# Euroopa Liidu C 223/14.

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 223 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 57. köide14. juuli 2014 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 223

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

57. köide14. juuli 2014

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2014/C 223/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2014/C 223/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2014/C 223/02 | Kohtuasi C-178/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) 11. aprillil 2014 – Vario Tek GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf | 2 |
| 2014/C 223/03 | Kohtuasi C-182/14 P: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zugi 11. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 4. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjades T-604/11 ja T-292/12: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) | 3 |
| 2014/C 223/04 | Kohtuasi C-188/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Hispaania) 15. aprillil 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos versus Banco de Santander, S.A. | 3 |
| 2014/C 223/05 | Kohtuasi C-190/14: 16. aprillil 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Taani Kuningriik | 4 |
| 2014/C 223/06 | Kohtuasi C-197/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 18. aprillil 2014 – T.A. van Dijk, teine menetlusosaline: Staatssecretaris van Financiën | 5 |
| 2014/C 223/07 | Kohtuasi C-201/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Cluj (Rumeenia) 22. aprillil 2014 – Smaranda Bara jt versus Presidente della Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF) | 5 |
| 2014/C 223/08 | Kohtuasi C-208/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial Navarra (Hispaania) 25. aprillil 2014 – Antonia Valdivia Reche versus Banco de Valencia S.A. | 6 |
| 2014/C 223/09 | Kohtuasi C-217/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Iirimaa | 6 |
| 2014/C 223/10 | Kohtuasi C-218/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Ireland (Iirimaa) 5. mail 2014 – Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly versus Minister for Justice and Equality | 7 |
| 2014/C 223/11 | Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Employment Tribunals, Birmingham (Ühendkuningriik) 6. mail 2014 – Kathleen Greenfield versus The Care Bureau Ltd (Kohtuasi C-219) | 8 |
| 2014/C 223/12 | Kohtuasi C-223/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Hispaania) 7. mail 2014 – Tecom Mican S.L. versus Man Diesel & Turbo SE | 8 |
| 2014/C 223/13 | Kohtuasi C-225/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud tribunal d'instance de Dieppe (Prantsusmaa) 8. mail 2014 – Facet SA versus Jean Henri | 9 |
| 2014/C 223/14 | Kohtuasi C-239/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal du travail de Liège (Belgia) 14. mail 2014 – Abdoulaye Amadou Tall versus Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy) | 10 |
| 2014/C 223/15 | Kohtuasi C-247/14 P: HeidelbergCement AG 22. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-302/11: HeidelbergCement AG versus Euroopa Komisjon | 10 |
| 2014/C 223/16 | Kohtuasi C-248/14 P: Schwenk Zement KG 23. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-306/11: Schwenk Zement KG versus Euroopa Komisjon | 11 |
| | Üldkohus |
| 2014/C 223/17 | Kohtuasi T-167/14: 13. märtsil 2014. aastal esitatud hagi – Søndagsavisen A/S versus Euroopa Komisjon | 13 |
| 2014/C 223/18 | Kohtuasi T-230/14: 15. aprillil 2014 esitatud hagi – Deutsche Edelstahlwerke versus komisjon | 13 |
| 2014/C 223/19 | Kohtuasi T-235/14: 17. aprillil 2014 esitatud hagi – ArcelorMittal Hamburg jt versus komisjon | 14 |
| 2014/C 223/20 | Kohtuasi T-236/14: 16. aprillil 2014 esitatud hagi – Kronotex jt versus komisjon | 15 |
| 2014/C 223/21 | Kohtuasi T-237/14: 17. aprillil 2014 esitatud hagi – Steinbeis Papier versus komisjon | 16 |
| 2014/C 223/22 | Kohtuasi T-240/14 P: Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/12: Bodson jt versus EIP | 17 |
| 2014/C 223/23 | Kohtuasi T-241/14 P: Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-83/12: Bodson jt versus EIP | 18 |
| 2014/C 223/24 | Kohtuasi T-258/14: 24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon | 20 |
| 2014/C 223/25 | Kohtuasi T-259/14: 24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon | 20 |
| 2014/C 223/26 | Kohtuasi T-260/14: 25. aprillil 2014 esitatud hagi – Vattenfall Europe Mining jt versus komisjon | 21 |
| 2014/C 223/27 | Kohtuasi T-263/14: 28. aprillil 2014 esitatud hagi – Hydro Aluminium Rolled Products jt versus komisjon | 22 |
| 2014/C 223/28 | Kohtuasi T-265/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Schumacher Packaging versus komisjon | 23 |
| 2014/C 223/29 | Kohtuasi T-270/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Grupa Azoty ATT Polymers versus komisjon | 24 |
| 2014/C 223/30 | Kohtuasi T-271/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Styron Deutschland versus komisjon | 25 |
| 2014/C 223/31 | Kohtuasi T-272/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – P-D Glasseiden jt versus komisjon | 26 |
| 2014/C 223/32 | Kohtuasi T-274/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Lech-Stahlwerke versus komisjon | 27 |
| 2014/C 223/33 | Kohtuasi T-275/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Drahtwerk St. Ingbert jt versus komisjon | 28 |
| 2014/C 223/34 | Kohtuasi T-276/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Flachglas Torgau jt versus komisjon | 29 |
| 2014/C 223/35 | Kohtuasi T-279/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Sabic Polyolefine versus komisjon | 30 |
| 2014/C 223/36 | Kohtuasi T-280/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Ineos Manufacturing Deutschland jt versus komisjon | 31 |
| 2014/C 223/37 | Kohtuasi T-281/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fels-Werke versus komisjon | 32 |
| 2014/C 223/38 | Kohtuasi T-282/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Bayer MaterialScience versus komisjon | 34 |
| 2014/C 223/39 | Kohtuasi T-283/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Advansa jt versus komisjon | 35 |
| 2014/C 223/40 | Kohtuasi T-285/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Wirtschaftsvereinigung Stahl jt versus komisjon | 36 |
| 2014/C 223/41 | Kohtuasi T-286/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Röchling Oertl Kunststofftechnik versus komisjon | 38 |
| 2014/C 223/42 | Kohtuasi T-287/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Schaeffler Technologies versus komisjon | 39 |
| 2014/C 223/43 | Kohtuasi T-288/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Energiewerke Nord versus komisjon | 40 |
| 2014/C 223/44 | Kohtuasi T-289/14: 2. mail 2014. aastal esitatud hagi – H-O-T Servicecenter Nürnberg jt versus komisjon | 41 |
| 2014/C 223/45 | Kohtuasi T-291/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – egeplast international versus komisjon | 42 |
| 2014/C 223/46 | Kohtuasi T-294/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Klemme versus komisjon | 43 |
| 2014/C 223/47 | Kohtuasi T-295/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Autoneum Germany versus komisjon | 44 |
| 2014/C 223/48 | Kohtuasi T-296/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh versus komisjon | 45 |
| 2014/C 223/49 | Kohtuasi T-297/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Walter Klein versus komisjon | 46 |
| 2014/C 223/50 | Kohtuasi T-298/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh Aluminium versus komisjon | 47 |
| 2014/C 223/51 | Kohtuasi T-300/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Fricopan Back versus komisjon | 48 |
| 2014/C 223/52 | Kohtuasi T-301/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Michelin Reifenwerke versus komisjon | 49 |
| 2014/C 223/53 | Kohtuasi T-302/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Buderus Guss versus komisjon | 50 |
| 2014/C 223/54 | Kohtuasi T-303/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Polyblend versus komisjon | 51 |
| 2014/C 223/55 | Kohtuasi T-304/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Sun Alloys Europe versus komisjon | 52 |
| 2014/C 223/56 | Kohtuasi T-305/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Vestolit versus komisjon | 54 |
| 2014/C 223/57 | Kohtuasi T-306/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Polymer-Chemie versus komisjon | 55 |
| 2014/C 223/58 | Kohtuasi T-307/14: 30. aprillil 2014. aastal esitatud hagi – TechnoCompound versus komisjon | 56 |
| 2014/C 223/59 | Kohtuasi T-308/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Neue Halberg-Guss versus komisjon | 57 |
| 2014/C 223/60 | Kohtuasi T-309/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Mat Foundries Europe versus komisjon | 58 |
| 2014/C 223/61 | Kohtuasi T-310/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fritz Winter Eisengießerei versus komisjon | 59 |
| 2014/C 223/62 | Kohtuasi T-313/14: 5. mail 2014 esitatud hagi – Christian Dior Couture versus Siseturu Ühtlustamise Amet (reljeefse mustri korduvmotiiv) | 60 |
| 2014/C 223/63 | Kohtuasi T-318/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Vinnolit versus komisjon | 61 |
| 2014/C 223/64 | Kohtuasi T-331/14: 12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu | 62 |
| 2014/C 223/65 | Kohtuasi T-332/14: 12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu | 63 |
| 2014/C 223/66 | Kohtuasi T-355/14: 30. mail 2014 esitatud hagi – STC versus komisjon | 64 |
| | Avaliku Teenistuse Kohus |
| 2014/C 223/67 | Kohtuasi F-107/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 16. jaanuari 2014. aasta otsus – Guinet versus EIP (Avalik teenistus — EIP töötajad — Pensioniskeem — Pensioniõiguste ülekandmine — Hüvitis pensioniõiguste ülekandmisega viivitamisest tulenevate ebasoodsate tingimuste eest — Muus kui EIP skeemis omandatud pensioniõiguste tegeliku ülekandmise tingimus — Võrdse kohtlemise põhimõte) | 66 |
| 2014/C 223/68 | Kohtuasi F-130/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 22. mai 2014. aasta otsus – CI versus parlament (Avalik teenistus — Töötasu — Peretoetused — Ülalpeetava lapse toetus — Ülalpeetava lapse kahekordne toetus — Personalieeskirjade artikli 67 lõige 3 — Toetuse maksmise tingimused — Pärast Euroopa ombudsmani sekkumist poolte vahel sõlmitud kompromiss — Rakendamine — Hoolitsemiskohustus) | 66 |
| 2014/C 223/69 | Kohtuasi F-151/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 30. jaanuari 2014. aasta otsus – Ohrgaard versus komisjon (Avalik teenistus — Töötasu — Kodumaalt lahkumise toetus — Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis b ette nähtud elukoha tingimus — Töötamine rahvusvahelise organisatsiooni teenistuses — Mõiste — Komisjonis läbitud viiekuuline katseaeg — Väljajätmine) | 67 |
| 2014/C 223/70 | Kohtuasi F-60/13: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 14. jaanuari 2014. aasta määrus – Lebedef versus komisjon (Avalik teenistus — Ametnikud — Haiguse tõttu töölt puudumise registreerimine — Õigusvastane puudumine — Ametisse nimetava asutuse poolt iga-aastasest puhkusest mahaarvestamine — Taotluse esitamine e-kirjaga — Asjaolu, et huvitatud isik oli otsuse olemasolust teadlik — E-kirja avamata jätmine ja hüperlingile klõpsates selle otsuse sisuga tutvumata jätmine — Vastuvõetavus — Tähtajad — Selle kuupäeva kindlaksmääramine, alates millest võib huvitatud isik otsuse sisuga tutvuda) | 68 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2014/C 223/02

Kohtuasi C-178/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) 11. aprillil 2014 – Vario Tek GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf

versus

2

2014/C 223/03

Kohtuasi C-182/14 P: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zugi 11. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 4. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjades T-604/11 ja T-292/12: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

versus

3

2014/C 223/04

Kohtuasi C-188/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Hispaania) 15. aprillil 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos versus Banco de Santander, S.A.

o

versus

3

2014/C 223/05

Kohtuasi C-190/14: 16. aprillil 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Taani Kuningriik

versus

4

2014/C 223/06

Kohtuasi C-197/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 18. aprillil 2014 – T.A. van Dijk, teine menetlusosaline: Staatssecretaris van Financiën

5

2014/C 223/07

Kohtuasi C-201/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Cluj (Rumeenia) 22. aprillil 2014 – Smaranda Bara jt versus Presidente della Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF)

versus

5

2014/C 223/08

Kohtuasi C-208/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial Navarra (Hispaania) 25. aprillil 2014 – Antonia Valdivia Reche versus Banco de Valencia S.A.

versus

6

2014/C 223/09

Kohtuasi C-217/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Iirimaa

versus

6

2014/C 223/10

Kohtuasi C-218/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Ireland (Iirimaa) 5. mail 2014 – Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly versus Minister for Justice and Equality

versus

7

2014/C 223/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Employment Tribunals, Birmingham (Ühendkuningriik) 6. mail 2014 – Kathleen Greenfield versus The Care Bureau Ltd (Kohtuasi C-219)

versus

8

2014/C 223/12

Kohtuasi C-223/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Hispaania) 7. mail 2014 – Tecom Mican S.L. versus Man Diesel & Turbo SE

o

versus

8

2014/C 223/13

Kohtuasi C-225/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud tribunal d'instance de Dieppe (Prantsusmaa) 8. mail 2014 – Facet SA versus Jean Henri

versus

9

2014/C 223/14

Kohtuasi C-239/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal du travail de Liège (Belgia) 14. mail 2014 – Abdoulaye Amadou Tall versus Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)

versus

10

2014/C 223/15

Kohtuasi C-247/14 P: HeidelbergCement AG 22. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-302/11: HeidelbergCement AG versus Euroopa Komisjon

versus

10

2014/C 223/16

Kohtuasi C-248/14 P: Schwenk Zement KG 23. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-306/11: Schwenk Zement KG versus Euroopa Komisjon

versus

11

Üldkohus

2014/C 223/17

Kohtuasi T-167/14: 13. märtsil 2014. aastal esitatud hagi – Søndagsavisen A/S versus Euroopa Komisjon

versus

13

2014/C 223/18

Kohtuasi T-230/14: 15. aprillil 2014 esitatud hagi – Deutsche Edelstahlwerke versus komisjon

versus

13

2014/C 223/19

Kohtuasi T-235/14: 17. aprillil 2014 esitatud hagi – ArcelorMittal Hamburg jt versus komisjon

versus

14

2014/C 223/20

Kohtuasi T-236/14: 16. aprillil 2014 esitatud hagi – Kronotex jt versus komisjon

versus

15

2014/C 223/21

Kohtuasi T-237/14: 17. aprillil 2014 esitatud hagi – Steinbeis Papier versus komisjon

versus

16

2014/C 223/22

Kohtuasi T-240/14 P: Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/12: Bodson jt versus EIP

versus

17

2014/C 223/23

Kohtuasi T-241/14 P: Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-83/12: Bodson jt versus EIP

versus

18

2014/C 223/24

Kohtuasi T-258/14: 24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon

versus

20

2014/C 223/25

Kohtuasi T-259/14: 24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon

versus

20

2014/C 223/26

Kohtuasi T-260/14: 25. aprillil 2014 esitatud hagi – Vattenfall Europe Mining jt versus komisjon

versus

21

2014/C 223/27

Kohtuasi T-263/14: 28. aprillil 2014 esitatud hagi – Hydro Aluminium Rolled Products jt versus komisjon

versus

22

2014/C 223/28

Kohtuasi T-265/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Schumacher Packaging versus komisjon

versus

23

2014/C 223/29

Kohtuasi T-270/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Grupa Azoty ATT Polymers versus komisjon

versus

24

2014/C 223/30

Kohtuasi T-271/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Styron Deutschland versus komisjon

versus

25

2014/C 223/31

Kohtuasi T-272/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – P-D Glasseiden jt versus komisjon

versus

26

2014/C 223/32

Kohtuasi T-274/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Lech-Stahlwerke versus komisjon

versus

27

2014/C 223/33

Kohtuasi T-275/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Drahtwerk St. Ingbert jt versus komisjon

versus

28

2014/C 223/34

Kohtuasi T-276/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Flachglas Torgau jt versus komisjon

29

2014/C 223/35

Kohtuasi T-279/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Sabic Polyolefine versus komisjon

30

2014/C 223/36

Kohtuasi T-280/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Ineos Manufacturing Deutschland jt versus komisjon

31

2014/C 223/37

Kohtuasi T-281/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fels-Werke versus komisjon

32

2014/C 223/38

Kohtuasi T-282/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Bayer MaterialScience versus komisjon

34

2014/C 223/39

Kohtuasi T-283/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Advansa jt versus komisjon

35

2014/C 223/40

Kohtuasi T-285/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Wirtschaftsvereinigung Stahl jt versus komisjon

36

2014/C 223/41

Kohtuasi T-286/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Röchling Oertl Kunststofftechnik versus komisjon

38

2014/C 223/42

Kohtuasi T-287/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Schaeffler Technologies versus komisjon

39

2014/C 223/43

Kohtuasi T-288/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Energiewerke Nord versus komisjon

40

2014/C 223/44

Kohtuasi T-289/14: 2. mail 2014. aastal esitatud hagi – H-O-T Servicecenter Nürnberg jt versus komisjon

41

2014/C 223/45

Kohtuasi T-291/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – egeplast international versus komisjon

42

2014/C 223/46

Kohtuasi T-294/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Klemme versus komisjon

43

2014/C 223/47

Kohtuasi T-295/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Autoneum Germany versus komisjon

44

2014/C 223/48

Kohtuasi T-296/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh versus komisjon

45

2014/C 223/49

Kohtuasi T-297/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Walter Klein versus komisjon

46

2014/C 223/50

Kohtuasi T-298/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh Aluminium versus komisjon

47

2014/C 223/51

Kohtuasi T-300/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Fricopan Back versus komisjon

48

2014/C 223/52

Kohtuasi T-301/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Michelin Reifenwerke versus komisjon

49

2014/C 223/53

Kohtuasi T-302/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Buderus Guss versus komisjon

50

2014/C 223/54

Kohtuasi T-303/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Polyblend versus komisjon

51

2014/C 223/55

Kohtuasi T-304/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Sun Alloys Europe versus komisjon

52

2014/C 223/56

Kohtuasi T-305/14: 29. aprillil 2014 esitatud hagi – Vestolit versus komisjon

54

2014/C 223/57

Kohtuasi T-306/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Polymer-Chemie versus komisjon

55

2014/C 223/58

Kohtuasi T-307/14: 30. aprillil 2014. aastal esitatud hagi – TechnoCompound versus komisjon

56

2014/C 223/59

Kohtuasi T-308/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Neue Halberg-Guss versus komisjon

57

2014/C 223/60

Kohtuasi T-309/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Mat Foundries Europe versus komisjon

58

2014/C 223/61

Kohtuasi T-310/14: 30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fritz Winter Eisengießerei versus komisjon

59

2014/C 223/62

Kohtuasi T-313/14: 5. mail 2014 esitatud hagi – Christian Dior Couture versus Siseturu Ühtlustamise Amet (reljeefse mustri korduvmotiiv)

