# Europeiska unionens L 189/2014

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 189 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | femtiosjunde årgången27 juni 2014 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 189

Svensk utgåva

Lagstiftning

femtiosjunde årgången27 juni 2014

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 av den 15 maj 2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 653/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1760/2000 vad gäller elektronisk identifiering av nötkreatur och märkning av nötkött | 33 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 av den 15 maj 2014 om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av rådets förordning (EG) nr 3286/94 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) | 50 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av den 15 maj 2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur | 59 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 656/2014 av den 15 maj 2014 om fastställande av regler för övervakningen av de yttre sjögränserna inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser | 93 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 657/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2173/2005 när det gäller delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter som ska ges kommissionen | 108 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 658/2014 av den 15 maj 2014 om de avgifter som ska betalas till Europeiska läkemedelsmyndigheten för säkerhetsövervakning av humanläkemedel (
  1
  ) | 112 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 659/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 638/2004 om gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna vad gäller tilldelning av delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter till kommissionen för antagande av vissa åtgärder, tullmyndighetens tillhandahållande av uppgifter, utbyte av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna samt definitionen av statistiskt värde | 128 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 660/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall | 135 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 661/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2012/2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond | 143 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 662/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 vad gäller det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (
  1
  ) | 155 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/64/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG vad gäller databaser som är en del av medlemsstaternas övervakningssystem | 161 |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/68/EU av den 15 maj 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av tryckbärande anordningar (
  1
  ) | 164 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 av den 15 maj 2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 653/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1760/2000 vad gäller elektronisk identifiering av nötkreatur och märkning av nötkött

33

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 av den 15 maj 2014 om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av rådets förordning (EG) nr 3286/94 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)

50

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av den 15 maj 2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur

59

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 656/2014 av den 15 maj 2014 om fastställande av regler för övervakningen av de yttre sjögränserna inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser

93

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 657/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2173/2005 när det gäller delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter som ska ges kommissionen

108

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 658/2014 av den 15 maj 2014 om de avgifter som ska betalas till Europeiska läkemedelsmyndigheten för säkerhetsövervakning av humanläkemedel (
  1
  )

1

112

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 659/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 638/2004 om gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna vad gäller tilldelning av delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter till kommissionen för antagande av vissa åtgärder, tullmyndighetens tillhandahållande av uppgifter, utbyte av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna samt definitionen av statistiskt värde

128

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 660/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall

135

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 661/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2012/2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond

143

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 662/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 vad gäller det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (
  1
  )

1

155

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/64/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG vad gäller databaser som är en del av medlemsstaternas övervakningssystem

161

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/68/EU av den 15 maj 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av tryckbärande anordningar (
  1
  )

1

164

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1295/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av programmet Kreativa Europa (2014–2020) och om upphävande av beslut nr 1718/2006/EG, nr 1855/2006/EG och nr 1041/2009/EG ( EUT L 347 av den 20.12.2013 ) | 260 |
| | * | Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347 av den 20.12.2013 ) | 261 |

Rättelser

*

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1295/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av programmet Kreativa Europa (2014–2020) och om upphävande av beslut nr 1718/2006/EG, nr 1855/2006/EG och nr 1041/2009/EG ( EUT L 347 av den 20.12.2013 )

260

*

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347 av den 20.12.2013 )

261

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 652/2014

av den 15 maj 2014

om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2 och 168.4 b,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | I unionsrätten fastställs krav avseende livsmedel och livsmedelssäkerhet samt foder och fodersäkerhet i alla led i produktionen, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och för att tillhandahålla information till konsumenterna. Där fastställs också krav avseende förebyggande och bekämpning av smittsamma djursjukdomar och zoonoser samt krav avseende djurskydd, animaliska biprodukter, växtskydd, växtförökningsmaterial, skydd av växtsorter, genetiskt modifierade organismer, utsläppande på marknaden och användning av växtskyddsmedel samt hållbar användning av bekämpningsmedel. I unionsrätten föreskrivs även offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som syftar till att säkra ett effektivt genomförande och efterlevnad av kraven. |
| --- | --- |

(1)

I unionsrätten fastställs krav avseende livsmedel och livsmedelssäkerhet samt foder och fodersäkerhet i alla led i produktionen, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och för att tillhandahålla information till konsumenterna. Där fastställs också krav avseende förebyggande och bekämpning av smittsamma djursjukdomar och zoonoser samt krav avseende djurskydd, animaliska biprodukter, växtskydd, växtförökningsmaterial, skydd av växtsorter, genetiskt modifierade organismer, utsläppande på marknaden och användning av växtskyddsmedel samt hållbar användning av bekämpningsmedel. I unionsrätten föreskrivs även offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som syftar till att säkra ett effektivt genomförande och efterlevnad av kraven.

| (2) | Det allmänna målet för unionsrätten inom dessa områden är att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en hög skyddsnivå för växter i alla led i livsmedelskedjan, en hög nivå i fråga om konsumentskydd och en hög nivå av konsumentinformation samt en hög nivå i fråga om miljöskydd, samtidigt som konkurrenskraften och skapandet av arbetstillfällen främjas. |
| --- | --- |

(2)

Det allmänna målet för unionsrätten inom dessa områden är att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en hög skyddsnivå för växter i alla led i livsmedelskedjan, en hög nivå i fråga om konsumentskydd och en hög nivå av konsumentinformation samt en hög nivå i fråga om miljöskydd, samtidigt som konkurrenskraften och skapandet av arbetstillfällen främjas.

| (3) | För att uppnå detta allmänna mål krävs tillräckliga finansiella resurser. Det är därför nödvändigt att unionen bidrar till finansieringen av åtgärder som vidtas inom de olika områden som har samband med det allmänna målet. För att använda resurserna på ett effektivt sätt bör särskilda mål fastställas, och indikatorer bör fastställas för att bedöma hur väl dessa mål har uppnåtts. |
| --- | --- |

(3)

För att uppnå detta allmänna mål krävs tillräckliga finansiella resurser. Det är därför nödvändigt att unionen bidrar till finansieringen av åtgärder som vidtas inom de olika områden som har samband med det allmänna målet. För att använda resurserna på ett effektivt sätt bör särskilda mål fastställas, och indikatorer bör fastställas för att bedöma hur väl dessa mål har uppnåtts.

| (4) | Unionsfinansieringen av utgifter för livsmedel och foder har tidigare skett i form av stöd, upphandling och utbetalningar till internationella organisationer som är verksamma inom området. Finansieringen bör fortsätta på samma sätt. |
| --- | --- |

(4)

Unionsfinansieringen av utgifter för livsmedel och foder har tidigare skett i form av stöd, upphandling och utbetalningar till internationella organisationer som är verksamma inom området. Finansieringen bör fortsätta på samma sätt.

| (5) | Unionens finansiering får också användas av medlemsstaterna för att stödja medlemsstaterna i deras insatser på området för växtskydd eller djurhälsa som syftar till att bekämpa, förebygga eller utrota skadegörare eller djursjukdomar och som genomförs av organisationer som är aktiva inom dessa områden. |
| --- | --- |

(5)

Unionens finansiering får också användas av medlemsstaterna för att stödja medlemsstaterna i deras insatser på området för växtskydd eller djurhälsa som syftar till att bekämpa, förebygga eller utrota skadegörare eller djursjukdomar och som genomförs av organisationer som är aktiva inom dessa områden.

| (6) | Av budgetdisciplinära skäl måste det i denna förordning fastställas en förteckning över bidragsberättigande åtgärder som kan komma i fråga för bidrag från unionen samt över bidragsberättigande kostnader och tillämpliga stödnivåer. |
| --- | --- |

(6)

Av budgetdisciplinära skäl måste det i denna förordning fastställas en förteckning över bidragsberättigande åtgärder som kan komma i fråga för bidrag från unionen samt över bidragsberättigande kostnader och tillämpliga stödnivåer.

| (7) | Med beaktande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (3) ska det högsta beloppet för utgifter för livsmedel och foder för hela perioden 2014–2020 vara 1 891 936 000 EUR. |
| --- | --- |

(7)

Med beaktande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (3) ska det högsta beloppet för utgifter för livsmedel och foder för hela perioden 2014–2020 vara 1 891 936 000 EUR.

| (8) | Vidare bör finansiering på unionsnivå tillhandahållas för att hantera exceptionella omständigheter, såsom nödsituationer som rör djurhälsa och växtskydd i de fall där anslagen under budgetrubrik 3 är otillräckliga men nödåtgärder nödvändiga. Medel bör mobiliseras för att hantera sådana kriser, exempelvis genom utnyttjandet av flexibilitetsinstrumentet, i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (4). |
| --- | --- |

(8)

Vidare bör finansiering på unionsnivå tillhandahållas för att hantera exceptionella omständigheter, såsom nödsituationer som rör djurhälsa och växtskydd i de fall där anslagen under budgetrubrik 3 är otillräckliga men nödåtgärder nödvändiga. Medel bör mobiliseras för att hantera sådana kriser, exempelvis genom utnyttjandet av flexibilitetsinstrumentet, i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (4).

| (9) | I den gällande lagstiftningen föreskrivs att vissa bidragsberättigande kostnader ska ersättas med fasta stödnivåer. Med avseende på andra kostnader föreskrivs inte några begränsningar av ersättningsnivåer. I syfte att rationalisera och förenkla systemet bör det fastställas en högsta ersättningsnivå. Denna bör motsvara den nivå som vanligen gäller för stöd. Det bör även föreskrivas en möjlighet att höja denna högsta nivå under vissa omständigheter. |
| --- | --- |

(9)

I den gällande lagstiftningen föreskrivs att vissa bidragsberättigande kostnader ska ersättas med fasta stödnivåer. Med avseende på andra kostnader föreskrivs inte några begränsningar av ersättningsnivåer. I syfte att rationalisera och förenkla systemet bör det fastställas en högsta ersättningsnivå. Denna bör motsvara den nivå som vanligen gäller för stöd. Det bör även föreskrivas en möjlighet att höja denna högsta nivå under vissa omständigheter.

| (10) | Eftersom det är av högsta vikt att målen i denna förordning uppnås, bör de bidragsberättigande kostnaderna för vissa åtgärder finansieras till 100 %, förutsatt att det vid genomförandet av dessa åtgärder också uppstår icke bidragsberättigande kostnader. |
| --- | --- |

(10)

Eftersom det är av högsta vikt att målen i denna förordning uppnås, bör de bidragsberättigande kostnaderna för vissa åtgärder finansieras till 100 %, förutsatt att det vid genomförandet av dessa åtgärder också uppstår icke bidragsberättigande kostnader.

| (11) | Unionen ansvarar för att medlen används på ett korrekt sätt, men även för att vidta åtgärder för att förenkla utgiftsprogrammen i syfte att minska den administrativa bördan och kostnaderna för mottagarna av medlen och för alla andra berörda parter, i linje med meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 8 oktober 2010 med titeln Smart lagstiftning i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(11)

Unionen ansvarar för att medlen används på ett korrekt sätt, men även för att vidta åtgärder för att förenkla utgiftsprogrammen i syfte att minska den administrativa bördan och kostnaderna för mottagarna av medlen och för alla andra berörda parter, i linje med meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 8 oktober 2010 med titeln Smart lagstiftning i Europeiska unionen.

| (12) | Enligt unionsrätten ska medlemsstaterna genomföra särskilda åtgärder vid förekomst och utveckling av vissa djursjukdomar eller zoonoser. Unionen bör därför ge finansiellt bidrag för sådana nödåtgärder. |
| --- | --- |

(12)

Enligt unionsrätten ska medlemsstaterna genomföra särskilda åtgärder vid förekomst och utveckling av vissa djursjukdomar eller zoonoser. Unionen bör därför ge finansiellt bidrag för sådana nödåtgärder.

| (13) | Det är också nödvändigt att genom lämpliga utrotnings-, bekämpnings- och övervakningsåtgärder minska antalet utbrott av djursjukdomar och zoonoser som utgör en risk för människors och djurs hälsa och att förhindra förekomsten av sådana utbrott. Nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av dessa sjukdomar och zoonoser bör därför få medel från unionen. |
| --- | --- |

(13)

Det är också nödvändigt att genom lämpliga utrotnings-, bekämpnings- och övervakningsåtgärder minska antalet utbrott av djursjukdomar och zoonoser som utgör en risk för människors och djurs hälsa och att förhindra förekomsten av sådana utbrott. Nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av dessa sjukdomar och zoonoser bör därför få medel från unionen.

| (14) | Av organisatoriska skäl och effektivitetsskäl bör det för hanteringen av finansiering på områdena för djurhälsa och växtskydd fastställas bestämmelser om innehåll i, inlämnande, utvärdering och godkännande av nationella program, inklusive sådana som genomförs i unionens yttersta randområden enligt artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Av samma skäl bör det också fastställas tidsfrister för rapportering och inlämning av ansökningar om utbetalning. |
| --- | --- |

(14)

Av organisatoriska skäl och effektivitetsskäl bör det för hanteringen av finansiering på områdena för djurhälsa och växtskydd fastställas bestämmelser om innehåll i, inlämnande, utvärdering och godkännande av nationella program, inklusive sådana som genomförs i unionens yttersta randområden enligt artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Av samma skäl bör det också fastställas tidsfrister för rapportering och inlämning av ansökningar om utbetalning.

| (15) | Enligt rådets direktiv 2000/29/EG (5) ska medlemsstaterna vidta vissa nödåtgärder för att utrota organismer som är skadliga för växter eller växtprodukter (nedan kallade skadegörare). Unionen bör ge finansiellt bidrag till utrotningen av dessa skadegörare. Under vissa omständigheter bör ett finansiellt bidrag från unionen också beviljas för nödåtgärder som syftar till att begränsa spridningen av de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen och som inte kan utrotas i vissa områden, samt för förebyggande åtgärder avseende sådana skadegörare. |
| --- | --- |

(15)

Enligt rådets direktiv 2000/29/EG (5) ska medlemsstaterna vidta vissa nödåtgärder för att utrota organismer som är skadliga för växter eller växtprodukter (nedan kallade skadegörare). Unionen bör ge finansiellt bidrag till utrotningen av dessa skadegörare. Under vissa omständigheter bör ett finansiellt bidrag från unionen också beviljas för nödåtgärder som syftar till att begränsa spridningen av de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen och som inte kan utrotas i vissa områden, samt för förebyggande åtgärder avseende sådana skadegörare.

| (16) | Nödåtgärder mot skadegörare bör berättiga till medfinansiering från unionen under förutsättning att de ger ett mervärde för hela unionen. Därför bör unionens finansiella bidrag göras tillgängligt för de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG under rubriken Skadegörare som inte har påvisats inom unionen och som är av betydelse för hela unionen. För skadegörare som redan har påvisats inom unionen bör endast åtgärder avseende de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen berättiga till finansiellt bidrag. Sådana skadegörare inbegriper särskilt de skadegörare som är föremål för åtgärderna enligt rådets direktiv 69/464/EEG (6), 93/85/EEG (7), 98/57/EG (8) eller 2007/33/EG (9). Ett finansiellt bidrag från unionen bör också göras tillgängligt för de skadegörare som inte förtecknas i bilaga I eller bilaga II till direktiv 2000/29/EG, och som är föremål för nationella åtgärder, och som preliminärt uppfyller kraven för att upptas i förteckningen i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG eller del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet. Åtgärder avseende skadegörare som är föremål för unionens nödåtgärder som syftar till att utrota dem bör även berättiga till finansiellt bidrag från unionen. |
| --- | --- |

(16)

Nödåtgärder mot skadegörare bör berättiga till medfinansiering från unionen under förutsättning att de ger ett mervärde för hela unionen. Därför bör unionens finansiella bidrag göras tillgängligt för de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG under rubriken Skadegörare som inte har påvisats inom unionen och som är av betydelse för hela unionen. För skadegörare som redan har påvisats inom unionen bör endast åtgärder avseende de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen berättiga till finansiellt bidrag. Sådana skadegörare inbegriper särskilt de skadegörare som är föremål för åtgärderna enligt rådets direktiv 69/464/EEG (6), 93/85/EEG (7), 98/57/EG (8) eller 2007/33/EG (9). Ett finansiellt bidrag från unionen bör också göras tillgängligt för de skadegörare som inte förtecknas i bilaga I eller bilaga II till direktiv 2000/29/EG, och som är föremål för nationella åtgärder, och som preliminärt uppfyller kraven för att upptas i förteckningen i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG eller del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet. Åtgärder avseende skadegörare som är föremål för unionens nödåtgärder som syftar till att utrota dem bör även berättiga till finansiellt bidrag från unionen.

| (17) | Det är nödvändigt att i tid påvisa förekomsten av vissa skadegörare. De undersökningar som medlemsstaterna genomför för att påvisa förekomsten av sådana skadegörare är av avgörande betydelse för att säkerställa omedelbar utrotning vid utbrott. De undersökningar som enskilda medlemsstater genomför är av avgörande betydelse för att skydda alla andra medlemsstaters territorium. Unionen får generellt bidra till finansieringen av dessa undersökningar, under förutsättning att undersökningarna omfattar minst en av de två kritiska kategorierna av skadegörare, nämligen skadegörare som inte har påvisats inom unionen och skadegörare som är föremål för unionens nödåtgärder. |
| --- | --- |

(17)

Det är nödvändigt att i tid påvisa förekomsten av vissa skadegörare. De undersökningar som medlemsstaterna genomför för att påvisa förekomsten av sådana skadegörare är av avgörande betydelse för att säkerställa omedelbar utrotning vid utbrott. De undersökningar som enskilda medlemsstater genomför är av avgörande betydelse för att skydda alla andra medlemsstaters territorium. Unionen får generellt bidra till finansieringen av dessa undersökningar, under förutsättning att undersökningarna omfattar minst en av de två kritiska kategorierna av skadegörare, nämligen skadegörare som inte har påvisats inom unionen och skadegörare som är föremål för unionens nödåtgärder.

| (18) | Unionens finansiering av åtgärder inom området djurhälsa och växtskydd bör omfatta specifika stödberättigande kostnader. I exceptionella och vederbörligen motiverade fall bör den även omfatta medlemsstaternas kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder. Sådana åtgärder kan omfatta genomförande av utökade biosäkerhetsåtgärder vid sjukdomsutbrott eller förekomst av skadegörare, destruktion och transport av slaktkroppar i samband med utrotningsprogram eller kostnader för ersättning till ägare för förluster som orsakats av nödvaccinationskampanjer. |
| --- | --- |

(18)

Unionens finansiering av åtgärder inom området djurhälsa och växtskydd bör omfatta specifika stödberättigande kostnader. I exceptionella och vederbörligen motiverade fall bör den även omfatta medlemsstaternas kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder. Sådana åtgärder kan omfatta genomförande av utökade biosäkerhetsåtgärder vid sjukdomsutbrott eller förekomst av skadegörare, destruktion och transport av slaktkroppar i samband med utrotningsprogram eller kostnader för ersättning till ägare för förluster som orsakats av nödvaccinationskampanjer.

