til at være et formelt tværkommunalt samarbejde, der blev indledt den 1. juli 2009, havde nogen indvirkning på klassificeringen af NDLA's aktiviteter. Tilsynsmyndigheden har konkluderet, at den ændrede status ikke havde nogen indvirkning, eftersom der ikke var nogen materielle forskelle i NDLA's beslutningstagning, finansiering eller autonomi, da dens status blev ændret.

| (69) | NDLA køber, udvikler og publicerer digitalt undervisningsmateriale. Klageren hævder, at denne virksomhed er af økonomisk art. I den forbindelse understreger klageren, at private leverandører indtil nu har udviklet og publiceret digitalt undervisningsmateriale. Klageren anfører, at NDLA ved at udvikle og publicere sit eget digitale undervisningsmateriale konkurrerer direkte med de private leverandører. |
| --- | --- |

(69)

NDLA køber, udvikler og publicerer digitalt undervisningsmateriale. Klageren hævder, at denne virksomhed er af økonomisk art. I den forbindelse understreger klageren, at private leverandører indtil nu har udviklet og publiceret digitalt undervisningsmateriale. Klageren anfører, at NDLA ved at udvikle og publicere sit eget digitale undervisningsmateriale konkurrerer direkte med de private leverandører.

| (70) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at erhvervsmæssig virksomhed er enhver virksomhed, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et marked (65). Spørgsmålet om, hvorvidt der findes et marked eller ej, kan afhænge af den måde, hvorpå denne virksomhed er organiseret i den pågældende stat (66), og klassificeringen af en bestemt virksomhed som økonomisk eller ej kan således ændre sig over tid. Tilsynsmyndigheden anerkender, at en række virksomheder tilbyder digitalt undervisningsmateriale som led i deres økonomiske virksomhed. |
| --- | --- |

(70)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at erhvervsmæssig virksomhed er enhver virksomhed, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et marked (65). Spørgsmålet om, hvorvidt der findes et marked eller ej, kan afhænge af den måde, hvorpå denne virksomhed er organiseret i den pågældende stat (66), og klassificeringen af en bestemt virksomhed som økonomisk eller ej kan således ændre sig over tid. Tilsynsmyndigheden anerkender, at en række virksomheder tilbyder digitalt undervisningsmateriale som led i deres økonomiske virksomhed.

| (71) | Det følger dog af EFTA-Domstolens dom i Private Barnehagers Landsforbund-sagen (67), at den omstændighed, at en virksomhed kan tilbydes af private operatører som en økonomisk virksomhed, ikke udelukker, at den også kan tilbydes af staten som en ikkeøkonomisk virksomhed. I sagen om Private Barnehagers Landsforbund skulle EFTA-Domstolen vurdere, om samarbejdet mellem kommunale børnehaver i Norge udgjorde økonomisk virksomhed. Klageren i denne sag havde gjort gældende, at det eneste relevante spørgsmål i den henseende var »(...), om kommunerne tilbyder tjenesteydelser på et givet marked, der i det mindste i princippet kunne udføres af private aktører med gevinst for øje«. |
| --- | --- |

(71)

Det følger dog af EFTA-Domstolens dom i Private Barnehagers Landsforbund-sagen (67), at den omstændighed, at en virksomhed kan tilbydes af private operatører som en økonomisk virksomhed, ikke udelukker, at den også kan tilbydes af staten som en ikkeøkonomisk virksomhed. I sagen om Private Barnehagers Landsforbund skulle EFTA-Domstolen vurdere, om samarbejdet mellem kommunale børnehaver i Norge udgjorde økonomisk virksomhed. Klageren i denne sag havde gjort gældende, at det eneste relevante spørgsmål i den henseende var »(...), om kommunerne tilbyder tjenesteydelser på et givet marked, der i det mindste i princippet kunne udføres af private aktører med gevinst for øje«.

| (72) | I sin dom havde EFTA-Domstolen dog pointeret, at »når arten af en virksomhed, der udføres af en offentlig enhed, vurderes i forhold til statsstøttereglerne, er det irrelevant, om virksomheden i princippet kunne udføres af en privat operatør. En sådan fortolkning ville dybest set medføre, at enhver virksomhed, der udøves af staten som led i en udøvelse af offentlig myndighed, ville falde ind under begrebet økonomisk virksomhed« (68). En sådan fortolkning ville på urimelig vis begrænse staternes mulighed for at levere visse tjenesteydelser til deres befolkning. Der er en række tilfælde, hvor det er blevet anerkendt, at tilsvarende aktiviteter kan udføres både som ikkeøkonomisk og økonomisk virksomhed, og hvor kun sidstnævnte er omfattet af statsstøtteregler. Dette er blevet accepteret af de europæiske domstole i sager vedrørende sundhedssystemer (f.eks. private og offentlige sygeforsikringer (69)), pensionsfonde (f.eks. private og offentlige pensionsfonde (70)) og uddannelsessektoren (f.eks. private og offentlige børnehaver (71)). |
| --- | --- |

(72)

I sin dom havde EFTA-Domstolen dog pointeret, at »når arten af en virksomhed, der udføres af en offentlig enhed, vurderes i forhold til statsstøttereglerne, er det irrelevant, om virksomheden i princippet kunne udføres af en privat operatør. En sådan fortolkning ville dybest set medføre, at enhver virksomhed, der udøves af staten som led i en udøvelse af offentlig myndighed, ville falde ind under begrebet økonomisk virksomhed« (68). En sådan fortolkning ville på urimelig vis begrænse staternes mulighed for at levere visse tjenesteydelser til deres befolkning. Der er en række tilfælde, hvor det er blevet anerkendt, at tilsvarende aktiviteter kan udføres både som ikkeøkonomisk og økonomisk virksomhed, og hvor kun sidstnævnte er omfattet af statsstøtteregler. Dette er blevet accepteret af de europæiske domstole i sager vedrørende sundhedssystemer (f.eks. private og offentlige sygeforsikringer (69)), pensionsfonde (f.eks. private og offentlige pensionsfonde (70)) og uddannelsessektoren (f.eks. private og offentlige børnehaver (71)).

| (73) | I sagen om Private Barnehagers Landsforbund (68) forklarede EFTA-Domstolen endvidere, at med henblik på at fastslå, om en given virksomhed er af økonomisk art eller ej, kunne EU-Domstolens begrundelse i Humbel-dommen (72), der vedrørte begrebet »tjenesteydelse« set i relation til de grundlæggende frihedsrettigheder, finde anvendelse på statsstøttesager. |
| --- | --- |

(73)

I sagen om Private Barnehagers Landsforbund (68) forklarede EFTA-Domstolen endvidere, at med henblik på at fastslå, om en given virksomhed er af økonomisk art eller ej, kunne EU-Domstolens begrundelse i Humbel-dommen (72), der vedrørte begrebet »tjenesteydelse« set i relation til de grundlæggende frihedsrettigheder, finde anvendelse på statsstøttesager.

| (74) | Navnlig på uddannelses- og forskningsområdet har de europæiske domstole fastholdt, at levering af visse tjenesteydelser fra virksomheder, der indgår i et offentligt uddannelsessystem og finansieres af det offentlige, ikke kunne betragtes som levering af tjenesteydelser efter artikel 50 i TEF (nu artikel 57 i TEUF). I sin dom i sag Kommissionen mod Tyskland (73) fandt EU-Domstolen med henvisning til Humbel-dommen, at »at staten ved at organisere og drive et offentligt undervisningssystem, der i almindelighed finansieres over det offentlige budget [...], ikke vil drive virksomhed mod betaling, men varetage sine opgaver over for befolkningen på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område« (74). |
| --- | --- |

(74)

Navnlig på uddannelses- og forskningsområdet har de europæiske domstole fastholdt, at levering af visse tjenesteydelser fra virksomheder, der indgår i et offentligt uddannelsessystem og finansieres af det offentlige, ikke kunne betragtes som levering af tjenesteydelser efter artikel 50 i TEF (nu artikel 57 i TEUF). I sin dom i sag Kommissionen mod Tyskland (73) fandt EU-Domstolen med henvisning til Humbel-dommen, at »at staten ved at organisere og drive et offentligt undervisningssystem, der i almindelighed finansieres over det offentlige budget [...], ikke vil drive virksomhed mod betaling, men varetage sine opgaver over for befolkningen på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område« (74).

| (75) | I fortsættelse af ændringen af undervisningsloven (se betragtning 20 ovenfor) har den norske stat besluttet, at undervisningsmaterialer, herunder digitale undervisningsmaterialer, skal stilles gratis til rådighed for eleverne. Denne nye bestemmelse er en integrerende del af det offentlige undervisningssystem. Det spørgsmål, der så skal besvares, vedrører gennemførelsen af denne bestemmelse i praksis, nemlig at spørgsmålet om, hvorvidt den pågældende virksomhed kan betegnes som økonomisk eller ikkeøkonomisk, vil afhænge af i) dens formål og ii) den måde, hvorpå den udøves. |
| --- | --- |

(75)

I fortsættelse af ændringen af undervisningsloven (se betragtning 20 ovenfor) har den norske stat besluttet, at undervisningsmaterialer, herunder digitale undervisningsmaterialer, skal stilles gratis til rådighed for eleverne. Denne nye bestemmelse er en integrerende del af det offentlige undervisningssystem. Det spørgsmål, der så skal besvares, vedrører gennemførelsen af denne bestemmelse i praksis, nemlig at spørgsmålet om, hvorvidt den pågældende virksomhed kan betegnes som økonomisk eller ikkeøkonomisk, vil afhænge af i) dens formål og ii) den måde, hvorpå den udøves.