60

2014/C 223/63

Kohtuasi T-318/14: 2. mail 2014 esitatud hagi – Vinnolit versus komisjon

61

2014/C 223/64

Kohtuasi T-331/14: 12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu

62

2014/C 223/65

Kohtuasi T-332/14: 12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu

63

2014/C 223/66

Kohtuasi T-355/14: 30. mail 2014 esitatud hagi – STC versus komisjon

64

Avaliku Teenistuse Kohus

2014/C 223/67

Kohtuasi F-107/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 16. jaanuari 2014. aasta otsus – Guinet versus EIP (Avalik teenistus — EIP töötajad — Pensioniskeem — Pensioniõiguste ülekandmine — Hüvitis pensioniõiguste ülekandmisega viivitamisest tulenevate ebasoodsate tingimuste eest — Muus kui EIP skeemis omandatud pensioniõiguste tegeliku ülekandmise tingimus — Võrdse kohtlemise põhimõte)

66

2014/C 223/68

Kohtuasi F-130/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 22. mai 2014. aasta otsus – CI versus parlament (Avalik teenistus — Töötasu — Peretoetused — Ülalpeetava lapse toetus — Ülalpeetava lapse kahekordne toetus — Personalieeskirjade artikli 67 lõige 3 — Toetuse maksmise tingimused — Pärast Euroopa ombudsmani sekkumist poolte vahel sõlmitud kompromiss — Rakendamine — Hoolitsemiskohustus)

66

2014/C 223/69

Kohtuasi F-151/12: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 30. jaanuari 2014. aasta otsus – Ohrgaard versus komisjon (Avalik teenistus — Töötasu — Kodumaalt lahkumise toetus — Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis b ette nähtud elukoha tingimus — Töötamine rahvusvahelise organisatsiooni teenistuses — Mõiste — Komisjonis läbitud viiekuuline katseaeg — Väljajätmine)

67

2014/C 223/70

Kohtuasi F-60/13: Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 14. jaanuari 2014. aasta määrus – Lebedef versus komisjon (Avalik teenistus — Ametnikud — Haiguse tõttu töölt puudumise registreerimine — Õigusvastane puudumine — Ametisse nimetava asutuse poolt iga-aastasest puhkusest mahaarvestamine — Taotluse esitamine e-kirjaga — Asjaolu, et huvitatud isik oli otsuse olemasolust teadlik — E-kirja avamata jätmine ja hüperlingile klõpsates selle otsuse sisuga tutvumata jätmine — Vastuvõetavus — Tähtajad — Selle kuupäeva kindlaksmääramine, alates millest võib huvitatud isik otsuse sisuga tutvuda)

68

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

2014/C 223/01

Viimane väljaanne

ELT C 212, 7.7.2014

Eelmised väljaanded

ELT C 202, 30.6.2014

ELT C 194, 24.6.2014

ELT C 184, 16.6.2014

ELT C 175, 10.6.2014

ELT C 159, 26.5.2014

ELT C 151, 19.5.2014

Käesolevad tekstid on kättesaadavad EUR-Lex’is järgmisel aadressil:

http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/2

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) 11. aprillil 2014 – Vario Tek GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf

(Kohtuasi C-178/14)

2014/C 223/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Vario Tek GmbH

Vastustaja: Hauptzollamt Düsseldorf

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas juhul, kui videokaameral puudub optilise suumimise võimalus, on välistatud sellise kaamera klassifitseerimine nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (1) I lisas, mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010 ja komisjoni 27. septembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1006/2011, sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (KN) alamrubriiki 8525 80 9? |
| --- | --- |

1.

Kas juhul, kui videokaameral puudub optilise suumimise võimalus, on välistatud sellise kaamera klassifitseerimine nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (1) I lisas, mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010 ja komisjoni 27. septembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1006/2011, sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (KN) alamrubriiki 8525 80 9?

| 2. | Kui esimesele küsimusele tuleb vastata eitavalt, siis kas videokaameral on kaameraga jäädvustatud heli ja pildi salvestamise võimalus KN-i alamrubriigi 8525 80 91 tähenduses isegi siis, kui kaamera toimimiseks vajalikule vahetatavale andmekandjale on võimalik kopeerida kaamera USB-liidese kaudu teisest seadmest video- või audiofaili, kuid seda faili ei ole võimalik vaadata ega kuulata üksnes kaamera abil? |
| --- | --- |

2.

Kui esimesele küsimusele tuleb vastata eitavalt, siis kas videokaameral on kaameraga jäädvustatud heli ja pildi salvestamise võimalus KN-i alamrubriigi 8525 80 91 tähenduses isegi siis, kui kaamera toimimiseks vajalikule vahetatavale andmekandjale on võimalik kopeerida kaamera USB-liidese kaudu teisest seadmest video- või audiofaili, kuid seda faili ei ole võimalik vaadata ega kuulata üksnes kaamera abil?

---

(1)  Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010 ja komisjoni 27. septembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1006/2011, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I isa (ELT L 282, lk 1).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/3

---

Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zugi 11. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 4. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjades T-604/11 ja T-292/12: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

(Kohtuasi C-182/14 P)

2014/C 223/03

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (esindajad: Rechtsanwalt A. Nordemann, Rechtsanwalt M.C. Maier)

Teine menetlusosaline: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Apellandi nõuded

| — | tühistada Üldkohtu 4. veebruari 2014. aasta vaidlustatud otsus osas, milles see puudutab kohtuasja T-292/12, |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu 4. veebruari 2014. aasta vaidlustatud otsus osas, milles see puudutab kohtuasja T-292/12,

| — | kui vaja, suunata kohtuasi Üldkohtusse tagasi, |
| --- | --- |

—

kui vaja, suunata kohtuasi Üldkohtusse tagasi,

| — | mõista kohtukulud välja teiselt menetlusosaliselt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja teiselt menetlusosaliselt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant põhjendab apellatsioonkaebust ühe väitega, et on rikutud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b.

Konkreetsemalt väidab apellant, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui:

| 1) | ei võtnud arvesse või ei nimetanud igakülgse hindamise raames ära asjaolu, et varasem kaubamärk MAGNET 4 koosneb numbrist „4”; |
| --- | --- |

1)

ei võtnud arvesse või ei nimetanud igakülgse hindamise raames ära asjaolu, et varasem kaubamärk MAGNET 4 koosneb numbrist „4”;

| 2) | ei võtnud oma otsuse punktides 22 ja 25 arvesse, et osa MAGNET on varasema kaubamärgi MAGNET 4 domineeriv osa; |
| --- | --- |

2)

ei võtnud oma otsuse punktides 22 ja 25 arvesse, et osa MAGNET on varasema kaubamärgi MAGNET 4 domineeriv osa;

| 3) | ei kohaldanud punktis 25 tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT foneetilisele ja visuaalsele võrdlusele erinevaid standardeid; |
| --- | --- |

3)

ei kohaldanud punktis 25 tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT foneetilisele ja visuaalsele võrdlusele erinevaid standardeid;

| 4) | ei võtnud punktis 35 segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise raames arvesse erinevate tegurite vastastikust sõltuvust, eelkõige varasema kaubamärgi MAGNET 4 vähest eristusvõimet, tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT kontseptuaalse sarnasuse puudumist ning tähiste vähest foneetilist ja visuaalset sarnasust; |
| --- | --- |

4)

ei võtnud punktis 35 segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise raames arvesse erinevate tegurite vastastikust sõltuvust, eelkõige varasema kaubamärgi MAGNET 4 vähest eristusvõimet, tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT kontseptuaalse sarnasuse puudumist ning tähiste vähest foneetilist ja visuaalset sarnasust;

| 5) | ei põhjendanud punktis 35 piisavat järeldust, et tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT segiajamine on tõenäoline. |
| --- | --- |

5)

ei põhjendanud punktis 35 piisavat järeldust, et tähiste MAGNET 4 ja MAGNEXT segiajamine on tõenäoline.

---

(1)  ELT L 78, lk 1.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/3

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Hispaania) 15. aprillil 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos versus Banco de Santander, S.A.

(Kohtuasi C-188/14)

2014/C 223/04

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Juan Pedro Ludeña Hormigos

Kostja: Banco Santander, S.A.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ühenduse õigusnormidega on kooskõlas 13. novembri [2009. aasta] seaduse 16/09 makseteenuste kohta artikli 22 lõige 1, mis võimaldab pangandusasutusel kehtestada ja/või tõsta teenustasusid, muutes nii algselt kokku lepitud tingimusi? |
| --- | --- |

1.

Kas ühenduse õigusnormidega on kooskõlas 13. novembri [2009. aasta] seaduse 16/09 makseteenuste kohta artikli 22 lõige 1, mis võimaldab pangandusasutusel kehtestada ja/või tõsta teenustasusid, muutes nii algselt kokku lepitud tingimusi?

| 2. | Kas kasutajat kaitseb piisavalt talle antud võimalus leping tasuta lõpetada? |
| --- | --- |

2.

Kas kasutajat kaitseb piisavalt talle antud võimalus leping tasuta lõpetada?

| 3. | Kas on kehtivad poolte vahel kokku lepitud lepingutingimused, mis kordavad esimeses küsimuses viidatud artiklis ette nähtud võimalust? |
| --- | --- |

3.

Kas on kehtivad poolte vahel kokku lepitud lepingutingimused, mis kordavad esimeses küsimuses viidatud artiklis ette nähtud võimalust?

| 4. | Lõpuks ja juhul kui vastus eelmistele küsimustele on jaatav, siis kas ühenduse õigusnormidega on kooskõlas kahekuuline etteteatamistähtaeg? |
| --- | --- |

4.

Lõpuks ja juhul kui vastus eelmistele küsimustele on jaatav, siis kas ühenduse õigusnormidega on kooskõlas kahekuuline etteteatamistähtaeg?

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/4 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/4

---

16. aprillil 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Taani Kuningriik

(Kohtuasi C-190/14)

2014/C 223/05

Kohtumenetluse keel: taani

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: E. Manhaeve, U. Nielsen)

Kostja: Taani Kuningriik

Hageja nõuded

| — | tunnistada, et kuna Taani Kuningriik ei ole avaldanud lõplikke vesikonna majandamiskavasid 22. detsembriks 2009 ega saatnud nende koopiaid komisjonile, siis on see liikmesriik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivist 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (1) tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tunnistada, et kuna Taani Kuningriik ei ole avaldanud lõplikke vesikonna majandamiskavasid 22. detsembriks 2009 ega saatnud nende koopiaid komisjonile, siis on see liikmesriik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivist 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (1) tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Taani Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Taani Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Taani on korduvalt tunnistanud – viimati oma 18. detsembri 2013. aasta vastuses komisjoni täiendavale põhjendatud arvamusele –, et ükski Taani neljast valgalapiirkonnast ei ole hetkel hõlmatud vesikonna majandamiskavaga ja et komisjonile ei ole saadetud koopiat lõplikust vesikonna majandamiskavast kuueaastase perioodi kohta, mis lõpeb 22. detsembril 2015.

Komisjoni arvates ei ole Taani endiselt täitnud direktiivi artikli 13 lõikeid 1, 2 ja 6. Taani 8. mai 2013. aasta vastuse kohaselt võib eeldada, et direktiivi artikli 13 rikkumine kestab kuni 2014. aasta maini (umbkaudu 3,5 aasta pärast kehtestatud tähtaja lõppu). Lisaks leiab komisjon, et Taani ei ole täitnud direktiivi artikli 15 lõike 1 nõudeid, mille kohaselt oli tähtaeg komisjoni teavitamiseks 22. märts 2010.

---

(1)  EÜT 2000 L 327, lk 1; ELT eriväljaanne 15/05, lk 275.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/5 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/5

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 18. aprillil 2014 – T.A. van Dijk, teine menetlusosaline: Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-197/14)

2014/C 223/06

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: T.A. van Dijk

Teine menetlusosaline: Staatssecretaris van Financiën

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas eelotsusetaotluse esitanud kohus kui kõrgeim siseriiklik kohus peab seetõttu, et madalama astme kohus on esitanud Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse, esitama Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse või ootama ära Euroopa Kohtu vastuse madalama astme kohtu esitatud küsimusele ka juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul on Euroopa Liidu õiguse õige kohaldamine kõnealuses aspektis nii ilmselge, et seda ei ole võimalik kahtluse alla seada? |
| --- | --- |

1.

Kas eelotsusetaotluse esitanud kohus kui kõrgeim siseriiklik kohus peab seetõttu, et madalama astme kohus on esitanud Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse, esitama Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse või ootama ära Euroopa Kohtu vastuse madalama astme kohtu esitatud küsimusele ka juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul on Euroopa Liidu õiguse õige kohaldamine kõnealuses aspektis nii ilmselge, et seda ei ole võimalik kahtluse alla seada?

| 2. | Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav: Kas Madalmaade sotsiaalkindlustuse valdkonna ametiasutustele on teise liikmesriigi ametiasutuses välja antud tõend E 101 siduv isegi juhul, kui asjaomane isik on Reini jõel sõitvate laevade laevapere liige, mistõttu ei ole määruses nr 1408/71 (1) sätestatud normid kohaldatava õiguse kindlaksmääramise kohta vastavalt viidatud määruse artikli 7 lõike 2 punktile a kohaldatavad? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav: Kas Madalmaade sotsiaalkindlustuse valdkonna ametiasutustele on teise liikmesriigi ametiasutuses välja antud tõend E 101 siduv isegi juhul, kui asjaomane isik on Reini jõel sõitvate laevade laevapere liige, mistõttu ei ole määruses nr 1408/71 (1) sätestatud normid kohaldatava õiguse kindlaksmääramise kohta vastavalt viidatud määruse artikli 7 lõike 2 punktile a kohaldatavad?

---

(1)  Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrus (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 5/1, lk 35).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/5 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/5

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Cluj (Rumeenia) 22. aprillil 2014 – Smaranda Bara jt versus Presidente della Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF)

(Kohtuasi C-201/14)

2014/C 223/07

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Curtea de Apel Cluj

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Smaranda Bara ja teised

Vastustajad: Presidente della Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (CNAS), Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF)

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas siseriiklik maksuamet kui liikmesriigi pädevat ministeeriumi esindav asutus on rahaasutus ELTL artikli 124 tähenduses? |
| --- | --- |

1.

Kas siseriiklik maksuamet kui liikmesriigi pädevat ministeeriumi esindav asutus on rahaasutus ELTL artikli 124 tähenduses?

| 2. | Kas haldusaktiga sama õiguslikku jõudu omava aktiga või riikliku maksuameti ja riigi muu ametiasutuse poolt ühiselt kehtestatud protokolliga on võimalik ette näha liikmesriigi kodanike teenitud tulude kohta teavet sisaldava andmebaasi edastamine riiklikult maksuametilt liikmesriigi muule asutusele, ilma, et võetaks eelisõigusi andvaid meetmeid ELTL artikli 124 tähenduses? |
| --- | --- |

2.

Kas haldusaktiga sama õiguslikku jõudu omava aktiga või riikliku maksuameti ja riigi muu ametiasutuse poolt ühiselt kehtestatud protokolliga on võimalik ette näha liikmesriigi kodanike teenitud tulude kohta teavet sisaldava andmebaasi edastamine riiklikult maksuametilt liikmesriigi muule asutusele, ilma, et võetaks eelisõigusi andvaid meetmeid ELTL artikli 124 tähenduses?

| 3. | Kas andmebaasi edastamisele, mille eesmärk on kohustada liikmesriigi kodanikke tasuma sotsiaalkindlustusmakseid, andmeid saavale liikmesriigi ametiasutusele laieneb mõiste „usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve kaalutlustel” ELTL artikli 124 tähenduses? |
| --- | --- |

3.

Kas andmebaasi edastamisele, mille eesmärk on kohustada liikmesriigi kodanikke tasuma sotsiaalkindlustusmakseid, andmeid saavale liikmesriigi ametiasutusele laieneb mõiste „usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve kaalutlustel” ELTL artikli 124 tähenduses?

| 4. | Kas isikuandmeid võib töödelda ametiasutus, kellele need ei ole adresseeritud, kui selline töötlemine tekitab tagasiulatuvalt varalise kahju? |
| --- | --- |

4.

Kas isikuandmeid võib töödelda ametiasutus, kellele need ei ole adresseeritud, kui selline töötlemine tekitab tagasiulatuvalt varalise kahju?

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/6

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial Navarra (Hispaania) 25. aprillil 2014 – Antonia Valdivia Reche versus Banco de Valencia S.A.

(Kohtuasi C-208/14)

2014/C 223/08

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial Navarra

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Antonia Valdivia Reche

Vastustaja: Banco de Valencia S.A.

Eelotsuse küsimus

Kas olukorras, kus on tuvastatud 29 % määraga viivise kehtestava lepingutingimuse ebaõiglus, kohustab direktiivi 93/13/EMÜ (1) artikkel 6 liikmesriigi kohut tunnistama selle tingimuse kohaldamatuks, ilma et tal oleks võimalust kokkulepitud viivisemäära vähendada, ehkki üks võlgnikust tarbija on viimatinimetatut selgesõnaliselt taotlenud?

---

(1)  Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ, ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/6

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Iirimaa

(Kohtuasi C-217/14)

2014/C 223/09

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: P. Hetsch, L. Flynn, K. Herrmann)

Kostja: Iirimaa

Hageja nõuded

| — | tuvastada, et kuna Iirimaa ei ole hiljemalt 3. märtsiks 2011 vastu võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ (1), mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ artikli 2 punktides 8, 18, 21, 22, 32, 33 ja 34 esitatud mõistete ja artikli 9 lõigetes1–7 ja lõikes 12 sätestatud nõuete koosmõjus artikli 9 lõikega 11, artikli 16 teise ja kolmanda lause ning lõigetega 2 ja 3, artikli 38 lõike 1 teise lausega, artikli 39 lõigetega 1, 4 ja 8 ning artikli 40 lõigetega 1–3, 5 ja 7 ülevõtmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või igal juhul ei ole komisjoni sellest teavitanud, siis on Iirimaa rikkunud selle direktiivi artikli 49 lõikest 1tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Iirimaa ei ole hiljemalt 3. märtsiks 2011 vastu võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ (1), mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ artikli 2 punktides 8, 18, 21, 22, 32, 33 ja 34 esitatud mõistete ja artikli 9 lõigetes1–7 ja lõikes 12 sätestatud nõuete koosmõjus artikli 9 lõikega 11, artikli 16 teise ja kolmanda lause ning lõigetega 2 ja 3, artikli 38 lõike 1 teise lausega, artikli 39 lõigetega 1, 4 ja 8 ning artikli 40 lõigetega 1–3, 5 ja 7 ülevõtmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või igal juhul ei ole komisjoni sellest teavitanud, siis on Iirimaa rikkunud selle direktiivi artikli 49 lõikest 1tulenevaid kohustusi;

| — | kuna Iirimaa ei täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust, määrata Iirimaale ELTL artikli 260 lõike 3 alusel karistusmakse 20  358 eurot päevas, alates Euroopa Kohtu otsuse kuupäevast, mis tuleb tasuda Euroopa Liidu omavahendite kontole; ja |
| --- | --- |

—

kuna Iirimaa ei täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust, määrata Iirimaale ELTL artikli 260 lõike 3 alusel karistusmakse 20  358 eurot päevas, alates Euroopa Kohtu otsuse kuupäevast, mis tuleb tasuda Euroopa Liidu omavahendite kontole; ja

| — | mõista kohtukulud välja Iirimaalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Iirimaalt.