| (19) | Medlemsstaternas yttersta randområden har svårigheter till följd av sin avlägsna belägenhet och sitt beroende av ett begränsat antal produkter. Unionen bör bevilja ett finansiellt bidrag till medlemsstater för program som de genomför för bekämpning av skadegörare i dessa yttersta randområden i linje med målen för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 (10). Eftersom vissa yttersta randområden är föremål för nationella regler som är specifika för dessa områden i stället för unionsregler som fastställs i direktiv 2000/29/EG, bör unionens finansiella bidrag gälla de regler som är i kraft i dessa områden, oberoende om det rör sig om unionsregler eller nationella regler. |
| --- | --- |

(19)

Medlemsstaternas yttersta randområden har svårigheter till följd av sin avlägsna belägenhet och sitt beroende av ett begränsat antal produkter. Unionen bör bevilja ett finansiellt bidrag till medlemsstater för program som de genomför för bekämpning av skadegörare i dessa yttersta randområden i linje med målen för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 (10). Eftersom vissa yttersta randområden är föremål för nationella regler som är specifika för dessa områden i stället för unionsregler som fastställs i direktiv 2000/29/EG, bör unionens finansiella bidrag gälla de regler som är i kraft i dessa områden, oberoende om det rör sig om unionsregler eller nationella regler.

| (20) | Den offentliga kontroll som medlemsstaterna genomför är ett betydelsefullt verktyg för att kontrollera och övervaka att relevanta unionskrav genomförs, uppfylls och tillämpas. Att de offentliga kontrollsystemen är effektiva och ändamålsenliga är avgörande för att upprätthålla en hög skyddsnivå för människor, djur och växter i livsmedelskedjan, samtidigt som en hög nivå i fråga om miljöskydd säkerställs. Finansiellt stöd från unionen bör göras tillgängligt för sådana kontrollåtgärder. I synnerhet bör ett finansiellt bidrag vara tillgängligt för unionens referenslaboratorier för att hjälpa dem att finansiera genomförandet av de arbetsprogram som kommissionen godkänt. Eftersom den offentliga kontrollens effektivitet också är beroende av att kontrollmyndigheterna har tillgång till välutbildad personal med tillräcklig kunskap om unionsrätten, bör unionen kunna bidra till deras utbildning och relevanta utbytesprogram som anordnas av de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

(20)

Den offentliga kontroll som medlemsstaterna genomför är ett betydelsefullt verktyg för att kontrollera och övervaka att relevanta unionskrav genomförs, uppfylls och tillämpas. Att de offentliga kontrollsystemen är effektiva och ändamålsenliga är avgörande för att upprätthålla en hög skyddsnivå för människor, djur och växter i livsmedelskedjan, samtidigt som en hög nivå i fråga om miljöskydd säkerställs. Finansiellt stöd från unionen bör göras tillgängligt för sådana kontrollåtgärder. I synnerhet bör ett finansiellt bidrag vara tillgängligt för unionens referenslaboratorier för att hjälpa dem att finansiera genomförandet av de arbetsprogram som kommissionen godkänt. Eftersom den offentliga kontrollens effektivitet också är beroende av att kontrollmyndigheterna har tillgång till välutbildad personal med tillräcklig kunskap om unionsrätten, bör unionen kunna bidra till deras utbildning och relevanta utbytesprogram som anordnas av de behöriga myndigheterna.

| (21) | En effektiv förvaltning av den offentliga kontrollen är beroende av ett snabbt utbyte av data och information om denna kontroll. Dessutom är ett korrekt och harmoniserat genomförande av de relevanta bestämmelserna beroende av att det inrättas effektiva system som inbegriper medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför bör även inrättandet och driften av databaser och elektroniska informationshanteringssystem för dessa ändamål berättiga till finansiellt bidrag. |
| --- | --- |

(21)

En effektiv förvaltning av den offentliga kontrollen är beroende av ett snabbt utbyte av data och information om denna kontroll. Dessutom är ett korrekt och harmoniserat genomförande av de relevanta bestämmelserna beroende av att det inrättas effektiva system som inbegriper medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför bör även inrättandet och driften av databaser och elektroniska informationshanteringssystem för dessa ändamål berättiga till finansiellt bidrag.

| (22) | Unionen bör bevilja finansiering för den tekniska och vetenskapliga verksamhet samt samordnings- och kommunikationsverksamhet som krävs för att säkerställa att unionsrätten tillämpas korrekt och att lagstiftningen anpassas till den vetenskapliga, tekniska och sociala utvecklingen. Finansiering bör också göras tillgänglig för projekt som syftar till att den offentliga kontrollen blir mer effektiv och ändamålsenlig. |
| --- | --- |

(22)

Unionen bör bevilja finansiering för den tekniska och vetenskapliga verksamhet samt samordnings- och kommunikationsverksamhet som krävs för att säkerställa att unionsrätten tillämpas korrekt och att lagstiftningen anpassas till den vetenskapliga, tekniska och sociala utvecklingen. Finansiering bör också göras tillgänglig för projekt som syftar till att den offentliga kontrollen blir mer effektiv och ändamålsenlig.

| (23) | I enlighet med artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (11) ska ett förslag som framläggs för den lagstiftande myndigheten och som innehåller undantag från bestämmelser i den förordningen tydligt ange dessa undantag och de särskilda skäl som gör dem nödvändiga. Med tanke på särdragen hos vissa av de mål som omfattas av denna förordning och med beaktande av att medlemsstaternas behöriga myndigheter är de mest lämpade att genomföra den verksamhet som är förbunden med dessa mål, bör de myndigheterna betraktas som angivna mottagare med avseende på tillämpningen av artikel 128.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Det bör därför vara möjligt att bevilja stöd till dessa myndigheter utan att en inbjudan att lämna förslag först offentliggörs. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (11) ska ett förslag som framläggs för den lagstiftande myndigheten och som innehåller undantag från bestämmelser i den förordningen tydligt ange dessa undantag och de särskilda skäl som gör dem nödvändiga. Med tanke på särdragen hos vissa av de mål som omfattas av denna förordning och med beaktande av att medlemsstaternas behöriga myndigheter är de mest lämpade att genomföra den verksamhet som är förbunden med dessa mål, bör de myndigheterna betraktas som angivna mottagare med avseende på tillämpningen av artikel 128.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Det bör därför vara möjligt att bevilja stöd till dessa myndigheter utan att en inbjudan att lämna förslag först offentliggörs.

| (24) | Genom undantag från artikel 86 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, och som ett undantag från principen om icke-retroaktivitet som föreskrivs i artikel 130 i den förordningen, bör kostnaderna för de nödåtgärder som omfattas av artiklarna 7 och 17 i den här förordningen vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaten anmäler förekomsten av en sjukdom eller en skadegörare till kommissionen eftersom dessa åtgärder är akuta och oförutsägbara. Kommissionen bör efter att ha bedömt medlemsstaternas ansökningar om utbetalning göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala bidragsberättigande utgifter. |
| --- | --- |

(24)

Genom undantag från artikel 86 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, och som ett undantag från principen om icke-retroaktivitet som föreskrivs i artikel 130 i den förordningen, bör kostnaderna för de nödåtgärder som omfattas av artiklarna 7 och 17 i den här förordningen vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaten anmäler förekomsten av en sjukdom eller en skadegörare till kommissionen eftersom dessa åtgärder är akuta och oförutsägbara. Kommissionen bör efter att ha bedömt medlemsstaternas ansökningar om utbetalning göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala bidragsberättigande utgifter.

| (25) | Det är av största vikt att sådana nödåtgärder genomförs omedelbart. Det skulle därför vara kontraproduktivt om finansieringen inte omfattade kostnader som uppstod innan stödansökan lämnades in, eftersom detta skulle uppmuntra medlemsstaterna att inrikta sina omedelbara insatser på att sammanställa en stödansökan i stället för på att genomföra nödåtgärder. |
| --- | --- |

(25)

Det är av största vikt att sådana nödåtgärder genomförs omedelbart. Det skulle därför vara kontraproduktivt om finansieringen inte omfattade kostnader som uppstod innan stödansökan lämnades in, eftersom detta skulle uppmuntra medlemsstaterna att inrikta sina omedelbara insatser på att sammanställa en stödansökan i stället för på att genomföra nödåtgärder.

| (26) | Med hänsyn till omfattningen av den gällande unionsrätten om genomförandet av utrotnings- och övervakningsåtgärder och de tekniska begränsningarna när det gäller tillgängligheten av annan sakkunskap, behöver de åtgärder som omfattas av denna förordning huvudsakligen genomföras av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför måste i vissa fall lönekostnader för personal i de nationella myndigheterna medfinansieras. |
| --- | --- |

(26)

Med hänsyn till omfattningen av den gällande unionsrätten om genomförandet av utrotnings- och övervakningsåtgärder och de tekniska begränsningarna när det gäller tillgängligheten av annan sakkunskap, behöver de åtgärder som omfattas av denna förordning huvudsakligen genomföras av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför måste i vissa fall lönekostnader för personal i de nationella myndigheterna medfinansieras.

| (27) | Programplanering underlättar samordning och prioritering och bidrar därmed till en effektiv användning av unionens finansiella resurser. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta arbetsprogram för genomförandet av vissa åtgärder som föreskrivs i denna förordning. |
| --- | --- |

(27)

Programplanering underlättar samordning och prioritering och bidrar därmed till en effektiv användning av unionens finansiella resurser. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta arbetsprogram för genomförandet av vissa åtgärder som föreskrivs i denna förordning.

| (28) | För att säkerställa en ansvarsfull och effektiv användning av unionens finansiella resurser bör kommissionen ges rätt att antingen genom kontroller på plats eller genom dokumentkontroller kontrollera att unionens finansiering används effektivt för genomförandet av bidragsberättigande åtgärder. |
| --- | --- |

(28)

För att säkerställa en ansvarsfull och effektiv användning av unionens finansiella resurser bör kommissionen ges rätt att antingen genom kontroller på plats eller genom dokumentkontroller kontrollera att unionens finansiering används effektivt för genomförandet av bidragsberättigande åtgärder.

| (29) | Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas, vilket bl.a. omfattar åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, och att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt. |
| --- | --- |

(29)

Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas, vilket bl.a. omfattar åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, och att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt.

| (30) | Förteckningen over djursjukdomar som berättigar till bidrag inom ramen för nödåtgärder bifogas denna förordning, och den omfattar de djursjukdomar som avses i artiklarna 3.1, 4.1, 6.2 och 14.1 i rådets beslut 2009/470/EG (12). För att beakta de djursjukdomar som ska anmälas i enlighet med rådets direktiv 82/894/EEG (13), och de djursjukdomar som kan innebära ett nytt hot mot unionen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera den förteckningen. |
| --- | --- |

(30)

Förteckningen over djursjukdomar som berättigar till bidrag inom ramen för nödåtgärder bifogas denna förordning, och den omfattar de djursjukdomar som avses i artiklarna 3.1, 4.1, 6.2 och 14.1 i rådets beslut 2009/470/EG (12). För att beakta de djursjukdomar som ska anmälas i enlighet med rådets direktiv 82/894/EEG (13), och de djursjukdomar som kan innebära ett nytt hot mot unionen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera den förteckningen.

| (31) | Förteckningarna över djursjukdomar och zoonoser som berättigar till bidrag inom ramen för program för utrotning, bekämpning och övervakning bifogas denna förordning och omfattar de djursjukdomar och zoonoser som avses i bilaga I till beslut 2009/470/EG. För att beakta de situationer som uppstår på grund av de djursjukdomar som har en betydande inverkan på animalieproduktion eller handel med djur, utvecklingen av zoonoser som utgör ett hot mot människor eller den senaste vetenskapliga eller epidemiologiska utvecklingen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera dessa förteckningar. |
| --- | --- |

(31)

Förteckningarna över djursjukdomar och zoonoser som berättigar till bidrag inom ramen för program för utrotning, bekämpning och övervakning bifogas denna förordning och omfattar de djursjukdomar och zoonoser som avses i bilaga I till beslut 2009/470/EG. För att beakta de situationer som uppstår på grund av de djursjukdomar som har en betydande inverkan på animalieproduktion eller handel med djur, utvecklingen av zoonoser som utgör ett hot mot människor eller den senaste vetenskapliga eller epidemiologiska utvecklingen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera dessa förteckningar.

| (32) | När kommissionen antar delegerade akter enligt denna förordning är det av särskild betydelse att den genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(32)

När kommissionen antar delegerade akter enligt denna förordning är det av särskild betydelse att den genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (33) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter med avseende på att upprätta årliga och fleråriga arbetsprogram, det finansiella bidraget för nödåtgärder eller för situationer där det är nödvändigt att hantera oförutsebara händelser samt förfaranden för medlemsstaternas inlämning av ansökningar, rapporter och ansökningar om utbetalning avseende stöd. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (14). |
| --- | --- |

(33)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter med avseende på att upprätta årliga och fleråriga arbetsprogram, det finansiella bidraget för nödåtgärder eller för situationer där det är nödvändigt att hantera oförutsebara händelser samt förfaranden för medlemsstaternas inlämning av ansökningar, rapporter och ansökningar om utbetalning avseende stöd. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (14).

| (34) | Unionsrätten bör genomföras på ett sådant sätt att det säkerställs att den verkligen får avsedd verkan mot bakgrund av gjorda erfarenheter. Kommissionen bör därför utvärdera denna förordnings funktion och effektivitet samt meddela resultaten till de andra institutionerna. |
| --- | --- |

(34)

Unionsrätten bör genomföras på ett sådant sätt att det säkerställs att den verkligen får avsedd verkan mot bakgrund av gjorda erfarenheter. Kommissionen bör därför utvärdera denna förordnings funktion och effektivitet samt meddela resultaten till de andra institutionerna.

| (35) | Olika kommittéer biträder för närvarande kommissionen vid tillämpningen av de befintliga unionsbestämmelser som denna förordning omfattar, särskilt de kommittéer som inrättades genom rådets beslut 66/399/EEG (15), rådets beslut 76/894/EEG (16), rådets direktiv 98/56/EG (17), rådets direktiv 2008/90/EG (18) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (19). Kommittéförfarandet på detta område bör förenklas. Den kommitté som inrättades genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002 bör ges i uppdrag att bistå kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter vad gäller utgifter inom de relevanta områdena, och kommitténs namn bör även ändras för att återspegla dess utvidgade uppgifter. Besluten 66/399/EEG och 76/894/EEG bör därför upphävas och direktiven 98/56/EG och 2008/90/EG samt förordning (EG) nr 178/2002 bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(35)

Olika kommittéer biträder för närvarande kommissionen vid tillämpningen av de befintliga unionsbestämmelser som denna förordning omfattar, särskilt de kommittéer som inrättades genom rådets beslut 66/399/EEG (15), rådets beslut 76/894/EEG (16), rådets direktiv 98/56/EG (17), rådets direktiv 2008/90/EG (18) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (19). Kommittéförfarandet på detta område bör förenklas. Den kommitté som inrättades genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002 bör ges i uppdrag att bistå kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter vad gäller utgifter inom de relevanta områdena, och kommitténs namn bör även ändras för att återspegla dess utvidgade uppgifter. Besluten 66/399/EEG och 76/894/EEG bör därför upphävas och direktiven 98/56/EG och 2008/90/EG samt förordning (EG) nr 178/2002 bör ändras i enlighet med detta.

| (36) | Denna förordning ersätter bestämmelserna i beslut 2009/470/EG. Den ersätter även artiklarna 13c.5 och 22–26 i direktiv 2000/29/EG, artikel 66 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (20), kapitel VII i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 (21), artikel 22 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG (22) samt artikel 76 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 (23). Direktiv 2000/29/EG, förordningarna (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, direktiv 2009/128/EG samt förordning (EG) nr 1107/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(36)

Denna förordning ersätter bestämmelserna i beslut 2009/470/EG. Den ersätter även artiklarna 13c.5 och 22–26 i direktiv 2000/29/EG, artikel 66 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (20), kapitel VII i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 (21), artikel 22 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG (22) samt artikel 76 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 (23). Direktiv 2000/29/EG, förordningarna (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, direktiv 2009/128/EG samt förordning (EG) nr 1107/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (37) | Införandet av unionens medfinansiering av medlemsstaternas kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 16 i direktiv 2000/29/EG kräver att riktlinjer utarbetas för de villkor som är tillämpliga när det gäller gränserna för marknadsvärdet för berörda grödor och träd. Detta införande bör därför gälla först från och med den 1 januari 2017. |
| --- | --- |

(37)

Införandet av unionens medfinansiering av medlemsstaternas kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 16 i direktiv 2000/29/EG kräver att riktlinjer utarbetas för de villkor som är tillämpliga när det gäller gränserna för marknadsvärdet för berörda grödor och träd. Detta införande bör därför gälla först från och med den 1 januari 2017.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

GEMENSAMMA BESTÄMMELSER

KAPITEL I

Syfte, tillämpningsområde och mål

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

I denna förordning fastställs bestämmelser om förvaltningen av utgifter från Europeiska unionens allmänna budget på områden som omfattas av unionsbestämmelser

| a) | om livsmedel och livsmedelssäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan och bortskaffandet av livsmedel, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed, skydda konsumenternas intressen och information till konsumenter, samt tillverkningen och användningen av material och föremål avsedda att komma i kontakt med livsmedel, |
| --- | --- |

a)

om livsmedel och livsmedelssäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan och bortskaffandet av livsmedel, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed, skydda konsumenternas intressen och information till konsumenter, samt tillverkningen och användningen av material och föremål avsedda att komma i kontakt med livsmedel,

| b) | om foder och fodersäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan samt bortskaffandet och användningen av foder, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och skydda konsumenternas intressen och information till konsumenter, |
| --- | --- |

b)

om foder och fodersäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan samt bortskaffandet och användningen av foder, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och skydda konsumenternas intressen och information till konsumenter,

| c) | om fastställande av djurhälsokrav, |
| --- | --- |

c)

om fastställande av djurhälsokrav,

| d) | om fastställande av djurskyddskrav, |
| --- | --- |

d)

om fastställande av djurskyddskrav,

| e) | om skyddsåtgärder mot skadegörare på växter eller växtprodukter enligt definitionen i artikel 2.1 e i direktiv 2000/29/EG (nedan kallade skadegörare), |
| --- | --- |

e)

om skyddsåtgärder mot skadegörare på växter eller växtprodukter enligt definitionen i artikel 2.1 e i direktiv 2000/29/EG (nedan kallade skadegörare),

| f) | om produktion av växtförökningsmaterial i syfte att släppa ut på marknaden och om utsläppande av detta material på marknaden, |
| --- | --- |

f)

om produktion av växtförökningsmaterial i syfte att släppa ut på marknaden och om utsläppande av detta material på marknaden,

| g) | om fastställande av krav för utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om hållbar användning av bekämpningsmedel, |
| --- | --- |

g)

om fastställande av krav för utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om hållbar användning av bekämpningsmedel,

| h) | om förebyggande och minimering av de risker som animaliska biprodukter och därav framställda produkter utgör för människors och djurs hälsa, |
| --- | --- |

h)

om förebyggande och minimering av de risker som animaliska biprodukter och därav framställda produkter utgör för människors och djurs hälsa,

| i) | om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, |
| --- | --- |

i)

om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön,

| j) | om skydd av immateriell äganderätt med avseende på växtsorter samt bevarande och utbyte av växtgenetiska resurser. |
| --- | --- |

j)

om skydd av immateriell äganderätt med avseende på växtsorter samt bevarande och utbyte av växtgenetiska resurser.