1.1.1.   
  Formål

| (76) | Ved oprettelsen og driften af den pågældende enhed må staten ikke søge at drive virksomhed mod betaling, men skal snarere varetage sine opgaver over for befolkningen (75). Det er fast retspraksis, hvilket også er afspejlet i Europa-Kommissionens beslutningspraksis, at staten ved etableringen og driften af det nationale uddannelsessystem varetager sine opgaver over for befolkningen på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område (76). I den forbindelse besluttede den norske regering som led i uddannelsesreformen i 2006, at staten skulle stille undervisningsmateriale gratis til rådighed, og alle amter undtagen Oslo besluttede at opfylde denne forpligtelse ved at samle deres ressourcer gennem oprettelse af NDLA. Som de norske myndigheder har anført, er NDLA's mål at stille digitale undervisningsmaterialer til rådighed. For at opfylde denne forpligtelse søger NDLA primært at købe undervisningsmaterialer gennem offentlige udbudsprocedurer på markedet. Når NDLA ikke er i stand til at levere egnet materiale, udvikler den dette i tæt samarbejde med lærerne og de deltagende amter (77). |
| --- | --- |

(76)

Ved oprettelsen og driften af den pågældende enhed må staten ikke søge at drive virksomhed mod betaling, men skal snarere varetage sine opgaver over for befolkningen (75). Det er fast retspraksis, hvilket også er afspejlet i Europa-Kommissionens beslutningspraksis, at staten ved etableringen og driften af det nationale uddannelsessystem varetager sine opgaver over for befolkningen på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område (76). I den forbindelse besluttede den norske regering som led i uddannelsesreformen i 2006, at staten skulle stille undervisningsmateriale gratis til rådighed, og alle amter undtagen Oslo besluttede at opfylde denne forpligtelse ved at samle deres ressourcer gennem oprettelse af NDLA. Som de norske myndigheder har anført, er NDLA's mål at stille digitale undervisningsmaterialer til rådighed. For at opfylde denne forpligtelse søger NDLA primært at købe undervisningsmaterialer gennem offentlige udbudsprocedurer på markedet. Når NDLA ikke er i stand til at levere egnet materiale, udvikler den dette i tæt samarbejde med lærerne og de deltagende amter (77).

| (77) | Ifølge klageren følger det af dommene i Humbel- og Private Barnehagers Landsforbund-sagen, at selv om den virksomhed, der er omhandlet i disse domme (dvs. at give undervisning og tilbyde pladser i børnehaver), falder ind under det offentlige uddannelsessystem, falder andre former for virksomhed (såsom indkøb, udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale) ikke ind under det offentlige uddannelsessystem, navnlig hvis der allerede fandtes et marked for disse former for virksomhed, før staten påtog sig dem. |
| --- | --- |

(77)

Ifølge klageren følger det af dommene i Humbel- og Private Barnehagers Landsforbund-sagen, at selv om den virksomhed, der er omhandlet i disse domme (dvs. at give undervisning og tilbyde pladser i børnehaver), falder ind under det offentlige uddannelsessystem, falder andre former for virksomhed (såsom indkøb, udvikling og levering af digitalt undervisningsmateriale) ikke ind under det offentlige uddannelsessystem, navnlig hvis der allerede fandtes et marked for disse former for virksomhed, før staten påtog sig dem.

| (78) | Tilsynsmyndigheden kan dog ikke se nogen indikation af, at EU-Domstolen eller EFTA-domstolen havde til hensigt at begrænse omfanget af den virksomhed, der falder ind under offentlig uddannelse, på den måde, klageren har antydet (dvs. til kun at omfatte egentlig undervisning og levering af børnehaveydelser). Derimod bemærker Tilsynsmyndigheden, at EFTA-staterne generelt har vide skønsbeføjelser ved valget af de aktiviteter, de agter at tilbyde deres befolkning på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område (78). |
| --- | --- |

(78)

Tilsynsmyndigheden kan dog ikke se nogen indikation af, at EU-Domstolen eller EFTA-domstolen havde til hensigt at begrænse omfanget af den virksomhed, der falder ind under offentlig uddannelse, på den måde, klageren har antydet (dvs. til kun at omfatte egentlig undervisning og levering af børnehaveydelser). Derimod bemærker Tilsynsmyndigheden, at EFTA-staterne generelt har vide skønsbeføjelser ved valget af de aktiviteter, de agter at tilbyde deres befolkning på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område (78).

| (79) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at køb, udvikling og levering af undervisningsmateriale er knyttet til leveringen af undervisningsindhold og således er nært knyttet til den faktiske undervisning. Tilsynsmyndigheden finder, at den virksomhed, NDLA udøver, for at amterne kan løse deres uddannelsesmæssige opgaver, er snævert forbundet med sociale forpligtelser, der ikke kan sammenlignes med et udbud af kommerciel art, og at der kun ydes tilskud med henblik på at løse en meget specifik uddannelsesmæssig opgave. Det materiale, der købes og fremstilles af NDLA, er således specifikt skræddersyet til at opfylde behovene i den nationale læseplan for elever og lærere i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Klageren har dog gjort gældende, at det er vigtigt at sondre mellem virksomhed, der er nødvendig for at tilvejebringe offentlig uddannelse, og virksomhed, der ikke er det — klageren illustrerer dette punkt ved at udtale, at NDLA kunne begynde at fremstille møbler til skoler, hvilket ifølge klageren ikke ville falde ind under det offentlige uddannelsessystems opgave. I den forbindelse hævder klageren, at fremstilling af digitalt undervisningsmateriale ikke er en integrerende del af forpligtelsen til offentlig tjeneste og derfor bør betragtes som økonomisk virksomhed (79). |
| --- | --- |

(79)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at køb, udvikling og levering af undervisningsmateriale er knyttet til leveringen af undervisningsindhold og således er nært knyttet til den faktiske undervisning. Tilsynsmyndigheden finder, at den virksomhed, NDLA udøver, for at amterne kan løse deres uddannelsesmæssige opgaver, er snævert forbundet med sociale forpligtelser, der ikke kan sammenlignes med et udbud af kommerciel art, og at der kun ydes tilskud med henblik på at løse en meget specifik uddannelsesmæssig opgave. Det materiale, der købes og fremstilles af NDLA, er således specifikt skræddersyet til at opfylde behovene i den nationale læseplan for elever og lærere i skoleforløbet på sekundærtrinnet. Klageren har dog gjort gældende, at det er vigtigt at sondre mellem virksomhed, der er nødvendig for at tilvejebringe offentlig uddannelse, og virksomhed, der ikke er det — klageren illustrerer dette punkt ved at udtale, at NDLA kunne begynde at fremstille møbler til skoler, hvilket ifølge klageren ikke ville falde ind under det offentlige uddannelsessystems opgave. I den forbindelse hævder klageren, at fremstilling af digitalt undervisningsmateriale ikke er en integrerende del af forpligtelsen til offentlig tjeneste og derfor bør betragtes som økonomisk virksomhed (79).

| (80) | Tilsynsmyndigheden finder i modsætning til klageren, at fremstilling af møbler ikke kan sammenlignes med fremstilling af undervisningsmaterialer, der har til formål at understøtte en national læseplan. Fremstillingen af undervisningsmaterialer er således tæt forbundet med undervisningsaktiviteter i det offentlige undervisningssystem, mens det næppe er tilfældet med fremstilling af møbler. |
| --- | --- |

(80)

Tilsynsmyndigheden finder i modsætning til klageren, at fremstilling af møbler ikke kan sammenlignes med fremstilling af undervisningsmaterialer, der har til formål at understøtte en national læseplan. Fremstillingen af undervisningsmaterialer er således tæt forbundet med undervisningsaktiviteter i det offentlige undervisningssystem, mens det næppe er tilfældet med fremstilling af møbler.

1.1.2.   
  Webstedets åbne karakter

| (81) | Med hensyn til webstedets åbne karakter har klageren og tredjeparter gjort gældende, at dette er et problematisk element, ved at anføre, at: »ironisk set kan statsligt finansierede programmer for åbne uddannelsesressourcer begrænse valgmulighederne for lærere og elever, fordi de undergraver de private leverandørers evne til at konkurrere og dermed deres tillid til at investere, sådan at disse leverandører gradvist trækker sig ud af markedet« (80). Som der er redegjort udførligt for nedenfor, ændrer den åbne karakter ikke Tilsynsmyndighedens vurdering, nemlig at materialet på webstedet er af ikkeøkonomisk art. |
| --- | --- |

(81)

Med hensyn til webstedets åbne karakter har klageren og tredjeparter gjort gældende, at dette er et problematisk element, ved at anføre, at: »ironisk set kan statsligt finansierede programmer for åbne uddannelsesressourcer begrænse valgmulighederne for lærere og elever, fordi de undergraver de private leverandørers evne til at konkurrere og dermed deres tillid til at investere, sådan at disse leverandører gradvist trækker sig ud af markedet« (80). Som der er redegjort udførligt for nedenfor, ændrer den åbne karakter ikke Tilsynsmyndighedens vurdering, nemlig at materialet på webstedet er af ikkeøkonomisk art.

| (82) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at de kontraherende parter på undervisningsområdet ikke blot har en betydelig skønsmargen, når de skal træffe afgørelse om formålet med deres opgaver, men også når de skal fastlægge, hvordan dette formål skal opfyldes. De norske myndigheder har valgt, at NDLA's websted skal være frit tilgængeligt. Virkningen af denne beslutning er, at distributionen af digitale undervisningsmaterialer ikke er begrænset til de elever, der er indskrevet på de relevante skoler i de relevante amter. Formidlingen af viden ud over for den umiddelbare kreds af tiltænkte modtagere er almindelig praksis i europæiske uddannelsestraditioner. Forelæsninger på europæiske offentlige universiteter er almindeligvis åbne for offentligheden, og universiteterne lægger regelmæssigt audiopræsentationer og audiovisuelle præsentationer af forelæsninger ud på nettet. Denne praksis kan betragtes som en udvidelse af undervisningsopgaven, der ikke automatisk indebærer, at virksomheden er af økonomisk art. I dette særlige tilfælde udgør undervisningsmaterialet grundlaget og rammen for undervisningen. Dette understreges også af, at udviklingen af undervisningsmateriale afhænger af den læseplan, der fastlægges af de offentlige myndigheder. Dette punkt er desuden afspejlet i omfanget af NDLA's virksomhed i vedtægterne, hvori der henvises til målet om at levere digitalt undervisningsmateriale, der er skræddersyet til efter elevernes og lærernes behov. Denne vurdering ændres ikke af, at virksomheden blev overladt til markedet, før staten påtog sig den, da det er uden betydning, om virksomheden kunne udøves (eller faktisk blev udøvet) af en privat operatør (81)). |
| --- | --- |