Väited ja peamised argumendid

Direktiivi siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise tähtaeg möödus 3. märtsil 2011.

---

(1)  ELT L 211, lk 55.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/7 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/7

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Ireland (Iirimaa) 5. mail 2014 – Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly versus Minister for Justice and Equality

(Kohtuasi C-218/14)

2014/C 223/10

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Ireland

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly

Vastustaja: Minister for Justice and Equality

Huvitatud isik: The Immigrant Council of Ireland

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas kolmanda riigi kodaniku elamisõigus vastuvõtvas liikmesriigis säilitatakse juhul, kui liidu kodaniku ja kolmanda riigi kodaniku abielu lõpeb lahutusega, mis on saadud pärast seda, kui liidu kodanik on lahkunud vastuvõtvast liikmesriigist, kus liidu kodanik teostas liidu õigusest tulenevaid õigusi, ja kui nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ (1) artikkel 7 ja artikli 13 lõike 2 punkt a on kohaldatavad? Kui vastus on eitav, kas kolmanda riigi kodanikul on elamisõigus vastuvõtvas liikmesriigis pärast liidu kodaniku lahkumist vastuvõtvast liikmesriigist ja enne lahutust? |
| --- | --- |

1.

Kas kolmanda riigi kodaniku elamisõigus vastuvõtvas liikmesriigis säilitatakse juhul, kui liidu kodaniku ja kolmanda riigi kodaniku abielu lõpeb lahutusega, mis on saadud pärast seda, kui liidu kodanik on lahkunud vastuvõtvast liikmesriigist, kus liidu kodanik teostas liidu õigusest tulenevaid õigusi, ja kui nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ (1) artikkel 7 ja artikli 13 lõike 2 punkt a on kohaldatavad? Kui vastus on eitav, kas kolmanda riigi kodanikul on elamisõigus vastuvõtvas liikmesriigis pärast liidu kodaniku lahkumist vastuvõtvast liikmesriigist ja enne lahutust?

| 2. | Kas direktiivi 2004/38/EÜ artikli 7 lõike 1 punkti b nõuded on täidetud juhul, kui liidu kodanikust abikaasa väitel on tal direktiivi artikli 8 lõike 4 tähenduses piisavalt vahendeid, mis põhinevad osaliselt tema kolmanda riigi kodanikust abikaasa vahenditel? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2004/38/EÜ artikli 7 lõike 1 punkti b nõuded on täidetud juhul, kui liidu kodanikust abikaasa väitel on tal direktiivi artikli 8 lõike 4 tähenduses piisavalt vahendeid, mis põhinevad osaliselt tema kolmanda riigi kodanikust abikaasa vahenditel?

| 3. | Kui vastus teisele küsimusele on eitav, kas sellistel isikutel nagu kaebuse esitajad on liidu õigusest tulenevaid (muid kui direktiivil põhinevaid) õigusi töötada vastuvõtvas liikmesriigis, et hankida „piisavaid vahendeid” direktiivi artikli 7 tähenduses või nende vahendite hankimisele kaasa aidata? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus teisele küsimusele on eitav, kas sellistel isikutel nagu kaebuse esitajad on liidu õigusest tulenevaid (muid kui direktiivil põhinevaid) õigusi töötada vastuvõtvas liikmesriigis, et hankida „piisavaid vahendeid” direktiivi artikli 7 tähenduses või nende vahendite hankimisele kaasa aidata?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/8

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Employment Tribunals, Birmingham (Ühendkuningriik) 6. mail 2014 – Kathleen Greenfield versus The Care Bureau Ltd

(Kohtuasi C-219)

2014/C 223/11

Kohtumenetluse keel:inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Employment Tribunals, Birmingham

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Kathleen Greenfield

Vastustaja: The Care Bureau Ltd

Eelotsuse küsimused

| i. | Kas „pro rata temporis” põhimõtet, mille sätestab raamkokkuleppe klausli 4 punkt 2, tuleb tõlgendada nii, et selle sätte kohaselt peab siseriiklikust õigusaktist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) tulenema, et olukorras, kus töötaja töötundide arv suureneb, kohandatakse juba kogunenud puhkusepäevade arvu proportsionaalselt suurenenud töötundide arvuga, mille tulemusel on töötajal, kelle töötundide arv suurenes, õigus saada rohkem puhkust, mille kestus on ümber arvutatud vastavalt töötundide arvu suurenemisele? |
| --- | --- |

i.

Kas „pro rata temporis” põhimõtet, mille sätestab raamkokkuleppe klausli 4 punkt 2, tuleb tõlgendada nii, et selle sätte kohaselt peab siseriiklikust õigusaktist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) tulenema, et olukorras, kus töötaja töötundide arv suureneb, kohandatakse juba kogunenud puhkusepäevade arvu proportsionaalselt suurenenud töötundide arvuga, mille tulemusel on töötajal, kelle töötundide arv suurenes, õigus saada rohkem puhkust, mille kestus on ümber arvutatud vastavalt töötundide arvu suurenemisele?

| ii. | Kas raamkokkuleppe klausli 4 punkti 2 või tööaja korralduse direktiivi (1) artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et need sätted välistavad selle, et siseriiklikust õigusaktist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) peab tulenema, et olukorras, kus töötaja töötundide arv suureneb, kohandatakse juba kogunenud puhkusepäevade arvu proportsionaalselt suurenenud töötundide arvuga, mille tulemusel on töötajal, kelle töötundide arv suurenes, õigus saada rohkem puhkust, mille kestus on ümber arvutatud vastavalt töötundide arvu suurenemisele? |
| --- | --- |

ii.

Kas raamkokkuleppe klausli 4 punkti 2 või tööaja korralduse direktiivi (1) artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et need sätted välistavad selle, et siseriiklikust õigusaktist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) peab tulenema, et olukorras, kus töötaja töötundide arv suureneb, kohandatakse juba kogunenud puhkusepäevade arvu proportsionaalselt suurenenud töötundide arvuga, mille tulemusel on töötajal, kelle töötundide arv suurenes, õigus saada rohkem puhkust, mille kestus on ümber arvutatud vastavalt töötundide arvu suurenemisele?

| iii. | Kui vastus küsimusele (i) ja/või (ii) on jaatav, siis kas ümberarvutus kehtib üksnes tööaasta selle osa kohta, mil töötaja töötundide arv oli suurem, või muu ajavahemiku kohta? |
| --- | --- |

iii.

Kui vastus küsimusele (i) ja/või (ii) on jaatav, siis kas ümberarvutus kehtib üksnes tööaasta selle osa kohta, mil töötaja töötundide arv oli suurem, või muu ajavahemiku kohta?

| iv. | Kas töötaja võetud puhkuse arvutamisel tuleb raamkokkuleppe klausli 4 punkti 2 või tööaja korralduse direktiivi artiklit 7 tõlgendada nii, et nende sätete kohaselt peab siseriiklikust õigusnormist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) tulenema, et töötajale, kellega töösuhe lõppeb, iga-aastase palgalise puhkuse asemel makstavat puhkusehüvitist ja töötajale, kellega töösuhe kestab, allesjäänud puhkusepäevi arvutatakse erineva meetodi alusel? |
| --- | --- |

iv.

Kas töötaja võetud puhkuse arvutamisel tuleb raamkokkuleppe klausli 4 punkti 2 või tööaja korralduse direktiivi artiklit 7 tõlgendada nii, et nende sätete kohaselt peab siseriiklikust õigusnormist (nagu Regulations 13, 13A and 14 of the Working Time Regulations) tulenema, et töötajale, kellega töösuhe lõppeb, iga-aastase palgalise puhkuse asemel makstavat puhkusehüvitist ja töötajale, kellega töösuhe kestab, allesjäänud puhkusepäevi arvutatakse erineva meetodi alusel?

| v. | Kui vastus küsimusele (iv) on jaatav, siis kuidas peavad need meetodid teineteisest erinema? |
| --- | --- |

v.

Kui vastus küsimusele (iv) on jaatav, siis kuidas peavad need meetodid teineteisest erinema?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta

ELT L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/8

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria (Hispaania) 7. mail 2014 – Tecom Mican S.L. versus Man Diesel & Turbo SE

(Kohtuasi C-223/14)

2014/C 223/12

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Tecom Mican S.L.

Teine pool: Man Diesel & Turbo SE

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas „kohtuväliseks dokumendiks” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse nr 1393/2007 (1) artikli 16 tähenduses võib lugeda täiesti eraõiguslikku dokumenti, sõltumata sellest, et seda ei väljastanud ükski kohtuväline asutus või ametiisik? |
| --- | --- |

1.

Kas „kohtuväliseks dokumendiks” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse nr 1393/2007 (1) artikli 16 tähenduses võib lugeda täiesti eraõiguslikku dokumenti, sõltumata sellest, et seda ei väljastanud ükski kohtuväline asutus või ametiisik?

| 2. | Kui vastus on jaatav, siis kas kohtuväliseks dokumendiks võib lugeda mis tahes eraõiguslikku dokumenti, võib peavad sellel olema teatud konkreetsed tunnused? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus on jaatav, siis kas kohtuväliseks dokumendiks võib lugeda mis tahes eraõiguslikku dokumenti, võib peavad sellel olema teatud konkreetsed tunnused?

| 3. | Kui eraõiguslikul dokumendil on need tunnused, siis kas liidu kodanik võib taotleda Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse nr 1393/2007 artiklis 16 sätestatud menetluse alusel kättetoimetamist, kui ta on juba teostanud sellise kättetoimetamise muu kohtuvälise ametiisiku – näiteks notari – vahendusel? |
| --- | --- |

3.

Kui eraõiguslikul dokumendil on need tunnused, siis kas liidu kodanik võib taotleda Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse nr 1393/2007 artiklis 16 sätestatud menetluse alusel kättetoimetamist, kui ta on juba teostanud sellise kättetoimetamise muu kohtuvälise ametiisiku – näiteks notari – vahendusel?

| 4. | Kas määruse nr 1393/2007 artikli 16 tähenduses tuleb arvesse võtta seda, et nimetatud koostööl on piiriülene toime ja see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks; ja millal tuleb järeldada, et koostööl on „piiriülene toime ja see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks”? |
| --- | --- |

4.

Kas määruse nr 1393/2007 artikli 16 tähenduses tuleb arvesse võtta seda, et nimetatud koostööl on piiriülene toime ja see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks; ja millal tuleb järeldada, et koostööl on „piiriülene toime ja see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks”?

---

(1)  Kohtu- ja kohtuväliste dokumentide liikmesriikides kättetoimetamise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (dokumentide kättetoimetamine), millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1348/2000 (ELT L 324, lk 79).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/9 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/9

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud tribunal d'instance de Dieppe (Prantsusmaa) 8. mail 2014 – Facet SA versus Jean Henri

(Kohtuasi C-225/14)

2014/C 223/13

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d'instance de Dieppe

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Facet SA

Kostja: Jean Henri

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid (1), artikkel 22, tõlgendatuna koostoimes nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (2), keelab niisuguste krediidilepingutes sisalduvate tüüptingimuste olemasolu ja kohaldamise, mille kohaselt tarbija kinnitab, et krediidiandja on oma kohustused täitnud? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid (1), artikkel 22, tõlgendatuna koostoimes nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (2), keelab niisuguste krediidilepingutes sisalduvate tüüptingimuste olemasolu ja kohaldamise, mille kohaselt tarbija kinnitab, et krediidiandja on oma kohustused täitnud?

| 2. | Kas ühenduse õiguse tõhususe üldpõhimõtte ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid, artikliga 22, tõlgendatuna koostoimes nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, on vastuolus see, kui krediidiandja võib tõendada oma lepingueelsete ja lepinguliste kohustuste täitmist ainuüksi krediidilepingutesse lisatud tüüptingimuste kaudu, mille kohaselt tarbija kinnitab nende kohustuste täitmist, esitamata dokumente, mis ta on väljastanud ja krediidisaajale andnud? |
| --- | --- |

2.

Kas ühenduse õiguse tõhususe üldpõhimõtte ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid, artikliga 22, tõlgendatuna koostoimes nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, on vastuolus see, kui krediidiandja võib tõendada oma lepingueelsete ja lepinguliste kohustuste täitmist ainuüksi krediidilepingutesse lisatud tüüptingimuste kaudu, mille kohaselt tarbija kinnitab nende kohustuste täitmist, esitamata dokumente, mis ta on väljastanud ja krediidisaajale andnud?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiv 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT L 133, lk 66).

(2)  EÜT L 95, lk 29.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/10

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal du travail de Liège (Belgia) 14. mail 2014 – Abdoulaye Amadou Tall versus Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)

(Kohtuasi C-239/14)

2014/C 223/14

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal du travail de Liège

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Abdoulaye Amadou Tall

Vastustaja: Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)

Eelotsuse küsimus

Kas 15. detsembri 1980. aasta seadus välismaalaste riiki sisenemise, riigis viibimise ja sinna elama asumise ning riigist väljasaatmise kohta artikkel 39/1, koosmõjus sama seaduse artikli 39/2 lõike 1 kolmanda lõiguga, artikliga 39/76, artikli 39/82 lõike 4 teise lõiguga ja artikliga 57/6/2, näeb ette, et uue varjupaigataotluse läbivaatamata jätmise otsuse peale saab esitada ainult tühistamisnõude või nõude selle otsuse täitmine erakorraliselt peatada. Kui tegemist ei ole halduskaebusega ega peatava toimega kaebusega ja kui kaebuse läbivaatamise ajaks ei ole taotlejale ette nähtud ei elamisluba ega rahalist abi, siis kas need nõuded on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 ja nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta (1) artiklis 39 kehtestatuga, mis näeb ette õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile?

---

(1)  ELT L 326, lk 13.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/10

---

HeidelbergCement AG 22. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-302/11: HeidelbergCement AG versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-247/14 P)

2014/C 223/15

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: HeidelbergCement AG (esindajad: advokaadid U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| 1. | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

1.

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| 2. | tühistada komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2361 (lõplik) (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel apellanti puudutavas osas; |
| --- | --- |

2.

tühistada komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2361 (lõplik) (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel apellanti puudutavas osas;

| 3. | teise võimalusena punktis 2 toodud nõudele saata asi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks vastavalt sellele, kuidas Euroopa Kohus on oma otsuses õigusküsimused lahendanud; |
| --- | --- |

3.

teise võimalusena punktis 2 toodud nõudele saata asi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks vastavalt sellele, kuidas Euroopa Kohus on oma otsuses õigusküsimused lahendanud;

| 4. | igal juhul mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluses. |
| --- | --- |

4.

igal juhul mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebus on esitatud Üldkohtu 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-302/11. Kõnealune kohtuotsus tehti apellandile teatavaks 14. märtsil 2014. Kohtuotsuses jättis Üldkohus rahuldamata apellandi esitatud hagi komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsuse K(2011) 2361 (lõplik) (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) peale.

Apellant esitab kokku seitse väidet:

Esiteks ei kontrollinud Üldkohus nõuetekohaselt kohustust märkida ära teabe nõudmise eesmärk, nagu see kohustus tuleneb määruse nr 1/2003 (1) artikli 18 lõikest 3, ning täitis selle kohustuse valesti. Kohus ei analüüsinud piisavalt teabe nõudmise otsuse sisu ja jättis tähelepanuta komisjoni põhjendamiskohustusega seotud nõuded.

Teiseks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta lähtus sellest, et ELTL artikli 296 teisest lõigust tulenevat põhjendamiskohustust saab piirata määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 3 alusel. Sel põhjusel ei analüüsinud Üldkohus sisuliselt etteheidet, et puudulikult on põhjendatud teabe nõudmise otsuse valikut. Üldkohus ei analüüsinud nõuetekohaselt ka etteheidet, et põhjendamata on jäetud ka tähtaja määramine. Tema otsuses on toodud põhjendused, mis on sõnastuselt identsed nendega, mida kasutatakse paralleelses menetluses esitatud erineva sisuga etteheitele vastamisel.

Kolmandaks ei analüüsinud Üldkohus nõuetekohaselt mõistet „vajalikkus” määruse nr 1Ü/2003 artikli 18 lõike 3 esimese lause tähenduses, kuna ta leidis, et komisjonil ei ole tarvilik esitada üksikasjalikku ülevaadet kõikidest asjakohastest tõenditest. Lisaks kehtestas ta alusetud nõuded rikkumise põhjendatud kahtluse ja nõutud teabe vajalikkuse vahelisele seosele. Peale selle tõlgendas ta valesti määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 3 esimest lauset, kuna tema hinnangul ei olnud tarvilik kontrollida nõutud teabe asjakohasust. See toob kaasa ka määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 3 kolmandast lausest tuleneva kaebeõiguse rikkumise.

Neljandaks leidis Üldkohus ekslikult, et määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 3 esimene lause oli õiguslikuks aluseks komisjoni nõude puhul ette valmistada, koguda ja käidelda teavet, mida apellandi valduses ei olnud.

Viiendaks lükkas Üldkohus tagasi etteheite vastamistähtaja lühiduse kohta, tuues vaid abstraktselt välja apellandi majandusliku võimsuse ja tuginedes seega ebapiisavatele ja asjakohatutele põhjendustele.

Kuuendaks jättis Üldkohus tähelepanuta Euroopa Liidu aktide täpsuse kriteeriumi, tõdedes, et informatsiooninõue oli piisavalt täpne, kuigi ta ise tuvastas, et selles sisalduvad küsimused olid ebamääraselt sõnastatud. Lisaks ei analüüsinud kohus konkreetseid etteheiteid täpsuse puudumise kohta ja rikkus kaebeõigust (vt määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 3 kolmas lause).

Seitsmendaks jättis Üldkohus arvesse võtmata apellandi kaitseõigused, kuna ta leidis, et apellant oli kohustatud koostama hinnangud, mida komisjon võis kasutada majandusanalüüsis, selleks et tõendada liidu kartelliõiguse oletatavat rikkumist.

---

(1)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/11 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/11

---

Schwenk Zement KG 23. mail 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-306/11: Schwenk Zement KG versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-248/14 P)

2014/C 223/16

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Schwenk Zement KG (esindajad: advokaadid M. Raible ja S. Merz)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| 1. | tühistada Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsus kohtuasjas T-306/11 osas, milles apellandi hagi jäeti rahuldamata; |
| --- | --- |

1.

tühistada Üldkohtu (seitsmes koda) 14. märtsi 2014. aasta otsus kohtuasjas T-306/11 osas, milles apellandi hagi jäeti rahuldamata;

| 2. | täies ulatuses tühistada komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2367 (lõplik) (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel apellanti puudutavas osas; |
| --- | --- |

2.

täies ulatuses tühistada komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2367 (lõplik) (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel apellanti puudutavas osas;

| 3. | teise võimalusena punktis 2 toodud nõudele saata asi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks vastavalt sellele, kuidas Euroopa Kohus on oma otsuses õigusküsimused lahendanud; |
| --- | --- |

3.

teise võimalusena punktis 2 toodud nõudele saata asi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks vastavalt sellele, kuidas Euroopa Kohus on oma otsuses õigusküsimused lahendanud;

| 4. | igal juhul mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluses. |
| --- | --- |

4.

igal juhul mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebus on esitatud Euroopa Liidu Üldkohtu (edaspidi „Üldkohus”) 14. märtsi 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-306/11, niivõrd kuivõrd see puudutab apellanti. Kõnealune kohtuotsus tehti SCHWENK Zement AG-le teatavaks 14. märtsil 2014.