Artikel 2

Mål

1.   Syftet med de utgifter som avses i artikel 1 är att uppnå följande:

| a) | Det allmänna målet att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en god växtskyddsstatus i alla led i livsmedelskedjan och på angränsande områden, genom att förebygga och utrota sjukdomar och skadegörare, samt genom att säkerställa en hög nivå i fråga om konsumentskydd och miljöskydd, samtidigt som man stärker unionens livsmedels- och foderindustris konkurrenskraft och främjar skapandet av arbetstillfällen. |
| --- | --- |

a)

Det allmänna målet att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en god växtskyddsstatus i alla led i livsmedelskedjan och på angränsande områden, genom att förebygga och utrota sjukdomar och skadegörare, samt genom att säkerställa en hög nivå i fråga om konsumentskydd och miljöskydd, samtidigt som man stärker unionens livsmedels- och foderindustris konkurrenskraft och främjar skapandet av arbetstillfällen.

| b) | Följande särskilda mål:






  i) | Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, medan hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras. |
| --- | --- | --- |

b)

Följande särskilda mål:

i)

Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, medan hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras.

| ii) | Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av djurskyddet. |
| --- | --- |

ii)

Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av djurskyddet.

| iii) | Att bidra till att skadegörare upptäcks i tid och att dessa skadegörare utrotas om de har kommit till unionen. |
| --- | --- |

iii)

Att bidra till att skadegörare upptäcks i tid och att dessa skadegörare utrotas om de har kommit till unionen.

| iv) | Att bidra till en förbättrad effektivitet, ändamålsenlighet och tillförlitlighet i offentliga kontroller och annan verksamhet som utförs och syftar till ett effektivt genomförande och efterlevnad av de unionsbestämmelser som avses i artikel 1. |
| --- | --- |

iv)

Att bidra till en förbättrad effektivitet, ändamålsenlighet och tillförlitlighet i offentliga kontroller och annan verksamhet som utförs och syftar till ett effektivt genomförande och efterlevnad av de unionsbestämmelser som avses i artikel 1.

2.   För att mäta hur väl de särskilda mål som avses i punkt 1 b uppnåtts ska följande indikatorer användas:

| a) | För det särskilda målet i punkt 1 b i: Minskningen av antalet sjukdomsfall hos människor i unionen som har ett samband med livsmedelssäkerhet eller zoonoser. |
| --- | --- |

a)

För det särskilda målet i punkt 1 b i: Minskningen av antalet sjukdomsfall hos människor i unionen som har ett samband med livsmedelssäkerhet eller zoonoser.

| b) | För det särskilda målet i punkt 1 b ii:






  i) | En ökning av antalet medlemsstater eller regioner i medlemsstater som är fria från de djursjukdomar med avseende på vilka finansiellt bidrag beviljas. |
| --- | --- | --- |

b)

För det särskilda målet i punkt 1 b ii:

i)

En ökning av antalet medlemsstater eller regioner i medlemsstater som är fria från de djursjukdomar med avseende på vilka finansiellt bidrag beviljas.

| ii) | En generell minskning av sjukdomsparametrar, såsom incidens, prevalens och antal utbrott. |
| --- | --- |

ii)

En generell minskning av sjukdomsparametrar, såsom incidens, prevalens och antal utbrott.

| c) | För det särskilda målet i punkt 1 b iii:






  i) | I hur stor utsträckning det genomförs undersökningar avseende skadegörare på unionens territorium, särskilt sådana som inte har någon känd förekomst inom unionens territorium och de skadegörare som anses vara farligast för unionen, och |
| --- | --- | --- |

c)

För det särskilda målet i punkt 1 b iii:

i)

I hur stor utsträckning det genomförs undersökningar avseende skadegörare på unionens territorium, särskilt sådana som inte har någon känd förekomst inom unionens territorium och de skadegörare som anses vara farligast för unionen, och

| ii) | tidsåtgången för att utrota sådana skadegörare och med vilken framgång det skett. |
| --- | --- |

ii)

tidsåtgången för att utrota sådana skadegörare och med vilken framgång det skett.

| d) | För det särskilda målet i punkt 1 b iv: En gynnsam utveckling vad gäller resultaten av de kontroller som utförts på särskilda problemområden och rapporterats av kommissionens experter i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

För det särskilda målet i punkt 1 b iv: En gynnsam utveckling vad gäller resultaten av de kontroller som utförts på särskilda problemområden och rapporterats av kommissionens experter i medlemsstaterna.

KAPITEL II

Finansieringsformer och allmänna finansiella bestämmelser

Artikel 3

Finansieringsformer

1.   Unionsfinansiering av de utgifter som avses i artikel 1 ska genomföras i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.

2.   När medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljas stöd ska de betraktas som angivna mottagare i den mening som avses i artikel 128.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Sådant stöd får beviljas utan förslagsinfordran.

3.   Unionens finansiella bidrag till de åtgärder som avses i denna förordning får också ske i form av frivilliga utbetalningar till internationella organisationer som är verksamma inom de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1 och i vilka unionen är medlem eller i vilkas verksamhet unionen deltar.

Artikel 4

Budget

1.   Taket för de utgifter som avses i artikel 1 ska vara 1 891 936 000 EUR i löpande priser för perioden 2014–2020.

2.   Det tak som avses i punkt 1 får även täcka de utgifter för förberedelse, övervakning, kontroll, revision och utvärdering som krävs för förvaltningen av, och för uppnåendet av målen med, de utgifter som avses i artikel 1, särskilt för studier, expertmöten, utgifter kopplade till IT-nätverk inriktade på informationsbearbetning och -utbyte samt alla övriga utgifter för tekniskt och administrativt stöd som kommissionen ådragit sig vid förvaltningen av utgifterna.

3.   Taket får även täcka de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för att säkra övergången från de åtgärder som antagits före ikraftträdandet av denna förordning till dem som antagits efter. Vid behov får anslag för att möjliggöra förvaltningen av åtgärder som ännu inte har slutförts den 31 december 2020 föras in i budgeten efter 2020 för att täcka liknande utgifter.

Artikel 5

Högsta stödnivåer

1.   När unionens finansiella bidrag ges i form av ett stöd ska det inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.

2.   Den högsta stödnivå som avses i punkt 1 får ökas till 75 % av de bidragsberättigande kostnaderna med avseende på

| a) | gränsöverskridande verksamhet som genomförs av två eller flera medlemsstater tillsammans för att bekämpa, förebygga eller utrota skadegörare eller djursjukdomar, |
| --- | --- |

a)

gränsöverskridande verksamhet som genomförs av två eller flera medlemsstater tillsammans för att bekämpa, förebygga eller utrota skadegörare eller djursjukdomar,

| b) | medlemsstater som enligt de senaste uppgifterna från Eurostat har en bruttonationalinkomst per invånare som är lägre än 90 % av genomsnittet för unionen. |
| --- | --- |

b)

medlemsstater som enligt de senaste uppgifterna från Eurostat har en bruttonationalinkomst per invånare som är lägre än 90 % av genomsnittet för unionen.

3.   Den högsta stödnivå som avses i punkt 1 får ökas till 100 % av de bidragsberättigande kostnaderna när de åtgärder som får unionsbidrag gäller förebyggande och bekämpning av allvarliga risker för människors och djurs hälsa samt växtskydd i unionen och

| a) | har utformats för att undvika personskador eller betydande ekonomiska störningar för unionen som helhet, |
| --- | --- |

a)

har utformats för att undvika personskador eller betydande ekonomiska störningar för unionen som helhet,

| b) | utgörs av specifika uppgifter som är nödvändiga för unionen som helhet vilket fastställts av kommissionen i det arbetsprogram som antagits i enlighet med artikel 36.1, eller |
| --- | --- |

b)

utgörs av specifika uppgifter som är nödvändiga för unionen som helhet vilket fastställts av kommissionen i det arbetsprogram som antagits i enlighet med artikel 36.1, eller

| c) | genomförs i tredjeländer. |
| --- | --- |

c)

genomförs i tredjeländer.

AVDELNING II

FINANSIELLA BESTÄMMELSER

KAPITEL I

Djurhälsa

Avsnitt 1

Nödåtgärder

Artikel 6

Bidragsberättigande åtgärder

1.   Medlemsstater får beviljas stöd upp till de högsta stödnivåer som fastställs i artikel 5.1–5.3 för åtgärder som vidtas när förekomsten av en av de djursjukdomar som förtecknas enligt artikel 7 har bekräftats, förutsatt att åtgärderna har vidtagits omedelbart och att de tillämpliga bestämmelserna i relevant unionsrätt har följts. Sådant stöd får också omfatta kostnader som uppkommit som ett resultat av en misstanke om förekomst av en sådan djursjukdom, förutsatt att förekomsten senare bekräftades.

2.   Medlemsstater får beviljas stöd när förekomsten av en av de djursjukdomar som förtecknas enligt artikel 7 bekräftats och två eller flera medlemsstater samarbetar nära för att bekämpa epidemin.

3.   Medlemsstater, tredjeländer och internationella organisationer får beviljas stöd för skyddsåtgärder som vidtas vid ett direkt hot mot hälsostatusen i unionen till följd av utbrottet eller utvecklingen av en av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 7 och 10 på ett tredjelands eller en medlemsstats territorium.

4.   Medlemsstater får beviljas stöd när kommissionen på begäran av en medlemsstat beslutar att de ska bygga upp lager av biologiska produkter avsedda för att bekämpa de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 7 och 10.

5.   Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för att bygga upp lager av biologiska produkter eller för inköp av vaccindoser om utbrottet eller utvecklingen av en av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 7 och 10 i ett tredjeland eller en medlemsstat kan utgöra ett hot mot unionen.

Artikel 7

Förteckning över djursjukdomar

1.   Den förteckning över djursjukdomar som berättigar till bidrag enligt artikel 6 anges i bilaga I.

2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter, i enlighet med artikel 40, för att komplettera den förteckning över djursjukdomar som avses i punkt 1, med hänsyn till de djursjukdomar som enligt direktiv 82/894/EEG ska anmälas och de sjukdomar som kan innebära ett nytt hot mot unionen på grund av deras betydande inverkan på

| a) | människors hälsa, |
| --- | --- |

a)

människors hälsa,

| b) | djurs hälsa eller välbefinnande, eller |
| --- | --- |

b)

djurs hälsa eller välbefinnande, eller

| c) | jordbruks- eller vattenbruksproduktion eller närliggande sektorer av ekonomin. |
| --- | --- |

c)

jordbruks- eller vattenbruksproduktion eller närliggande sektorer av ekonomin.

Artikel 8

Bidragsberättigande kostnader

1.   Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de åtgärder som avses i artikel 6.1 får berättiga till bidrag enligt den artikeln:

| a) | Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de slaktade eller utslagna djuren, begränsat till det marknadsvärde dessa djur skulle ha haft om de inte hade drabbats av sjukdomen. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de slaktade eller utslagna djuren, begränsat till det marknadsvärde dessa djur skulle ha haft om de inte hade drabbats av sjukdomen.

| b) | Kostnader för slakt eller avlivning av djuren och relaterade transportkostnader. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för slakt eller avlivning av djuren och relaterade transportkostnader.

| c) | Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade produkterna av animaliskt ursprung, begränsat till produkternas marknadsvärde omedelbart innan misstanke om sjukdom väcktes eller bekräftades. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade produkterna av animaliskt ursprung, begränsat till produkternas marknadsvärde omedelbart innan misstanke om sjukdom väcktes eller bekräftades.

| d) | Kostnader för rengöring och desinficering av samt insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för rengöring och desinficering av samt insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper.

| e) | Kostnader för transport och destruktion av kontaminerat foder och kontaminerad utrustning, såvida utrustningen inte kan desinficeras. |
| --- | --- |

e)

Kostnader för transport och destruktion av kontaminerat foder och kontaminerad utrustning, såvida utrustningen inte kan desinficeras.

| f) | Kostnader för inköp, lagring, administration eller distribution av vaccin och åtlar, samt kostnaderna för inokulationen som sådan, om sådana åtgärder har beslutats eller godkänts av kommissionen. |
| --- | --- |

f)

Kostnader för inköp, lagring, administration eller distribution av vaccin och åtlar, samt kostnaderna för inokulationen som sådan, om sådana åtgärder har beslutats eller godkänts av kommissionen.

| g) | Kostnader för transport och bortskaffande av kadaver. |
| --- | --- |

g)

Kostnader för transport och bortskaffande av kadaver.

| h) | I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, alla andra nödvändiga kostnader för utrotning av sjukdomen enligt det finansieringsbeslut som avses i artikel 36.4 i denna förordning. |
| --- | --- |

h)

I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, alla andra nödvändiga kostnader för utrotning av sjukdomen enligt det finansieringsbeslut som avses i artikel 36.4 i denna förordning.

2.   På sätt som avses i artikel 130.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, ska kostnader vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaterna anmäler förekomst av sjukdomen till kommissionen. Sådana kostnader får också inbegripa kostnader som uppkommit som ett resultat av en misstanke om förekomst av en sådan djursjukdom, förutsatt att förekomsten senare bekräftades.

3.   Kommissionen ska efter att ha bedömt medlemsstaternas betalningsansökningar göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala de bidragsberättigande utgifterna.

Avsnitt 2

Program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser

Artikel 9

Bidragsberättigande program

Stöd får beviljas medlemsstaternas årliga eller fleråriga nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artikel 10 (nedan kallade nationella program).

Artikel 10

Förteckning över djursjukdomar och zoonoser

1.   Den förteckning över djursjukdomar och zoonoser som berättigar till stöd enligt artikel 9 anges i bilaga II.

2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter, i enlighet med artikel 40, för att komplettera den förteckning över djursjukdomar och zoonoser som avses i punkt 1 i den här artikeln, med beaktande av

| a) | situationen för djursjukdomar som har en betydande inverkan på animalieproduktion eller handel med djur, |
| --- | --- |

a)

situationen för djursjukdomar som har en betydande inverkan på animalieproduktion eller handel med djur,

| b) | utvecklingen av zoonoser som utgör ett hot mot människor, eller |
| --- | --- |

b)

utvecklingen av zoonoser som utgör ett hot mot människor, eller

| c) | den senaste vetenskapliga eller epidemiologiska utvecklingen. |
| --- | --- |

c)

den senaste vetenskapliga eller epidemiologiska utvecklingen.

Artikel 11

Bidragsberättigande kostnader

Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de nationella programmen får berättiga till stöd enligt artikel 9:

| a) | Kostnader för provtagning av djur. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för provtagning av djur.

| b) | Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:






  i) | Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används vid utförandet av dessa tester. |
| --- | --- | --- |

b)

Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:

i)

Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används vid utförandet av dessa tester.

| ii) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna. |
| --- | --- |

ii)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna.

| c) | Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de slaktade eller avlivade djuren, begränsat till det marknadsvärde dessa djur skulle ha haft om de inte hade drabbats av sjukdomen. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de slaktade eller avlivade djuren, begränsat till det marknadsvärde dessa djur skulle ha haft om de inte hade drabbats av sjukdomen.

| d) | Kostnader för slakt eller avlivning av djuren. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för slakt eller avlivning av djuren.

| e) | Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade produkterna av animaliskt ursprung, inom gränserna för produkternas marknadsvärde omedelbart innan misstanke om sjukdom väcktes eller bekräftades. |
| --- | --- |

e)

Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade produkterna av animaliskt ursprung, inom gränserna för produkternas marknadsvärde omedelbart innan misstanke om sjukdom väcktes eller bekräftades.

| f) | Kostnader för inköp, lagring, inokulation, administration eller distribution av sådana vaccindoser eller vaccin och åtlar som har använts för programmen. |
| --- | --- |

f)

Kostnader för inköp, lagring, inokulation, administration eller distribution av sådana vaccindoser eller vaccin och åtlar som har använts för programmen.

| g) | Kostnader för rengöring och desinficering av samt insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper. |
| --- | --- |

g)

Kostnader för rengöring och desinficering av samt insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper.

| h) | I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–g, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det stödbeslut som avses i artikel 13.3 och 13.4. |
| --- | --- |

h)

I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–g, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det stödbeslut som avses i artikel 13.3 och 13.4.

Vid tillämpning av led c i första stycket ska det eventuella restvärdet av djuren dras av från ersättningen.

Vid tillämpning av led d i första stycket ska restvärdet för värmebehandlade icke ruvade ägg dras av från ersättningen.

Artikel 12

Innehåll i och inlämnande av nationella program

1.   Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de nationella program som ska inledas påföljande år och för vilka de avser att ansöka om stöd.

Nationella program som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering med avseende på påföljande år.

2.   De nationella programmen ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | En beskrivning av hur den epidemiologiska situationen med avseende på djursjukdomen eller zoonosen såg ut före programmet. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av hur den epidemiologiska situationen med avseende på djursjukdomen eller zoonosen såg ut före programmet.

| b) | En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras. |
| --- | --- |

b)

En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras.

| c) | Programmets varaktighet. |
| --- | --- |

c)

Programmets varaktighet.

| d) | De åtgärder som ska genomföras. |
| --- | --- |

d)

De åtgärder som ska genomföras.

| e) | Den beräknade budgeten. |
| --- | --- |

e)

Den beräknade budgeten.

| f) | De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade utbytet av det. |
| --- | --- |

f)

De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade utbytet av det.

| g) | Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. |
| --- | --- |

g)

Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts.

För varje flerårigt nationellt program ska de uppgifter som avses i leden b, d och f i första stycket lämnas för varje år som programmet omfattar, om situationen märkbart förändrats sedan föregående år. De uppgifter som avses i led e i det stycket ska lämnas för varje år som programmet omfattar.

3.   Om förekomsten eller utvecklingen av en av de djursjukdomar eller zoonoser som förtecknas enligt artikel 10 kan utgöra ett hot mot hälsostatusen i unionen och för att skydda unionen mot att en av dessa sjukdomar eller zoonoser introduceras, får medlemsstaternas nationella program omfatta åtgärder som ska genomföras på angränsande tredjeländers territorium i samarbete med myndigheterna i dessa länder.

Artikel 13

Utvärdering och godkännande av nationella program

1.   Kommissionen ska utvärdera de nationella programmen med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 36.1.

2.   Senast den 30 november varje år ska kommissionen till medlemsstaterna lämna

| a) | förteckningen över de nationella program som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering, |
| --- | --- |

a)

förteckningen över de nationella program som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering,

| b) | det preliminära belopp som tilldelas varje program, |
| --- | --- |

b)

det preliminära belopp som tilldelas varje program,

| c) | det preliminära högsta beloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och |
| --- | --- |

c)

det preliminära högsta beloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och

| d) | eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag. |
| --- | --- |

d)

eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag.