(82)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at de kontraherende parter på undervisningsområdet ikke blot har en betydelig skønsmargen, når de skal træffe afgørelse om formålet med deres opgaver, men også når de skal fastlægge, hvordan dette formål skal opfyldes. De norske myndigheder har valgt, at NDLA's websted skal være frit tilgængeligt. Virkningen af denne beslutning er, at distributionen af digitale undervisningsmaterialer ikke er begrænset til de elever, der er indskrevet på de relevante skoler i de relevante amter. Formidlingen af viden ud over for den umiddelbare kreds af tiltænkte modtagere er almindelig praksis i europæiske uddannelsestraditioner. Forelæsninger på europæiske offentlige universiteter er almindeligvis åbne for offentligheden, og universiteterne lægger regelmæssigt audiopræsentationer og audiovisuelle præsentationer af forelæsninger ud på nettet. Denne praksis kan betragtes som en udvidelse af undervisningsopgaven, der ikke automatisk indebærer, at virksomheden er af økonomisk art. I dette særlige tilfælde udgør undervisningsmaterialet grundlaget og rammen for undervisningen. Dette understreges også af, at udviklingen af undervisningsmateriale afhænger af den læseplan, der fastlægges af de offentlige myndigheder. Dette punkt er desuden afspejlet i omfanget af NDLA's virksomhed i vedtægterne, hvori der henvises til målet om at levere digitalt undervisningsmateriale, der er skræddersyet til efter elevernes og lærernes behov. Denne vurdering ændres ikke af, at virksomheden blev overladt til markedet, før staten påtog sig den, da det er uden betydning, om virksomheden kunne udøves (eller faktisk blev udøvet) af en privat operatør (81)).

| (83) | Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at webstedets åbne karakter ikke indebærer, at NDLA's virksomhed er af økonomisk art. |
| --- | --- |

(83)

Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at webstedets åbne karakter ikke indebærer, at NDLA's virksomhed er af økonomisk art.

1.1.3.   
  Ændringen af den retlige status fra ad hoc-samarbejde til tværkommunalt samarbejde havde ingen virkning for beslutningsprocessen og kan ikke påvirke klassificeringen af virksomheden som værende af ikkeøkonomisk art

| (84) | EFTA-Domstolen tog i sin dom om ophævelse af beslutningen flere aspekter op, der ikke vedrører virksomhedens art som sådan, men snarere de organisatoriske aspekter af NDLA, dens finansiering og autonomi. Disse aspekter vedrører den praktiske gennemførelse af kravet om levering af gratis undervisningsmateriale og tages op nedenfor. |
| --- | --- |

(84)

EFTA-Domstolen tog i sin dom om ophævelse af beslutningen flere aspekter op, der ikke vedrører virksomhedens art som sådan, men snarere de organisatoriske aspekter af NDLA, dens finansiering og autonomi. Disse aspekter vedrører den praktiske gennemførelse af kravet om levering af gratis undervisningsmateriale og tages op nedenfor.

| (85) | Ændringen af den retlige status fra ad hoc-samarbejde til et formelt tværkommunalt samarbejde i overensstemmelse med § 27 i loven om lokalforvaltning havde ingen virkning for beslutningsprocessen (og ændringen af finansieringen havde heller ingen følger for NDLA's organisation). |
| --- | --- |

(85)

Ændringen af den retlige status fra ad hoc-samarbejde til et formelt tværkommunalt samarbejde i overensstemmelse med § 27 i loven om lokalforvaltning havde ingen virkning for beslutningsprocessen (og ændringen af finansieringen havde heller ingen følger for NDLA's organisation).

| (86) | Klageren har ikke påstået, at omfanget af NDLA's virksomhed ændrede sig, da den gik fra hoc-samarbejdsfasen til at blive formelt etableret som tværkommunalt samarbejde. Ikke desto mindre påpeger EFTA-Domstolen, at de manglende oplysninger om, hvordan amterne tilrettelagde deres samarbejde for at opfylde deres forpligtelser til at stille undervisningsmateriale til rådighed i NDLA's ad hoc-samarbejdsfase, kan påvirke klassificeringen af virksomheden som værende af ikkeøkonomisk art. Derfor understregede Domstolen, at Tilsynsmyndigheden burde have foretaget en undersøgelse af virkningerne af ændringen i den retlige status for beslutningsprocessen i NDLA (82). |
| --- | --- |

(86)

Klageren har ikke påstået, at omfanget af NDLA's virksomhed ændrede sig, da den gik fra hoc-samarbejdsfasen til at blive formelt etableret som tværkommunalt samarbejde. Ikke desto mindre påpeger EFTA-Domstolen, at de manglende oplysninger om, hvordan amterne tilrettelagde deres samarbejde for at opfylde deres forpligtelser til at stille undervisningsmateriale til rådighed i NDLA's ad hoc-samarbejdsfase, kan påvirke klassificeringen af virksomheden som værende af ikkeøkonomisk art. Derfor understregede Domstolen, at Tilsynsmyndigheden burde have foretaget en undersøgelse af virkningerne af ændringen i den retlige status for beslutningsprocessen i NDLA (82).

| (87) | NDLA-enhedens ledelsesstruktur ændrede sig ikke, da den blev omdannet til et tværkommunalt samarbejde efter loven om lokalforvaltning (83). Endvidere ændrede omfanget af NDLA's beføjelser og beslutningsprocesserne sig ikke. Omfanget af NDLA's beføjelser til at træffe beslutninger ændrede sig ikke som sådan. |
| --- | --- |

(87)

NDLA-enhedens ledelsesstruktur ændrede sig ikke, da den blev omdannet til et tværkommunalt samarbejde efter loven om lokalforvaltning (83). Endvidere ændrede omfanget af NDLA's beføjelser og beslutningsprocesserne sig ikke. Omfanget af NDLA's beføjelser til at træffe beslutninger ændrede sig ikke som sådan.

| (88) | Tilsynsmyndigheden har sammenlignet NDLA's struktur i ad hoc-samarbejdsfasen (84) med strukturen i den tværkommunale samarbejdsfase (85) og konstateret, at der ikke er nogen synderlig forskel. Formålet med NDLA har i begge faser været at udvikle og tilbyde gratis digitalt undervisningsmateriale, der dækker alle fag i ungdomsuddannelsesforløbet (86). Endvidere har NDLA i begge faser bestået af en tilsvarende trio af beslutningsorganer. FFU blev til repræsentantskabet for samarbejdet ifølge loven om lokalforvaltning, og dens bestyrelse, der bestod af fem medlemmer, blev udpeget af repræsentantskabet, sådan som det var tilfældet i ad hoc-samarbejdsfasen, da bestyrelsen blev udpeget af FFU. Ledelsen bestod også af de samme medlemmer i begge faser, dvs. lederen af FFU og mindst én repræsentant for hver af uddannelsesregionerne (dvs. Region Nord, Region Sydvest og Region Øst) (87). Endelig har NDLA haft et team med ansvar for den daglige ledelse i begge faser (88). |
| --- | --- |

(88)

Tilsynsmyndigheden har sammenlignet NDLA's struktur i ad hoc-samarbejdsfasen (84) med strukturen i den tværkommunale samarbejdsfase (85) og konstateret, at der ikke er nogen synderlig forskel. Formålet med NDLA har i begge faser været at udvikle og tilbyde gratis digitalt undervisningsmateriale, der dækker alle fag i ungdomsuddannelsesforløbet (86). Endvidere har NDLA i begge faser bestået af en tilsvarende trio af beslutningsorganer. FFU blev til repræsentantskabet for samarbejdet ifølge loven om lokalforvaltning, og dens bestyrelse, der bestod af fem medlemmer, blev udpeget af repræsentantskabet, sådan som det var tilfældet i ad hoc-samarbejdsfasen, da bestyrelsen blev udpeget af FFU. Ledelsen bestod også af de samme medlemmer i begge faser, dvs. lederen af FFU og mindst én repræsentant for hver af uddannelsesregionerne (dvs. Region Nord, Region Sydvest og Region Øst) (87). Endelig har NDLA haft et team med ansvar for den daglige ledelse i begge faser (88).

| (89) | Som de norske myndigheder har bekræftet, havde ændringen af den retlige status fra ad hoc-samarbejdsfasen til den tværkommunale samarbejdsfase ifølge § 27 i loven lokalforvaltning ingen virkning for beslutningsprocessen, hvilket illustreres og bekræftes af de oplysninger, der er sammenfattet ovenfor (89). |
| --- | --- |

(89)

Som de norske myndigheder har bekræftet, havde ændringen af den retlige status fra ad hoc-samarbejdsfasen til den tværkommunale samarbejdsfase ifølge § 27 i loven lokalforvaltning ingen virkning for beslutningsprocessen, hvilket illustreres og bekræftes af de oplysninger, der er sammenfattet ovenfor (89).

| (90) | Den vigtigste kilde til finansiering af NDLA har ikke ændret sig over tid (dvs. statsmidler). Det er snarere den måde, hvorpå midlerne blev kanaliseret til NDLA, der har ændret sig. I NDLA's tidlige stadier blev midlerne modtaget direkte fra undervisnings- og forskningsministeriet, mens NDLA senere blev finansieret over de deltagende amters budgetter (idet disse budgetter blev finansieret gennem bloktilskudsordningen). Det er en kendsgerning, at NDLA er blevet finansieret og fortsat finansieres fuldt ud af offentlige myndigheder og distribuerer undervisningsmateriale gratis. Hverken skolerne eller eleverne betaler noget bidrag til NDLA. Tilsynsmyndigheden bemærker endvidere, at der ikke er noget, der tyder på, at NDLA udøver nogen form for virksomhed, der kunne betragtes som værende af økonomisk art. Der er ingen forbindelse mellem de faktiske omkostninger ved den tjeneste, der ydes, og det gebyr, der betales af dem, der nyder godt af virksomheden. Endvidere finansieres NDLA's virksomhed helt og holdent af det offentlige og ikke ved betaling af gebyrer (90). |
| --- | --- |