Kohtuotsuses rahuldas Üldkohus osaliselt ja jättis osaliselt rahuldamata apellandi esitatud hagi komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsuse K(2011) 2367 (lõplik) määruse nr 1/2003 (1) artikli 18 lõike 3 kohases menetluses (juhtum COMP/39520 – tsement ja sellega seotud tooted) peale.

Apellant esitab kolm väidet:

Esiteks väidab apellant, et kohus rikkus komisjoni tegevuse hindamisel proportsionaalsuse põhimõtet. Üldkohus rikkus liidu õigust, kuna ta jättis tähelepanuta proportsionaalsuse põhimõttele omase hierarhilise suhte, mille puhul kahtluse korral kohaldatakse kahest olemasolevast meetmest leebemat. Tuginedes vaid teabe saamise suuremale kindlusele, peab Üldkohus lubatavaks, et otse apellandile adresseeriti teabe nõudmise otsus vastavalt määruse nr 1/2003 artikli 18 lõikele 3. See ei ole proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt piisav.

Teiseks ei olnud Üldkohtu üksikjuhtumi analüüs piisav ja seejuures ei võetud arvesse apellandi olulist panust. Üldkohus ei analüüsinud üksikjuhtumit ega võtnud arvesse apellandiga seotud erilisi asjaolusid. Pigem lähtus Üldkohus tsemenditootjate suurest arvust.

Kolmandaks leiab apellant, et põhjendamiskohustust rikkudes luges Üldkohus komisjoni formaalsed selgitused piisavaks. Üldkohus rikkus põhjendamiskohustust kahes tähenduses. Esiteks rikkus Üldkohus nõudeid, mis puudutavad komisjoni õigusaktide põhjendamise kohustust, mille aluseks on ELTL artikli 296 lõige 2 ja määruse nr 1/2003 artikkel 18. Teiseks rikkus Üldkohus iseenda väljatöötatud nõudeid seoses põhjendamiskohustusega. Lõpuks viis Üldkohtu hinnang selleni, et puudub võimalus kontrollida proportsionaalsuse põhimõtte järgimist. Kui Üldkohtu otsus peaks selles osas jõusse jääma, muutuks proportsionaalsuse põhimõte määruse nr 1/2003 artikli 18 uurimismeetmete raames ainetuks.

---

(1)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

---

Üldkohus

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/13

---

13. märtsil 2014. aastal esitatud hagi – Søndagsavisen A/S versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi T-167/14)

2014/C 223/17

Kohtumenetluse keel: taani

Pooled

Hageja:
  Søndagsavisen A/S (Søborg, Taani) (esindajad: M. Honoré ja C. Fornø)

Kostja:
  Euroopa Komisjon

Nõuded

| — | tühistada komisjoni 20. novembri 2013. aasta otsus mitte esitada vastuväiteid Taani poolt kirjalikule meediale antud tootmise ja innovatsiooniabi kohta (SA.36366); |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 20. novembri 2013. aasta otsus mitte esitada vastuväiteid Taani poolt kirjalikule meediale antud tootmise ja innovatsiooniabi kohta (SA.36366);

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, abisaajate konkurent, väidab, et komisjonil oleks pidanud tekkima kahtlused teatatud abimeetme siseturuga kokkusobivuse osas ja seetõttu oleks komisjon pidanud tegema otsuse algatada ametlik kontrollimenetlus vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 ja rakendusmääruse artikli 4 lõikele 4. (1) Kuna komisjon seda ei teinud, siis on ta rikkunud ELTL artikli 108 lõikest 2 tulenevaid hageja menetlusõigusi.

Hageja esitab kolm väidet oma argumendi toetuseks, et esines põhjendatud kahtlus riigiabikava siseturuga kokkusobivuse suhtes:

| — | komisjon on täielikult jätnud hindamata küsimuse kas abikava sobib Taani kodanikele teabe levitamiseks ja seega demokraatiaprotsessi toetamiseks; |
| --- | --- |

—

komisjon on täielikult jätnud hindamata küsimuse kas abikava sobib Taani kodanikele teabe levitamiseks ja seega demokraatiaprotsessi toetamiseks;

| — | vaidlustatud otsus on igal juhul meetme sobivuse seisukohalt põhjendamata; ja |
| --- | --- |

—

vaidlustatud otsus on igal juhul meetme sobivuse seisukohalt põhjendamata; ja

| — | komisjon ei hinnanud abikava poolt tasuta ja tasulistele väljaannetele avaldatavate konkurentsimoonutuse mõju. |
| --- | --- |

—

komisjon ei hinnanud abikava poolt tasuta ja tasulistele väljaannetele avaldatavate konkurentsimoonutuse mõju.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (EÜT 1999 L 83, lk 1).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/13

---

15. aprillil 2014 esitatud hagi – Deutsche Edelstahlwerke versus komisjon

(Kohtuasi T-230/14)

2014/C 223/18

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Saksamaa) (esindajad: advokaadid S. Altenschmidt ja H. Janssen)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/14

---

17. aprillil 2014 esitatud hagi – ArcelorMittal Hamburg jt versus komisjon

(Kohtuasi T-235/14)

2014/C 223/19

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Saksamaa), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Saksamaa), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Saksamaa) ja ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja G. Engel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/15

---

16. aprillil 2014 esitatud hagi – Kronotex jt versus komisjon

(Kohtuasi T-236/14)

2014/C 223/20

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Saksamaa), Kronoply GmbH (Heiligengrabe) ja K Face GmbH (Heiligengrabe) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja G. Engel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/16

---

17. aprillil 2014 esitatud hagi – Steinbeis Papier versus komisjon

(Kohtuasi T-237/14)

2014/C 223/21

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja G. Engel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/17 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/17

---

Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/12: Bodson jt versus EIP

(Kohtuasi T-240/14 P)

2014/C 223/22

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Prantsusmaa); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Prantsusmaa); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburg); Manuel Sutil (Luxembourg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) ja Henry von Blumenthal (Bergem, Luksemburg) (esindaja: advokaat L. Levi)

Teine menetluspool: Euroopa Investeerimispank

Nõuded

Apellatsioonkaebuse esitajad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsus kohtuasjas F-73/12; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsus kohtuasjas F-73/12;

| — | sellest tulenevalt rahuldada apellantide esimeses astmes esitatud nõuded ja seega






  — | tühistada otsused kohaldada hagejatele EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta otsust, millega määratakse töötasu tõusu määraks 2,8 % ning EIP halduskomitee 14. veebruari 2012. aasta otsust teeneteskaala kindlaksmääramise kohta, mis toob kaasa 1 % töötasu kaotuse (need otsused sisalduvad 2012. aasta aprilli töötasu teatistes) ning samas osas tühistada kõik järgnevates töötasu teatistes sisalduvad otsused; |
| --- | --- | --- |

—

sellest tulenevalt rahuldada apellantide esimeses astmes esitatud nõuded ja seega

—

tühistada otsused kohaldada hagejatele EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta otsust, millega määratakse töötasu tõusu määraks 2,8 % ning EIP halduskomitee 14. veebruari 2012. aasta otsust teeneteskaala kindlaksmääramise kohta, mis toob kaasa 1 % töötasu kaotuse (need otsused sisalduvad 2012. aasta aprilli töötasu teatistes) ning samas osas tühistada kõik järgnevates töötasu teatistes sisalduvad otsused;

| — | seetõttu






  — | mõista vastustajalt välja töötasu vahe, mis tuleneb EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta otsusest ning EIP halduskomitee 14. veebruari 2012. aasta otsusest võrreldes eelmise töötasusüsteemi kohaldamisega; sellele töötasu vahele tuleb lisada viivitusintress EKP määras, mida on suurendatud kolme punkti võrra, alates 12. aprillist 2012 ning seejärel iga kuu 12. kuupäevani kuni täieliku tasumiseni; |
| --- | --- | --- |

—

seetõttu

—

mõista vastustajalt välja töötasu vahe, mis tuleneb EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta otsusest ning EIP halduskomitee 14. veebruari 2012. aasta otsusest võrreldes eelmise töötasusüsteemi kohaldamisega; sellele töötasu vahele tuleb lisada viivitusintress EKP määras, mida on suurendatud kolme punkti võrra, alates 12. aprillist 2012 ning seejärel iga kuu 12. kuupäevani kuni täieliku tasumiseni;

| — | mõista vastustajalt välja hüvitis kahju eest, mis tekkis ostujõu kaotusest ning mida esialgu hinnatakse aequo et bono1,5 %-le iga hageja igakuisest töötasust; |
| --- | --- |

—

mõista vastustajalt välja hüvitis kahju eest, mis tekkis ostujõu kaotusest ning mida esialgu hinnatakse aequo et bono1,5 %-le iga hageja igakuisest töötasust;

| — | mõista kõik kohtukulud välja EIP-lt; |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja EIP-lt;

| — | mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt. |
| --- | --- |

—

mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitavad apellandid neli väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt on rikutud lepingulise töösuhte ja personalieeskirjadest tuleneva töösuhte olemuslikku erinevust ja töösuhte põhitingimusi ning nõusolekuprotokolli on õiguslikult ebaõigesti kvalifitseeritud. |
| --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt on rikutud lepingulise töösuhte ja personalieeskirjadest tuleneva töösuhte olemuslikku erinevust ja töösuhte põhitingimusi ning nõusolekuprotokolli on õiguslikult ebaõigesti kvalifitseeritud.

| 2. | Teise väite kohaselt esineb Avaliku Teenistuse Kohtu otsuses vastuolu ja toimikus sisaldavaid asjaolusid on moonutatud. |
| --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt esineb Avaliku Teenistuse Kohtu otsuses vastuolu ja toimikus sisaldavaid asjaolusid on moonutatud.

| 3. | Kolmanda väite kohaselt on rikutud õiguskindluse, tagasiulatuva jõu puudumise ja etteennustatavuse põhimõtteid ning toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud õiguskindluse, tagasiulatuva jõu puudumise ja etteennustatavuse põhimõtteid ning toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud.

| 4. | Neljanda väite kohaselt ei ole kontrollitud ilmset hindamisviga ja toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud. |
| --- | --- |

4.

Neljanda väite kohaselt ei ole kontrollitud ilmset hindamisviga ja toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/18 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/18

---

Jean-Pierre Bodson jt 22. aprillil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-83/12: Bodson jt versus EIP

(Kohtuasi T-241/14 P)

2014/C 223/23

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luksemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Prantsusmaa); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Prantsusmaa); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburg); Manuel Sutil (Luxembourg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) ja Henry von Blumenthal (Bergem, Luksemburg) (esindaja: advokaat L. Levi)

Teine menetluspool: Euroopa Investeerimispank

Nõuded

Apellatsioonkaebuse esitajad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsus kohtuasjas F-83/12; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 12. veebruari 2014. aasta otsus kohtuasjas F-83/12;

| — | sellest tulenevalt rahuldada apellantide esimeses astmes esitatud nõuded ja seega:






  — | tühistada otsused kohaldada hagejatele lisatasu vastavalt uuele tulemuslikkuse süsteemile, nagu see nähtub haldusnõukogu 14. detsembri 2010. aasta otsusest ning halduskomitee 9. novembri 2010. aasta ja 16. novembri 2011. aasta otsustest; üksikotsus rakendamise kohta sisaldub 2012. aasta aprilli töötasu teatises, millest asjaomased isikud said kõige varem teada 22. aprillil 2012; |
| --- | --- | --- |

—

sellest tulenevalt rahuldada apellantide esimeses astmes esitatud nõuded ja seega:

—

tühistada otsused kohaldada hagejatele lisatasu vastavalt uuele tulemuslikkuse süsteemile, nagu see nähtub haldusnõukogu 14. detsembri 2010. aasta otsusest ning halduskomitee 9. novembri 2010. aasta ja 16. novembri 2011. aasta otsustest; üksikotsus rakendamise kohta sisaldub 2012. aasta aprilli töötasu teatises, millest asjaomased isikud said kõige varem teada 22. aprillil 2012;

| — | seetõttu






  — | mõista vastustajalt välja töötasu vahe, mis tuleneb haldusnõukogu 14. detsembri 2010. aasta otsusest ning halduskomitee 9. novembri 2010. aasta ja 16. novembri 2011. aasta otsustest võrreldes eelmise boonussüsteemi kohaldamisega; sellele töötasu vahele tuleb lisada viivitusintress EKP määras, mida on suurendatud kolme punkti võrra, alates 22. aprillist 2012 kuni täieliku maksmiseni; |
| --- | --- | --- |

—

seetõttu

—

mõista vastustajalt välja töötasu vahe, mis tuleneb haldusnõukogu 14. detsembri 2010. aasta otsusest ning halduskomitee 9. novembri 2010. aasta ja 16. novembri 2011. aasta otsustest võrreldes eelmise boonussüsteemi kohaldamisega; sellele töötasu vahele tuleb lisada viivitusintress EKP määras, mida on suurendatud kolme punkti võrra, alates 22. aprillist 2012 kuni täieliku maksmiseni;

| — | mõista vastustajalt välja hüvitis kahju eest, mis tekkis ostujõu kaotusest ning mida esialgu hinnatakse aequo et bono1,5 %-le iga hageja igakuisest töötasust; |
| --- | --- |

—

mõista vastustajalt välja hüvitis kahju eest, mis tekkis ostujõu kaotusest ning mida esialgu hinnatakse aequo et bono1,5 %-le iga hageja igakuisest töötasust;

| — | teise võimalusena juhul, kui vastustaja ei esita dokumente vabatahtlikult, paluda menetlust korraldavate meetmete raames esitada vastustajal järgmised dokumendid:






  — | EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta koosoleku protokoll; |
| --- | --- | --- |

—

teise võimalusena juhul, kui vastustaja ei esita dokumente vabatahtlikult, paluda menetlust korraldavate meetmete raames esitada vastustajal järgmised dokumendid:

—

EIP haldusnõukogu 13. detsembri 2011. aasta koosoleku protokoll;

| — | personaliosakonna koostatud 22. juuni 2011. aasta (RH/P&O/2011-119), 20. oktoobri 2011. aasta (RH/P&O/2011-74) ja 25. jaanuari 2012. aasta eelnõud; |
| --- | --- |

—

personaliosakonna koostatud 22. juuni 2011. aasta (RH/P&O/2011-119), 20. oktoobri 2011. aasta (RH/P&O/2011-74) ja 25. jaanuari 2012. aasta eelnõud;

| — | mõista kõik kohtukulud välja vastustajalt; |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja vastustajalt;

| — | mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt. |
| --- | --- |

—

mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitavad apellandid viis väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt on rikutud menetlusnorme osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus keeldus kohaldamast apellantide taotletud menetlust korraldavaid meetmeid. |
| --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt on rikutud menetlusnorme osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus keeldus kohaldamast apellantide taotletud menetlust korraldavaid meetmeid.

| 2. | Teise väite kohaselt on rikutud lepingulise töösuhte ja personalieeskirjadest tuleneva töösuhte olemuslikku erinevust ja töösuhte põhitingimusi, nõusolekuprotokolli on õiguslikult ebaõigesti kvalifitseeritud, moonutatud on toimikus sisalduvaid asjaolusid ning kohus on rikkunud põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt on rikutud lepingulise töösuhte ja personalieeskirjadest tuleneva töösuhte olemuslikku erinevust ja töösuhte põhitingimusi, nõusolekuprotokolli on õiguslikult ebaõigesti kvalifitseeritud, moonutatud on toimikus sisalduvaid asjaolusid ning kohus on rikkunud põhjendamiskohustust.

| 3. | Kolmanda väite kohaselt on rikutud omandatud õigusi, õiguspärase ootuse põhimõtet ning põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud omandatud õigusi, õiguspärase ootuse põhimõtet ning põhjendamiskohustust.

| 4. | Neljanda väite kohaselt on rikutud õiguskindluse, tagasiulatuva jõu puudumise, ja etteennustatavuse põhimõtteid, samuti hoolitsemiskohustust ja põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

4.

Neljanda väite kohaselt on rikutud õiguskindluse, tagasiulatuva jõu puudumise, ja etteennustatavuse põhimõtteid, samuti hoolitsemiskohustust ja põhjendamiskohustust.

| 5. | Viienda väite kohaselt ei ole kontrollitud ilmset hindamisviga ja toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud. |
| --- | --- |

5.

Viienda väite kohaselt ei ole kontrollitud ilmset hindamisviga ja toimikus sisalduvaid asjaolusid on moonutatud.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/20 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/20

---

24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon

(Kohtuasi T-258/14)

2014/C 223/24

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindaja: L. Delvaux, keda abistavad advokaadid P. E. Partsch, A. Steichen, D. Waelbroeck ja solicitor D. Slater)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

| — | tühistada komisjoni 24. märtsi 2014 otsus, millega nõutakse Luksemburgilt teavet eelotsuste tegemise kohta maksuasjades; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 24. märtsi 2014 otsus, millega nõutakse Luksemburgilt teavet eelotsuste tegemise kohta maksuasjades;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub käesolevas hagiavalduses tühistada komisjoni otsus C(2014) 1986 (final), 24. märts 2014, millega viimane nõuab hagejalt määruse nr 659/1999 (1) artikli 10 lõike 3 alusel täieliku loetelu esitamist eelotsuste kohta, mis tehti aastatel 2010, 2011 ja 2012 Luksemburgi ettevõtjate suhtes, kes kuulusid kas kontserni või mõnda õiguslikku ühendusse, mis koosneb ühest või mitmest väljaspool Luksemburgi Suurhertsogiriiki asuvast ettevõtjast.

Oma hagi põhjendamiseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide põhineb määruse nr 659/1999 artikli 10 ja kaitseõiguste rikkumisel, kuna komisjonil ei olnud vähimalgi määral teavet, mis on nõutav ettekirjutuses sisalduvate teabenõuete esitamise põhjendamiseks, kuna tema uurimispädevuse eelduseks on eelneva piisavalt faktilise ja objektiivse teabe valdamine, mis annab alust põhjendatult kahelda rikkumise olemasolus. Hageja väidab, et komisjon on seega esitanud „spekulatiivse teabenõude”, mis ei ole kaitseõigustega kooskõlas. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide põhineb määruse nr 659/1999 artikli 10 ja kaitseõiguste rikkumisel, kuna komisjonil ei olnud vähimalgi määral teavet, mis on nõutav ettekirjutuses sisalduvate teabenõuete esitamise põhjendamiseks, kuna tema uurimispädevuse eelduseks on eelneva piisavalt faktilise ja objektiivse teabe valdamine, mis annab alust põhjendatult kahelda rikkumise olemasolus. Hageja väidab, et komisjon on seega esitanud „spekulatiivse teabenõude”, mis ei ole kaitseõigustega kooskõlas.

| 2. | Teine väide põhineb proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisel, kuna esiteks ei ole komisjoni valduses juba olev teave ja hagejalt nõutava teabe laad ja ulatus omavahel seotud ja teiseks läheb teabe esitamiseks tehtud ettekirjutus kaugemale sellest, mis on sobiv ja vajalik komisjoni taotletavate eesmärkide saavutamiseks. |
| --- | --- |

2.