3.   Kommissionen ska godkänna de årliga nationella programmen och tillhörande finansiering senast den 31 januari varje år genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 14 har lämnats in får kommissionen vid behov ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden.

4.   Kommissionen ska godkänna de fleråriga nationella programmen och tillhörande finansiering senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden.

5.   När det gäller godkännande av fleråriga nationella program i enlighet med punkt 4 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp på detta sätt ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå.

Artikel 14

Rapportering

För varje godkänt årligt eller flerårigt nationellt program ska medlemsstaterna senast den 30 april varje år lämna in en årlig, utförlig teknisk och finansiell rapport för föregående år till kommissionen. Den rapporten ska inbegripa de resultat som uppnåtts uppmätta på grundval av de indikatorer som avses i artikel 12.2 g och en detaljerad redovisning av de bidragsberättigande kostnader som uppkommit.

Dessutom ska medlemsstaterna senast den 31 augusti varje år för varje godkänt årligt nationellt program lämna in en finansiell delrapport till kommissionen.

Artikel 15

Betalningar

Medlemsstaten ska lämna in ansökan om utbetalning för ett visst år avseende ett nationellt program till kommissionen senast den 30 april följande år.

Kommissionen ska betala ut unionens finansiella bidrag för de bidragsberättigande kostnaderna efter lämplig kontroll av de rapporter som avses i artikel 14.

KAPITEL II

Växtskydd

Avsnitt 1

Nödåtgärder

Artikel 16

Bidragsberättigande åtgärder

1.   Medlemsstaterna får beviljas stöd upp till de högsta stödnivåer som fastställs i artikel 5.1–5.3 för följande åtgärder mot skadegörare enligt de villkor som anges i artikel 17:

| a) | Åtgärder för att utrota en skadegörare från ett angripet område som de behöriga myndigheterna vidtagit enligt artikel 16.1 och 16.2 i direktiv 2000/29/EG eller enligt de unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 16.3 i det direktivet. |
| --- | --- |

a)

Åtgärder för att utrota en skadegörare från ett angripet område som de behöriga myndigheterna vidtagit enligt artikel 16.1 och 16.2 i direktiv 2000/29/EG eller enligt de unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 16.3 i det direktivet.

| b) | Åtgärder för att innesluta en skadegörare mot vilken unionen har antagit inneslutningsåtgärder i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG inom ett angripet område varifrån skadegöraren inte kan utrotas, när dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. Dessa åtgärder ska uteslutande avse utrotning av skadegöraren i buffertzonen om dess förekomst påvisats i denna buffertzon. |
| --- | --- |

b)

Åtgärder för att innesluta en skadegörare mot vilken unionen har antagit inneslutningsåtgärder i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG inom ett angripet område varifrån skadegöraren inte kan utrotas, när dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. Dessa åtgärder ska uteslutande avse utrotning av skadegöraren i buffertzonen om dess förekomst påvisats i denna buffertzon.

| c) | Ytterligare skyddsåtgärder som vidtagits mot spridningen av en skadegörare mot vilken unionsåtgärder har beslutats i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG, förutom de utrotningsåtgärder som avses i led a och de inneslutningsåtgärder som avses i led b om dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. |
| --- | --- |

c)

Ytterligare skyddsåtgärder som vidtagits mot spridningen av en skadegörare mot vilken unionsåtgärder har beslutats i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG, förutom de utrotningsåtgärder som avses i led a och de inneslutningsåtgärder som avses i led b om dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren.

Stöd för de åtgärder som avses i led a och b i första stycket får också beviljas för åtgärder som vidtagits som ett resultat av en misstänkt förekomst av en sådan skadegörare, förutsatt att förekomsten senare bekräftades.

2.   De stöd som avses i punkt 1 får även beviljas en medlemsstat på vars territorium de skadegörare som avses i punkt 1 inte förekommer, men där det har vidtagits åtgärder för att förhindra att sådana skadegörare förs in till den medlemsstatens territorium på grund av att skadegöraren förekommer i en angränsande medlemsstat eller ett angränsande tredjeland.

3.   Stöd får beviljas medlemsstater, efter det att förekomsten av en av de skadegörare som avses i artikel 17 har bekräftats, om två eller flera medlemsstater i nära samarbete genomför de åtgärder som avses i punkt 1.

4.   Stöd får även beviljas internationella organisationer för de åtgärder som avses i punkt 1 första stycket a–c.

Artikel 17

Villkor

De åtgärder som avses i artikel 16 får beviljas stöd förutsatt att de har tillämpats omedelbart och att de tillämpliga bestämmelserna i relevant unionsrätt har följts, och förutsatt att ett eller flera av följande villkor uppfylls:

| a) | De avser de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG och i del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet. |
| --- | --- |

a)

De avser de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG och i del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet.

| b) | De avser de skadegörare som omfattas av en åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG. |
| --- | --- |

b)

De avser de skadegörare som omfattas av en åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG.

| c) | De avser de skadegörare för vilka åtgärder vidtagits i enlighet med direktiv 69/464/EEG, 93/85/EEG, 98/57/EG eller 2007/33/EG. |
| --- | --- |

c)

De avser de skadegörare för vilka åtgärder vidtagits i enlighet med direktiv 69/464/EEG, 93/85/EEG, 98/57/EG eller 2007/33/EG.

| d) | De gäller de skadegörare som inte finns förtecknade i bilaga I eller bilaga II till direktiv 2000/29/EG och som är föremål för åtgärder som vidtagits av en medlemsstats behöriga myndighet i enlighet med artikel 16.2 i direktiv 2000/29/EG och som preliminärt uppfyller kraven för att upptas i förteckningen i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG eller del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet. |
| --- | --- |

d)

De gäller de skadegörare som inte finns förtecknade i bilaga I eller bilaga II till direktiv 2000/29/EG och som är föremål för åtgärder som vidtagits av en medlemsstats behöriga myndighet i enlighet med artikel 16.2 i direktiv 2000/29/EG och som preliminärt uppfyller kraven för att upptas i förteckningen i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG eller del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet.

För åtgärder som uppfyller villkoret i led b ska stödet inte omfatta kostnader som uppkommit efter det att den åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG upphört att gälla.

Avseende de åtgärder som uppfyller de villkor som fastställs i led d i första stycket ska stödet inte omfatta kostnader som uppkommit senare än två år efter ikraftträdandet av den åtgärd som vidtagits av den berörda medlemsstatens behöriga myndighet, eller som uppkommit efter det att åtgärden upphört att gälla.

Artikel 18

Bidragsberättigande kostnader

1.   Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de åtgärder som avses i artikel 16 får berättiga till stöd enligt den artikeln:

| a) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och annat nödvändigt material, behandlingsmedel, provtagning och laboratorietester. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och annat nödvändigt material, behandlingsmedel, provtagning och laboratorietester.

| b) | Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna.

| c) | Kostnader för ersättning till berörda aktörer eller ägare för behandling, destruktion och avlägsnande av växter, växtprodukter och andra föremål, samt rengöring och desinfektion av lokaler, mark, vatten, jord, odlingsmedier, anläggningar, maskiner och utrustning. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för ersättning till berörda aktörer eller ägare för behandling, destruktion och avlägsnande av växter, växtprodukter och andra föremål, samt rengöring och desinfektion av lokaler, mark, vatten, jord, odlingsmedier, anläggningar, maskiner och utrustning.

| d) | Kostnader för ersättning till berörda ägare för värdet på de destruerade växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 16 i direktiv 2000/29/EG, begränsade till det marknadsvärde som dessa växter, växtprodukter eller andra föremål skulle ha haft om de inte hade påverkats av åtgärderna. Det eventuella restvärdet ska dras av från ersättningen. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för ersättning till berörda ägare för värdet på de destruerade växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 16 i direktiv 2000/29/EG, begränsade till det marknadsvärde som dessa växter, växtprodukter eller andra föremål skulle ha haft om de inte hade påverkats av åtgärderna. Det eventuella restvärdet ska dras av från ersättningen.

| e) | I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–d, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det finansieringsbeslut som avses i artikel 36.4. |
| --- | --- |

e)

I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–d, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det finansieringsbeslut som avses i artikel 36.4.

Den ersättning till ägare som avses i led c ska endast vara bidragsberättigande om åtgärderna har genomförts under den behöriga myndighetens överinseende.

2.   På sätt som avses i artikel 130.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, ska kostnader vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaterna anmäler förekomst av skadegöraren till kommissionen. Sådana kostnader får också inbegripa kostnader som uppkommit som ett resultat av en misstänkt förekomst av den skadegöraren, förutsatt att förekomsten senare bekräftades.

3.   Kommissionen ska efter att ha bedömt medlemsstaternas betalningsansökningar göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala de bidragsberättigande utgifterna.

Avsnitt 2

Program för undersökningar avseende förekomsten av skadegörare

Artikel 19

Bidragsberättigande program för undersökningar

Medlemsstater får beviljas stöd för genomförandet av årliga och fleråriga program för undersökningar avseende förekomsten av skadegörare (nedan kallade program för undersökningar), förutsatt att programmen för undersökningar uppfyller åtminstone ett av följande villkor:

| a) | De avser de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG och i del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet. |
| --- | --- |

a)

De avser de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I till direktiv 2000/29/EG och i del A avsnitt I i bilaga II till det direktivet.

| b) | De avser de skadegörare som omfattas av en åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG. |
| --- | --- |

b)

De avser de skadegörare som omfattas av en åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG.

För de skadegörare som avses i led a i första stycket i denna artikel ska programmen för undersökningar grundas på en bedömning av risken för att skadegörarna förs in, etablerar sig och sprids på den berörda medlemsstatens territorium och de ska åtminstone avse de skadegörare som utgör de största riskerna och de viktigaste växtarter som utsätts för dessa risker.

För åtgärder som uppfyller villkoret i led b i första stycket i denna artikel ska stödet inte omfatta kostnader som uppkommit efter det att den åtgärd som kommissionen beslutat i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG upphört att gälla.

Artikel 20

Bidragsberättigande kostnader

Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de program för undersökningar som avses i artikel 19 får berättiga till stöd enligt den artikeln:

| a) | Kostnader för provtagning. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för provtagning.

| b) | Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:






  i) | Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används för att utföra dessa tester. |
| --- | --- | --- |

b)

Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:

i)

Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används för att utföra dessa tester.

| ii) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna. |
| --- | --- |

ii)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna.

| c) | I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a och b, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det stödbeslut som avses i artikel 22.3 och 22.4. |
| --- | --- |

c)

I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a och b, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det stödbeslut som avses i artikel 22.3 och 22.4.

Artikel 21

Innehåll i och inlämnande av program för undersökningar

1.   Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de program för undersökningar som ska inledas påföljande år och för vilka de avser att ansöka om stöd.

Program för undersökningar som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering med avseende på påföljande år.

2.   Programmen för undersökningar ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | De skadegörare som ingår i programmet. |
| --- | --- |

a)

De skadegörare som ingår i programmet.

| b) | En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna. |
| --- | --- |

b)

En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna.

| c) | Programmets varaktighet. |
| --- | --- |

c)

Programmets varaktighet.

| d) | Antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs. |
| --- | --- |

d)

Antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs.

| e) | Den beräknade budgeten. |
| --- | --- |

e)

Den beräknade budgeten.

| f) | De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade resultatet av det. |
| --- | --- |

f)

De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade resultatet av det.

| g) | Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. |
| --- | --- |

g)

Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts.

För varje flerårigt program för undersökningar ska de uppgifter som avses i leden b, d och f i första stycket lämnas för varje år som programmet omfattar, om situationen märkbart förändrats sedan föregående år. De uppgifter som avses i led e i det stycket ska lämnas för varje år som programmet omfattar.

Artikel 22

Utvärdering och godkännande av program för undersökningar

1.   Kommissionen ska utvärdera programmen för undersökningar med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 36.1.

2.   Senast den 30 november varje år ska kommissionen till medlemsstaterna lämna

| a) | förteckningen över program för undersökningar som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering, |
| --- | --- |

a)

förteckningen över program för undersökningar som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering,

| b) | det preliminära belopp som tilldelas varje program, |
| --- | --- |

b)

det preliminära belopp som tilldelas varje program,

| c) | det preliminära maximibeloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och |
| --- | --- |

c)

det preliminära maximibeloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och

| d) | eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag. |
| --- | --- |

d)

eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag.

3.   Kommissionen ska godkänna de årliga programmen för undersökningar och tillhörande finansiering senast den 31 januari varje år genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 23 har lämnats in får kommissionen om nödvändigt ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden.

4.   Kommissionen ska godkänna de fleråriga programmen för undersökningar och tillhörande finansiering senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden.

5.   När det gäller godkännande av fleråriga program för undersökningar i enlighet med punkt 4 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp på detta sätt ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå.

Artikel 23

Rapportering

För varje godkänt årligt eller flerårigt program för undersökningar ska medlemsstaterna senast den 30 april varje år lämna in en årlig, utförlig teknisk och finansiell rapport för föregående år till kommissionen. Den rapporten ska inbegripa de resultat som uppnåtts uppmätta på grundval av de indikatorer som avses i artikel 21.2 g och en detaljerad redovisning av de bidragsberättigande kostnader som uppkommit. Dessutom ska medlemsstaterna senast den 31 augusti varje år för varje godkänt årligt program för undersökningar lämna in en finansiell delrapport till kommissionen.

Artikel 24

Utbetalningar

Medlemsstaten ska till kommissionen lämna in ansökan om utbetalning för ett visst år avseende ett program för undersökningar senast den 30 april följande år.

Kommissionen ska betala ut unionens finansiella bidrag för de bidragsberättigande kostnaderna efter lämplig kontroll av de rapporter som avses i artikel 23.

Avsnitt 3

Program för bekämpning av skadegörare i unionens yttersta randområden

Artikel 25

Bidragsberättigande åtgärder och bidragsberättigande kostnader

1.   Medlemsstaterna får beviljas stöd för program som de utför för bekämpning av skadegörare i de yttersta randområden i unionen som avses i artikel 349 i EUF-fördraget i enlighet med de mål som fastställs i artikel 2 i förordning (EU) nr 228/2013 (nedan kallade program för de yttersta randområdena). Dessa stöd ska avse de åtgärder som krävs för att säkerställa att de bestämmelser om bekämpning av skadegörare som gäller i dessa regioner genomförs korrekt där, oavsett om dessa bestämmelser är unionsbestämmelser eller nationella bestämmelser.

2.   Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig i samband med programmen för de yttersta randområdena får berättiga till finansiellt bidrag från unionen:

| a) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att genomföra åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och behandlingsmedel. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att genomföra åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och behandlingsmedel.

| b) | Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna.

| c) | Kostnader för provtagning. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för provtagning.

| d) | Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:






  i) | Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används för att utföra dessa tester. |
| --- | --- | --- |

d)

Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande:

i)

Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används för att utföra dessa tester.

| ii) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna. |
| --- | --- |

ii)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna.

Artikel 26

Innehåll i och inlämnande av program för de yttersta randområdena

1.   Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de program för de yttersta randområdena som ska inledas påföljande år och för vilka de avser att ansöka om stöd.

Program för de yttersta randområdena som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering med avseende på påföljande år.

2.   Programmen för de yttersta randområdena ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | De skadegörare som ingår i programmet. |
| --- | --- |

a)

De skadegörare som ingår i programmet.

| b) | En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna. |
| --- | --- |

b)

En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna.

| c) | En teknisk analys av den regionala fytosanitära situationen. |
| --- | --- |

c)

En teknisk analys av den regionala fytosanitära situationen.

| d) | Programmets varaktighet. |
| --- | --- |

d)

Programmets varaktighet.

| e) | De åtgärder som ingår i programmet och i förekommande fall antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs. |
| --- | --- |

e)

De åtgärder som ingår i programmet och i förekommande fall antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs.

| f) | Den beräknade budgeten. |
| --- | --- |

f)

Den beräknade budgeten.

| g) | De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade resultatet av det. |
| --- | --- |

g)

De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade resultatet av det.

| h) | Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. |
| --- | --- |

h)

Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts.

För varje flerårigt program för de yttersta randområdena ska de uppgifter som avses i leden b, e och g i första stycket lämnas för varje år som programmet omfattar, om situationen märkbart förändrats sedan föregående år. De uppgifter som avses i led f i det stycket ska lämnas för varje år som programmet omfattar.

Artikel 27

Utvärdering och godkännande av program för de yttersta randområdena

1.   Programmen för de yttersta randområdena ska utvärderas med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 36.1.

2.   Senast den 30 november varje år ska kommissionen till medlemsstaterna lämna

| a) | förteckningen över program för de yttersta randområdena som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering, |
| --- | --- |

a)

förteckningen över program för de yttersta randområdena som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering,

| b) | det preliminära belopp som tilldelas varje program, |
| --- | --- |

b)

det preliminära belopp som tilldelas varje program,

| c) | det preliminära högsta beloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och |
| --- | --- |

c)

det preliminära högsta beloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och

| d) | eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag. |
| --- | --- |

d)

eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag.

3.   Årliga program för de yttersta randområdena och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari varje år genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 28 har lämnats in får kommissionen vid behov ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden.

4.   Fleråriga program för de yttersta randområdena och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett stödbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden.

5.   När det gäller godkännande av fleråriga program för de yttersta randområdena i enlighet med punkt 4 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp på detta sätt ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå.

Artikel 28

Rapportering

För varje godkänt årligt eller flerårigt program för de yttersta randområdena ska medlemsstaterna senast den 30 april varje år lämna in en årlig, utförlig teknisk och finansiell rapport för föregående år till kommissionen. Den rapporten ska inbegripa de resultat som uppnåtts uppmätta på grundval av de indikatorer som avses i artikel 26.2 h och en detaljerad redovisning av de bidragsberättigande kostnader som uppkommit.

Dessutom ska medlemsstaterna senast den 31 augusti varje år för varje godkänt årligt program för de yttersta randområdena lämna in en finansiell delrapport till kommissionen.

Artikel 29

Utbetalningar

Medlemsstaten ska till kommissionen lämna in ansökan om utbetalning för ett visst år avseende ett program för de yttersta randområdena senast den 30 april följande år.

Kommissionen ska betala ut unionens finansiella bidrag för de bidragsberättigande kostnaderna efter lämplig kontroll av de rapporter som avses i artikel 28.

KAPITEL III

Finansiellt stöd till offentlig kontroll och annan verksamhet

Artikel 30

Europeiska unionens referenslaboratorier

1.   Stöd får beviljas de referenslaboratorier på unionsnivå som avses i artikel 32 i förordning (EG) nr 882/2004 för de kostnader de ådrar sig vid genomförandet av de arbetsprogram som godkänns av kommissionen.