(90)

Den vigtigste kilde til finansiering af NDLA har ikke ændret sig over tid (dvs. statsmidler). Det er snarere den måde, hvorpå midlerne blev kanaliseret til NDLA, der har ændret sig. I NDLA's tidlige stadier blev midlerne modtaget direkte fra undervisnings- og forskningsministeriet, mens NDLA senere blev finansieret over de deltagende amters budgetter (idet disse budgetter blev finansieret gennem bloktilskudsordningen). Det er en kendsgerning, at NDLA er blevet finansieret og fortsat finansieres fuldt ud af offentlige myndigheder og distribuerer undervisningsmateriale gratis. Hverken skolerne eller eleverne betaler noget bidrag til NDLA. Tilsynsmyndigheden bemærker endvidere, at der ikke er noget, der tyder på, at NDLA udøver nogen form for virksomhed, der kunne betragtes som værende af økonomisk art. Der er ingen forbindelse mellem de faktiske omkostninger ved den tjeneste, der ydes, og det gebyr, der betales af dem, der nyder godt af virksomheden. Endvidere finansieres NDLA's virksomhed helt og holdent af det offentlige og ikke ved betaling af gebyrer (90).

1.1.4.   
  Den omstændighed, at amterne med henblik på at opfylde deres forpligtelse til at levere digitale undervisningsmaterialer samler statsmidler i et tværkommunalt samarbejde, kan ikke betragtes som virksomhed af økonomisk art

| (91) | Tilsynsmyndigheden har konkluderet, at NDLA's virksomhed i relation til levering af digitale undervisningsmateriale er nært forbundet med amternes generelle undervisningsopgave og ikke er af økonomisk art. I det følgende vurderer Tilsynsmyndigheden et spørgsmål, som EFTA-Domstolen har rejst. |
| --- | --- |

(91)

Tilsynsmyndigheden har konkluderet, at NDLA's virksomhed i relation til levering af digitale undervisningsmateriale er nært forbundet med amternes generelle undervisningsopgave og ikke er af økonomisk art. I det følgende vurderer Tilsynsmyndigheden et spørgsmål, som EFTA-Domstolen har rejst.

| (92) | EFTA-Domstolen har konstateret, at det ikke fremgik klart af beslutningen, om forpligtelsen til at stille digitalt undervisningsmateriale gratis til rådighed påhviler amterne eller NDLA (91). EFTA-Domstolen bemærkede, at Tilsynsmyndigheden i beslutningen, »henviser til den norske lovgivning og udtalte, at den forpligtede amterne til gratis at forsyne eleverne med det nødvendige trykte og digitale undervisningsmateriale« (92). EFTA-Domstolen bemærkede endvidere, at det fremgår af beslutningen i forbindelse med vurderingen af NDLA's autonomi, at NDLA ikke kan beslutte at pålægge de endelige forbrugere gebyrer »(...) da lovgivningen forpligter NDLA til at levere sine tjenesteydelser gratis« (93). I dommen henvises der også til Tilsynsmyndighedens udtalelse i forbindelse med den mundtlige høring om, at det er amterne, der har den vedtægtsmæssige forpligtelse til at tilbyde denne tjeneste gratis, og at de har besluttet at tilbyde den gennem NDLA (94). |
| --- | --- |

(92)

EFTA-Domstolen har konstateret, at det ikke fremgik klart af beslutningen, om forpligtelsen til at stille digitalt undervisningsmateriale gratis til rådighed påhviler amterne eller NDLA (91). EFTA-Domstolen bemærkede, at Tilsynsmyndigheden i beslutningen, »henviser til den norske lovgivning og udtalte, at den forpligtede amterne til gratis at forsyne eleverne med det nødvendige trykte og digitale undervisningsmateriale« (92). EFTA-Domstolen bemærkede endvidere, at det fremgår af beslutningen i forbindelse med vurderingen af NDLA's autonomi, at NDLA ikke kan beslutte at pålægge de endelige forbrugere gebyrer »(...) da lovgivningen forpligter NDLA til at levere sine tjenesteydelser gratis« (93). I dommen henvises der også til Tilsynsmyndighedens udtalelse i forbindelse med den mundtlige høring om, at det er amterne, der har den vedtægtsmæssige forpligtelse til at tilbyde denne tjeneste gratis, og at de har besluttet at tilbyde den gennem NDLA (94).

| (93) | I lyset heraf fandt EFTA-Domstolen, at ovennævnte udtalelser i beslutningen udgjorde en implicit modsigelse, da det ikke var klart, hvem NDLA's kunde var. |
| --- | --- |

(93)

I lyset heraf fandt EFTA-Domstolen, at ovennævnte udtalelser i beslutningen udgjorde en implicit modsigelse, da det ikke var klart, hvem NDLA's kunde var.

| (94) | Den retlige ramme, inden for hvilken NDLA opererer, består af en række forskellige elementer. For det første pålægges der amterne lovmæssige forpligtelser i henhold til den nationale lovgivning (såsom uddannelsesloven). F.eks. blev der ved ændringen af uddannelsesloven i 2007 (se betragtning 20 ovenfor) pålagt amterne en forpligtelse til gratis at forsyne skolebørn med digitalt materiale. For det andet blev der vedtaget forskellige forvaltningsakter, for at amterne kunne opfylde denne lovmæssige forpligtelse. Disse omfattede beslutninger (såsom de beslutninger, der blev vedtaget af amterne) samt andre forvaltningsakter som undervisnings- og forskningsministeriets tildeling af midler i april 2007. Endelig blev amternes lovmæssige forpligtelse gennem NDLA's vedtægter og det mandat, der gik forud for disse, gjort til en juridisk forpligtelse for NDLA til gratis at stille digitale materialer til rådighed. |
| --- | --- |

(94)

Den retlige ramme, inden for hvilken NDLA opererer, består af en række forskellige elementer. For det første pålægges der amterne lovmæssige forpligtelser i henhold til den nationale lovgivning (såsom uddannelsesloven). F.eks. blev der ved ændringen af uddannelsesloven i 2007 (se betragtning 20 ovenfor) pålagt amterne en forpligtelse til gratis at forsyne skolebørn med digitalt materiale. For det andet blev der vedtaget forskellige forvaltningsakter, for at amterne kunne opfylde denne lovmæssige forpligtelse. Disse omfattede beslutninger (såsom de beslutninger, der blev vedtaget af amterne) samt andre forvaltningsakter som undervisnings- og forskningsministeriets tildeling af midler i april 2007. Endelig blev amternes lovmæssige forpligtelse gennem NDLA's vedtægter og det mandat, der gik forud for disse, gjort til en juridisk forpligtelse for NDLA til gratis at stille digitale materialer til rådighed.

| (95) | Denne ramme var også beskrevet i de norske myndigheders indlæg af 2. maj 2013, hvori de bekræftede i) amternes lovmæssige forpligtelse (se afsnit 1 i indlægget), ii) den forpligtelse, som NDLA's bestyrelse havde i ad hoc-fasen til at arbejde for at tilbyde gratis undervisningsmaterialer (se første led i resultatmålene for mandatet (95), og iii) at det fremgik af de beslutninger, der blev vedtaget af amterne om oprettelse af NDLA, at det endelige formål med NDLA var at tilbyde gratis digitalt materiale (se s. 6 i indlægget). |
| --- | --- |

(95)

Denne ramme var også beskrevet i de norske myndigheders indlæg af 2. maj 2013, hvori de bekræftede i) amternes lovmæssige forpligtelse (se afsnit 1 i indlægget), ii) den forpligtelse, som NDLA's bestyrelse havde i ad hoc-fasen til at arbejde for at tilbyde gratis undervisningsmaterialer (se første led i resultatmålene for mandatet (95), og iii) at det fremgik af de beslutninger, der blev vedtaget af amterne om oprettelse af NDLA, at det endelige formål med NDLA var at tilbyde gratis digitalt materiale (se s. 6 i indlægget).

| (96) | De deltagende amter har således valgt at opfylde deres lovmæssige forpligtelse til gratis at stille digitalt materiale til rådighed for eleverne ved at oprette det tværkommunale samarbejde i form af NDLA, der igen opererer inden for en retlig ramme (herunder amtets beslutninger og vedtægterne), der er blevet etableret for at sætte amterne i stand til at opfylde deres lovmæssige forpligtelse. |
| --- | --- |

(96)

De deltagende amter har således valgt at opfylde deres lovmæssige forpligtelse til gratis at stille digitalt materiale til rådighed for eleverne ved at oprette det tværkommunale samarbejde i form af NDLA, der igen opererer inden for en retlig ramme (herunder amtets beslutninger og vedtægterne), der er blevet etableret for at sætte amterne i stand til at opfylde deres lovmæssige forpligtelse.

| (97) | NDLA kan kort beskrives som et samarbejde mellem de deltagende amter, der er oprettet, for at amterne kan samlede deres ressourcer. Så frem for at købe og udvikle digitale materialer i de enkelte amter har flertallet af amterne besluttet at kombinere deres ressourcer for at opfylde deres lovmæssige forpligtelse (denne form for samarbejde mellem amterne blev overvejet af undervisnings- og forskningsministeriet selv, da det opfordrede amterne til alt ansøge om finansiering i 2006 (96)). Amterne udøver derfor gennem dette samarbejde »deres beføjelser med henblik på at opfylde deres forpligtelser over for befolkningen« (97). |
| --- | --- |

(97)