Teine väide põhineb proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisel, kuna esiteks ei ole komisjoni valduses juba olev teave ja hagejalt nõutava teabe laad ja ulatus omavahel seotud ja teiseks läheb teabe esitamiseks tehtud ettekirjutus kaugemale sellest, mis on sobiv ja vajalik komisjoni taotletavate eesmärkide saavutamiseks.

| 3. | Kolmas väide põhineb piisava põhjendamise kohustuse rikkumisel, kuna komisjon ei ole esitanud põhjendusi, millega õigustada vaidlustatud ettekirjutust ega toonud konkreetselt välja asjaolusid, mida ta kavatseb uurida. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide põhineb piisava põhjendamise kohustuse rikkumisel, kuna komisjon ei ole esitanud põhjendusi, millega õigustada vaidlustatud ettekirjutust ega toonud konkreetselt välja asjaolusid, mida ta kavatseb uurida.

| 4. | Neljas väide põhineb ELL artiklite 4 ja 5 rikkumisel ning asjaolul, et komisjon ei ole austanud liikmesriikide pädevust otseste maksude valdkonnas. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide põhineb ELL artiklite 4 ja 5 rikkumisel ning asjaolul, et komisjon ei ole austanud liikmesriikide pädevust otseste maksude valdkonnas.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/20 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/20

---

24. aprillil 2014 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon

(Kohtuasi T-259/14)

2014/C 223/25

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindaja: L. Delvaux, keda abistavad advokaadid P. E. Partsch, A. Steichen ja D. Waelbroeck ning solicitor D. Slater)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

| — | tühistada komisjoni 24. märtsi 2014. aasta otsus, millega nõutakse Luksemburgilt intellektuaalomandi tulu maksustamise korra kohta teabe esitamist; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 24. märtsi 2014. aasta otsus, millega nõutakse Luksemburgilt intellektuaalomandi tulu maksustamise korra kohta teabe esitamist;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub käesolevas hagiavalduses tühistada komisjoni otsus C(2014) 1987 (final), 24. märts 2014, millega viimane nõuab hagejalt määruse nr 659/1999 (1) artikli 10 lõike 3 alusel intellektuaalomandi tulu maksustamise korra kohta teabe esitamist.

Hageja esitab hagi põhjendamiseks neli väidet, mis põhiosas on samad või sarnased kohtuasjas T-258/14: Luksemburg vs. komisjon esitatud väidetega.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/21 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/21

---

25. aprillil 2014 esitatud hagi – Vattenfall Europe Mining jt versus komisjon

(Kohtuasi T-260/14)

2014/C 223/26

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Saksamaa), Vattenfall Europe Sales GmbH (Hamburg, Saksamaa) ja Vattenfall GmbH (Berlin, Saksamaa) (esindajad: advokaadid U. Karpenstein ja C. Johann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada vastavalt ELTL artiklile 264 Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus menetluses Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine, C (2013) 4424 final; |
| --- | --- |

—

tühistada vastavalt ELTL artiklile 264 Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus menetluses Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine, C (2013) 4424 final;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses
  Esimese väitega väidavad hagejad, et komisjon lähtub vääralt ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses „riigi ressursside” kasutamisest seoses seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), alusel korraldatavate rahavoogudega.






  — | Riigiabi koosseisu täitmiseks ei piisa eelise seaduses ettenägemisest ilma riigi ressursside kasutamiseta. Taastuvenergia lisatasu puhul puudub nõutav riigi ressursside kasutamine, kuna lisatasu maksavad ainult eraõiguslikud isikud ja kogutud vahendeid ei saa riigile omistada pideva kontrolli ja sellega seotud käsutusvõimaluse puudumise tõttu. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

Esimese väitega väidavad hagejad, et komisjon lähtub vääralt ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses „riigi ressursside” kasutamisest seoses seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), alusel korraldatavate rahavoogudega.

—

Riigiabi koosseisu täitmiseks ei piisa eelise seaduses ettenägemisest ilma riigi ressursside kasutamiseta. Taastuvenergia lisatasu puhul puudub nõutav riigi ressursside kasutamine, kuna lisatasu maksavad ainult eraõiguslikud isikud ja kogutud vahendeid ei saa riigile omistada pideva kontrolli ja sellega seotud käsutusvõimaluse puudumise tõttu.

| — | Taastuvenergia lisatasu riigipoolne kontroll on välistatud juba seetõttu, et selle suurust ei määra riigiasutused, vaid see kujuneb elektribörsil elektri hinna ja taastuvenergiaallikatest toodetud elektri koguse põhjal. Peale selle puuduvad riigil taastuvenergiaseaduse hüvitamismehhanismi viiendal astmel mõjutamisvõimalused suhtes energia tarnija – lõpptarbija. Kulude edasikandmine toimub siin puhtalt eraõiguslikus suhtes. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu riigipoolne kontroll on välistatud juba seetõttu, et selle suurust ei määra riigiasutused, vaid see kujuneb elektribörsil elektri hinna ja taastuvenergiaallikatest toodetud elektri koguse põhjal. Peale selle puuduvad riigil taastuvenergiaseaduse hüvitamismehhanismi viiendal astmel mõjutamisvõimalused suhtes energia tarnija – lõpptarbija. Kulude edasikandmine toimub siin puhtalt eraõiguslikus suhtes.

| — | Taastuvenergia lisatasu ja selle lisatasu energia suurtarbijatele piiramise kvalifitseerimise paratamatu seotuse tõttu puudub seega ka taastuvenergiaseaduse erilise hüvitamiskorra osas nõutav riiklik kontroll. Seda kontrolli ei teki ka sellega, et kontrolli üle otsustab Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, kuivõrd nimetatud ametil on ainult tagantjärele tuvastamise ülesanne. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ja selle lisatasu energia suurtarbijatele piiramise kvalifitseerimise paratamatu seotuse tõttu puudub seega ka taastuvenergiaseaduse erilise hüvitamiskorra osas nõutav riiklik kontroll. Seda kontrolli ei teki ka sellega, et kontrolli üle otsustab Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, kuivõrd nimetatud ametil on ainult tagantjärele tuvastamise ülesanne.

| — | Lisaks ei loobu riik energia suurtarbijatele lisatasu piiramisega neist vahenditest, mida ta tavajuhul oleks võinud saada. Taastuvenergiaseaduse hüvitamismehhanismi erilise ülesehituse tõttu ei kaasne lisatasu piiramisega taastuvenergia lisatasust saadava kogutulu vähenemine. Lisatasu piiramist energia suurtarbijatele kompenseeritakse pigem eelisõiguseta lõpptarbijatele iga kilovatt-tunni elektri eest kehtestatud kõrgema jaotushinna kaudu. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei loobu riik energia suurtarbijatele lisatasu piiramisega neist vahenditest, mida ta tavajuhul oleks võinud saada. Taastuvenergiaseaduse hüvitamismehhanismi erilise ülesehituse tõttu ei kaasne lisatasu piiramisega taastuvenergia lisatasust saadava kogutulu vähenemine. Lisatasu piiramist energia suurtarbijatele kompenseeritakse pigem eelisõiguseta lõpptarbijatele iga kilovatt-tunni elektri eest kehtestatud kõrgema jaotushinna kaudu.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole valikulise soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses
  Teise väitega väidavad hagejad, et erinevalt komisjoni seisukohast ei näe taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ette valikulist soodustust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Energia suurtarbijate ja väiketarbijate eristamine tuleneb taastuvenergiaseaduse jaotussüsteemi loogikast ja ei ole seega a priori valikuline. Lisatasu piiramine energia suurtarbijatele kompenseerib ainult seda erilist ebasoodsat olukorda, mis nende ettevõtjate jaoks oleks seotud tarbimise põhjal makstava taastuvenergia lisatasuga. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole valikulise soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

Teise väitega väidavad hagejad, et erinevalt komisjoni seisukohast ei näe taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ette valikulist soodustust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Energia suurtarbijate ja väiketarbijate eristamine tuleneb taastuvenergiaseaduse jaotussüsteemi loogikast ja ei ole seega a priori valikuline. Lisatasu piiramine energia suurtarbijatele kompenseerib ainult seda erilist ebasoodsat olukorda, mis nende ettevõtjate jaoks oleks seotud tarbimise põhjal makstava taastuvenergia lisatasuga.

| 3. | Kolmas väide: tegemist ei ole (ähvardava) konkurentsi moonutamisega ja kahjustatud ei ole liikmesriikidevahelist kaubandust
  Kolmanda väitega väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta või ähvarda kahjustada konkurentsi ning ei kahjusta liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: tegemist ei ole (ähvardava) konkurentsi moonutamisega ja kahjustatud ei ole liikmesriikidevahelist kaubandust

Kolmanda väitega väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta või ähvarda kahjustada konkurentsi ning ei kahjusta liikmesriikidevahelist kaubandust.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/22 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/22

---

28. aprillil 2014 esitatud hagi – Hydro Aluminium Rolled Products jt versus komisjon

(Kohtuasi T-263/14)

2014/C 223/27

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Saksamaa), Aluminium Norf GmbH (Neuss, Saksamaa) ja Trimet Aluminium SE (Essen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid U. Karpenstein ja C. Johann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada vastavalt ELTL artiklile 264 Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus menetluses Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine, C (2013) 4424 final; |
| --- | --- |

—

tühistada vastavalt ELTL artiklile 264 Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus menetluses Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine, C (2013) 4424 final;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses
  Esimese väitega väidavad hagejad, et komisjon lähtub vääralt ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses „riigi ressursside” kasutamisest seoses seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), alusel korraldatavate rahavoogudega.






  — | Komisjon leidis vääralt, et taastuvenergiaseaduse raames korraldatud rahavoogudeks kasutatakse „riigi ressursse” ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

Esimese väitega väidavad hagejad, et komisjon lähtub vääralt ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses „riigi ressursside” kasutamisest seoses seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), alusel korraldatavate rahavoogudega.

—

Komisjon leidis vääralt, et taastuvenergiaseaduse raames korraldatud rahavoogudeks kasutatakse „riigi ressursse” ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| — | Taastuvenergia lisatasu maksavad ainult eraõiguslikud isikud. Kogutud vahendeid ei saa ka riigile omistada. Nii taastuvenergia lisatasu enda kui ka selle piiramise osas energia suurtarbijatele ei toimu nõutavat pidevat riigi poolt teostatavat kontrolli ja seega puudub sellega seotud asutuste võimalus seda käsutada. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu maksavad ainult eraõiguslikud isikud. Kogutud vahendeid ei saa ka riigile omistada. Nii taastuvenergia lisatasu enda kui ka selle piiramise osas energia suurtarbijatele ei toimu nõutavat pidevat riigi poolt teostatavat kontrolli ja seega puudub sellega seotud asutuste võimalus seda käsutada.

| — | Taastuvenergia lisatasu piiramisega elektri suurtarbijatele ei kaasne kindlasti neist tuludest loobumist, mida riik tavajuhul oleks võinud saada. Lisatasu piiramist finantseeritakse üksnes erasektori vahenditest, nimelt eelisõiguseta lõpptarbijatele iga kilovatt-tunni elektri eest kehtestatud kõrgema jaotushinna kaudu. Taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ei mõjuta seega taastuvenergia lisatasust saadava kogutulu suurust, vaid ainult koormuse sisemist jaotust. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu piiramisega elektri suurtarbijatele ei kaasne kindlasti neist tuludest loobumist, mida riik tavajuhul oleks võinud saada. Lisatasu piiramist finantseeritakse üksnes erasektori vahenditest, nimelt eelisõiguseta lõpptarbijatele iga kilovatt-tunni elektri eest kehtestatud kõrgema jaotushinna kaudu. Taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ei mõjuta seega taastuvenergia lisatasust saadava kogutulu suurust, vaid ainult koormuse sisemist jaotust.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole valikulise soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses
  Teise väitega väidavad hagejad, et erinevalt komisjoni seisukohast ei näe taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ette valikulist soodustust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Energia suurtarbijate ja väiketarbijate eristamine tuleneb taastuvenergiaseaduse jaotussüsteemi loogikast ja ei ole seega a priori valikuline. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole valikulise soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

Teise väitega väidavad hagejad, et erinevalt komisjoni seisukohast ei näe taastuvenergiaseaduse niinimetatud eriline hüvitamiskord ette valikulist soodustust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Energia suurtarbijate ja väiketarbijate eristamine tuleneb taastuvenergiaseaduse jaotussüsteemi loogikast ja ei ole seega a priori valikuline.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/23 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/23

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Schumacher Packaging versus komisjon

(Kohtuasi T-265/14)

2014/C 223/28

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Schumacher Packaging GmbH (Schwarzenberg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja G. Engel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/24

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Grupa Azoty ATT Polymers versus komisjon

(Kohtuasi T-270/14)

2014/C 223/29

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Grupa Azoty ATT Polymers GmbH (Guben, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja S. Kobes)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/25 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/25

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Styron Deutschland versus komisjon

(Kohtuasi T-271/14)

2014/C 223/30

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Styron Deutschland GmbH (Schkopau, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja S. Kobes)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejat koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidab hageja, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejale eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/26 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/26

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – P-D Glasseiden jt versus komisjon

(Kohtuasi T-272/14)

2014/C 223/31

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Saksamaa), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Saksamaa), P-D Industriegesellschalt mbH, Glasfaser Brattendorf (Wilsdruff STT Grumbach, Saksamaa) ja Glashütte Freital GmbH (Freital, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen ja G. Engel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/27 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/27

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Lech-Stahlwerke versus komisjon

(Kohtuasi T-274/14)

2014/C 223/32

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Lech-Stahlwerke GmbH (Meitingen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid I. Zenke ja T. Heymann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus 2014/C 37/07 algatada ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt 25. oktoobri 2008. aasta redaktsioonis seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (muudetud 20. detsembri 2012. aasta seaduse § -ga 5), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega, osas, milles selles otsuses kvalifitseeritakse taastuvenergia lisatasu ülemmäär sellistele energia suurtarbijatele nagu hageja riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ja tunnistatakse see esialgu siseturuga kokkusobimatuks; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus 2014/C 37/07 algatada ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt 25. oktoobri 2008. aasta redaktsioonis seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (muudetud 20. detsembri 2012. aasta seaduse § -ga 5), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega, osas, milles selles otsuses kvalifitseeritakse taastuvenergia lisatasu ülemmäär sellistele energia suurtarbijatele nagu hageja riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ja tunnistatakse see esialgu siseturuga kokkusobimatuks;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – tegemist ei ole riigiabiga






  — | Hageja väidab, et seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), toetamise mehhanism tervikuna ja iseäranis eriline hüvitamiskord energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside otsese või kaudse ülekandmisega. Toetust rahastatakse üksnes erasektori vahenditest, mille rahavoogusid ei kontrolli ükski riigiasutus. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – tegemist ei ole riigiabiga

—

Hageja väidab, et seaduse, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), toetamise mehhanism tervikuna ja iseäranis eriline hüvitamiskord energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside otsese või kaudse ülekandmisega. Toetust rahastatakse üksnes erasektori vahenditest, mille rahavoogusid ei kontrolli ükski riigiasutus.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – tegemist ei ole energia suurtarbijate valikulise soodustamisega






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei soodusta valikuliselt energia suurtarbijaid. Esiteks ei saa suurtarbijatest ettevõtjad sellist soodustust, mida nad tavalistes turutingimustes ei oleks saanud, kuna neil asjaoludel peaksid taastuvelektrijaamade käitajad müüma oma elektrit turuhinnaga ja siis ei oleks ka taastuvenergia lisatasu. Teiseks kehtib eriline hüvitamiskord elektri suurtarbijatele, kes võiksid kaotada taastuvenergia lisatasu tõttu rahvusvahelise konkurentsivõime, eranditult kõikide tööstussektorite suhtes. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – tegemist ei ole energia suurtarbijate valikulise soodustamisega

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei soodusta valikuliselt energia suurtarbijaid. Esiteks ei saa suurtarbijatest ettevõtjad sellist soodustust, mida nad tavalistes turutingimustes ei oleks saanud, kuna neil asjaoludel peaksid taastuvelektrijaamade käitajad müüma oma elektrit turuhinnaga ja siis ei oleks ka taastuvenergia lisatasu. Teiseks kehtib eriline hüvitamiskord elektri suurtarbijatele, kes võiksid kaotada taastuvenergia lisatasu tõttu rahvusvahelise konkurentsivõime, eranditult kõikide tööstussektorite suhtes.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – igal juhul siseturuga kokkusobiv






  — | Kui eriline hüvitamiskord isegi oleks riigiabi, siis oleks see ilmselgelt artikli 107 lõike 3 punktides b ja c sätestatud riigiabi eeskirjade kohaselt siseturuga kokkusobiv, kui arvestada ühenduse huvides olevat keskkonna- ja kliimakaitse eesmärki, tagades samal ajal Euroopa majanduse säästlik ja stabiilne areng. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1 – igal juhul siseturuga kokkusobiv

—

Kui eriline hüvitamiskord isegi oleks riigiabi, siis oleks see ilmselgelt artikli 107 lõike 3 punktides b ja c sätestatud riigiabi eeskirjade kohaselt siseturuga kokkusobiv, kui arvestada ühenduse huvides olevat keskkonna- ja kliimakaitse eesmärki, tagades samal ajal Euroopa majanduse säästlik ja stabiilne areng.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/28 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/28

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Drahtwerk St. Ingbert jt versus komisjon

(Kohtuasi T-275/14)

2014/C 223/33

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Saksamaa), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Köln, Saksamaa), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Saksamaa), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksamaa), Stahlguss Saar GmbH (St. Ingbert) ja Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (esindajad: advokaadid S. Altenschmidt ja H. Janssen)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/29 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/29

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Flachglas Torgau jt versus komisjon

(Kohtuasi T-276/14)

2014/C 223/34

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Saksamaa), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Saksamaa) ja Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Saksamaa) (esindajad: advokaadid S. Altenschmidt ja H. Janssen)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine






  — | Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine

—

Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ja eriline hüvitamiskord ei kujuta endast riigi või riigi kontrollitavate vahendite andmist. Kõik nende meetmete kvalifitseerimiseks olulised asjaolud tuvastati komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi vahelises eelmenetluses. Selliseid kahtlusi, mida komisjon oleks pidanud tuvastama ELTL artikli 108 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 4 lõikes 4 sätestatud menetluses, enam ei esinenud.