2.   Följande kostnader får berättiga till stöd enligt punkt 1:

| a) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i den verksamhet som laboratorierna utför i egenskap av unionens referenslaboratorium. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i den verksamhet som laboratorierna utför i egenskap av unionens referenslaboratorium.

| b) | Kostnader för utrustning. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för utrustning.

| c) | Kostnader för förbrukningsvaror. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för förbrukningsvaror.

| d) | Kostnader för transport av prover, tjänsteresor, möten och utbildning. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för transport av prover, tjänsteresor, möten och utbildning.

Artikel 31

Utbildning

1.   Unionen får enligt artikel 51 i förordning (EG) nr 882/2004 finansiera utbildning av den personal vid de behöriga myndigheterna som ansvarar för den offentliga kontrollen, i syfte att utveckla en harmoniserad strategi för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa en hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och för en god växtskyddsstatus.

2.   Kommissionen ska utarbeta utbildningsprogram som anger hur ingripanden ska prioriteras på grundval av identifierade risker för folkhälsa, djurhälsa, djurskydd och växtskydd.

3.   För att utbildningen ska vara berättigad till finansiering från unionen enligt punkt 1 ska de behöriga myndigheterna se till att den kunskap som förvärvats vid den utbildning som avses i den punkten sprids efter behov och används på lämpligt sätt i de nationella utbildningsprogrammen.

4.   Följande kostnader får berättiga till det finansiella bidrag som avses i punkt 1:

| a) | Kostnader för att anordna utbildning, inklusive utbildning som är öppen för deltagare från tredjeländer, eller utbytesverksamhet. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för att anordna utbildning, inklusive utbildning som är öppen för deltagare från tredjeländer, eller utbytesverksamhet.

| b) | Kostnader för resor, logi och uppehälle för den personal vid de behöriga myndigheterna som deltar i utbildningen. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för resor, logi och uppehälle för den personal vid de behöriga myndigheterna som deltar i utbildningen.

Artikel 32

Experter från medlemsstaterna

Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för kostnader för resor, logi och dagligt uppehälle, som experter från medlemsstaterna åsamkats till följd av att de av kommissionen utsetts för att bistå dennas experter enligt artiklarna 45.1 och 46.1 i förordning (EG) nr 882/2004.

Artikel 33

Samordnade kontrollplaner och insamling av data

1.   Medlemsstaterna får beviljas stöd för de kostnader som uppkommer vid genomförandet av de samordnade kontrollplaner som avses i artikel 53 i förordning (EG) nr 882/2004 och vid insamlingen av data.

2.   Följande kostnader får berättiga till sådant stöd:

| a) | Kostnader för provtagning och laboratorietester. |
| --- | --- |

a)

Kostnader för provtagning och laboratorietester.

| b) | Kostnader för den utrustning som krävs för att genomföra den offentliga kontrollen och insamlingen av data. |
| --- | --- |

b)

Kostnader för den utrustning som krävs för att genomföra den offentliga kontrollen och insamlingen av data.

KAPITEL IV

Andra åtgärder

Artikel 34

Informationssystem

1.   Unionen ska finansiera upprättandet och driften av de databaser och elektroniska informationshanteringssystem som krävs för en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de bestämmelser som avses i artikel 1 och som förvaltas av kommissionen.

2.   Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för att upprätta och förvalta databaser och elektroniska informationshanteringssystem för tredje parter, inklusive internationella organisationer, under förutsättning att dessa databaser och elektroniska informationshanteringssystem

| a) | har ett påvisat mervärde för unionen som helhet och är tillgängliga i hela unionen för alla berörda användare, och |
| --- | --- |

a)

har ett påvisat mervärde för unionen som helhet och är tillgängliga i hela unionen för alla berörda användare, och

| b) | är nödvändiga för en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de bestämmelser som avses i artikel 1. |
| --- | --- |

b)

är nödvändiga för en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de bestämmelser som avses i artikel 1.

Artikel 35

Genomförande och anpassning av bestämmelserna

1.   Unionen får finansiera det tekniska och vetenskapliga arbete, inklusive undersökningar och samordningsverksamhet, som krävs för det korrekta genomförandet av bestämmelserna inom de områden som avses i artikel 1 och för anpassningen av dessa bestämmelser till den vetenskapliga, tekniska och sociala utvecklingen.

Finansiellt bidrag från unionen får också beviljas de medlemsstater eller internationella organisationer som är verksamma inom de områden som avses i artikel 1 för att de ska kunna bedriva verksamhet som stödjer utformningen och genomförandet av bestämmelserna inom dessa områden.

2.   Stöd får beviljas projekt som anordnas av en eller flera medlemsstater i syfte att förbättra den offentliga kontrollens effektivitet med hjälp av innovativa tekniker och förfaranden.

3.   Finansiellt bidrag från unionen får även beviljas för att stödja information och medvetandehöjande initiativ från unionen och medlemsstaterna som syftar till att säkerställa en ökad och hållbar efterlevnad av bestämmelserna inom de områden som avses i artikel 1.

AVDELNING III

PROGRAMPLANERING, GENOMFÖRANDE OCH KONTROLL

Artikel 36

Arbetsprogram och finansiella bidrag

1.   Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa gemensamma eller separata årliga eller fleråriga arbetsprogram för genomförandet av de åtgärder som avses i avdelning II, förutom kapitel I avsnitt 1 och kapitel II avsnitt 1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 41.2.

2.   I de arbetsprogram som avses i punkt 1 ska fastställas de operativa mål som eftersträvas, vilka ska vara förenliga med de allmänna och särskilda mål som fastställs i artikel 2, de förväntade resultaten, metoden för genomförande och det totala beloppet. Arbetsprogrammen ska också innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, uppgifter om de belopp som anslagits för varje åtgärd och en preliminär tidsplan för genomförandet. För stöd ska de innefatta prioriterade åtgärder, utvärderingskriterier, stödnivå och den vägledande förteckningen över bidragsberättigande åtgärder och kostnader, i enlighet med artikel 3 i denna förordning.

3.   Arbetsprogrammen för genomförandet av de åtgärder som avses i avdelning II kapitel I avsnitt 2, och i avdelning II kapitel II avsnitt 2 och 3, ska antas senast den 30 april det år som föregår genomförandet, förutsatt att budgetförslaget antas. Dessa arbetsprogram ska återspegla de prioriteringar som fastställs i bilaga III till denna förordning.

4.   Med avseende på genomförandet av de nödåtgärder som avses i avdelning II kapitel I avsnitt 1 och avdelning II kapitel II avsnitt 1, eller när det är nödvändigt för att bemöta oförutsedda händelser, ska kommissionen anta genomförandeakter som innehåller dess beslut om det finansiella bidraget. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 41.2.

5.   Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa förfarandena för medlemsstaternas inlämning av ansökningar, rapporter och ansökningar om utbetalning avseende de stöd som avses i avdelning II kapitel I avsnitt 1 och 2 och kapitel II avsnitt 1, 2 och 3. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 41.2.

Artikel 37

Kommissionens kontroller på plats

Kommissionen får anordna kontroller på plats i medlemsstaterna och hos bidragsmottagarna i syfte att särskilt kontrollera

| a) | att de åtgärder som omfattas av det finansiella bidraget från unionen genomförs effektivt, |
| --- | --- |

a)

att de åtgärder som omfattas av det finansiella bidraget från unionen genomförs effektivt,

| b) | att de administrativa rutinerna är förenliga med unionsbestämmelserna, |
| --- | --- |

b)

att de administrativa rutinerna är förenliga med unionsbestämmelserna,

| c) | att de nödvändiga styrkande handlingarna finns och att de överensstämmer med de åtgärder som omfattas av ett unionsbidrag. |
| --- | --- |

c)

att de nödvändiga styrkande handlingarna finns och att de överensstämmer med de åtgärder som omfattas av ett unionsbidrag.

Artikel 38

Tillgång till information

Medlemsstater och bidragsmottagare ska låta kommissionen ta del av alla uppgifter som behövs för att kontrollera genomförandet av åtgärderna och ska vidta alla lämpliga åtgärder för att underlätta de kontroller som kommissionen anser bör genomföras inom ramen för förvaltningen av unionens medel, inbegripet kontrollerna på plats.

Artikel 39

Skydd av unionens ekonomiska intressen

1.   Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt den här förordningen, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

2.   Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller på plats, hos alla stödmottagare, genomförandeorgan, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering enligt den här förordningen.

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ska, i enlighet med förfarandena i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (24), få utföra kontroller på plats och inspektioner hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs av unionsfinansiering, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med stödavtal, stödbeslut eller andra avtal som berörs av sådan finansiering.

Utan att det påverkar tillämpningen av första och andra styckena ska befogenheten att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner uttryckligen tillerkännas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i samarbetsavtal med tredjeland eller internationella organisationer, stödavtal, stödbeslut och andra avtal som ingås med tillämpning av den här förordningen.

AVDELNING IV

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 40

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 7.2 och 10.2 ska ges till kommissionen för en period av sju år från och med den 30 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av sju år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 7.2 och 10.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 7.2 och 10.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 41

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om, inom tidsfristen för att avge yttrandet, kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna så begär.

Artikel 42

Utvärdering

1.   Senast den 30 juni 2017 ska kommissionen utarbeta och för Europaparlamentet och rådet lägga fram en halvtidsutvärderingsrapport om huruvida, med avseende på resultat och verkan, de åtgärder som avses i kapitlen I och II i avdelning II och i artiklarna 30 och 31 i kapitel III uppfyller målen i artikel 2.1 när det gäller hur effektivt resurserna utnyttjats och mervärdet för unionen. Utvärderingsrapporten ska också ta upp möjligheterna till förenkling, hur relevanta samtliga mål är för framtiden samt hur åtgärderna bidrar till unionens prioriteringar om smart och hållbar tillväxt för alla. Den ska ta hänsyn till utvärderingsresultat om de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder. Rapporten ska vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag om ändring av denna förordning.

2.   Senast den 30 juni 2022 ska kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna göra en efterhandsutvärdering av de åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln. Den efterhandsutvärderingen ska granska huruvida de utgifter som avses i artikel 1 är effektiva och ändamålsenliga och deras verkan.

3.   De utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska beakta de framsteg som gjorts med hjälp av de indikatorer som avses i artikel 2.2.

4.   Kommissionen ska överlämna slutsatserna av de utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2 till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.

Artikel 43

Information, kommunikation och publicitet

1.   Bidragsmottagarna och de berörda medlemsstaterna ska, när så är lämpligt, se till att det finansiella bidrag som beviljas enligt denna förordning ges lämplig publicitet, så att allmänheten får kännedom om unionens roll i finansieringen av åtgärderna.

2.   Kommissionen ska genomföra informations- och kommunikationsåtgärder om de finansierade åtgärderna och resultaten. Budgeten för kommunikation enligt denna förordning ska dessutom även omfatta en kommunikationspolicy för unionens politiska prioriteringar.

Artikel 44

Upphävanden

1.   Besluten 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG ska upphöra att gälla.

2.   Hänvisningar till besluten 66/399/EEG och 76/894/EEG ska anses som hänvisningar till artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002.

3.   Hänvisningar till beslut 2009/470/EG ska anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 45

Övergångsbestämmelser

1.   Medlemsstaternas nationella program som avses i artikel 12.1 i den här förordningen och som lämnats till kommissionen 2012 för genomförande under 2013, de som lämnats 2013 för genomförande under 2014 och de som lämnats senast den 30 april 2014 för genomförande under 2015, ska, om de godkänns, vara berättigade till unionsbidrag på grundval av artikel 27 i beslut 2009/470/EG.

För nationella program som genomförs 2013 och 2014 ska artikel 27.7 och 27.8 i det beslutet fortsätta att gälla.

För nationella program som genomförs 2015 ska artikel 27.2 i det beslutet fortsätta att gälla.

2.   Medlemsstaternas program för undersökningar som avses i artikel 21.1 i den här förordningen och som lämnats till kommissionen senast den 30 april 2014 för genomförande under 2015 ska vara berättigade till unionsbidrag på grundval av artikel 23.6 i direktiv 2000/29/EG. För dessa program för undersökningar ska artikel 23.6 i det direktivet fortsätta att gälla.

3.   För medlemsstaternas ansökningar om unionsbidrag för de nödåtgärder som avses i artikel 16 i den här förordningen och som lämnats till kommissionen senast den 30 april 2014 ska artiklarna 22 och 24 i direktiv 2000/29/EG fortsätta att gälla.

Artikel 46

Ändring av direktiv 98/56/EG

Direktiv 98/56/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 17.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (25). Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (26).

  (25)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."


  (26)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" |
| --- | --- |

1.

Artikel 17.1 ska ersättas med följande:

”1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (25). Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (26).

(25)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."

(26)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

| 2. | Artikel 18.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 18.1 ska ersättas med följande:

”1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.”

Artikel 47

Ändring av direktiv 2000/29/EG

Direktiv 2000/29/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 13c.5 ska utgå. |
| --- | --- |

1.

Artikel 13c.5 ska utgå.

| 2. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 15a
  Medlemsstaterna ska föreskriva att varje person som får vetskap om förekomsten av en av de skadegörare som förtecknas i bilaga I eller bilaga II, eller en skadegörare som omfattas av en åtgärd som avses i artikel 16.2 eller 16.3, eller har orsak att misstänka sådan förekomst, ska skriftligen och inom tio kalenderdagar underrätta den behöriga myndigheten och, om den behöriga myndigheten så kräver, lämna den information om denna förekomst som han eller hon förfogar över.” |
| --- | --- |

2.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 15a

Medlemsstaterna ska föreskriva att varje person som får vetskap om förekomsten av en av de skadegörare som förtecknas i bilaga I eller bilaga II, eller en skadegörare som omfattas av en åtgärd som avses i artikel 16.2 eller 16.3, eller har orsak att misstänka sådan förekomst, ska skriftligen och inom tio kalenderdagar underrätta den behöriga myndigheten och, om den behöriga myndigheten så kräver, lämna den information om denna förekomst som han eller hon förfogar över.”

| 3. | Artiklarna 22–26 ska utgå. |
| --- | --- |

3.

Artiklarna 22–26 ska utgå.

Artikel 48

Ändring av förordning (EG) nr 178/2002

Artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002 ska ersättas med följande:

”1.   Kommissionen ska bistås av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder (nedan kallad kommittén). Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (27). Kommittén ska inrättas i sektioner som ska behandla alla relevanta frågor.

Alla hänvisningar i unionsrätten till ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa ska anses som hänvisningar till den kommitté som avses i första stycket.

Artikel 49

Ändring av förordning (EG) nr 882/2004

Artikel 66 i förordning (EG) nr 882/2004 ska utgå.

Artikel 50

Ändring av förordning (EG) nr 396/2005

Kapitel VII i förordning (EG) nr 396/2005 ska utgå.

Artikel 51

Ändring av direktiv 2008/90/EG

Artikel 19.1 i direktiv 2008/90/EG ska ersättas med följande:

”1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (28). Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (29).

Artikel 52

Ändring av direktiv 2009/128/EG

Artikel 22 i direktiv 2009/128/EG ska utgå.

Artikel 53

Ändring av förordning (EG) nr 1107/2009

Artikel 76 i förordning (EG) nr 1107/2009 ska utgå.

Artikel 54

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 30 juni 2014.

Artiklarna 18.1 d och 47.2 ska emellertid tillämpas från och med den 1 januari 2017.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 67, 6.3.2014, s. 166.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

2

(3)  Rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 884).

3

(4)  EUT C 373, 20.12.2013, s. 1.

4

(5)  Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1).

5

(6)  Rådets direktiv 69/464/EEG av den 8 december 1969 om bekämpning av potatiskräfta (EGT L 323, 24.12.1969, s. 1).

6

(7)  Rådets direktiv 93/85/EEG av den 4 oktober 1993 om bekämpning av ljus ringröta på potatis (EGT L 259, 18.10.1993, s. 1).

7

(8)  Rådets direktiv 98/57/EG av den 20 juli 1998 om bekämpning av Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi m.fl. (EGT L 235, 21.8.1998, s. 1).

8

Ralstonia solanacearum

(9)  Rådets direktiv 2007/33/EG av den 11 juni 2007 om bekämpning av potatiscystnematod och om upphävande av direktiv 69/465/EEG (EUT L 156, 16.6.2007, s. 12).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006 (EUT L 78, 20.3.2013, s. 23).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).

11

(12)  Rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet (EUT L 155, 18.6.2009, s. 30).

12

(13)  Rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen (EGT L 378, 31.12.1982, s. 58).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

14

(15)  Rådets beslut 66/399/EEG av den 14 juni 1966 om inrättandet av en ständig kommitté för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk (EGT 125, 11.7.1966, s. 2289/66).

15

(16)  Rådets beslut 76/894/EEG av den 23 november 1976 om inrättande av en ständig kommitté för växtskydd (EGT L 340, 9.12.1976, s. 25).

16

(17)  Rådets direktiv 98/56/EG av den 20 juli 1998 om saluföring av förökningsmaterial av prydnadsväxter (EGT L 226, 13.8.1998, s. 16).

17

(18)  Rådets direktiv 2008/90/EG av den 29 september 2008 om saluföring av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion (EUT L 267, 8.10.2008, s. 8).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (EUT L 70, 16.3.2005, s. 1).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (EUT L 309, 24.11.2009, s. 71).

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309, 24.11.2009, s. 1).

23

(24)  Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).