NDLA kan kort beskrives som et samarbejde mellem de deltagende amter, der er oprettet, for at amterne kan samlede deres ressourcer. Så frem for at købe og udvikle digitale materialer i de enkelte amter har flertallet af amterne besluttet at kombinere deres ressourcer for at opfylde deres lovmæssige forpligtelse (denne form for samarbejde mellem amterne blev overvejet af undervisnings- og forskningsministeriet selv, da det opfordrede amterne til alt ansøge om finansiering i 2006 (96)). Amterne udøver derfor gennem dette samarbejde »deres beføjelser med henblik på at opfylde deres forpligtelser over for befolkningen« (97).

| (98) | Dette er blevet bekræftet af de norske myndigheder i deres indlæg af 31. marts 2014, hvor det blev gentaget, at samarbejdet mellem amterne er en integrerende del af amternes bestræbelser på at tilbyde gratis uddannelse i ungdomsuddannelsesforløbet i Norge. |
| --- | --- |

(98)

Dette er blevet bekræftet af de norske myndigheder i deres indlæg af 31. marts 2014, hvor det blev gentaget, at samarbejdet mellem amterne er en integrerende del af amternes bestræbelser på at tilbyde gratis uddannelse i ungdomsuddannelsesforløbet i Norge.

| (99) | NDLA har ingen beslutningsbeføjelse i budgetspørgsmål. Selv om bestyrelsen anbefaler et finansieringsniveau for det følgende budget, er det kun en anbefaling, som de deltagende amter kan tage i betragtning ved fastlæggelsen af NDLA's budget. Med hensyn til udbud og indkøb følger NDLA en offentlig udbudsstrategi, der blev vedtaget for at sikre, at NDLA's offentlige udbud er i fuld overensstemmelse med loven om offentlige udbud (98). |
| --- | --- |

(99)

NDLA har ingen beslutningsbeføjelse i budgetspørgsmål. Selv om bestyrelsen anbefaler et finansieringsniveau for det følgende budget, er det kun en anbefaling, som de deltagende amter kan tage i betragtning ved fastlæggelsen af NDLA's budget. Med hensyn til udbud og indkøb følger NDLA en offentlig udbudsstrategi, der blev vedtaget for at sikre, at NDLA's offentlige udbud er i fuld overensstemmelse med loven om offentlige udbud (98).

| (100) | Med hensyn til indkøb mere generelt er NDLA's beføjelser fastsat i vedtægterne, der begrænser NDLA's indkøbsaktiviteter til de formål, der er opstillet for NDLA, nemlig indkøb og udvikling af digitalt undervisningsmateriale (99). Det er klart, at NDLA skal kunne udføre sine opgaver på en effektiv måde, og det ville ikke rigtig give mening, hvis de deltagende amter eller repræsentantskabet f.eks. skulle involveres i hvert enkelt indkøb af digitalt undervisningsmateriale. Derfor er der i vedtægterne fastsat en vis autonomi for NDLA's daglige aktiviteter, navnlig med hensyn til indkøb, men denne autonomi er begrænset af NDLA's fastlagte opgaver og budget (dvs. at NDLA ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde de lovmæssige krav, som staten har pålagt amterne (100). |
| --- | --- |

(100)

Med hensyn til indkøb mere generelt er NDLA's beføjelser fastsat i vedtægterne, der begrænser NDLA's indkøbsaktiviteter til de formål, der er opstillet for NDLA, nemlig indkøb og udvikling af digitalt undervisningsmateriale (99). Det er klart, at NDLA skal kunne udføre sine opgaver på en effektiv måde, og det ville ikke rigtig give mening, hvis de deltagende amter eller repræsentantskabet f.eks. skulle involveres i hvert enkelt indkøb af digitalt undervisningsmateriale. Derfor er der i vedtægterne fastsat en vis autonomi for NDLA's daglige aktiviteter, navnlig med hensyn til indkøb, men denne autonomi er begrænset af NDLA's fastlagte opgaver og budget (dvs. at NDLA ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde de lovmæssige krav, som staten har pålagt amterne (100).

| (101) | Endelig er det værd at bemærke, at EU-Domstolen gør det klart, at der ikke er behov for at adskille den virksomhed, der består i køb af produkter, »fra den brug, der efterfølgende gøres af produkterne, med henblik på at vurdere arten af denne indkøbsvirksomhed« (101). I det omfang NDLA's virksomhed i form af at tilbyde gratis digitalt undervisningsmateriale betragtes som værende af ikkeøkonomisk art, følger det således heraf, at enhver form for indkøbsvirksomhed i tilknytning hertil også vil blive betragtet som værende af ikkeøkonomisk art. Da vedtægterne gør det klart, at NDLA kun kan købe varer og tjenesteydelser, der er nødvendige for at opfylde dens formål (dvs. gratis levering af digitalt undervisningsmateriale), vil en sådan indkøbsvirksomhed nødvendigvis være knyttet til virksomheden af ikkeøkonomisk art. |
| --- | --- |

(101)

Endelig er det værd at bemærke, at EU-Domstolen gør det klart, at der ikke er behov for at adskille den virksomhed, der består i køb af produkter, »fra den brug, der efterfølgende gøres af produkterne, med henblik på at vurdere arten af denne indkøbsvirksomhed« (101). I det omfang NDLA's virksomhed i form af at tilbyde gratis digitalt undervisningsmateriale betragtes som værende af ikkeøkonomisk art, følger det således heraf, at enhver form for indkøbsvirksomhed i tilknytning hertil også vil blive betragtet som værende af ikkeøkonomisk art. Da vedtægterne gør det klart, at NDLA kun kan købe varer og tjenesteydelser, der er nødvendige for at opfylde dens formål (dvs. gratis levering af digitalt undervisningsmateriale), vil en sådan indkøbsvirksomhed nødvendigvis være knyttet til virksomheden af ikkeøkonomisk art.

| (102) | Det fremgår af oplysningerne i afsnit I.4.6 ovenfor, at NDLA ikke har nogen ansatte og heller ikke sine egne lokaler eller sin egen infrastruktur. Størstedelen af arbejdsstyrken består af medarbejdere, der er ansat i amterne, og som er udstationeret til NDLA (enten på deltids- eller fuldtidsbasis) for et bestemt tidsrum. NDLA yder så ganske enkelt det relevante amt en godtgørelse for den tid, dets ansatte har arbejdet med NDLA-projektet. Resten af arbejdsstyrken består af eksterne konsulenter, der har vundet bud i forbindelse med offentlige udbudsprocedurer, som NDLA finansierer over sit budget. På den ene side har NDLA derfor ingen kontrol over udgifterne til størsteparten af sit personale, og på den anden side har NDLA kun begrænset beføjelse til at træffe beslutninger om de tjenesteydelser, den sender i udbud, da den er bundet af sin strategi for offentlige udbud, og da dens beslutninger i sidste instans er underlagt amternes kontrol via repræsentantskabet. Derfor har NDLA meget lidt autonomi i infrastruktur- og personalemæssig henseende. |
| --- | --- |

(102)

Det fremgår af oplysningerne i afsnit I.4.6 ovenfor, at NDLA ikke har nogen ansatte og heller ikke sine egne lokaler eller sin egen infrastruktur. Størstedelen af arbejdsstyrken består af medarbejdere, der er ansat i amterne, og som er udstationeret til NDLA (enten på deltids- eller fuldtidsbasis) for et bestemt tidsrum. NDLA yder så ganske enkelt det relevante amt en godtgørelse for den tid, dets ansatte har arbejdet med NDLA-projektet. Resten af arbejdsstyrken består af eksterne konsulenter, der har vundet bud i forbindelse med offentlige udbudsprocedurer, som NDLA finansierer over sit budget. På den ene side har NDLA derfor ingen kontrol over udgifterne til størsteparten af sit personale, og på den anden side har NDLA kun begrænset beføjelse til at træffe beslutninger om de tjenesteydelser, den sender i udbud, da den er bundet af sin strategi for offentlige udbud, og da dens beslutninger i sidste instans er underlagt amternes kontrol via repræsentantskabet. Derfor har NDLA meget lidt autonomi i infrastruktur- og personalemæssig henseende.

| (103) | I tilfælde, hvor den pågældende virksomhed udøves af andre enheder end staten, er et af de spørgsmål, der skal afgøres, om modtageren af midlerne (offentlige eller private) er underlagt statens kontrol, og navnlig om modtageren kun anvender lovgivningen og ikke kan påvirke de lovbestemte betingelser for tjenesteydelsen (dvs. påvirke bidragenes størrelse, midlernes anvendelse eller ydelsernes størrelse) (102). Hvis modtageren derimod har betydelige skønsbeføjelser i forhold til staten med hensyn til de kommercielle parametre for sin virksomhed (f.eks. priser, omkostninger, aktiver og ansatte), vil der sandsynligvis være tale om en virksomhed. |
| --- | --- |

(103)

I tilfælde, hvor den pågældende virksomhed udøves af andre enheder end staten, er et af de spørgsmål, der skal afgøres, om modtageren af midlerne (offentlige eller private) er underlagt statens kontrol, og navnlig om modtageren kun anvender lovgivningen og ikke kan påvirke de lovbestemte betingelser for tjenesteydelsen (dvs. påvirke bidragenes størrelse, midlernes anvendelse eller ydelsernes størrelse) (102). Hvis modtageren derimod har betydelige skønsbeføjelser i forhold til staten med hensyn til de kommercielle parametre for sin virksomhed (f.eks. priser, omkostninger, aktiver og ansatte), vil der sandsynligvis være tale om en virksomhed.

| (104) | Klageren tilkendegav, at NDLA bør betragtes som en virksomhed, der er adskilt fra staten eller de amter, hvorfra den modtager de pågældende midler. På grundlag af oplysningerne fra Tilsynsmyndigheden er det imidlertid klart, at NDLA er en integrerende del af den offentlige administration og — under alle omstændigheder — underlagt streng statslig kontrol. Ifølge gældende retspraksis er en enhed underlagt de offentlige myndigheders kontrol (og er derfor ikke uafhængig af staten), hvis dens opgaver er tillagt den ved lov, og hvis de offentlige myndigheder fastlægger både omkostningerne ved og indtægterne fra dens virksomhed (103). Tilsynsmyndigheden bemærker i den henseende, at de deltagende amter — i betragtning af et krav, som er fastsat i det reviderede statsbudget for 2006 — har etableret NDLA som et tværkommunalt samarbejde og tildelt den de relevante opgaver ved hver især at vedtage identiske beslutninger. |
| --- | --- |