| 2. | Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: ELTL artikli 108 lõike 1 ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon ei arvestanud ELTL artikli 108 lõikega 1 ja õiguskindluse põhimõttega, kui ta selleks, et kontrollida oma esialgset hinnangut taastuvenergiaseadusele kui abile, kohaldas uue abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikele 4, selle asemel, et kohaldada olemasoleva abi suhtes ette nähtud menetlust vastavalt määruse nr 659/1999 artiklile 17 ja sellele järgnevatele artiklitele. Sellega seoses väidavad hagejad eelkõige, et komisjon ei kvalifitseerinud 22. mai 2002. aasta otsusega 2000. aasta taastuvenergiaseadust abiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna tegemist ei olnud riigi vahendite ülekandmisega. Muudatused, mis tehti 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse võrreldes 2000. aasta taastuvenergiaseadusega ei olnud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsust arvesse võttes olulised. Komisjon oleks seega võinud panna oma muutunud õigusliku seisukoha maksma ELTL artikli 108 lõike 1 kohases menetluses ilma hagejaid koormamata.

| 3. | Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine






  — | Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: põhiõiguste harta artikli 41 ja õiguse olla ära kuulatud rikkumine

—

Lisaks väidavad hagejad, et kostja võttis vaidlustatud otsuse vastu, ilma et ta oleks andnud hagejatele eelnevalt võimalust seisukoha võtmiseks.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/30 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/30

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Sabic Polyolefine versus komisjon

(Kohtuasi T-279/14)

2014/C 223/35

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Sabic Polyolefine GmbH (Gelsenkirchen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108






  — | Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108

—

Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist.

| — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt. |
| --- | --- |

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt.

| — | Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks. |
| --- | --- |

—

Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks.

| — | Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 4. | Neljas väide: puudulik põhjendus






  — | Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: puudulik põhjendus

—

Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/31 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/31

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Ineos Manufacturing Deutschland jt versus komisjon

(Kohtuasi T-280/14)

2014/C 223/36

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Köln, Saksamaa), Ineos Phenol GmbH (Gladbeck, Saksamaa) ja Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Wilhelmshaven, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad neli väidet.

| 1. | Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108






  — | Hagejad väidavad, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108

—

Hagejad väidavad, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist.

| — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt. |
| --- | --- |

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt.

| — | Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks. |
| --- | --- |

—

Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks.

| — | Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 4. | Neljas väide: puudulik põhjendus






  — | Lõpuks väidavad hagejad, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: puudulik põhjendus

—

Lõpuks väidavad hagejad, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/32 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/32

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fels-Werke versus komisjon

(Kohtuasi T-281/14)

2014/C 223/37

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Fels-Werke GmbH (Goslar, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108






  — | Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108

—

Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist.

| — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt. |
| --- | --- |

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt.

| — | Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks. |
| --- | --- |

—

Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks.

| — | Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 4. | Neljas väide: puudulik põhjendus






  — | Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: puudulik põhjendus

—

Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/34 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/34

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Bayer MaterialScience versus komisjon

(Kohtuasi T-282/14)

2014/C 223/38

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108






  — | Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108

—

Hageja väidab, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist.

| — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt. |
| --- | --- |

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt.

| — | Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks. |
| --- | --- |

—

Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks.

| — | Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut






  — | Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut

—

Siinkohal väidab hageja, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hageja väidab ka, et komisjon oleks pidanud teda enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 4. | Neljas väide: puudulik põhjendus






  — | Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: puudulik põhjendus

—

Lõpuks väidab hageja, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/35 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/35

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Advansa jt versus komisjon

(Kohtuasi T-283/14)

2014/C 223/39

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Advansa GmbH (Hamm, Saksamaa), Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Saksamaa), Aurubis AG (Hamburg, Saksamaa), CABB GmbH (Gersthofen, Saksamaa), CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Saksamaa), CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Bitterfeld-Wolfen), Clariant Produkte (Saksamaa) GmbH (Frankfurt am Main, Saksamaa), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Saksamaa), Dow Saksamaa Anlagengesellschaft mbH (Stade, Saksamaa), Dralon GmbH (Dormagen, Saksamaa), Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Saksamaa), Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Saksamaa), ISP Marl GmbH (Marl, Saksamaa), Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Bad Soden am Taunus, Saksamaa), Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Bad Soden am Taunus), Nabaltec AG (Schwandorf, Saksamaa), Siltronic AG (München, Saksamaa), Trevira GmbH (Bobingen, Saksamaa), Wacker Chemie AG (München, Saksamaa) ja Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad neli väidet.

| 1. | Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108






  — | Hagejad väidavad, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: erilise hüvitamiskorra väära liigitamisega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108

—

Hagejad väidavad, et menetluse algatamise otsusega on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1, ELTL artiklit 108 ja määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artikli 13 lõiget 1, sest seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ei kujuta endast riigi vahendite andmist ja taastuvenergia lisatasu piiramine energia suurtarbijatele ei tähenda riigi vahenditest loobumist.

| — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt. |
| --- | --- |

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon võttis hindamisel aluseks uued, senise kohtupraktika põhimõtetega vastuolus olevad piiritlemisparameetrid. Eelkõige loobus ta täielikult väljakujunenud kohtupraktika kohaselt riigi ressursina liigitamiseks vajalikust kriteeriumist, et riigiasutustel peab olema konkreetne käsutusõigus, ja pidas piisavaks asjaolu, et riigi seadusandja mõjutab eraõiguslike isikute vahelisi rahavoogusid ja reguleeriv asutus kontrollib seadusest tulenevate nõuete täitmist eraõiguslike isikute poolt.

| — | Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks. |
| --- | --- |

—

Peale selle on komisjon seotud oma otsusega, milles ta ei kvalifitseerinud 2000. aasta taastuvenergiaseadust riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest tegemist ei ole riigi ressursside ülekandmisega, ja liigitas seetõttu 2012. aasta taastuvenergiaseaduse vääralt uueks õigusvastaselt kehtestatud riigiabi eeskirjaks.

| — | Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- |

—

Lisaks ei hinnanud komisjon piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või 2012. aasta taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 2. | Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut






  — | Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 ja määruse nr 659/1999 artikleid 18 ja 19, sest tehtud ei ole asjakohaseid meetmeid käsitlevat ettepanekut

—

Siinkohal väidavad hagejad, et komisjon oleks pidanud 2012. aasta taastuvenergiaseaduse hindamisel kindlasti kohaldama olemasoleva abi suhtes kehtivat menetlust vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 1 ja määruse nr 659/1999 artiklitele 17–19 ning oleks pidanud tegema Saksamaale enne ametliku uurimismenetluse algatamist asjakohaseid meetmeid käsitleva ettepaneku, selle asemel, et põhjustada ettevõtjatele märkimisväärseid majanduslikke riske 2012. aasta taastuvenergiaseaduse liigitamisega uueks, teatamata riigiabiks.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 4. | Neljas väide: puudulik põhjendus






  — | Lõpuks väidavad hagejad, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: puudulik põhjendus

—

Lõpuks väidavad hagejad, et menetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/36 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/36

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Wirtschaftsvereinigung Stahl jt versus komisjon

(Kohtuasi T-285/14)

2014/C 223/40

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Düsseldorf, Saksamaa), Benteler Steel/Tube GmbH (Paderborn), BGH Edelstahl Freital GmbH (Freital), BGH Edelstahl Siegen GmbH (Siegen), BGH Edelstahl Lippendorf GmbH (Lippendorf), Buderus Edelstahl Schmiedetechnik GmbH (Wetzlar), ESF Elbe-Stahlwerke Feralpi GmbH (Riesa), Friedr. Lohmann GmbH Werk für Spezial- & Edelstähle (Witten), Outokumpu Nirosta GmbH (Krefeld), Peiner Träger GmbH (Peine), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg), ThyssenKrupp Rasselstein GmbH (Andernach), ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen), Pruna Betreiber GmbH (Grünwald), ThyssenKrupp Gerlach GmbH (Homburg), ThyssenKrupp Federn und Stabilisatoren GmbH (Hagen), Salzgitter Mannesmann Rohr Sachsen GmbH (Zeithain), HSP Hoesch Spundwand und Profil GmbH (Dortmund), Salzgitter Mannesmann Grobblech GmbH (Mülheim an der Ruhr), Mülheim Pipecoatings GmbH (Mülheim an der Ruhr), Salzgitter Mannesmann Stainless Tubes Deutschland GmbH (Remscheid), Salzgitter Hydroforming GmbH & Co. KG (Crimmitschau), Salzgitter Mannesmann Line Pipe GmbH (Siegen), Ilsenburger Grobblech GmbH (Ilsenburg) (esindajad: advokaadid A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada kostja 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine (ELT C 37/73, 7.2.2014); |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine (ELT C 37/73, 7.2.2014);

| — | liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga, milles menetluse ese on Saksamaa poolt Üldkohtule esitatud hagi vaidlusaluse otsuse tühistamiseks (hagi esitatud 21. märtsil 2014);
  teise võimalusena: kaasata Saksamaa hagi käsitleva menetluse toimikud; |
| --- | --- |

—

liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga, milles menetluse ese on Saksamaa poolt Üldkohtule esitatud hagi vaidlusaluse otsuse tühistamiseks (hagi esitatud 21. märtsil 2014);

teise võimalusena: kaasata Saksamaa hagi käsitleva menetluse toimikud;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad üheksa väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole eelisega






  — | Hagejad väidavad, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei loo terasetööstuse elektri suurtarbijatele üldiselt ja iseäranis hagejatele 2 kuni 24 mingit eelist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole eelisega

—

Hagejad väidavad, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei loo terasetööstuse elektri suurtarbijatele üldiselt ja iseäranis hagejatele 2 kuni 24 mingit eelist.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole valikulise eelisega






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei võimalda hagejatele kindlasti valikulist eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole valikulise eelisega

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei võimalda hagejatele kindlasti valikulist eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| 3. | Kolmas väide: riigi ressursse ei kasutata






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat toetust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: riigi ressursse ei kasutata

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat toetust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| 4. | Neljas väide: tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega






  — | Hagejad väidavad, et erilise hüvitamiskorraga ei moonutata konkurentsi Euroopa Liidus. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega

—

Hagejad väidavad, et erilise hüvitamiskorraga ei moonutata konkurentsi Euroopa Liidus.

| 5. | Viies väide: liikmesriikidevahelist kaubandust ei kahjustata






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta ka liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- | --- |

5.

Viies väide: liikmesriikidevahelist kaubandust ei kahjustata

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta ka liikmesriikidevahelist kaubandust.

| 6. | Kuues väide: erilise hüvitamiskorra kaotamise või olulisel määral vähendamisega rikutakse hagejate põhiõigusi






  — | Hagejad väidavad, et kui eriline hüvitamiskord kvalifitseeritakse riigiabiks või kui seda hüvitamiskorda vähendataks olulisel määral, ei ületataks mitte ainult Euroopa Liidu Kohtu poolt selgelt kindlaks määratud ELTL artikli 107 piire, vaid rikutaks ka põhjapanevat nõuet, et koormus peab jagunema õiglaselt. Erilise hüvitamiskorra kaotamise või selle olulisel määral vähendamisega rikutaks seega ka hagejate põhiõigusi, eelkõige nende õigusi, mis tulenevad Euroopa Liidu põhiõiguste hartast. |
| --- | --- | --- |

6.

Kuues väide: erilise hüvitamiskorra kaotamise või olulisel määral vähendamisega rikutakse hagejate põhiõigusi

—

Hagejad väidavad, et kui eriline hüvitamiskord kvalifitseeritakse riigiabiks või kui seda hüvitamiskorda vähendataks olulisel määral, ei ületataks mitte ainult Euroopa Liidu Kohtu poolt selgelt kindlaks määratud ELTL artikli 107 piire, vaid rikutaks ka põhjapanevat nõuet, et koormus peab jagunema õiglaselt. Erilise hüvitamiskorra kaotamise või selle olulisel määral vähendamisega rikutaks seega ka hagejate põhiõigusi, eelkõige nende õigusi, mis tulenevad Euroopa Liidu põhiõiguste hartast.

| 7. | Seitsmes väide: eriline hüvitamiskord on hõlmatud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsusega






  — | Samuti väidavad hagejad, et komisjon tuvastas oma 22. mai 2002. aasta otsuses sõnaselgelt, et taastuvenergiaseadus ja selle „hüvitamiskorrad” ei vasta riigiabi koosseisule (1). See otsus hõlmab ka erilist hüvitamiskorda. |
| --- | --- | --- |

7.

Seitsmes väide: eriline hüvitamiskord on hõlmatud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsusega

—

Samuti väidavad hagejad, et komisjon tuvastas oma 22. mai 2002. aasta otsuses sõnaselgelt, et taastuvenergiaseadus ja selle „hüvitamiskorrad” ei vasta riigiabi koosseisule (1). See otsus hõlmab ka erilist hüvitamiskorda.

| 8. | Kaheksas väide: ilmne hindamisviga ja ebapiisav esialgne hindamine






  — | Lisaks sellele väidavad hagejad, et komisjon ei hinnanud piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- | --- |

8.

Kaheksas väide: ilmne hindamisviga ja ebapiisav esialgne hindamine

—

Lisaks sellele väidavad hagejad, et komisjon ei hinnanud piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 9. | Üheksas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

9.

Üheksas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

---

(1)  Komisjoni 22. mai 2002. aasta kiri, K (2002) 1887 lõplik/riigiabi NN 27/2000-Saksamaa

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/38 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/38

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Röchling Oertl Kunststofftechnik versus komisjon

(Kohtuasi T-286/14)

2014/C 223/41

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/39 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/39

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Schaeffler Technologies versus komisjon

(Kohtuasi T-287/14)

2014/C 223/42

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/40 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/40

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Energiewerke Nord versus komisjon

(Kohtuasi T-288/14)

2014/C 223/43

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Energiewerke Nord GmbH (Rubenow, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/41 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/41

---

2. mail 2014. aastal esitatud hagi – H-O-T Servicecenter Nürnberg jt versus komisjon

(Kohtuasi T-289/14)

2014/C 223/44

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Deutschland), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (esindajad: advokaadid A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler ja T. Woltering)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada kostja 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine (ELT C 37/73, 7.2.2014); |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada ametlik uurimismenetlus asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine (ELT C 37/73, 7.2.2014);

| — | liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga, milles menetluse ese on Saksamaa poolt Üldkohtule esitatud hagi vaidlusaluse otsuse tühistamiseks (hagi esitatud 21. märtsil 2014);
  teise võimalusena: kaasata Saksamaa hagi käsitleva menetluse toimikud; |
| --- | --- |

—

liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga, milles menetluse ese on Saksamaa poolt Üldkohtule esitatud hagi vaidlusaluse otsuse tühistamiseks (hagi esitatud 21. märtsil 2014);

teise võimalusena: kaasata Saksamaa hagi käsitleva menetluse toimikud;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kümme väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole eelisega






  — | Hagejad väidavad, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei loo elektrit suures mahus tarbivatele karastamise ja pindade katmisega tegelevatele ettevõtjatele üldiselt ja iseäranis hagejatele mingit eelist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole eelisega

—

Hagejad väidavad, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei loo elektrit suures mahus tarbivatele karastamise ja pindade katmisega tegelevatele ettevõtjatele üldiselt ja iseäranis hagejatele mingit eelist.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole valikulise eelisega






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei võimalda hagejatele kindlasti valikulist eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole valikulise eelisega

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei võimalda hagejatele kindlasti valikulist eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| 3. | Kolmas väide: riigi ressursse ei kasutata






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat toetust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: riigi ressursse ei kasutata

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat toetust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| 4. | Neljas väide: tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega






  — | Hagejad väidavad, et erilise hüvitamiskorraga ei moonutata konkurentsi Euroopa Liidus. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega

—

Hagejad väidavad, et erilise hüvitamiskorraga ei moonutata konkurentsi Euroopa Liidus.

| 5. | Viies väide: liikmesriikidevahelist kaubandust ei kahjustata






  — | Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta ka liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- | --- |

5.

Viies väide: liikmesriikidevahelist kaubandust ei kahjustata

—

Lisaks väidavad hagejad, et eriline hüvitamiskord ei kahjusta ka liikmesriikidevahelist kaubandust.

| 6. | Kuues väide: erilise hüvitamiskorra kaotamise või olulisel määral vähendamisega rikutakse hagejate põhiõigusi






  — | Hagejad väidavad, et kui eriline hüvitamiskord kvalifitseeritakse riigiabiks või kui seda hüvitamiskorda vähendataks olulisel määral, ei ületataks mitte ainult Euroopa Liidu Kohtu poolt selgelt kindlaks määratud ELTL artikli 107 piire, vaid rikutaks ka põhjapanevat nõuet, et koormus peab jagunema õiglaselt. Erilise hüvitamiskorra kaotamise või selle olulisel määral vähendamisega rikutaks seega ka hagejate põhiõigusi, eelkõige nende õigusi, mis tulenevad Euroopa Liidu põhiõiguste hartast. |
| --- | --- | --- |

6.

Kuues väide: erilise hüvitamiskorra kaotamise või olulisel määral vähendamisega rikutakse hagejate põhiõigusi

—

Hagejad väidavad, et kui eriline hüvitamiskord kvalifitseeritakse riigiabiks või kui seda hüvitamiskorda vähendataks olulisel määral, ei ületataks mitte ainult Euroopa Liidu Kohtu poolt selgelt kindlaks määratud ELTL artikli 107 piire, vaid rikutaks ka põhjapanevat nõuet, et koormus peab jagunema õiglaselt. Erilise hüvitamiskorra kaotamise või selle olulisel määral vähendamisega rikutaks seega ka hagejate põhiõigusi, eelkõige nende õigusi, mis tulenevad Euroopa Liidu põhiõiguste hartast.

| 7. | Seitsmes väide: eriline hüvitamiskord on hõlmatud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsusega






  — | Samuti väidavad hagejad, et komisjon tuvastas oma 22. mai 2002. aasta otsuses sõnaselgelt, et taastuvenergiaseadus ja selle „hüvitamiskorrad” ei vasta riigiabi koosseisule (1). See otsus hõlmab ka erilist hüvitamiskorda. |
| --- | --- | --- |

7.

Seitsmes väide: eriline hüvitamiskord on hõlmatud komisjoni 22. mai 2002. aasta otsusega

—

Samuti väidavad hagejad, et komisjon tuvastas oma 22. mai 2002. aasta otsuses sõnaselgelt, et taastuvenergiaseadus ja selle „hüvitamiskorrad” ei vasta riigiabi koosseisule (1). See otsus hõlmab ka erilist hüvitamiskorda.

| 8. | Kaheksas väide: ilmne hindamisviga ja ebapiisav esialgne hindamine






  — | Lisaks sellele väidavad hagejad, et komisjon ei hinnanud piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist. |
| --- | --- | --- |

8.

Kaheksas väide: ilmne hindamisviga ja ebapiisav esialgne hindamine

—

Lisaks sellele väidavad hagejad, et komisjon ei hinnanud piisavalt ja seetõttu ka ei mõistnud, et energia suurtarbijatele ette nähtud erandid on oma eesmärgi, olemuse ja/või taastuvenergiaseaduse sisemise ülesehituse kohaselt õigustatud ja ei kujuta endast seetõttu valikulist eelist.

| 9. | Üheksas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud






  — | Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama. |
| --- | --- | --- |

9.