24

---

BILAGA I

Djursjukdomar som avses i artikel 7

| — | Boskapspest |
| --- | --- |

—

Boskapspest

| — | Får- och getpest (sheep and goat plague) |
| --- | --- |

—

Får- och getpest (sheep and goat plague)

| — | Vesikulär svinsjuka (swine vesicular disease) |
| --- | --- |

—

Vesikulär svinsjuka (swine vesicular disease)

| — | Blåtunga |
| --- | --- |

—

Blåtunga

| — | Teschensjuka |
| --- | --- |

—

Teschensjuka

| — | Får- och getkoppor |
| --- | --- |

—

Får- och getkoppor

| — | Rift Valley-feber |
| --- | --- |

—

Rift Valley-feber

| — | Lumpy skin disease |
| --- | --- |

—

Lumpy skin disease

| — | Afrikansk hästpest |
| --- | --- |

—

Afrikansk hästpest

| — | Vesikulär stomatit |
| --- | --- |

—

Vesikulär stomatit

| — | Ekvin viral encefalomeylit |
| --- | --- |

—

Ekvin viral encefalomeylit

| — | EHD (epizootisk hemorragisk sjukdom hos hjort) |
| --- | --- |

—

EHD (epizootisk hemorragisk sjukdom hos hjort)

| — | Klassisk svinpest |
| --- | --- |

—

Klassisk svinpest

| — | Afrikansk svinpest |
| --- | --- |

—

Afrikansk svinpest

| — | Elakartad lungsjuka hos nötkreatur |
| --- | --- |

—

Elakartad lungsjuka hos nötkreatur

| — | Aviär influensa |
| --- | --- |

—

Aviär influensa

| — | Newcastlesjuka |
| --- | --- |

—

Newcastlesjuka

| — | Mul- och klövsjuka |
| --- | --- |

—

Mul- och klövsjuka

| — | Epizootisk hematopoietisk nekros hos fisk (EHN) |
| --- | --- |

—

Epizootisk hematopoietisk nekros hos fisk (EHN)

| — | Epizootiskt ulcerativt syndrom hos fisk (EUS) |
| --- | --- |

—

Epizootiskt ulcerativt syndrom hos fisk (EUS)

| — | Infektion orsakad av Bonamia exitiosa |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av Bonamia exitiosa

| — | Infektion orsakad av Perkinsus marinus |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av Perkinsus marinus

| — | Infektion orsakad av Microcytos mackini |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av Microcytos mackini

| — | Taura-syndrom hos kräftdjur |
| --- | --- |

—

Taura-syndrom hos kräftdjur

| — | Yellowhead disease hos kräftdjur |
| --- | --- |

—

Yellowhead disease hos kräftdjur

---

BILAGA II

Djursjukdomar och zoonoser som avses i artikel 10

| — | Bovin tuberkulos |
| --- | --- |

—

Bovin tuberkulos

| — | Bovin brucellos |
| --- | --- |

—

Bovin brucellos

| — | Brucellos hos får och getter (B. melitensis) |
| --- | --- |

—

Brucellos hos får och getter (B. melitensis)

| — | Blåtunga i högriskområden eller områden där sjukdomen är endemisk |
| --- | --- |

—

Blåtunga i högriskområden eller områden där sjukdomen är endemisk

| — | Afrikansk svinpest |
| --- | --- |

—

Afrikansk svinpest

| — | Vesikulär svinsjuka (swine vesicular disease) |
| --- | --- |

—

Vesikulär svinsjuka (swine vesicular disease)

| — | Klassisk svinpest |
| --- | --- |

—

Klassisk svinpest

| — | Mjältbrand (anthrax) |
| --- | --- |

—

Mjältbrand (anthrax)

| — | Elakartad lungsjuka hos nötkreatur |
| --- | --- |

—

Elakartad lungsjuka hos nötkreatur

| — | Aviär influensa |
| --- | --- |

—

Aviär influensa

| — | Rabies |
| --- | --- |

—

Rabies

| — | Eckinokockos |
| --- | --- |

—

Eckinokockos

| — | Transmissibla spongiforma encefalopatier |
| --- | --- |

—

Transmissibla spongiforma encefalopatier

| — | Campylobacterios |
| --- | --- |

—

Campylobacterios

| — | Listerios |
| --- | --- |

—

Listerios

| — | Salmonellos (zoonotisk salmonella) |
| --- | --- |

—

Salmonellos (zoonotisk salmonella)

| — | Trikinos |
| --- | --- |

—

Trikinos

| — | Verotoxinproducerande E. coli |
| --- | --- |

—

Verotoxinproducerande E. coli

| — | Viral hemorragisk septikemi (VHS) |
| --- | --- |

—

Viral hemorragisk septikemi (VHS)

| — | Infektiös hematopoietisk nekros (IHN) |
| --- | --- |

—

Infektiös hematopoietisk nekros (IHN)

| — | Infektion orsakad av koiherpesvirus (KHV) |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av koiherpesvirus (KHV)

| — | Infektiös laxanemi (ISA) |
| --- | --- |

—

Infektiös laxanemi (ISA)

| — | Infektion orsakad av Marteilia refringens |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av Marteilia refringens

| — | Infektion orsakad av Bonamia ostreae |
| --- | --- |

—

Infektion orsakad av Bonamia ostreae

| — | White spot disease hos kräftdjur |
| --- | --- |

—

White spot disease hos kräftdjur

---

BILAGA III

De prioriteringar i Kommissionens arbetsprogram som avses i Avdelning II Kapitel I Avsnitt 2 och Avdelning II Kapitel II Avsnitt 2 och 3

Prioriteringar för unionens finansiella bidrag när det gäller inriktningen på nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser:

| — | Sjukdomar som påverkar människors hälsa. |
| --- | --- |

—

Sjukdomar som påverkar människors hälsa.

| — | Sjukdomar som påverkar djurs hälsa, med beaktande av deras potentiella spridning och djurpopulationers sjuklighet och dödlighet i berörda sjukdomar. |
| --- | --- |

—

Sjukdomar som påverkar djurs hälsa, med beaktande av deras potentiella spridning och djurpopulationers sjuklighet och dödlighet i berörda sjukdomar.

| — | Sjukdomar och zoonoser som riskerar att införas och/eller återinföras på unionens territorium från tredjeländer. |
| --- | --- |

—

Sjukdomar och zoonoser som riskerar att införas och/eller återinföras på unionens territorium från tredjeländer.

| — | Sjukdomar som har potential att framkalla en krissituation med allvarliga ekonomiska följder. |
| --- | --- |

—

Sjukdomar som har potential att framkalla en krissituation med allvarliga ekonomiska följder.

| — | Sjukdomar som påverkar handeln med tredjeländer och handeln inom EU. |
| --- | --- |

—

Sjukdomar som påverkar handeln med tredjeländer och handeln inom EU.

Prioriteringar för unionens finansiella bidrag när det gäller inriktningen på nationella program för undersökningar avseende skadegörare, vilka syftar till att skydda unionens territorium:

| — | Skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och i del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG som skadegörare som inte har påvisats inom unionens territorium. |
| --- | --- |

—

Skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och i del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG som skadegörare som inte har påvisats inom unionens territorium.

| — | Skadegörare som omfattas av unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG. |
| --- | --- |

—

Skadegörare som omfattas av unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG.

| — | Skadegörare som inte förtecknats i direktiv 2000/29/EG och som utgör en omedelbar fara för unionens territorium. |
| --- | --- |

—

Skadegörare som inte förtecknats i direktiv 2000/29/EG och som utgör en omedelbar fara för unionens territorium.

| — | Skadegörare som har potential att framkalla en krissituation med allvarliga ekonomiska och miljömässiga följder. |
| --- | --- |

—

Skadegörare som har potential att framkalla en krissituation med allvarliga ekonomiska och miljömässiga följder.

| — | Skadegörare som påverkar handeln med tredjeländer och handeln inom EU. |
| --- | --- |

—

Skadegörare som påverkar handeln med tredjeländer och handeln inom EU.

Prioriteringar för unionens finansiella bidrag när det gäller inriktningen på nationella program för de yttersta randområdena:

| — | Åtgärder mot skadegörare som är förenade med importen till och klimatet i dessa områden. |
| --- | --- |

—

Åtgärder mot skadegörare som är förenade med importen till och klimatet i dessa områden.

| — | Metoder för att bekämpa dessa skadegörare. |
| --- | --- |

—

Metoder för att bekämpa dessa skadegörare.

| — | Åtgärder mot de skadegörare som förtecknats i enlighet med de bestämmelser om växtskadegörare som är i kraft i området. |
| --- | --- |

—

Åtgärder mot de skadegörare som förtecknats i enlighet med de bestämmelser om växtskadegörare som är i kraft i området.

---

KOMMISSIONENS UTTALANDE

om förfarandena för godkännande av veterinära och fytosanitära program

För att ge bättre information till medlemsstaterna kommer kommissionen att anordna ett årligt möte i ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder om resultatet av förfarandet för utvärdering av programmen. Mötet kommer att hållas senast den 30 november året innan programmen genomförs.

I samband med det mötet kommer kommissionen att lägga fram en förteckning över de program som tekniskt sett har godkänts och föreslås för samfinansiering. De närmare finansiella och tekniska frågorna kommer att diskuteras med de nationella delegationerna och deras synpunkter kommer att beaktas.

Innan kommissionen fattar sitt slutliga beslut om finansieringen kommer den vid ett möte i ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder i januari att till medlemsstaterna överlämna en slutlig förteckning över de program som valts ut för samfinansiering och de slutliga belopp som tilldelats varje program.

Förberedelser för utformningen av arbetsprogrammet för att genomföra de åtgärder som avses i artiklarna 9, 19 och 25 kommer att göras tillsammans med medlemsstaternas experter i början av februari varje år, så att medlemsstaterna får relevant information för upprättandet av utrotnings- och övervakningsprogram.

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/33 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/33

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 653/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av förordning (EG) nr 1760/2000 vad gäller elektronisk identifiering av nötkreatur och märkning av nötkött

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2 och 168.4 b,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | 1997 förstärkte rådets förordning (EG) nr 820/97 (3) unionens bestämmelser om identifiering av och spårbarhet för nötkreatur, mot bakgrund av epidemin av bovin spongiform encefalopati (BSE) och det därav följande ökade behovet av att spåra djurens ursprung och förflyttningar med hjälp av konventionella öronmärken. |
| --- | --- |

(1)

1997 förstärkte rådets förordning (EG) nr 820/97 (3) unionens bestämmelser om identifiering av och spårbarhet för nötkreatur, mot bakgrund av epidemin av bovin spongiform encefalopati (BSE) och det därav följande ökade behovet av att spåra djurens ursprung och förflyttningar med hjälp av konventionella öronmärken.

| (2) | Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) ska varje medlemsstat upprätta ett system för identifiering och registrering av nötkreatur i enlighet med den förordningen. |
| --- | --- |

(2)

Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) ska varje medlemsstat upprätta ett system för identifiering och registrering av nötkreatur i enlighet med den förordningen.

| (3) | I förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs ett system för identifiering och registrering av nötkreatur som består av öronmärken på djurens båda öron, databaser, djurpass och individuella register på alla anläggningar. |
| --- | --- |

(3)

I förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs ett system för identifiering och registrering av nötkreatur som består av öronmärken på djurens båda öron, databaser, djurpass och individuella register på alla anläggningar.

| (4) | Spårning av nötkött tillbaka till källan genom identifiering och registrering är en förutsättning för ursprungsmärkning genom hela livsmedelskedjan. Dessa åtgärder säkerställer konsumentskyddet och folkhälsan och främjar konsumenternas förtroende. |
| --- | --- |

(4)

Spårning av nötkött tillbaka till källan genom identifiering och registrering är en förutsättning för ursprungsmärkning genom hela livsmedelskedjan. Dessa åtgärder säkerställer konsumentskyddet och folkhälsan och främjar konsumenternas förtroende.

| (5) | Förordning (EG) nr 1760/2000, särskilt systemen för identifiering av nötkreatur och frivillig märkning av nötkött, angavs i meddelandet från kommissionen av den 22 oktober 2009 med titeln Åtgärdsprogram för minskade administrativa bördor i Europeiska unionen – Områdesspecifika planer för minskade bördor och åtgärder under 2009 såsom informationskrav av särskild vikt med tanke på den börda de medför för företagen. |
| --- | --- |

(5)

Förordning (EG) nr 1760/2000, särskilt systemen för identifiering av nötkreatur och frivillig märkning av nötkött, angavs i meddelandet från kommissionen av den 22 oktober 2009 med titeln Åtgärdsprogram för minskade administrativa bördor i Europeiska unionen – Områdesspecifika planer för minskade bördor och åtgärder under 2009 såsom informationskrav av särskild vikt med tanke på den börda de medför för företagen.

| (6) | Användning av elektroniska identifieringssystem skulle kunna rationalisera spårbarhetsprocesserna genom automatisk och tillförlitligare avläsning och registrering i anläggningarnas register. Dessutom skulle det möjliggöra automatisk rapportering av djurförflyttningar till databasen och därigenom förbättra spårbarhetssystemets snabbhet, tillförlitlighet och noggrannhet. Det elektroniska identifieringssystemet skulle även förbättra handläggningen av vissa direktbetalningar till jordbrukarna. |
| --- | --- |

(6)

Användning av elektroniska identifieringssystem skulle kunna rationalisera spårbarhetsprocesserna genom automatisk och tillförlitligare avläsning och registrering i anläggningarnas register. Dessutom skulle det möjliggöra automatisk rapportering av djurförflyttningar till databasen och därigenom förbättra spårbarhetssystemets snabbhet, tillförlitlighet och noggrannhet. Det elektroniska identifieringssystemet skulle även förbättra handläggningen av vissa direktbetalningar till jordbrukarna.

| (7) | Elektroniska identifieringssystem som bygger på radiofrekvensidentifiering har förbättrats avsevärt under de senaste tio åren. Denna teknik möjliggör en snabbare och tillförlitligare avläsning av enskilda djurs identitetskoder direkt till databehandlingssystem. Detta leder till en minskning av den tid som behövs för att spåra möjligen smittade djur eller livsmedel, vilket i sin tur leder till förbättrad tillförlitlighet hos databaser och ökad förmåga att snabbt reagera på sjukdomsutbrott samt minskade arbetskostnader, även om kostnaderna för utrustning samtidigt ökar. |
| --- | --- |

(7)

Elektroniska identifieringssystem som bygger på radiofrekvensidentifiering har förbättrats avsevärt under de senaste tio åren. Denna teknik möjliggör en snabbare och tillförlitligare avläsning av enskilda djurs identitetskoder direkt till databehandlingssystem. Detta leder till en minskning av den tid som behövs för att spåra möjligen smittade djur eller livsmedel, vilket i sin tur leder till förbättrad tillförlitlighet hos databaser och ökad förmåga att snabbt reagera på sjukdomsutbrott samt minskade arbetskostnader, även om kostnaderna för utrustning samtidigt ökar.

| (8) | Denna förordning är förenlig med det faktum att elektroniska identifieringssystem redan införts i unionen för andra djurarter än nötkreatur, t.ex. det obligatoriska systemet för får och getter. |
| --- | --- |

(8)

Denna förordning är förenlig med det faktum att elektroniska identifieringssystem redan införts i unionen för andra djurarter än nötkreatur, t.ex. det obligatoriska systemet för får och getter.

| (9) | Med tanke på de tekniska framstegen när det gäller systemen för elektronisk identifiering har flera medlemsstater beslutat att införa frivillig elektronisk identifiering av nötkreatur. Dessa initiativ kommer sannolikt att leda till att det i enskilda medlemsstater och av berörda parter utvecklas olika system. Utvecklingen av olika system skulle utgöra ett hinder för en efterföljande harmonisering av de tekniska standarderna inom unionen. Kompatibiliteten mellan medlemsstaternas identifieringssystem bör därför säkerställas, samt att de uppfyller relevanta ISO-standarder eller andra internationella tekniska standarder som antagits av erkända internationella standardiseringsorganisationer, då sådana internationella standarder åtminstone kan garantera en högre säkerhets- och prestandanivå än ISO-standarder. |
| --- | --- |

(9)

Med tanke på de tekniska framstegen när det gäller systemen för elektronisk identifiering har flera medlemsstater beslutat att införa frivillig elektronisk identifiering av nötkreatur. Dessa initiativ kommer sannolikt att leda till att det i enskilda medlemsstater och av berörda parter utvecklas olika system. Utvecklingen av olika system skulle utgöra ett hinder för en efterföljande harmonisering av de tekniska standarderna inom unionen. Kompatibiliteten mellan medlemsstaternas identifieringssystem bör därför säkerställas, samt att de uppfyller relevanta ISO-standarder eller andra internationella tekniska standarder som antagits av erkända internationella standardiseringsorganisationer, då sådana internationella standarder åtminstone kan garantera en högre säkerhets- och prestandanivå än ISO-standarder.

| (10) | I kommissionens rapport av den 25 januari 2005 om möjligheten att införa elektronisk identifiering för nötkreatur konstaterades att radiofrekvensidentifiering hade visat sig vara så utvecklad att den redan kunde tillämpas i praktiken. I den rapporten konstaterades också att det är mycket önskvärt att övergå till elektronisk identifiering av nötkreatur i unionen, eftersom det bl.a. skulle bidra till att minska den administrativa bördan. |
| --- | --- |

(10)

I kommissionens rapport av den 25 januari 2005 om möjligheten att införa elektronisk identifiering för nötkreatur konstaterades att radiofrekvensidentifiering hade visat sig vara så utvecklad att den redan kunde tillämpas i praktiken. I den rapporten konstaterades också att det är mycket önskvärt att övergå till elektronisk identifiering av nötkreatur i unionen, eftersom det bl.a. skulle bidra till att minska den administrativa bördan.

| (11) | Enligt meddelandet från kommissionen av den 10 september 2008 med titeln Handlingsplan för genomförandet av EU:s djurhälsostrategi ska kommissionen förenkla informationskraven, t.ex. register på anläggningarna och djurpass, i samband med införandet av system för elektronisk identifiering. |
| --- | --- |

(11)

Enligt meddelandet från kommissionen av den 10 september 2008 med titeln Handlingsplan för genomförandet av EU:s djurhälsostrategi ska kommissionen förenkla informationskraven, t.ex. register på anläggningarna och djurpass, i samband med införandet av system för elektronisk identifiering.

| (12) | I meddelandet från kommissionen av den 19 september 2007 med titeln En ny strategi för djurhälsa för Europeiska unionen (2007–2013) enligt principen ”Det är bättre att förebygga än att behandla” föreslås det att elektronisk identifiering av nötkreatur ska övervägas som en möjlig förbättring av det befintliga unionssystemet för identifiering och registrering för att förenkla informationskraven (t.ex. register på anläggningarna och djurpass), och föreslår att genomföra ett elektroniskt utbyte av pass för nötkreatur. Ett sådant utbyte skulle förutsätta att det införs elektronisk identifiering med inmatning av data i realtid. Utbytet skulle leda till väsentliga kostnads- och arbetsbesparingar för medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra berörda parter samt minska arbetsbelastningen vid överföringen av uppgifter från djurpassen till databaser. Den här förordningen överensstämmer med det initiativet. |
| --- | --- |

(12)

I meddelandet från kommissionen av den 19 september 2007 med titeln En ny strategi för djurhälsa för Europeiska unionen (2007–2013) enligt principen ”Det är bättre att förebygga än att behandla” föreslås det att elektronisk identifiering av nötkreatur ska övervägas som en möjlig förbättring av det befintliga unionssystemet för identifiering och registrering för att förenkla informationskraven (t.ex. register på anläggningarna och djurpass), och föreslår att genomföra ett elektroniskt utbyte av pass för nötkreatur. Ett sådant utbyte skulle förutsätta att det införs elektronisk identifiering med inmatning av data i realtid. Utbytet skulle leda till väsentliga kostnads- och arbetsbesparingar för medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra berörda parter samt minska arbetsbelastningen vid överföringen av uppgifter från djurpassen till databaser. Den här förordningen överensstämmer med det initiativet.

| (13) | Denna förordning förväntas således bidra till att vissa centrala mål i viktiga unionsstrategier, såsom Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, uppnås genom att den ekonomiska tillväxten, sammanhållningen och konkurrenskraften ökar. |
| --- | --- |

(13)

Denna förordning förväntas således bidra till att vissa centrala mål i viktiga unionsstrategier, såsom Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, uppnås genom att den ekonomiska tillväxten, sammanhållningen och konkurrenskraften ökar.

| (14) | Vissa tredjeländer har redan infört bestämmelser som tillåter avancerad teknik för elektronisk identifiering. Unionen bör fastställa liknande bestämmelser för att underlätta handeln och öka sektorns konkurrenskraft. |
| --- | --- |

(14)

Vissa tredjeländer har redan infört bestämmelser som tillåter avancerad teknik för elektronisk identifiering. Unionen bör fastställa liknande bestämmelser för att underlätta handeln och öka sektorns konkurrenskraft.