(104)

Klageren tilkendegav, at NDLA bør betragtes som en virksomhed, der er adskilt fra staten eller de amter, hvorfra den modtager de pågældende midler. På grundlag af oplysningerne fra Tilsynsmyndigheden er det imidlertid klart, at NDLA er en integrerende del af den offentlige administration og — under alle omstændigheder — underlagt streng statslig kontrol. Ifølge gældende retspraksis er en enhed underlagt de offentlige myndigheders kontrol (og er derfor ikke uafhængig af staten), hvis dens opgaver er tillagt den ved lov, og hvis de offentlige myndigheder fastlægger både omkostningerne ved og indtægterne fra dens virksomhed (103). Tilsynsmyndigheden bemærker i den henseende, at de deltagende amter — i betragtning af et krav, som er fastsat i det reviderede statsbudget for 2006 — har etableret NDLA som et tværkommunalt samarbejde og tildelt den de relevante opgaver ved hver især at vedtage identiske beslutninger.

| (105) | Amterne kontrollerer endvidere omkostningsparametrene for virksomheden, da disse omkostninger er begrænset til de bidrag, der er fastsat ensidigt af amterne gennem de ordinære budgetprocesser. NDLA kan endvidere ikke træffe beslutninger om udgifterne til sine ansatte eller midler, da det er amterne, der i) træffer beslutning om udstationering af det nødvendige personale og ii) stiller lokaler samt teknisk udstyr til rådighed. Endelig har NDLA ikke beføjelser til at fastsætte gebyrer for de endelige forbrugere (dvs. elever eller skoler), da lovgivningen forpligter NDLA til at stille sine tjenester til rådighed gratis. |
| --- | --- |

(105)

Amterne kontrollerer endvidere omkostningsparametrene for virksomheden, da disse omkostninger er begrænset til de bidrag, der er fastsat ensidigt af amterne gennem de ordinære budgetprocesser. NDLA kan endvidere ikke træffe beslutninger om udgifterne til sine ansatte eller midler, da det er amterne, der i) træffer beslutning om udstationering af det nødvendige personale og ii) stiller lokaler samt teknisk udstyr til rådighed. Endelig har NDLA ikke beføjelser til at fastsætte gebyrer for de endelige forbrugere (dvs. elever eller skoler), da lovgivningen forpligter NDLA til at stille sine tjenester til rådighed gratis.

| (106) | Ved udøvelsen af sin virksomhed overholder NDLA blot loven og kan ikke påvirke bidragenes størrelse, midlernes anvendelse eller ydelsernes størrelse på samme måde, som en kommerciel operatør kunne gøre. NDLA er tværtimod en integrerende del af amternes offentlige administration og kan således ikke siges at være underlagt statslig kontrol. |
| --- | --- |

(106)

Ved udøvelsen af sin virksomhed overholder NDLA blot loven og kan ikke påvirke bidragenes størrelse, midlernes anvendelse eller ydelsernes størrelse på samme måde, som en kommerciel operatør kunne gøre. NDLA er tværtimod en integrerende del af amternes offentlige administration og kan således ikke siges at være underlagt statslig kontrol.

| (107) | Som illustreret ovenfor kan NDLA ikke på eget initiativ udvide omfanget af sin virksomhed. Det er i sidste instans amterne, der er ansvarlige for dette, og de beslutter, hvad NDLA skal gøre, enten ved at træffe beslutninger eller gennem repræsentantskabet (104). Budgettet fastlægges af amterne (efter henstilling fra bestyrelsen), og NDLA kan kun afholde omkostninger ved at følge procedurerne for offentlige udbud for tjenesteydelser eller varer, som er nødvendige for udøvelsen af dens virksomhed. Endelig kan amterne altid tilsidesætte bestyrelsens beslutninger, dvs. at NDLA ikke har skønsmæssig beføjelse til at udvide omfanget af sin virksomhed og ingen mulighed for forpligte amterne finansielt ud over det aftalte omfang af dens virksomhed. |
| --- | --- |

(107)

Som illustreret ovenfor kan NDLA ikke på eget initiativ udvide omfanget af sin virksomhed. Det er i sidste instans amterne, der er ansvarlige for dette, og de beslutter, hvad NDLA skal gøre, enten ved at træffe beslutninger eller gennem repræsentantskabet (104). Budgettet fastlægges af amterne (efter henstilling fra bestyrelsen), og NDLA kan kun afholde omkostninger ved at følge procedurerne for offentlige udbud for tjenesteydelser eller varer, som er nødvendige for udøvelsen af dens virksomhed. Endelig kan amterne altid tilsidesætte bestyrelsens beslutninger, dvs. at NDLA ikke har skønsmæssig beføjelse til at udvide omfanget af sin virksomhed og ingen mulighed for forpligte amterne finansielt ud over det aftalte omfang af dens virksomhed.

2.   KONKLUSION

| (108) | På grundlag af ovenstående har Tilsynsmyndigheden konkluderet, at NDLA ikke udøver økonomisk virksomhed, og at finansieringen af den derfor ikke indebærer statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1 — |
| --- | --- |

(108)

På grundlag af ovenstående har Tilsynsmyndigheden konkluderet, at NDLA ikke udøver økonomisk virksomhed, og at finansieringen af den derfor ikke indebærer statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1 —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

Denne foranstaltning udgør ikke statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Den formelle undersøgelse af denne sag er hermed afsluttet.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 3

Kun den engelske udgave af beslutningen er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juni 2014.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Oda Helen SLETNES

Formand

Frank BÜCHEL

Medlem af kollegiet

---

(1)  EUT C 229 af 8.8.2013, s. 31, og EØS-tillæg nr. 44 af 8.8.2013, s. 19.

1

(2)  EUT C 92 af 29.3.2012, s. 3, og EØS-tillæg nr. 18 af 29.3.2012, s. 3.

2

(3)  Sag E-1/12, Den norske Forleggerforening mod EFTA-Tilsynsmyndigheden, EFTA Court Report [2012], s. 1040.

3

(4)  EUT C 229 af 8.8.2013, s. 31, og EØS-tillæg nr. 44 af 8.8.2013, s. 19.

4

(5)  LOV-1992-09-25-107 (Lov om kommuner og fylkeskommuner (kommuneloven)).

5

(6)  På norsk: »Kunnskapsløftet«.

6

(7)  LOV-2008-07-17-61 (Lov om grunnskolen og den vidaregåande opplæringa (Opplæringslova)).

7

(8)  St. prp. nr. 1, tillæg nr. 1 (2005-2006), om ændringer til forslaget til statsbudget for 2006 (på norsk: »For budsjettåret 2006 Om endring av St. prp. nr. 1 om statsbudsjettet 2006«).

8

(9)  Forslag nr. 36 til Odelstinget (1996-1997), se s. 171.

9

(10)  Nu ophævet LOV-1974-06-21-55 (Lov om videregående opplæring), se § 35, stk. 3.

10

(11)  Se forslag nr. 36 til Odelstinget (1996-1997), se s. 171 (på norsk: »Regelen er ny, men tek ikkje sikte på å endre gjeldande rett. Prinsippet om gratis opplæring går fram av lvgo. § 35 tredje leddet om forbod mot å ta skolepengar. Ordninga med å påleggje elevar eller lærlingar å halde seg med undervisningsmateriell og utstyr til eige bruk er i dag ikkje særleg lovregulert«) samt den norske regerings brev af 19. juni 2006, der fastsætter betingelserne for og grundene til tildelingen af 50 mio. NOK til digitalt undervisningsmateriale: http://www.regjeringen.no/nb/dep/kd/dok/andre/brev/-utvalgte_brev/2006/digitale-laremidler-i-videregaende-oppla.html?id=91754.

11

(12)  LOV-1998-07-17-61 (Lov om grunnskolen og den vidaregåande opplæringa (opplæringslova)), de norske myndigheders uofficielle oversættelse, der findes i deres brev af 2.5.2013 (registreringsnr. 691771), af uddannelseslovens, § 3, stk. 1, afsnit 9, hvori det på norsk hedder som følger: »Opplæringa i offentleg vidaregåande skole eller i lærebedrift er gratis. Fylkeskommunen har ansvaret for å halde elevane med nødvendige trykte og digitale læremiddel og digitalt utstyr. Elevane kan ikkje påleggjast å dekkje nokon del av utgiftene til dette utover det som følgjer av forskrift. (...)«.

12

(13)  Se bilag 2 til klagen, tillæg til statsbudgettet (St. prp. nr. 66 (2005-2006)), s. 21, kapitel 225, punkt 62 (registreringsnr. 553728).

13

(14)  Se bilag 3 (registreringsnr. 553729): Brev fra undervisnings- og forskningsministeriet af 19. juni 2006 med 15. august 2006 som frist for ansøgning om tilskud.

14

(15)  Se bilag 15 (registreringsnr. 553808) til klagen: Memorandum fra den administrative af leder i uddannelsesafdelingen i Sogn og Fjordane amt, se linket http://www.sfj.no/sff/K2PUB.nsf/viewAttachments/C1256B3B0048DA1DC12576320029B7D6/$FILE/09039906.pdf

15

(16)  Se NDLA's årsrapport for 2012 (registreringsnr. 672038), s. 5, der er vedlagt de norske myndigheders indlæg af 6. maj 2013. Originaltekst på norsk »Akershus fylkeskommune meldte seg ut med bakgrunn i lave besøkstall fra egne skoler, (...)«.

16

(17)  Se bilag 11 til klagen: NDLA's projektplan af 16. februar 2007 (registreringsnr. 553952), s. 3.