Üheksas väide: rikutud on õigust olla ära kuulatud

—

Hagejad väidavad ka, et komisjon oleks pidanud neid enne nii tõsiste õiguslike tagajärgedega otsuse tegemist igal juhul ära kuulama.

| 10. | Kümnes väide: põhjendus on puudulik






  — | Lõpuks väidavad hagejad, et uurimismenetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud. |
| --- | --- | --- |

10.

Kümnes väide: põhjendus on puudulik

—

Lõpuks väidavad hagejad, et uurimismenetluse algatamise otsus on olulistes kohtades puudulikult põhjendatud.

---

(1)  Komisjoni 22. mai 2002. aasta kiri, K (2002) 1887 lõplik/riigiabi NN 27/2000-Saksamaa

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/42 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/42

---

2. mail 2014 esitatud hagi – egeplast international versus komisjon

(Kohtuasi T-291/14)

2014/C 223/45

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: egeplast international GmbH (Greven, Saksamaa) (esindaja: advokaat A. Rosenfeld)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus C (2013) 4424 final asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus C (2013) 4424 final asjas Riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksamaa, taastuvenergia toetamine ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamine;

| — | mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja peamiselt järgmised väited.

| 1. | Tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei ole hageja soodustamine ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, vaid see ainult leevendab hageja konkurentsivõimet tuntavalt puudutavat koormat, mis pandi hagejale alles taastuvenergia lisatasu kehtestamisega. Selle eesmärk on ebasoodsa olukorra osaline hüvitamine, mitte eelise loomine. |
| --- | --- | --- |

1.

Tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud eriline hüvitamiskord ei ole hageja soodustamine ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, vaid see ainult leevendab hageja konkurentsivõimet tuntavalt puudutavat koormat, mis pandi hagejale alles taastuvenergia lisatasu kehtestamisega. Selle eesmärk on ebasoodsa olukorra osaline hüvitamine, mitte eelise loomine.

| 2. | Puudub valikulisus






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei ole valikuline, kuna see ei ole piiratud konkreetsete ettevõtjate või tootmisharudega. Sellele vastavalt mitmekesine on ka praktikas nende ettevõtjate skaala, kes kuuluvad erilise hüvitamiskorra kohaldamisalasse. See kord sobib laitmatult 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse ja võimaldab koormuse jaotust taastuvenergiaseaduse süsteemi sees. |
| --- | --- | --- |

2.

Puudub valikulisus

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei ole valikuline, kuna see ei ole piiratud konkreetsete ettevõtjate või tootmisharudega. Sellele vastavalt mitmekesine on ka praktikas nende ettevõtjate skaala, kes kuuluvad erilise hüvitamiskorra kohaldamisalasse. See kord sobib laitmatult 2012. aasta taastuvenergiaseadusesse ja võimaldab koormuse jaotust taastuvenergiaseaduse süsteemi sees.

| 3. | Tegemist ei ole riigi või riigile omistatavate ressurssidega






  — | Lisaks väidab hageja, et taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei kujuta endast riigi või riigile omistatavat ressurssi. Taastuvenergia lisatasu on mõeldud põhivõrguettevõtjatel elektritarnijate vastu oleva tsiviilõigusliku nõude täitmiseks, et hüvitada põhivõrguettevõtjatele elektri turustamisega tekkivad kulud. Lisatasu suuruse määravad kindlaks põhivõrguettevõtjad, ilma et riik sellesse mingil moel sekkuks. Bundesnetzagenturile antud pädevus hõlmab ainult selle kontrolli, kas põhivõrguettevõtjad on määranud lisatasu suuruse nõuetekohaselt. Bundesnetzagenturil ei ole aga õigust teostada pidevat kontrolli või käsutada lisatasust saadud tulu. |
| --- | --- | --- |

3.

Tegemist ei ole riigi või riigile omistatavate ressurssidega

—

Lisaks väidab hageja, et taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei kujuta endast riigi või riigile omistatavat ressurssi. Taastuvenergia lisatasu on mõeldud põhivõrguettevõtjatel elektritarnijate vastu oleva tsiviilõigusliku nõude täitmiseks, et hüvitada põhivõrguettevõtjatele elektri turustamisega tekkivad kulud. Lisatasu suuruse määravad kindlaks põhivõrguettevõtjad, ilma et riik sellesse mingil moel sekkuks. Bundesnetzagenturile antud pädevus hõlmab ainult selle kontrolli, kas põhivõrguettevõtjad on määranud lisatasu suuruse nõuetekohaselt. Bundesnetzagenturil ei ole aga õigust teostada pidevat kontrolli või käsutada lisatasust saadud tulu.

| 4. | Tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega ega kaubanduse kahjustamisega






  — | Hageja väidab siinkohal, et lisatasust saadava tulu mitteriiklikust olemusest tuleneb, et taastuvenergia lisatasu piiramine ei kujuta endast riigi tuludest loobumist. Loobumisega ei ole tegemist ka seetõttu, et lisatasust saadav võimalikult väiksem tulu hüvitatakse rahastamisega erasektori vahenditest eelisõiguseta lõpptarbijatelt nõutava suurema lisatasu kujul. |
| --- | --- | --- |

4.

Tegemist ei ole konkurentsi moonutamisega ega kaubanduse kahjustamisega

—

Hageja väidab siinkohal, et lisatasust saadava tulu mitteriiklikust olemusest tuleneb, et taastuvenergia lisatasu piiramine ei kujuta endast riigi tuludest loobumist. Loobumisega ei ole tegemist ka seetõttu, et lisatasust saadav võimalikult väiksem tulu hüvitatakse rahastamisega erasektori vahenditest eelisõiguseta lõpptarbijatelt nõutava suurema lisatasu kujul.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/43 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/43

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Klemme versus komisjon

(Kohtuasi T-294/14)

2014/C 223/46

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Deutschland) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/44 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/44

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Autoneum Germany versus komisjon

(Kohtuasi T-295/14)

2014/C 223/47

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/45 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/45

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh versus komisjon

(Kohtuasi T-296/14)

2014/C 223/48

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Erbslöh AG (Velbert, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/46 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/46

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Walter Klein versus komisjon

(Kohtuasi T-297/14)

2014/C 223/49

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Walter Klein GmbH & Co. KG (Wuppertal, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/47 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/47

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Erbslöh Aluminium versus komisjon

(Kohtuasi T-298/14)

2014/C 223/50

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Erbslöh Aluminium GmbH (Elbert, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/48 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/48

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Fricopan Back versus komisjon

(Kohtuasi T-300/14)

2014/C 223/51

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/49 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/49

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Michelin Reifenwerke versus komisjon

(Kohtuasi T-301/14)

2014/C 223/52

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ja T. Wielsch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2 Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus taastuvenergia toetamise ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamise tõttu, riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär energia suurtarbijatele ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selle kohta märgib hageja, et see kord ei soodusta elektri suurtarbijaid. Eriline hüvitamiskord on pigem mõeldud selleks, et kompenseerida erakordset koormat, mis hagejal ja sarnastel ettevõtjatel erilisel määral tekib seoses taastuvenergiaallikatest elektri tootmisega ning selle eesmärk on taastada elektri suurtarbijate, keda taastuvenergia lisatasu algselt märkimisväärselt kahjustas, konkurentsivõime.

| 2. | Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses






  — | Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses

—

Lisaks väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei kujuta endast „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavat abi. Siinkohal märgib hageja, et taastuvenergia lisatasu ei ole ise riigi ressurss ning seetõttu ei saa ka neist vahenditest loobumine erilise hüvitamiskorra kaudu kujutada endast riigi ressurssidest antavat abi.

| — | Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergia lisatasu ei kogu, halda ega ammugi mitte jaga riik või riigi nimetatud või loodud avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus. Taastuvenergia lisatasu saab koguda pigem otse põhivõrguettevõtjate kaudu vastava tsiviilõigusliku nõude alusel. Taastuvenergia lisatasu ei laeku riigieelarvesse, seega ei vähenda eriline hüvitamiskord mingil viisil otse ega kaudselt riigi tulusid.

| — | Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur. |
| --- | --- |

—

Taastuvenergiaseadusest tulenevad vahendid ei ole riigiasutustele ka kättesaadavad. Nende vahendite üle puudub avalik kontroll, nagu seda teostab näiteks Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle või Bundesnetzagentur.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/50 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/50

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Buderus Guss versus komisjon

(Kohtuasi T-302/14)

2014/C 223/53

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Buderus Guss GmbH (Breidenbach, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/51 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/51

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Polyblend versus komisjon

(Kohtuasi T-303/14)

2014/C 223/54

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Polyblend GmbH (Bad Sobernheim, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/52 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/52

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Sun Alloys Europe versus komisjon

(Kohtuasi T-304/14)

2014/C 223/55

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Sun Alloys Europe GmbH (Bad Sobernheim, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/54 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/54

---

29. aprillil 2014 esitatud hagi – Vestolit versus komisjon

(Kohtuasi T-305/14)

2014/C 223/56

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Vestolit GmbH (Marl, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/55 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/55

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Polymer-Chemie versus komisjon

(Kohtuasi T-306/14)

2014/C 223/57

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Polymer-Chemie GmbH (Sobernheim, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/56 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/56

---

30. aprillil 2014. aastal esitatud hagi – TechnoCompound versus komisjon

(Kohtuasi T-307/14)

2014/C 223/58

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: TechnoCompound GmbH (Bad Sobernheim, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/57 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/57

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Neue Halberg-Guss versus komisjon

(Kohtuasi T-308/14)

2014/C 223/59

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Neue Halberg-Guss GmbH (Saarbrücken, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/58 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/58

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Mat Foundries Europe versus komisjon

(Kohtuasi T-309/14)

2014/C 223/60

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Mat Foundries Europe GmbH (Neunkirchen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/59 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/59

---

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Fritz Winter Eisengießerei versus komisjon

(Kohtuasi T-310/14)

2014/C 223/61

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses; |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 esimese lõigu kohaselt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus algatada Saksamaa Liitvabariigi suhtes ametlik uurimismenetlus seoses taastuvenergiaallikatest ja kaevandusgaasist elektri tootmise toetamisega vastavalt seadusele, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (taastuvenergiaseadus), ja energia suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamisega – riigiabi SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (avaldatud 7. veebruari 2014. aasta Euroopa Liidu Teatajas nr C 37, lk 73), osas, milles komisjon kvalifitseerib taastuvenergiaseaduse § -des 40 ja 41 sätestatud erilise hüvitamiskorra riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses;

| — | mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja vajalikud kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 3.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.






  — | Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 rikkumine

Hageja väidab, et komisjon kvalifitseeris taastuvenergia toetamise taastuvenergia lisatasu süsteemi kaudu ja taastuvenergia lisatasu piiramiseks ette nähtud erilise hüvitamiskorra vääralt riigiabiks ning ei oleks seetõttu tohtinud ametlikku uurimismenetlust algatada.

—

Sellega seoses väidab hageja, et komisjon tegi selle küsimuse esialgsel hindamisel, kas eriline hüvitamiskord kujutab endast riigiabi, ilmse hindamisvea, kuna eriline hüvitamiskord kui erand taastuvenergia lisatasust ei anna niisugust toetust, mida energia suurtarbijad ei oleks tavapärastel turutingimustel saanud.

| — | Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse. |
| --- | --- |

—

Lisaks väidab hageja, et riigi ressursid ei ole kaasatud. Kuivõrd juba taastuvenergia lisatasust saadav tulu ei ole riigi ressursid, ei saa ka energia suurtarbijatele mõeldud erand puudutada riigi ressursse.

| — | Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta. |
| --- | --- |

—

Samuti väidab hageja, et eriline hüvitamiskord ei moonuta ka konkurentsi. Äärimisel juhul luuakse sellega konkurentsitingimused, mis eksisteeriksid ilma taastuvenergia lisatasuta.

| 2. | Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine
  Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine

Hageja väidab, et komisjon rikub otsusega ka õiguspärase ootuse põhimõtet. Saksa taastuvenergia toetamise korda kontrolliti juba üksikasjalikult riigiabi reguleerivate normide seisukohast. Komisjon jõudis kontrolli tulemusel 2002. aastal järeldusele, et selle korraga ei ole seotud riigi ressursside ülekandmist. Kuivõrd 2012. aasta taastuvenergiaseadus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes 2002. aastal valitsenud õigusliku korraga, ei oleks puudutatud majandustegevuses osalejad pidanud arvestama uue uurimisega, vaid oleksid võinud tugineda korra edasipüsimisele.

| 3. | Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Lõpuks on hageja seisukohal, et komisjon kuritarvitas talle ELTL artiklitega 107 ja 108 antud kaalutlusõigust. Uurimismenetluse alustamisega taotleb komisjon peamiselt eesmärki ühtlustada põhimõtteliselt taastuvenergia toetamine. See põhjapanev eesmärk nähtub ka keskkonnakaitsele ja energeetikasektorile antava riigiabi suuniste uuest projektist, milles komisjon näeb esmakordselt ette üksikasjalikud eeskirjad taastuvenergia toetamiseks. Ühtlustamise eesmärgil peaks komisjon aga kohaldama selleks ette nähtud menetlust normide ühtlustamiseks vastavalt ELTL artiklitele 116 ja 117.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/60 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/60

---

5. mail 2014 esitatud hagi – Christian Dior Couture versus Siseturu Ühtlustamise Amet (reljeefse mustri korduvmotiiv)

(Kohtuasi T-313/14)

2014/C 223/62

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Christian Dior Couture SA (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat M. Sabatier)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 4. märtsi 2014. aasta otsus asjas R 459/2013-4 niivõrd, kuivõrd sellega jäeti rahuldamata kaebus kontrollija otsuse peale keelduda andmast ühenduse kaubamärgisüsteemi kaitset teatavaid klassidesse 9, 14, 18 ja 25 kuuluvaid kaupu tähistava kujutismärgi Euroopa Liitu nimetavale rahvusvahelisele registreeringule nr 1 1 00  187; |
| --- | --- |

—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 4. märtsi 2014. aasta otsus asjas R 459/2013-4 niivõrd, kuivõrd sellega jäeti rahuldamata kaebus kontrollija otsuse peale keelduda andmast ühenduse kaubamärgisüsteemi kaitset teatavaid klassidesse 9, 14, 18 ja 25 kuuluvaid kaupu tähistava kujutismärgi Euroopa Liitu nimetavale rahvusvahelisele registreeringule nr 1 1 00  187;

| — | nõustuda kujutismärgi nr 1 1 00  187 registreerimisega kõigi klassidesse 9, 14, 18 ja 25 kuuluvate kaupade jaoks ja teise võimalusena kaupade jaoks, mille puhul kasutamine on konkreetselt tõendatud; |
| --- | --- |

—

nõustuda kujutismärgi nr 1 1 00  187 registreerimisega kõigi klassidesse 9, 14, 18 ja 25 kuuluvate kaupade jaoks ja teise võimalusena kaupade jaoks, mille puhul kasutamine on konkreetselt tõendatud;

| — | mõista Siseturu Ühtlustamise Ametilt välja tema menetluses ja käesolevas menetluses kantud kulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 87. |
| --- | --- |

—

mõista Siseturu Ühtlustamise Ametilt välja tema menetluses ja käesolevas menetluses kantud kulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 87.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: klassidesse 9, 14, 18 ja 25 kuuluvaid kaupu tähistava, reljeefse mustri korduvmotiivis seisneva kujutismärgi Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering

Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgi taotlus osaliselt tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b ja lõike 3 rikkumine

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/61 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/61

---

2. mail 2014 esitatud hagi – Vinnolit versus komisjon

(Kohtuasi T-318/14)

2014/C 223/63

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Saksamaa) (esindaja: advokaat M. Geipel)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab elektri suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta otsus asjas SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), osas, milles see puudutab elektri suurtarbijatele taastuvenergiaseadusest tuleneva lisatasu vähendamist;

| — | jätta kostja kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja ka hageja kohtukulud. |
| --- | --- |

—

jätta kostja kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja ka hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimene väide: tegemist ei ole abiga ELTL artikli 107 tähenduses






  — | Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär elektri suurtarbijatele kujutab endast tsiviilõigusliku hüvitamismehhanismi modifikatsiooni. Tegemist ei ole riigi ressurssidest ega riigi kontrollitavatest vahenditest toetuse andmisega. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide: tegemist ei ole abiga ELTL artikli 107 tähenduses

—

Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär elektri suurtarbijatele kujutab endast tsiviilõigusliku hüvitamismehhanismi modifikatsiooni. Tegemist ei ole riigi ressurssidest ega riigi kontrollitavatest vahenditest toetuse andmisega.

| 2. | Teine väide: kindlasti ei ole tegemist uue abiga






  — | Hageja väidab samuti, et taastuvenergia lisatasu piiramine elektri suurtarbijatele ei ole uus abi ELTL artikli 108 tähenduses, kuna Euroopa Komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide: kindlasti ei ole tegemist uue abiga

—

Hageja väidab samuti, et taastuvenergia lisatasu piiramine elektri suurtarbijatele ei ole uus abi ELTL artikli 108 tähenduses, kuna Euroopa Komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on põhiõigusi ja proportsionaalsuse põhimõtet






  — | Siinkohal väidab hageja, et Euroopa Komisjon ei kasutanud tema mänguruumi või ei kasutanud seda asjakohaselt, sest esiteks ei võtnud ta arvesse ametliku uurimismenetluse algatamisega seotud märkimisväärseid kahjulikke tagajärgi puudutatud ettevõtjatele ja teiseks alustas uurimismenetluse ajal, kui see ei olnud veel vajalik. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on põhiõigusi ja proportsionaalsuse põhimõtet

—

Siinkohal väidab hageja, et Euroopa Komisjon ei kasutanud tema mänguruumi või ei kasutanud seda asjakohaselt, sest esiteks ei võtnud ta arvesse ametliku uurimismenetluse algatamisega seotud märkimisväärseid kahjulikke tagajärgi puudutatud ettevõtjatele ja teiseks alustas uurimismenetluse ajal, kui see ei olnud veel vajalik.

| 4. | Neljas väide: rikutud on õiguspärase ootuse põhimõtet






  — | Hageja väidab, et Euroopa Komisjon rikkus oma otsusega puudutatud ettevõtjate õiguspärast ootust, kuna Euroopa Komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide: rikutud on õiguspärase ootuse põhimõtet

—

Hageja väidab, et Euroopa Komisjon rikkus oma otsusega puudutatud ettevõtjate õiguspärast ootust, kuna Euroopa Komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud.

| 5. | Viies väide: pädevust on ületatud






  — | Lõpuks väidab hageja, et Euroopa Komisjon ületas otsusega oma pädevust, sest ta vähendas lubamatult Saksamaa Liitvabariigi esmasest ja teisesest õigusest tulenevat otsustusruumi taastuvenergia toetamise süsteemi väljatöötamisel. |
| --- | --- | --- |

5.