| (15) | Mot bakgrund den tekniska utvecklingen av nya typer av elektroniska identifierare är det lämpligt att vidga spektrumet av identifieringsmärken som föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000 utvidgas för att göra det möjligt att använda elektroniska identifierare som officiella identifieringsmärken. Eftersom införandet av sådana bestämmelser kommer att kräva avsevärda investeringar måste medlemsstaterna få en övergångsperiod på fem år för att hinna förbereda sig. Under den övergångsperioden kommer konventionella öronmärken fortsättningsvis att vara de enda officiella identifieringsmärkena för nötkreatur. |
| --- | --- |

(15)

Mot bakgrund den tekniska utvecklingen av nya typer av elektroniska identifierare är det lämpligt att vidga spektrumet av identifieringsmärken som föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000 utvidgas för att göra det möjligt att använda elektroniska identifierare som officiella identifieringsmärken. Eftersom införandet av sådana bestämmelser kommer att kräva avsevärda investeringar måste medlemsstaterna få en övergångsperiod på fem år för att hinna förbereda sig. Under den övergångsperioden kommer konventionella öronmärken fortsättningsvis att vara de enda officiella identifieringsmärkena för nötkreatur.

| (16) | Att göra elektronisk identifiering obligatorisk i hela unionen skulle kunna få negativa ekonomiska konsekvenser för vissa aktörer. Det är därför lämpligt att när elektronisk identifiering blivit en officiell identifieringsmetod, bör det vara frivilligt för djurhållare att använda elektronisk identifiering. Enligt ett sådant frivilligt system skulle elektronisk identifiering väljas av djurhållare som sannolikt skulle gynnas ekonomiskt, medan andra djurhållare bör tillåtas att fortsätta identifiera sina djur med hjälp av två konventionella öronmärken. |
| --- | --- |

(16)

Att göra elektronisk identifiering obligatorisk i hela unionen skulle kunna få negativa ekonomiska konsekvenser för vissa aktörer. Det är därför lämpligt att när elektronisk identifiering blivit en officiell identifieringsmetod, bör det vara frivilligt för djurhållare att använda elektronisk identifiering. Enligt ett sådant frivilligt system skulle elektronisk identifiering väljas av djurhållare som sannolikt skulle gynnas ekonomiskt, medan andra djurhållare bör tillåtas att fortsätta identifiera sina djur med hjälp av två konventionella öronmärken.

| (17) | Medlemsstaterna har mycket olika djurhållningssystem, produktionsmetoder och branschorganisationer. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att göra elektronisk identifiering obligatorisk först när de bedömer det vara lämpligt med beaktande av alla dessa faktorer inbegripet konsekvenserna för småbrukare, och efter samråd med de organisationer som företräder nötköttssektorn. Vid handel med djur inom unionen bör skyldigheten att elektroniskt identifiera ett nötkreatur vila på den medlemsstat som gjort elektronisk identifiering obligatorisk på sitt territorium. Detta bör inte innebära att den medlemsstaten är skyldig att på nytt identifiera djur som redan blivit elektroniskt identifierade i avsändningsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

(17)

Medlemsstaterna har mycket olika djurhållningssystem, produktionsmetoder och branschorganisationer. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att göra elektronisk identifiering obligatorisk först när de bedömer det vara lämpligt med beaktande av alla dessa faktorer inbegripet konsekvenserna för småbrukare, och efter samråd med de organisationer som företräder nötköttssektorn. Vid handel med djur inom unionen bör skyldigheten att elektroniskt identifiera ett nötkreatur vila på den medlemsstat som gjort elektronisk identifiering obligatorisk på sitt territorium. Detta bör inte innebära att den medlemsstaten är skyldig att på nytt identifiera djur som redan blivit elektroniskt identifierade i avsändningsmedlemsstaten.

| (18) | Djur och kött som förs in till unionen från tredjeländer bör omfattas av identifierings- och spårbarhetskrav som ger en lika hög skyddsnivå. |
| --- | --- |

(18)

Djur och kött som förs in till unionen från tredjeländer bör omfattas av identifierings- och spårbarhetskrav som ger en lika hög skyddsnivå.

| (19) | För levande djur som importeras till unionen från tredjeländer bör samma identifieringskrav gälla vid ankomsten som för djur som är födda i unionen. |
| --- | --- |

(19)

För levande djur som importeras till unionen från tredjeländer bör samma identifieringskrav gälla vid ankomsten som för djur som är födda i unionen.

| (20) | De två officiella identifieringsmärken som tilldelats ett djur bör ha samma identitetskod. Under anpassningsfasen, när elektronisk identifiering börjar användas som officiellt identifieringsmärke, kan det dock inte uteslutas att uppbyggnaden av ett djurs ursprungliga identitetskod är förenad med tekniska begränsningar som förhindrar att koden överförs till en elektronisk identifierare. Detta kan inträffa om djurens nuvarande identitetskoder har sifferkombinationer som förhindrar att koden överförs till ett elektroniskt format. Därför bör särskilda undantag föreskrivas under en övergångsperiod, så att elektroniska identifierare kan användas även för dessa djur, förutsatt att det säkerställs att djuren kan spåras fullständigt och att de kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där de föddes. |
| --- | --- |

(20)

De två officiella identifieringsmärken som tilldelats ett djur bör ha samma identitetskod. Under anpassningsfasen, när elektronisk identifiering börjar användas som officiellt identifieringsmärke, kan det dock inte uteslutas att uppbyggnaden av ett djurs ursprungliga identitetskod är förenad med tekniska begränsningar som förhindrar att koden överförs till en elektronisk identifierare. Detta kan inträffa om djurens nuvarande identitetskoder har sifferkombinationer som förhindrar att koden överförs till ett elektroniskt format. Därför bör särskilda undantag föreskrivas under en övergångsperiod, så att elektroniska identifierare kan användas även för dessa djur, förutsatt att det säkerställs att djuren kan spåras fullständigt och att de kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där de föddes.

| (21) | Enligt förordning (EG) nr 1760/2000 ska den behöriga myndigheten utfärda ett pass för varje djur som ska identifieras i enlighet med den förordningen. Detta orsakar medlemsstaterna en betydande administrativ börda. Medlemsstaternas behöriga myndigheter är skyldiga att upprätta en databas i enlighet med artiklarna 14 och 18 i rådets direktiv 64/432/EEG (5). Eftersom det föreskrivits full driftsduglighet för dessa databaser efter den 31 december 1999 bör de säkerställa en tillräcklig spårbarhet vid förflyttningar av nötkreatur inom länderna. Pass bör därför endast utfärdas för djur som är avsedda för handel inom unionen. Denna förordning bör dock inte utesluta nationella bestämmelser för utfärdande av djurpass som inte är avsedda för handel inom unionen. |
| --- | --- |

(21)

Enligt förordning (EG) nr 1760/2000 ska den behöriga myndigheten utfärda ett pass för varje djur som ska identifieras i enlighet med den förordningen. Detta orsakar medlemsstaterna en betydande administrativ börda. Medlemsstaternas behöriga myndigheter är skyldiga att upprätta en databas i enlighet med artiklarna 14 och 18 i rådets direktiv 64/432/EEG (5). Eftersom det föreskrivits full driftsduglighet för dessa databaser efter den 31 december 1999 bör de säkerställa en tillräcklig spårbarhet vid förflyttningar av nötkreatur inom länderna. Pass bör därför endast utfärdas för djur som är avsedda för handel inom unionen. Denna förordning bör dock inte utesluta nationella bestämmelser för utfärdande av djurpass som inte är avsedda för handel inom unionen.

| (22) | Bovex, som är ett pilotprojekt för utbyte av pass för nötkreatur mellan medlemsstaterna, inrättades av kommissionen för att underlätta utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna och samtidigt säkerställa spårbarheten för djur i samband med förflyttningar av dem inom unionen. Så snart utbytet av uppgifter mellan de nationella databaserna är fullt fungerande, bör kravet på utfärdande av djurpass i pappersform inte längre vara tillämpligt på djur som är avsedda för förflyttningar inom unionen. Detta bör bidra till att minska medlemsstaternas och de ekonomiska aktörernas administrativa börda. |
| --- | --- |

(22)

Bovex, som är ett pilotprojekt för utbyte av pass för nötkreatur mellan medlemsstaterna, inrättades av kommissionen för att underlätta utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna och samtidigt säkerställa spårbarheten för djur i samband med förflyttningar av dem inom unionen. Så snart utbytet av uppgifter mellan de nationella databaserna är fullt fungerande, bör kravet på utfärdande av djurpass i pappersform inte längre vara tillämpligt på djur som är avsedda för förflyttningar inom unionen. Detta bör bidra till att minska medlemsstaternas och de ekonomiska aktörernas administrativa börda.

| (23) | I avdelning II avsnitt II i förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs bestämmelser för ett system för frivillig märkning av nötkött enligt vilka vissa märkningsspecifikationer ska godkännas av den behöriga myndigheten i berörda medlemsstaten. Den administrativa börda och de kostnader som uppstår för medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna vid tillämpningen av detta system står inte i proportion till fördelarna med systemet. Eftersom ny lagstiftning trätt i kraft sedan den förordningen antogs behövs inte längre några särskilda bestämmelser för ett system för frivillig märkning och de bör därför utgå. Detta ska dock inte påverka aktörernas rätt att med hjälp av frivillig märkning upplysa konsumenterna om köttets egenskaper, och inte heller konsumenternas rätt att få information om nötkött som kan verifieras. Liksom för alla andra slag av kött bör livsmedelsinformation som går utöver obligatorisk märkning alltså följa den gällande övergripande lagstiftningen, däribland Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (6). |
| --- | --- |

(23)

I avdelning II avsnitt II i förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs bestämmelser för ett system för frivillig märkning av nötkött enligt vilka vissa märkningsspecifikationer ska godkännas av den behöriga myndigheten i berörda medlemsstaten. Den administrativa börda och de kostnader som uppstår för medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna vid tillämpningen av detta system står inte i proportion till fördelarna med systemet. Eftersom ny lagstiftning trätt i kraft sedan den förordningen antogs behövs inte längre några särskilda bestämmelser för ett system för frivillig märkning och de bör därför utgå. Detta ska dock inte påverka aktörernas rätt att med hjälp av frivillig märkning upplysa konsumenterna om köttets egenskaper, och inte heller konsumenternas rätt att få information om nötkött som kan verifieras. Liksom för alla andra slag av kött bör livsmedelsinformation som går utöver obligatorisk märkning alltså följa den gällande övergripande lagstiftningen, däribland Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (6).

| (24) | För att förebygga risken för bedrägerier i samband med märkning av kött och för att skydda de europeiska konsumenterna bör den tillämpliga övervakningen och de tillämpliga sanktionerna ha en tillräckligt avskräckande verkan. |
| --- | --- |

(24)

För att förebygga risken för bedrägerier i samband med märkning av kött och för att skydda de europeiska konsumenterna bör den tillämpliga övervakningen och de tillämpliga sanktionerna ha en tillräckligt avskräckande verkan.

| (25) | I enlighet med förordning (EU) nr 1169/2011 lade kommissionen fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om den obligatoriska uppgiften om ursprungsland eller härkomstplats för kött som används som ingrediens. Den rapporten skulle vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag för att öka insynen i hela köttkedjan och bättre informera de europeiska konsumenterna. Med tanke på den senaste tidens problem med märkning av köttprodukter och att dessa problem har påverkat livsmedelskedjans funktion förväntade sig Europaparlamentet och rådet att rapporten skulle antas snarast möjligt under andra halvåret av 2013 och den antogs slutligen den 17 december 2013. |
| --- | --- |

(25)

I enlighet med förordning (EU) nr 1169/2011 lade kommissionen fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om den obligatoriska uppgiften om ursprungsland eller härkomstplats för kött som används som ingrediens. Den rapporten skulle vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag för att öka insynen i hela köttkedjan och bättre informera de europeiska konsumenterna. Med tanke på den senaste tidens problem med märkning av köttprodukter och att dessa problem har påverkat livsmedelskedjans funktion förväntade sig Europaparlamentet och rådet att rapporten skulle antas snarast möjligt under andra halvåret av 2013 och den antogs slutligen den 17 december 2013.

| (26) | Som en följd av Lissabonfördragets ikraftträdande måste de befogenheter som har tilldelats kommissionen enligt förordning (EG) nr 1760/2000 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
| --- | --- |

(26)

Som en följd av Lissabonfördragets ikraftträdande måste de befogenheter som har tilldelats kommissionen enligt förordning (EG) nr 1760/2000 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

| (27) | I syfte att säkerställa tillämpningen av de nödvändiga bestämmelserna för att identifieringen och registreringen av samt spårbarheten för nötkreatur och nötkött ska fungera smidigt, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på alternativa identifieringsmärken för nötkreatur, de särskilda omständigheter då medlemsstaterna har rätt att förlänga de maximala tidsfristerna för anbringande av identifieringsmärken, data som ska utbytas mellan medlemsstaternas databaser, maximal tidsfrist för vissa rapporteringsskyldigheter, krav på identifieringsmärken, tillägg av identifieringsmärken till den förteckning som fastställs i bilaga I, bestämmelser om vilka uppgifter från databaserna som ska anges i djurpassen och i de individuella register som ska föras på alla anläggningar, identifiering och registrering av förflyttningar av nötkreatur för årstidsbundet bete, inklusive fäbodsdrift, bestämmelser om märkning av vissa produkter som bör vara likvärdiga med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1760/2000, märkningsbestämmelser avseende förenklad framställning av ursprungsmärkningen om djuret uppehållit sig en mycket kort tid i en medlemsstat eller ett tredjeland där det fötts eller slaktats samt definitioner och krav avsedda att gälla för termer eller termkategorier som får användas på etiketten till färdigförpackat och fruset nötkött och kalvkött. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar dessa delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(27)

I syfte att säkerställa tillämpningen av de nödvändiga bestämmelserna för att identifieringen och registreringen av samt spårbarheten för nötkreatur och nötkött ska fungera smidigt, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på alternativa identifieringsmärken för nötkreatur, de särskilda omständigheter då medlemsstaterna har rätt att förlänga de maximala tidsfristerna för anbringande av identifieringsmärken, data som ska utbytas mellan medlemsstaternas databaser, maximal tidsfrist för vissa rapporteringsskyldigheter, krav på identifieringsmärken, tillägg av identifieringsmärken till den förteckning som fastställs i bilaga I, bestämmelser om vilka uppgifter från databaserna som ska anges i djurpassen och i de individuella register som ska föras på alla anläggningar, identifiering och registrering av förflyttningar av nötkreatur för årstidsbundet bete, inklusive fäbodsdrift, bestämmelser om märkning av vissa produkter som bör vara likvärdiga med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1760/2000, märkningsbestämmelser avseende förenklad framställning av ursprungsmärkningen om djuret uppehållit sig en mycket kort tid i en medlemsstat eller ett tredjeland där det fötts eller slaktats samt definitioner och krav avsedda att gälla för termer eller termkategorier som får användas på etiketten till färdigförpackat och fruset nötkött och kalvkött. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar dessa delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (28) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 1760/2000 i fråga om registrering av anläggningar som använder sig av alternativa identifieringsmärken, tekniska egenskaper och detaljerade förfaranden för utbyte av data mellan medlemsstaternas databaser, erkännande av att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt, identifieringsmärkenas format och utformning, tekniska förfaranden och standarder för genomförande av elektronisk identifiering, bestämmelser om identitetskodens uppbyggnad samt maximal storlek på och sammansättning av vissa grupper av djur, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7). |
| --- | --- |

(28)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 1760/2000 i fråga om registrering av anläggningar som använder sig av alternativa identifieringsmärken, tekniska egenskaper och detaljerade förfaranden för utbyte av data mellan medlemsstaternas databaser, erkännande av att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt, identifieringsmärkenas format och utformning, tekniska förfaranden och standarder för genomförande av elektronisk identifiering, bestämmelser om identitetskodens uppbyggnad samt maximal storlek på och sammansättning av vissa grupper av djur, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7).

| (29) | Genomförandet av denna förordning bör övervakas. Kommissionen bör därför, senast fem år efter denna förordnings ikraftträdande när det gäller bestämmelserna om frivillig märkning av nötkött och nio år när det gäller bestämmelserna om elektronisk identifiering, lägga fram två rapporter för Europaparlamentet och rådet, både om genomförandet av denna förordning och om de tekniska och ekonomiska möjligheterna att införa obligatorisk elektronisk identifiering överallt i unionen. Rapporterna bör vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

(29)

Genomförandet av denna förordning bör övervakas. Kommissionen bör därför, senast fem år efter denna förordnings ikraftträdande när det gäller bestämmelserna om frivillig märkning av nötkött och nio år när det gäller bestämmelserna om elektronisk identifiering, lägga fram två rapporter för Europaparlamentet och rådet, både om genomförandet av denna förordning och om de tekniska och ekonomiska möjligheterna att införa obligatorisk elektronisk identifiering överallt i unionen. Rapporterna bör vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.

| (30) | Förordning (EG) nr 1760/2000 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(30)

Förordning (EG) nr 1760/2000 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1760/2000 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 1.2 ska andra meningen utgå. |
| --- | --- |

1.

I artikel 1.2 ska andra meningen utgå.

| 2. | I artikel 2 ska första strecksatsen ersättas med följande:
  ”—   djur: ett nötkreatur i den mening som avses i artikel 2.2 b och c i direktiv 64/432/EEG, inklusive djur som deltar i kultur- eller tävlingsevenemang.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 2 ska första strecksatsen ersättas med följande:

”—   djur: ett nötkreatur i den mening som avses i artikel 2.2 b och c i direktiv 64/432/EEG, inklusive djur som deltar i kultur- eller tävlingsevenemang.”

| 3. | I artikel 3 första stycket ska led a ersättas med följande:






  ”a) | Identifieringsmärken för individuell identifiering av djur.” |
| --- | --- | --- |

3.

I artikel 3 första stycket ska led a ersättas med följande:

”a)

Identifieringsmärken för individuell identifiering av djur.”

| 4. | Artikel 4 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 4
  Skyldighet att identifiera djur
  1.   Alla djur på en anläggning ska identifieras med hjälp av minst två identifieringsmärken som förtecknas i bilaga I, följer de bestämmelser som antagits i enlighet med punkt 3 och som godkänts av den behöriga myndigheten. Minst ett av identifieringsmärkena ska vara synligt och ha en synlig identitetskod.
  Första stycket ska inte gälla för djur som är födda före den 1 januari 1998 och som inte är avsedda för handel inom unionen. Dessa djur ska identifieras med hjälp av minst ett identifieringsmärke.
  För att säkerställa anpassningen till teknikens framsteg ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på tillägg av identifieringsmärken till den förteckning som fastställs i bilaga I och samtidigt se till att de är kompatibla.
  Identifieringsmärkena ska tilldelas anläggningen, delas ut och anbringas på djuren enligt ett förfarande som den behöriga myndigheten fastställt.
  De två identifieringsmärken godkända i enlighet med de delegerade akter och genomförandeakter som antagits med stöd av punkt 3 och denna punkt och som anbringas på ett djur ska ha samma unika identitetskod, genom vilken det är möjligt att, tillsammans med registreringen av djuren, identifiera varje djur individuellt samt den anläggning där det föddes.
  2.   Genom undantag från punkt 1 får den berörda medlemsstaten, om de tecken som bildar djurets identitetskod är sådana att det inte går att anbringa en elektronisk identifierare med samma unika identitetskod, tillåta att det andra identifieringsmärket, under behörig myndighets övervakning, har en annan kod, förutsatt att vart och ett av följande villkor har uppfyllts:






  a) | Djuret fötts innan de genomförandeakter som avses i punkt 3 andra stycket c trätt i kraft. |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

Skyldighet att identifiera djur

1.   Alla djur på en anläggning ska identifieras med hjälp av minst två identifieringsmärken som förtecknas i bilaga I, följer de bestämmelser som antagits i enlighet med punkt 3 och som godkänts av den behöriga myndigheten. Minst ett av identifieringsmärkena ska vara synligt och ha en synlig identitetskod.