17

(18)  Vg1 står for »Videregående no. 1« og vedrører det første af de tre skoleår på sekundærtrinnet ifølge den nye reform (»Kunnskapsløftet«) fra 2006, se oplysninger på webstedet for det norske direktorat for uddannelse http://www.udir.no/Vurdering/Vitnemal-og-kompetansebevis/Artikler_vitnemal/Foring-av-vitnemal-og-kompetansebevis-for-videregaende-opplaring-i-Kunnskapsloftet-2014/12-Dispensasjoner-og-forsok-innvilget-av-Utdanningsdirektoratet-1/.

18

(19)  Se bilag 4 til klagen, brev til amterne fra undervisnings- og forskningsministeriet af 20. april 2007 (registreringsnr. 553730), se tredje afsnit på s. 1 og fjerde afsnit på s. 2.

19

(20)  Se indlæg fra de norske myndigheder af 9. september 2010 (registreringsnr. 568942), s. 6-8, navnlig tabellen på s. 6.

20

(21)  Se opdelingen af budgettet i St. prp. nr. 1 (2006-2007) »gul bok« på linket: http://www.regjeringen.no/nb/dep/fin/dok/regpubl/stprp/20062007/stprp-nr-1-2006-2007-/10/4.html?id=298021.

21

(22)  Se indlæg fra de norske myndigheder af 9. september 2010 (registreringsnr. 568942), s. 6-8, navnlig tabellen på s. 6.

22

(23)  Se betragtning 31 nedenfor.

23

(24)  Tilsynsmyndigheden noterer sig, at tildelingsmetoden er forblevet uændret for årene 2013 og 2014.

24

(25)  Tallene er fremsendt af den norske regering den 9.9.2010 (registreringsnr. 568942), s. 8.

25

(26)  Se årsrapporten for 2011, punkt 5.4.1 (registreringsnr. 672037).

26

(27)  Ibid.

27

(28)  Se årsrapporten for 2012, punkt 6.1 (registreringsnr. 672038).

28

(29)  Se bilag 15 til klagen (registreringsnr. 553808), memorandum fra den administrative leder af uddannelsesafdelingen i Sogn og Fjordane amt, se under overskriften Finansiering og udvidelse på s. 7.

29

(30)  Se svaret fra de norske myndigheder af 31. marts 2014 (registreringsnr. 703980 og 703991) og vedhæftede fil 5-22 (registreringsnr. 703987).

30

(31)  EFTA-Domstolen bemærkede, at ikrafttrædelsen af det formaliserede samarbejde ifølge vedtægterne for NDLA var fastsat til den 1. juli 2009 (Sag E-1/12, Den norske Forleggerforening, præmis 115 (citeret ovenfor). Samtidig bemærkede EFTA-Domstolen, at der i et brev fra de norske myndigheder er henvist til den 1. januar 2010 som dato for ikrafttrædelsen af det tværkommunale samarbejde (EFTA-Domstolen henviser til indlægget fra Norge af 9. september 2010, s. 3). I betragtning af ovenstående og under hensyn til, at NDLA allerede var aktiv som et ad hoc-samarbejde, inden den blev etableret formelt, fastslog EF-Domstolen, at Tilsynsmyndigheden burde have undersøgt de virkninger, som de organisatoriske ændringer og NDLA's juridiske status havde for dens beslutningsproces og finansieringskilder. EFTA-Domstolen fastslog endvidere, at Tilsynsmyndigheden burde have undersøgt, hvordan NDLA's organisatoriske ændringer og retlige status havde ændret sig over tid (sag E-1/12, Den norske Forleggerforening, præmis 117 (citeret ovenfor)).

31

(32)  Dato for ansøgningen om tilskud fra de 18 amter.

32

(33)  Se bilag 11 til klagen, NDLA's projektplan af 16. februar 2007 (registreringsnr. 553952), s. 14.

33

(34)  Betegnelsen på norsk er: »Forum for fylkesutdanningssjefer«.

34

(35)  Se brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991), s. 7.

35

(36)  Indlæg fra de norske myndigheder af 6.5.2013 (registreringsnr. 672024).

36

(37)  NDLA's projektplan, første og andet led i afsnit 2.2.

37

(38)  Det hed som følger i den vedtagne beslutning: »Hordaland amt er juridisk ansvarlig for NDLA på vegne af de andre amter, der deltager i projektet« (uofficiel oversættelse).

38

(39)  Brev fra de norske myndigheder af 6.5.2013 (registreringsnr. 672024), s. 6, andet til sidste afsnit.

39

(40)  Med hensyn til vedtægterne henvises til bilag 10 til klagen (registreringsnr. 553953), der bekræfter, at ikrafttrædelsen var den 1.7.2009.

40

(41)  Se brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991).

41

(42)  Ændrede vedtægter fra 2012 (se registreringsnr. 703991 og 709565). Hordaland var det første amt, der vedtog de ændrede vedtægter den 16.1.2012, og Østfold det sidste amt, der vedtog ændringerne den 25.10.2012, se e-mail fra de norske myndigheder af 2.6.2014 (registreringsnr. 709742).

42

(43)  På norsk »representantskapet« (eller »styret« i 2012-udgaven af vedtægterne).

43

(44)  Se note 327 i de juridiske bemærkninger til loven om lokalforvaltning, afsnit 27, Gyldendals rettsdata, af Jan Fridthjof Bern, skrevet den 8.3.2012.

44

(45)  På norsk: »Driftsstyret« (eller »Arbeidsutvalg« i 2012-udgaven af vedtægterne).

45

(46)  Se betragtning 51 nedenfor for yderligere detaljer vedrørende finansielle og budgetmæssige spørgsmål i relation til NDLA.

46

(47)  Se svaret fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703980 og 703991) og vedhæftede fil 5-22 (registreringsnr. 703987). I svaret fra Norge af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991) er det angivet, at de to amter Sogn og Fjordane og Telemark fejlagtigt henviser til datoen 1. januar 2010 i deres respektive beslutninger. De norske myndigheder hævder også, at selv om Troms amt af praktiske grunde i sin beslutning anfører, at datoen for samarbejdets ikrafttræden var den 1. januar 2010, skulle den korrekte dato have været den 1. juli 2009.

47

(48)  Indlæg fra de norske myndigheder af 6.5.2013 (registreringsnr. 672024).

48

(49)  Der er redegjort i detaljer for kilden til NDLA's finansiering i afsnit 4.3 ovenfor.

49

(50)  På norsk: »fylkestinget«.

50

(51)  LOV-1999-07-16-69 (Lov om offentlige anskaffelser (anskaffelsesloven)).

51

(52)  Se indlæg fra de norske myndigheder af 7. marts 2011 (registreringsnr. 589528), s. 54.

52

(53)  Denne begrænsede autonomi, der vedrørte NDLA's løbende aktiviteter, analyseres nærmere som led i vurderingen nedenfor.

53

(54)  Hordaland amt optræder, på vegne af alle deltagende amter, som den juridiske enhed, der er ansvarlig for indgåelse af kontrakter.

54

(55)  Se svaret fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991).

55

(56)  Ifølge oplysningerne fra de norske myndigheder blev vedtægterne ændret lidt i 2012 (registreringsnr. 703991 og 709565).

56

(57)  På norsk: »Buskerud, Telemark, og Vestfold«-innkjøp.

57

(58)  Se indlæg fra de norske myndigheder af 4.3.2011 (registreringsnr. 672032), der var vedlagt bemærkningen til åbningsskrivelsen.

58

(59)  På tidspunktet for indgivelsen havde Akershus endnu ikke meldt sig ind i NDLA igen.

59

(60)  EUT L 161 af 13.6.2013, s. 12, og EØS-tillæg nr. 34 af 13.6.2013, s. 1.

60

(61)  Sag C-49/07, MOTOE, Sml. 2008 I, s. 4863, præmis 27.

61

(62)  Sag C-280/00,Altmark Trans og Regierungsprasidium Magdeburg, Sml. 2003 I, s. 7747.

62

(63)  Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (»direktivet om gennemskuelighed«) (EUT L 318 af 17.11.2006, s. 17), der er inkorporeret i bilag XV til EØS-aftalen, punkt 1a (EUT L 266 af 11.10.2007, s. 15, og EØS-tillæg nr. 48 af 11.10.2007, p. 12), der trådte i kraft den 9. juni 2007.

63

(64)  Sag C-41/90, Höfner og Elser, Sml. 1991 I, s. 1979, præmis 21.

64

Sag C-41/90, Höfner

Elser

præmis 21

(65)  Sag C-35/96, Kommissionen mod Italien (CNSD), Sml. 1998 I, s. 3851, præmis 36.

65

(66)  Forenede sager C-159/91 og C-160/91, Poucet og Pistre, Sml. 1993 I, s. 637.

66

(67)  Sag E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund, [2008] EFTA-Court Report 64.

67

(68)  Ibid., præmis 80.

68

(69)  Sag C-160/91, Poucet, Sml. 1993 I, s. 637.

69

(70)  Sag C-180/98, Pavlov, Sml. 2000 I, s. 6497.

70

(71)  Sag E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund (citeret ovenfor).

71

(72)  Sag 263/86, Humbel, Sml. 1988, s. 5383, præmis 14-21.

72

(73)  Sag C-318/05, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 2007 I, s. 6957.

73

(74)  Ibid., præmis 68.

74

(75)  Sag 263/86, Humbel (citeret ovenfor), præmis 18.

75

(76)  Ibid., præmis 18; sag E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund, [2008] EFTA Court Report 64, præmis 82, Kommissionens beslutning N 118/2000, Frankrig — Støtte til professionelle idrætsklubber (EUT C 333 af 28.11.2001, s. 6).

76

(77)  Se de norske myndigheders brev af 29. november 2013 (registreringsnr. 691769).

77

(78)  Sag C-218/00, Cisal die Battistello Venanzi, Sml. 2002 I, s. 691, præmis 31.

78

(79)  Se klagerens bemærkning til åbningsskrivelsen, punkt 46 (registreringsnr. 679680).

79

(80)  Se klagerens bemærkning til åbningsskrivelsen, punkt 8 (registreringsnr. 679680).