Viies väide: pädevust on ületatud

—

Lõpuks väidab hageja, et Euroopa Komisjon ületas otsusega oma pädevust, sest ta vähendas lubamatult Saksamaa Liitvabariigi esmasest ja teisesest õigusest tulenevat otsustusruumi taastuvenergia toetamise süsteemi väljatöötamisel.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/62 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/62

---

12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu

(Kohtuasi T-331/14)

2014/C 223/64

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Mykola Yanovych Azarov (Kiiev, Ukraina) (esindajad: Rechtsanwalt G. Lansky ja Rechtsanwalt A. Egger)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 alusel nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsus 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 26) ning nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 1) hagejaid puudutavas osas, |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 alusel nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsus 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 26) ning nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 1) hagejaid puudutavas osas,

| — | võtta Üldkohtu kodukorra artikli 64 alusel tarvitusele menetlust korraldavad meetmed, |
| --- | --- |

—

võtta Üldkohtu kodukorra artikli 64 alusel tarvitusele menetlust korraldavad meetmed,

| — | mõista Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel kohtukulud välja nõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust
  Siinkohal väidab hageja muu hulgas, et vaidlustatud õigusaktide põhjendus ei võimalda hagejal neid kohtus vaidlustada ega kohtul nende õiguspärasust kontrollida. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust

Siinkohal väidab hageja muu hulgas, et vaidlustatud õigusaktide põhjendus ei võimalda hagejal neid kohtus vaidlustada ega kohtul nende õiguspärasust kontrollida.

| 2. | Teine väide, et rikutud on põhiõigusi
  Selle väitega heidab hageja ette omandiõiguse ning majandustegevuse õiguse rikkumist. Lisaks väidab ta, et kehtestatud piiravad meetmed on ebaproportsionaalsed. Lõpetuseks rõhutab ta, et rikutud on tema kaitseõigusi. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikutud on põhiõigusi

Selle väitega heidab hageja ette omandiõiguse ning majandustegevuse õiguse rikkumist. Lisaks väidab ta, et kehtestatud piiravad meetmed on ebaproportsionaalsed. Lõpetuseks rõhutab ta, et rikutud on tema kaitseõigusi.

| 3. | Kolmas väide, et kuritarvitati võimu
  Hageja väidab siinkohal muu hulgas, et nõukogu on tegutsenud võimu kuritarvitades, sest piiravate meetmete kehtestamisega hageja suhtes taotleti suures osas muid eesmärke kui õigusriikluse tegelikku tugevdamist ja toetamist ning inimõiguste austamist Ukrainas. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kuritarvitati võimu

Hageja väidab siinkohal muu hulgas, et nõukogu on tegutsenud võimu kuritarvitades, sest piiravate meetmete kehtestamisega hageja suhtes taotleti suures osas muid eesmärke kui õigusriikluse tegelikku tugevdamist ja toetamist ning inimõiguste austamist Ukrainas.

| 4. | Neljas väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet
  Selle väite raames heidab hageja esmajoones ette, et rikutud on õigust erapooletule kohtlemisele, õigust ausale ja õiglasele kohtlemisele ning õigust asjaolude hoolikale uurimisele. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet

Selle väite raames heidab hageja esmajoones ette, et rikutud on õigust erapooletule kohtlemisele, õigust ausale ja õiglasele kohtlemisele ning õigust asjaolude hoolikale uurimisele.

| 5. | Viies väide, et tehtud on ilmne hindamisviga |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et tehtud on ilmne hindamisviga

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/63 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/63

---

12. mail 2014 esitatud hagi – Azarov versus nõukogu

(Kohtuasi T-332/14)

2014/C 223/65

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Oleksii Mykolayovych Azarov (Kiiev, Ukraina) (esindajad: Rechtsanwalt G. Lansky ja Rechtsanwalt A. Egger)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada ELTL artikli 263 alusel nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsus 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 26), nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/216/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 1) ning nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 1) ja nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 381/2014, millega rakendatakse määrust (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 33), hagejaid puudutavas osas, |
| --- | --- |

—

tühistada ELTL artikli 263 alusel nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsus 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 26), nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/216/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 1) ning nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 66, lk 1) ja nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 381/2014, millega rakendatakse määrust (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 33), hagejaid puudutavas osas,

| — | võtta Üldkohtu kodukorra artikli 64 alusel tarvitusele menetlust korraldavad meetmed, |
| --- | --- |

—

võtta Üldkohtu kodukorra artikli 64 alusel tarvitusele menetlust korraldavad meetmed,

| — | mõista Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel kohtukulud välja nõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust
  Siinkohal väidab hageja muu hulgas, et vaidlustatud õigusaktide põhjendus ei võimalda hagejal neid kohtus vaidlustada ega kohtul nende õiguspärasust kontrollida. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust

Siinkohal väidab hageja muu hulgas, et vaidlustatud õigusaktide põhjendus ei võimalda hagejal neid kohtus vaidlustada ega kohtul nende õiguspärasust kontrollida.

| 2. | Teine väide, et rikutud on põhiõigusi
  Selle väitega heidab hageja ette omandiõiguse ning majandustegevuse õiguse rikkumist. Lisaks väidab ta, et kehtestatud piiravad meetmed on ebaproportsionaalsed. Lõpetuseks rõhutab ta, et rikutud on tema kaitseõigusi. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikutud on põhiõigusi

Selle väitega heidab hageja ette omandiõiguse ning majandustegevuse õiguse rikkumist. Lisaks väidab ta, et kehtestatud piiravad meetmed on ebaproportsionaalsed. Lõpetuseks rõhutab ta, et rikutud on tema kaitseõigusi.

| 3. | Kolmas väide, et kuritarvitati võimu
  Hageja väidab siinkohal muu hulgas, et nõukogu on tegutsenud võimu kuritarvitades, sest piiravate meetmete kehtestamisega hageja suhtes taotleti suures osas muid eesmärke kui õigusriikluse tegelikku tugevdamist ja toetamist ning inimõiguste austamist Ukrainas. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kuritarvitati võimu

Hageja väidab siinkohal muu hulgas, et nõukogu on tegutsenud võimu kuritarvitades, sest piiravate meetmete kehtestamisega hageja suhtes taotleti suures osas muid eesmärke kui õigusriikluse tegelikku tugevdamist ja toetamist ning inimõiguste austamist Ukrainas.

| 4. | Neljas väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet
  Selle väite raames heidab hageja esmajoones ette, et rikutud on õigust erapooletule kohtlemisele, õigust ausale ja õiglasele kohtlemisele ning õigust asjaolude hoolikale uurimisele. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet

Selle väite raames heidab hageja esmajoones ette, et rikutud on õigust erapooletule kohtlemisele, õigust ausale ja õiglasele kohtlemisele ning õigust asjaolude hoolikale uurimisele.

| 5. | Viies väide, et tehtud on ilmne hindamisviga |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et tehtud on ilmne hindamisviga

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/64 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/64

---

30. mail 2014 esitatud hagi – STC versus komisjon

(Kohtuasi T-355/14)

2014/C 223/66

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: STC SpA (Forlì, Itaalia) (esindajad: advokaadid A. Marelli ja G. Delucca)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsused koos kõigi õiguslike ja seaduses ette nähtud tagajärgedega ja selleks: |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsused koos kõigi õiguslike ja seaduses ette nähtud tagajärgedega ja selleks:

| — | mõista avaliku sektori hankijalt välja hüvitis kahju eest, mis on tekitatud ebaseaduslike otsuste vastuvõtmisega, või kehtivate vorminõuete kohaselt teha hankemenetluses uus otsus hageja kasuks või teha muu samaväärne toiming ja viimasena nimetatud juhul hüvitada kahju, mis tekkis ettevõtjal saamatajäänud tuluna, ja äritegevusele tekitatud kahju kogusummas 15 % hageja pakkumuses näidatud hinnast või teise võimalusena kogusummas 15 % hanke turuväärtusest või siis muus sellest suuremas või väiksemas summas, mis kohtu hinnangul on õiglane, ning millele igal juhul lisandub tasandusintress, et hüvitada viivitusest tingitud kahju, ning |
| --- | --- |

—

mõista avaliku sektori hankijalt välja hüvitis kahju eest, mis on tekitatud ebaseaduslike otsuste vastuvõtmisega, või kehtivate vorminõuete kohaselt teha hankemenetluses uus otsus hageja kasuks või teha muu samaväärne toiming ja viimasena nimetatud juhul hüvitada kahju, mis tekkis ettevõtjal saamatajäänud tuluna, ja äritegevusele tekitatud kahju kogusummas 15 % hageja pakkumuses näidatud hinnast või teise võimalusena kogusummas 15 % hanke turuväärtusest või siis muus sellest suuremas või väiksemas summas, mis kohtu hinnangul on õiglane, ning millele igal juhul lisandub tasandusintress, et hüvitada viivitusest tingitud kahju, ning

| — | mõista kostjalt välja kõik kohtukulud koos kaasnevate kulude, tasude ja seaduse alusel nõutavate kõigi muude kuludega, mille suurus täpsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt välja kõik kohtukulud koos kaasnevate kulude, tasude ja seaduse alusel nõutavate kõigi muude kuludega, mille suurus täpsustatakse edaspidi.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas on esitatud hagi otsuse peale, millega anti eitav hinnang pageja pakkumisele hankemenetluses JRC IPR 2013 C04 0031 OC, mille algatas Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse peadirektoraat, Ispra kohahaldusdirektoraat, hoolduse ja teenuste allüksus ning millest teatati 3. aprilli 2014. aasta kirjaga Ares(2014)1041069, otsuse peale sõlmida leping teise ettevõtjaga ja otsuse peale mitte võimaldada tutvuda hankemenetluse dokumentidega.

Hanke ese oli antud juhul uue gaasiturbiiniga kolmiktootmisjaama projekteerimine, seadmete tarnimine ja ehitamine ning vastav hooldusleping korralise ja erakorralise hoolduse kohta 6 aastaks, millest 2 esimest aastat on kaetud garantiiga.

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et keelduti tunnustamast hageja õigust hankedokumentidega tutvuda. Selles osas väidab hageja, et on rikutud:






  — | Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 42 ja 47; |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide, et keelduti tunnustamast hageja õigust hankedokumentidega tutvuda. Selles osas väidab hageja, et on rikutud:

—

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 42 ja 47;

| — | õigust hankedokumentidega tutvuda, kuna tal ei võimaldatud tutvuda hanke paremusjärjestusega ja teiste pakkujate saadud punktide arvuga ning hagejat ennast puudutava hindamisaruande täieliku tekstiga; |
| --- | --- |

—

õigust hankedokumentidega tutvuda, kuna tal ei võimaldatud tutvuda hanke paremusjärjestusega ja teiste pakkujate saadud punktide arvuga ning hagejat ennast puudutava hindamisaruande täieliku tekstiga;

| — | kaitseõigusi ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. |
| --- | --- |

—

kaitseõigusi ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.

| 2. | Teine väide käsitleb hageja esitatud pakkumuse majanduslikku külge. Selles osas väidab hageja, et on rikutud:






  — | ELTL artiklit 296, kuna põhjendused on vasturääkivad ja ebapiisavad; |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide käsitleb hageja esitatud pakkumuse majanduslikku külge. Selles osas väidab hageja, et on rikutud:

—

ELTL artiklit 296, kuna põhjendused on vasturääkivad ja ebapiisavad;

| — | õigust heale haldusele, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2; |
| --- | --- |

—

õigust heale haldusele, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, lk 1), artikli 112 lõiget 1; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, lk 1), artikli 112 lõiget 1;

| — | komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, lk 1), artikli 160 lõiget 3; |
| --- | --- |

—

komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, lk 1), artikli 160 lõiget 3;

| — | võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust lepingu sõlmimise otsustamiseks pakkumiste hindamise etapil ning kõigile pakkujatele võrdsete võimaluste tagamise põhimõtet. |
| --- | --- |

—

võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust lepingu sõlmimise otsustamiseks pakkumiste hindamise etapil ning kõigile pakkujatele võrdsete võimaluste tagamise põhimõtet.

| 3. | Kolmas väide käsitleb hageja esitatud tehnilist pakkumust. Selles osas väidetakse, et on rikutud:






  — | ELTL artiklit 296, kuna põhjendused on vasturääkivad ja ebapiisavad; |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide käsitleb hageja esitatud tehnilist pakkumust. Selles osas väidetakse, et on rikutud:

—

ELTL artiklit 296, kuna põhjendused on vasturääkivad ja ebapiisavad;

| — | õigust heale haldusele, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2; |
| --- | --- |

—

õigust heale haldusele, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, lk 1), artikli 112 lõiget 1; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, lk 1), artikli 112 lõiget 1;

| — | komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, lk 1), artikli 139 lõiget 1 ja artikli 160 lõiget 3; |
| --- | --- |

—

komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, lk 1), artikli 139 lõiget 1 ja artikli 160 lõiget 3;

| — | läbipaistvuse põhimõtet ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 16. |
| --- | --- |

—

läbipaistvuse põhimõtet ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 16.

Hageja väidab ühtlasi, et dokumentides sisalduvaid järeldusi on moonutatud.

---

Avaliku Teenistuse Kohus

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/66 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/66

---

Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 16. jaanuari 2014. aasta otsus – Guinet versus EIP

(Kohtuasi F-107/12) (1)

((Avalik teenistus - EIP töötajad - Pensioniskeem - Pensioniõiguste ülekandmine - Hüvitis pensioniõiguste ülekandmisega viivitamisest tulenevate ebasoodsate tingimuste eest - Muus kui EIP skeemis omandatud pensioniõiguste tegeliku ülekandmise tingimus - Võrdse kohtlemise põhimõte))

2014/C 223/67

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Philippe Guinet (Luxembourg, Luksemburg) (esindaja: advokaat L. Levi)

Kostja: Euroopa Investeerimispank (esindajad: T. Gilliams, G. Nuvoli, keda abistasid advokaadid D. Waelbroeck ja A. Duron)

Ese

Nõue tühistada EIP vaikimisi tehtud otsus jätta rahuldamata hageja taotlus arvutada ümberhinnatud pensioniõiguslik staaž ning kahju hüvitamise nõue.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Philippe Guinet’ kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja kolm neljandikku Euroopa Investeerimispanga kohtukuludest. |
| --- | --- |

2.

Jätta Philippe Guinet’ kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja kolm neljandikku Euroopa Investeerimispanga kohtukuludest.

| 3. | Jätta kolmandik Euroopa Investeerimispanga kohtukuludest tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta kolmandik Euroopa Investeerimispanga kohtukuludest tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 366, 24.11.2012, lk 41.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/66 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/66

---

Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 22. mai 2014. aasta otsus – CI versus parlament

(Kohtuasi F-130/12) (1)

((Avalik teenistus - Töötasu - Peretoetused - Ülalpeetava lapse toetus - Ülalpeetava lapse kahekordne toetus - Personalieeskirjade artikli 67 lõige 3 - Toetuse maksmise tingimused - Pärast Euroopa ombudsmani sekkumist poolte vahel sõlmitud kompromiss - Rakendamine - Hoolitsemiskohustus))

2014/C 223/68

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: CI (esindajad: advokaadid B. Cortese ja A. Salerno)

Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: E. Despotopoulou ja M. Ecker)

Kohtuasja ese

Nõue tühistada otsus, millega keelduti ülalpeetava lapse kahekordse toetuse maksmisest personalieeskirjade artikli 67 lõike 3 alusel

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Parlamendi 5. detsembri 2011. aasta otsus, millega keelduti pikendamast alates 1. juunist 2008 ülalpeetava lapse kahekordse toetuse maksmist, ning 20. juuli 2012. aasta otsus, millega jäeti kaebus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Parlamendi 5. detsembri 2011. aasta otsus, millega keelduti pikendamast alates 1. juunist 2008 ülalpeetava lapse kahekordse toetuse maksmist, ning 20. juuli 2012. aasta otsus, millega jäeti kaebus rahuldamata.

| 2. | Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

| 3. | Jätta Euroopa Parlamendi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja CI kohtukulud. |
| --- | --- |

3.

Jätta Euroopa Parlamendi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja CI kohtukulud.

---

(1)  ELT C 71, 9.3.2013, lk 29.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/67 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/67

---

Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 30. jaanuari 2014. aasta otsus – Ohrgaard versus komisjon

(Kohtuasi F-151/12) (1)

((Avalik teenistus - Töötasu - Kodumaalt lahkumise toetus - Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis b ette nähtud elukoha tingimus - Töötamine rahvusvahelise organisatsiooni teenistuses - Mõiste - Komisjonis läbitud viiekuuline katseaeg - Väljajätmine))

2014/C 223/69

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Jakob Ohrgaard (Frederiksberg, Taani) (esindajad: advokaadid S. Orlandi, A. Coolen, J.–N. Louis, É. Marchal, D. de Abreu Caldas)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall ja V. Joris)

Ese

Nõue tühistada otsus, millega hagejale keelduti maksmast kodumaalt lahkumise toetust

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Komisjoni 6.märtsi 2012. aasta otsus, millega J. Ohrgaardile keelduti maksmast kodumaalt lahkumise toetust ja mida muudeti 31. augusti 2012. aasta otsusega kaebuse rahuldamata jätmise kohta. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Komisjoni 6.märtsi 2012. aasta otsus, millega J. Ohrgaardile keelduti maksmast kodumaalt lahkumise toetust ja mida muudeti 31. augusti 2012. aasta otsusega kaebuse rahuldamata jätmise kohta.

| 2. | Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja J. Ohrgaardi kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja J. Ohrgaardi kohtukulud.

---

(1)  ELT C 55, 23.2.2013, lk 26.

---

| 14.7.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 223/68 |
| --- | --- | --- | --- |

14.7.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 223/68

---

Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 14. jaanuari 2014. aasta määrus – Lebedef versus komisjon

(Kohtuasi F-60/13) (1)

((Avalik teenistus - Ametnikud - Haiguse tõttu töölt puudumise registreerimine - Õigusvastane puudumine - Ametisse nimetava asutuse poolt iga-aastasest puhkusest mahaarvestamine - Taotluse esitamine e-kirjaga - Asjaolu, et huvitatud isik oli otsuse olemasolust teadlik - E-kirja avamata jätmine ja hüperlingile klõpsates selle otsuse sisuga tutvumata jätmine - Vastuvõetavus - Tähtajad - Selle kuupäeva kindlaksmääramine, alates millest võib huvitatud isik otsuse sisuga tutvuda))

2014/C 223/70

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luksemburg) (esindaja: advokaat F. Frabetti)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: C. Berardis–Kayser ja G. Berscheid)

Ese

Nõue tühistada vaikimisi tehtud otsus jätta rahuldamata hageja taotlus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel seoses haiguse tõttu puudumiste registreerimise korrigeerimisega rakenduses SysPer2

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi ilmse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi ilmse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

| 2. | Jätta Giorgio Lebedefi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Giorgio Lebedefi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

---

(1)  ELT C 274, 21.9.2013, lk 29.

---