80

(81)  Se betragtning 70 ovenfor.

81

(82)  Sag E-1/12, Den norske Forleggerforening (citeret ovenfor, præmis 117.

82

(83)  Dette bekræftes i indlægget fra de norske myndigheder af 2.5.2013 (registreringsnr. 672024), s. 6.

83

(84)  Se NDLA's projektplan, bilag 11 til klagen (registreringsnr. 553952), s. 2.

84

(85)  Vedtægterne, se bilag 10 til klagen (registreringsnr. 553953).

85

(86)  Se projektplanen, bilag 11 til klagen (registreringsnr. 553952), punkt 2.2 »resultatmål«, første led, s. 4.

86

(87)  Brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991), s. 7-8. Dette er blevet bekræftet.

87

(88)  Se projektplanen, bilag 11 til klagen (registreringsnr. 553952), punkt 3.1 »opgave i relation til projektforvaltningen«, s. 5, og vedtægterne.

88

(89)  Brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991), s. 11.

89

(90)  Sag E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund (citeret ovenfor), præmis 80-83.

90

(91)  Sag E-1/12, Den norske Forleggerforening (citeret ovenfor), præmis 121-123.

91

(92)  EFTA-Domstolen synes at henvise til punkt 12 og fodnote 4 i den annullerede beslutning, hvorefter »det i § 3, stk. 1, og § 4A, stk. 3, i uddannelsesloven hedder, at amtet er ansvarligt for gratis at forsyne eleverne med det nødvendige trykte og digitale undervisningsmateriale samt nødvendige digitale udstyr.«

92

(93)  EFTA-Domstolen henviser til punkt 45 i den annullerede beslutning i dommens præmis 121.

93

(94)  Sag E-1/12, Den norske Forleggerforening (citeret ovenfor), præmis 123.

94

(95)  Vedhæftet fil nr. 24 (registreringsnr. 703987), s. 93.

95

(96)  Se bilag 3 (registreringsnr. 553729), brev fra undervisnings- og forskningsministeriet af 19. juni 2006.

96

(97)  Sag E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund (citeret ovenfor), præmis 80.

97

(98)  LOV-1999-07-16-69 (Lov om offentlig anskaffelse (anskaffelsesloven)).

98

(99)  NDLA's indkøbsaktiviteter er også begrænset af, at der er midler til rådighed på budgettet, eftersom vedtægterne forhindrer NDLA i at indgå låne- eller finansieringsarrangementer.

99

(100)  Brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991), s. 13. Disse begrænsninger er til dels også afspejlet i loven om lokalforvaltning. I hvidbogen Ot. prp. nr. 42 (1991-92), s. 112, står der, at »der kun kan delegeres opgaver til bestyrelsen, der vedrører den faktiske aktivitet, som samarbejdet har fået til opgave at udføre«. Det er også klart, at begrænsningen i delegationsbeføjelsen er fastsat i loven om lokalforvaltning for visse beslutningers vedkommende, f.eks. beslutninger om en økonomiplan (§ 44, stk. 6) og det årlige budget (§ 45, stk. 2). Disse bestemmelser finder også anvendelse på forbindelserne mellem amterne.

100

(101)  Sag C-205/03 P, FENIN mod Kommissionen, Sml. 2006 II, s. 6295, præmis 26.

101

(102)  Sag C-160/91, Poucet, (citeret ovenfor), præmis 15 og 18, forenede sager C-264/01, C-306/01 og C-355/01, AOK Bundesverband m.fl., Sml. 2004 I, s. 2493, præmis 46-57, sag C-218/00, Cisal die Battistello Venanzi, Sml. 2002 I, s. 691, præmis 31-46. Disse sager vedrører syge- og socialforsikringer. Den omstændighed, at Kommissionen udtrykkeligt henviser til disse sager i forbindelse med liberale tjenesteydelser, viser dog, at vurderingen kan anvendes generelt (se meddelelse fra Kommissionen »Report on competition in Professional Services« af 9.2.2004 (COM(2004) 83 final, fodnote 22).

102

(103)  Forenede sager C-264/01, C-306/01 og C-355/01, AOK Bundesverband m.fl., Sml. 2004 I, s. 2493, præmis 52, sag C-160/91, Poucet, (citeret ovenfor), præmis 11 og 12.

103

(104)  Se brev fra de norske myndigheder af 31.3.2014 (registreringsnr. 703991), s. 10, hvor følgende er angivet: »som følge heraf vil bestyrelsen ikke have nogen beføjelse til at udvide omfanget af (sic) NDLA's virksomhed uden repræsentantskabets støtte.«

104

(sic)

---

Berigtigelser

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/60 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/60

---

Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 140/2014 af 13. februar 2014 om godkendelse af aktivstoffet spinetoram, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 44 af 14. februar 2014
  )

Side 39, bilag II (ændring af del B i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011), syvende kolonne, »Særlige bestemmelser«, femte afsnit:

I stedet for:

»senest den 31. december 2014«

læses:

»senest 6 måneder efter vedtagelsen af relevant vejledning om vurderingen af isomerer«.

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/60 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/60

---

Berigtigelse til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 447/2014 af 2. maj 2014 om nærmere gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II)

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 132 af 3. maj 2014
  )

Side 47, artikel 43, stk. 1, litra a):

I stedet for:

»hvis de er afholdt af en støttemodtager fra en medlemsstat og betalt i perioden 1. januar 2014 til 31. december 2022, eller«

læses:

»hvis de er afholdt af en støttemodtager fra en medlemsstat og betalt i perioden 1. januar 2014 til 31. december 2023, eller«

---

| 22.10.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 277/61 |
| --- | --- | --- | --- |

22.10.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 277/61

---

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 190 af 12. juli 2006
  )

Side 10, artikel 5, stk. 4, litra b):

I stedet for:

| »b) | modtageren skal foretage anmeldelse ...« |
| --- | --- |

»b)

modtageren skal foretage anmeldelse ...«

læses:

| »b) | modtageren skal, hvor det er relevant, foretage anmeldelse ...«. |
| --- | --- |

»b)

modtageren skal, hvor det er relevant, foretage anmeldelse ...«.

Side 16, artikel 15, litra f):

I stedet for:

| »f) | Når der har fundet en levering sted som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:« |
| --- | --- |

»f)

Når der har fundet en levering sted som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:«

læses:

| »f) | Når der foretages en levering som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:«. |
| --- | --- |

»f)

Når der foretages en levering som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:«.

Side 29, artikel 49, stk. 1, 1. punktum:

I stedet for:

»Producenten, anmelderen og andre virksomheder, der er involveret i en overførsel og/eller nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald i Fællesskabet, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at overførsel af affald i Fællesskabet håndteres, uden at menneskers sundhed bringes i fare og på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden og under nyttiggørelsen og bortskaffelsen.«

læses:

»Producenten, anmelderen og andre virksomheder, der er involveret i en overførsel og/eller nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alt affald, som de overfører, håndteres, uden at menneskers sundhed bringes i fare og på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden og under nyttiggørelsen og bortskaffelsen.«.

Side 47, bilag II, del 1, punkt 22:

I stedet for:

»Dokumentation for en kontrakt ... mellem anmelder og afsender om nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet ...«

læses:

»Dokumentation for en kontrakt ... mellem anmelder og modtager om nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet ...«.

Side 52, bilag IV, del 1, litra c):

I stedet for:

»... i stedet gælder OECD nr. GC010, GC020 og GC040 i bilag III, del II, i de relevante tilfælde«

læses:

»... i stedet gælder OECD nr. GC010, GC020 og GG040 i bilag III, del II, i de relevante tilfælde.«.

Side 52, bilag IVA, titlen:

I stedet for:

»Affald, der er opført i bilag III, men ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke (artikel 3, stk. 3)«

læses:

»Affald, der er opført i bilag III, men er omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke (artikel 3, stk. 3)«.

Side 59, bilag V, del 1, kode A4110, andet led:

I stedet for:

| »— | en polychloreret dibenzodioxin« |
| --- | --- |

»—

en polychloreret dibenzodioxin«

læses:

| »— | en polychloreret dibenzo-p-dioxin«. |
| --- | --- |

»—

en polychloreret dibenzo-p-dioxin«.

Side 60, bilag V, del 1, kode B1080:

I stedet for:

| »B1080 | Zinkaske og -rester, herunder zinklegeringer, i spredbar form, medmindre de indeholder bilag I-materialer i et sådant omfang, at de falder ind under en af farekategorierne i bilag III, eller falder ind under farekategori H4.3 (2)« |
| --- | --- |

»B1080

Zinkaske og -rester, herunder zinklegeringer, i spredbar form, medmindre de indeholder bilag I-materialer i et sådant omfang, at de falder ind under en af farekategorierne i bilag III, eller falder ind under farekategori H4.3 (2)«

læses:

| »B1080 | Zinkaske og -rester, herunder zinklegeringer, i spredbar form, medmindre de indeholder bilag I-materialer i et sådant omfang, at de falder ind under en af farekategorierne i bilag III (2)«. |
| --- | --- |

»B1080

Zinkaske og -rester, herunder zinklegeringer, i spredbar form, medmindre de indeholder bilag I-materialer i et sådant omfang, at de falder ind under en af farekategorierne i bilag III (2)«.

Side 61, bilag V, del 1, kode B1120, andet led, anden kolonne:

I stedet for:

»neodym«

læses:

»neodymium«.

Side 63, bilag V, del 1, kode B2060:

I stedet for:

»... der ikke indeholder bilag I-bestanddele i et sådant omfang, at det falder ind under ...«

læses:

»... der ikke indeholder bilag I-bestanddele i det omfang, at det falder ind under ...«.

Side 66, bilag V, del 1, kode B4020:

I stedet for:

»... f.eks. vandbaserede samt klæbestoffer, der er baseret på kasein, stivelse, dekstrin, celluloseethere ...«

læses:

»... f.eks. vandbaserede, eller klæbestoffer, der er baseret på kasein, stivelse, dekstrin, celluloseethere ...«.

---