Första stycket ska inte gälla för djur som är födda före den 1 januari 1998 och som inte är avsedda för handel inom unionen. Dessa djur ska identifieras med hjälp av minst ett identifieringsmärke.

För att säkerställa anpassningen till teknikens framsteg ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på tillägg av identifieringsmärken till den förteckning som fastställs i bilaga I och samtidigt se till att de är kompatibla.

Identifieringsmärkena ska tilldelas anläggningen, delas ut och anbringas på djuren enligt ett förfarande som den behöriga myndigheten fastställt.

De två identifieringsmärken godkända i enlighet med de delegerade akter och genomförandeakter som antagits med stöd av punkt 3 och denna punkt och som anbringas på ett djur ska ha samma unika identitetskod, genom vilken det är möjligt att, tillsammans med registreringen av djuren, identifiera varje djur individuellt samt den anläggning där det föddes.

2.   Genom undantag från punkt 1 får den berörda medlemsstaten, om de tecken som bildar djurets identitetskod är sådana att det inte går att anbringa en elektronisk identifierare med samma unika identitetskod, tillåta att det andra identifieringsmärket, under behörig myndighets övervakning, har en annan kod, förutsatt att vart och ett av följande villkor har uppfyllts:

a)

Djuret fötts innan de genomförandeakter som avses i punkt 3 andra stycket c trätt i kraft.

| b) | Fullständig spårbarhet säkerställs. |
| --- | --- |

b)

Fullständig spårbarhet säkerställs.

| c) | Djuret kan identifieras individuellt, inklusive anläggningen där det fötts. |
| --- | --- |

c)

Djuret kan identifieras individuellt, inklusive anläggningen där det fötts.

| d) | Djuret är inte avsett för handel inom unionen. |
| --- | --- |

d)

Djuret är inte avsett för handel inom unionen.

3.   För att säkerställa adekvat spårbarhet och anpassning till teknikens framsteg, samt optimal funktion för identifieringssystemet ska kommissionen anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på kraven på de identifieringsmärken som fastställs i bilaga I samt de övergångsåtgärder som krävs för införandet av ett särskilt identifieringsmärke.

Utgående från relevanta ISO-standarder eller andra internationella tekniska standarder som antagits av erkända internationella standardiseringsorganisationer, då sådana internationella standarder åtminstone kan garantera en högre säkerhets- och prestandanivå än ISO-standarder, ska kommissionen genom genomförandeakter fastställa nödvändiga bestämmelser för

| a) | formatet på och utformningen av identifieringsmärkena, |
| --- | --- |

a)

formatet på och utformningen av identifieringsmärkena,

| b) | tekniska förfaranden för elektronisk identifiering av nötkreatur, och |
| --- | --- |

b)

tekniska förfaranden för elektronisk identifiering av nötkreatur, och

| c) | identitetskodens uppbyggnad. |
| --- | --- |

c)

identitetskodens uppbyggnad.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.

4.   Från och med den 18 juli 2019 ska medlemsstaterna säkerställa att den infrastruktur finns som behövs för att djur, i enlighet med denna förordning, ska kunna identifieras med hjälp av en elektronisk identifierare som officiellt identitetsmärke.

Från och med den 18 juli 2019 får medlemsstaterna införa nationella bestämmelser om obligatorisk användning av en elektronisk identifierare som ett av de två identifieringsmärken som föreskrivs i punkt 1.

Medlemsstater som utnyttjar möjligheten enligt andra stycket ska delge kommissionen texten i de nationella bestämmelserna om detta och göra denna information tillgänglig på internet. Kommissionen ska hjälpa medlemsstaterna att göra denna information tillgänglig för allmänheten genom att på sin internetsida lägga ut länkar till medlemsstaternas relevanta internetsidor.

5.   Genom undantag från punkt 1 får nötkreatur som är avsedda för andra kultur- eller tävlingsevenemang än mässor och utställningar förses med alternativa identifieringsmärken som motsvarar identifieringsstandarder som är likvärdiga med dem som föreskrivs i punkt 1.

Anläggningar som använder sig av de alternativa identifieringsmärken som avses i första stycket ska registreras i den databas som föreskrivs i artikel 5.

Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de nödvändiga bestämmelserna för denna registrering. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.

För att säkerställa spårbarhet med utgångspunkt i identifieringsstandarder som är likvärdiga med dem som föreskrivs i punkt 1 ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b i fråga om kraven på de alternativa identifieringsmärken som avses i första stycket, inbegripet övergångsåtgärder för införandet av dem.

Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa bestämmelserna för formatet på och utformningen av de alternativa identifieringsmärken som avses i första stycket, inbegripet övergångsbestämmelser som är nödvändiga för införandet av dem. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.

6.   Medlemsstaterna ska meddela varandra och kommissionen en modell till det identifieringsmärke som används inom deras territorium. De ska göra denna information tillgänglig på internet. Kommissionen ska hjälpa medlemsstaterna att göra denna information tillgänglig för allmänheten genom att på sin internetsida lägga ut länkarna till medlemsstaternas internetsidor.”

| 5. | Följande artiklar ska införas:
  ”Artikel 4a
  Tidsfrist för anbringande av identifieringsmärken
  1.   De identifieringsmärken som föreskrivs i artikel 4.1 ska anbringas på djuret innan en maximal tidsfrist löper ut som ska fastställas av den medlemsstat där djuret föddes. Den maximala tidsfristen ska beräknas från dagen för djurets födelse och får inte överstiga 20 dagar.
  Denna tidsfrist får, med avvikelse från första stycket, förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse för det andra identifieringsmärket, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.
  Inget djur får lämna den anläggning där det föddes innan de två identifieringsmärkena anbringats på det djuret.
  2.   För att möjliggöra anbringande av identifieringsmärkena under särskilda omständigheter som innebär praktiska svårigheter ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att fastställa de särskilda omständigheter under vilka medlemsstaterna får förlänga de maximala frister för anbringande av identifieringsmärken som föreskrivs i punkt 1 första och andra styckena. Medlemsstater ska underrätta kommissionen varje gång de utnyttjar denna möjlighet.
  Artikel 4b
  Identifiering av djur från tredjeländer
  1.   Djur som omfattas av veterinärkontroller av djur som förs in till unionen från ett tredjeland enligt direktiv 91/496/EEG och som är avsedda för en anläggning på unionens territorium ska på bestämmelseanläggningen identifieras genom de identifieringsmärken som föreskrivs i artikel 4.1.
  Den ursprungliga identifiering som anbringats på djur i ursprungstredjelandet ska registreras i den databas som föreskrivs i artikel 5 tillsammans med den unika identitetskoden för de identifieringsmärken som tilldelats djuren i bestämmelsemedlemsstaten.
  Första stycket ska inte gälla för djur som är avsedda direkt för ett slakteri i en medlemsstat, förutsatt att djuren slaktas inom 20 dagar efter veterinärkontrollerna enligt direktiv 91/496/EEG.
  2.   De identifieringsmärken för djur som avses i artikel 4.1 ska anbringas inom en maximal tidsfrist som ska fastställas av den medlemsstat där bestämmelseanläggningen är belägen. Den fristen får inte överstiga 20 dagar efter de veterinärkontroller som avses i punkt 1.
  Denna frist får för det andra identifieringsmärket med avvikelse från första stycket förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.
  Under alla omständigheter ska de två identifieringsmärkena som avses i artikel 4.1 första stycket anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.
  3.   Om bestämmelseanläggningen är belägen i en medlemsstat som har infört nationella bestämmelser enligt artikel 4.4 andra stycket om obligatorisk användning av en elektronisk identifierare, ska djuren identifieras med den elektroniska identifieraren på bestämmelseanläggningen i unionen inom en frist som ska fastställas av bestämmelsemedlemsstaten. Den fristen får inte överstiga 20 dagar efter de veterinärkontroller som avses i punkt 1.
  Denna frist får, med avvikelse från första stycket, för det andra identifieringsmärket förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.
  Under alla omständigheter ska den elektroniska identifieraren anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.
  Artikel 4c
  Identifiering av djur som förflyttas från en medlemsstat till en annan
  1.   Djur som förflyttas från en medlemsstat till en annan ska behålla de ursprungliga identifieringsmärken som anbringats på dem enligt artikel 4.1.
  Genom undantag från första stycket, med början från och med den 18 juli 2019, får bestämmelsemedlemsstatens behöriga myndighet dock tillåta






  a) | att det ena identifieringsmärket ersätts med en elektronisk identifierare, utan att djurets ursprungliga unika identitetskod förändras, |
| --- | --- | --- |

5.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 4a

Tidsfrist för anbringande av identifieringsmärken

1.   De identifieringsmärken som föreskrivs i artikel 4.1 ska anbringas på djuret innan en maximal tidsfrist löper ut som ska fastställas av den medlemsstat där djuret föddes. Den maximala tidsfristen ska beräknas från dagen för djurets födelse och får inte överstiga 20 dagar.

Denna tidsfrist får, med avvikelse från första stycket, förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse för det andra identifieringsmärket, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.

Inget djur får lämna den anläggning där det föddes innan de två identifieringsmärkena anbringats på det djuret.

2.   För att möjliggöra anbringande av identifieringsmärkena under särskilda omständigheter som innebär praktiska svårigheter ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att fastställa de särskilda omständigheter under vilka medlemsstaterna får förlänga de maximala frister för anbringande av identifieringsmärken som föreskrivs i punkt 1 första och andra styckena. Medlemsstater ska underrätta kommissionen varje gång de utnyttjar denna möjlighet.

Artikel 4b

Identifiering av djur från tredjeländer

1.   Djur som omfattas av veterinärkontroller av djur som förs in till unionen från ett tredjeland enligt direktiv 91/496/EEG och som är avsedda för en anläggning på unionens territorium ska på bestämmelseanläggningen identifieras genom de identifieringsmärken som föreskrivs i artikel 4.1.

Den ursprungliga identifiering som anbringats på djur i ursprungstredjelandet ska registreras i den databas som föreskrivs i artikel 5 tillsammans med den unika identitetskoden för de identifieringsmärken som tilldelats djuren i bestämmelsemedlemsstaten.

Första stycket ska inte gälla för djur som är avsedda direkt för ett slakteri i en medlemsstat, förutsatt att djuren slaktas inom 20 dagar efter veterinärkontrollerna enligt direktiv 91/496/EEG.

2.   De identifieringsmärken för djur som avses i artikel 4.1 ska anbringas inom en maximal tidsfrist som ska fastställas av den medlemsstat där bestämmelseanläggningen är belägen. Den fristen får inte överstiga 20 dagar efter de veterinärkontroller som avses i punkt 1.

Denna frist får för det andra identifieringsmärket med avvikelse från första stycket förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.

Under alla omständigheter ska de två identifieringsmärkena som avses i artikel 4.1 första stycket anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.

3.   Om bestämmelseanläggningen är belägen i en medlemsstat som har infört nationella bestämmelser enligt artikel 4.4 andra stycket om obligatorisk användning av en elektronisk identifierare, ska djuren identifieras med den elektroniska identifieraren på bestämmelseanläggningen i unionen inom en frist som ska fastställas av bestämmelsemedlemsstaten. Den fristen får inte överstiga 20 dagar efter de veterinärkontroller som avses i punkt 1.

Denna frist får, med avvikelse från första stycket, för det andra identifieringsmärket förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling.

Under alla omständigheter ska den elektroniska identifieraren anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.

Artikel 4c

Identifiering av djur som förflyttas från en medlemsstat till en annan

1.   Djur som förflyttas från en medlemsstat till en annan ska behålla de ursprungliga identifieringsmärken som anbringats på dem enligt artikel 4.1.

Genom undantag från första stycket, med början från och med den 18 juli 2019, får bestämmelsemedlemsstatens behöriga myndighet dock tillåta

a)

att det ena identifieringsmärket ersätts med en elektronisk identifierare, utan att djurets ursprungliga unika identitetskod förändras,

| b) | att båda identifieringsmärkena ersätts med två nya identifieringsmärken, som båda ska ha samma nya unika identitetskod. Detta undantag får tillämpas under fem år efter den 18 juli 2019, om de tecken som bildar identitetskoden på ett djurs konventionella öronmärke är sådana att det inte går att anbringa en elektronisk identifierare med samma unika identitetskod, förutsatt att djuret fötts före den dag då de genomförandeakter som avses i artikel 4.3 andra stycket c trätt i kraft. |
| --- | --- |

b)

att båda identifieringsmärkena ersätts med två nya identifieringsmärken, som båda ska ha samma nya unika identitetskod. Detta undantag får tillämpas under fem år efter den 18 juli 2019, om de tecken som bildar identitetskoden på ett djurs konventionella öronmärke är sådana att det inte går att anbringa en elektronisk identifierare med samma unika identitetskod, förutsatt att djuret fötts före den dag då de genomförandeakter som avses i artikel 4.3 andra stycket c trätt i kraft.

2.   Om bestämmelseanläggningen är belägen i en medlemsstat som har infört nationella bestämmelser om obligatorisk användning av en elektronisk identifierare, ska djuren identifieras med den elektroniska identifieraren senast på bestämmelseanläggningen inom en maximal tidsfrist som ska fastställas av den medlemsstat där bestämmelseanläggningen är belägen. Den maximala tidsfristen får inte överstiga 20 dagar från den dag då djuren anlände till bestämmelseanläggningen.

Denna frist får med avvikelse från första stycket för det andra identifieringsmärket förlängas upp till 60 dagar efter djurets födelse, av orsaker knutna till djurens fysiologiska utveckling. Under alla omständigheter ska den elektroniska identifieraren anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.

Under alla omständigheter ska den elektroniska identifieraren anbringas på djuren innan de lämnar bestämmelseanläggningen.

Första stycket ska dock inte gälla för djur som är avsedda direkt för ett slakteri beläget i den medlemsstat som har infört nationella bestämmelser om obligatorisk användning av en elektronisk identifierare.

Artikel 4d

Avlägsnande, ändring eller utbyte av identifieringsmärken

Inga identifieringsmärken får tas bort, ändras eller bytas ut utan den behöriga myndighetens tillstånd. Tillstånd får endast ges om avlägsnandet, ändringen eller utbytet inte äventyrar djurets spårbarhet och om djuret kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där det föddes.

Varje gång en identitetskod ersätts ska detta registreras i den databas som föreskrivs i artikel 5, tillsammans med den unika identitetskoden på djurets ursprungliga identifieringsmärke.”

| 6. | Artikel 5 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 5
  Medlemsstaternas behöriga myndighet ska upprätta en databas i enlighet med artiklarna 14 och 18 i direktiv 64/432/EEG.
  Medlemsstaterna får utbyta elektroniska data mellan sina databaser från och med den dag då kommissionen erkänner att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt. Detta utbyte ska utföras på ett sådant sätt att dataskyddet garanteras och alla former av missbruk förhindras för att tillvarata djurhållarens intressen.
  För att säkerställa det elektroniska informationsutbytet mellan medlemsstater ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att fastställa bestämmelser om de data som ska utbytas mellan medlemsstaternas databaser.
  Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de tekniska villkoren och förutsättningarna för detta utbyte och erkänna att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.” |
| --- | --- |

6.

Artikel 5 ska ersättas med följande:

”Artikel 5

Medlemsstaternas behöriga myndighet ska upprätta en databas i enlighet med artiklarna 14 och 18 i direktiv 64/432/EEG.

Medlemsstaterna får utbyta elektroniska data mellan sina databaser från och med den dag då kommissionen erkänner att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt. Detta utbyte ska utföras på ett sådant sätt att dataskyddet garanteras och alla former av missbruk förhindras för att tillvarata djurhållarens intressen.

För att säkerställa det elektroniska informationsutbytet mellan medlemsstater ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att fastställa bestämmelser om de data som ska utbytas mellan medlemsstaternas databaser.

Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de tekniska villkoren och förutsättningarna för detta utbyte och erkänna att systemet för datautbyte är fullt driftsdugligt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.”

| 7. | Artikel 6 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 6
  1.   Om en medlemsstat inte utbyter elektroniska data med andra medlemsstater inom ramen för det system för elektroniskt utbyte som avses i artikel 5, gäller följande:






  a) | Den behöriga myndigheten i den medlemsstaten ska för varje djur som är avsett för handel inom unionen utfärda ett pass som bygger på uppgifterna i den medlemsstatens databas. |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 6 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

1.   Om en medlemsstat inte utbyter elektroniska data med andra medlemsstater inom ramen för det system för elektroniskt utbyte som avses i artikel 5, gäller följande:

a)

Den behöriga myndigheten i den medlemsstaten ska för varje djur som är avsett för handel inom unionen utfärda ett pass som bygger på uppgifterna i den medlemsstatens databas.

| b) | Varje djur för vilket pass utfärdats ska åtföljas av det passet när det förflyttas från en medlemsstat till en annan. |
| --- | --- |

b)

Varje djur för vilket pass utfärdats ska åtföljas av det passet när det förflyttas från en medlemsstat till en annan.

| c) | När djuret anländer till bestämmelseanläggningen ska det pass som åtföljer djuret överlämnas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där bestämmelseanläggningen är belägen. |
| --- | --- |

c)

När djuret anländer till bestämmelseanläggningen ska det pass som åtföljer djuret överlämnas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där bestämmelseanläggningen är belägen.

2.   För att det ska gå att spåra förflyttningarna av ett djur tillbaka till ursprungsanläggningen, belägen i en medlemsstat, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b för att fastställa bestämmelser om vilka uppgifter från databasen som ska tas med i djurpasset, inklusive de övergångsåtgärder som krävs för att införa dem.”

| 8. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 6a
  Denna förordning ska inte hindra en medlemsstat att ha nationella bestämmelser för utfärdande av djurpass som inte är avsedda för handel inom unionen.” |
| --- | --- |

8.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 6a

Denna förordning ska inte hindra en medlemsstat att ha nationella bestämmelser för utfärdande av djurpass som inte är avsedda för handel inom unionen.”

| 9. | Artikel 7 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ändras på följande sätt:






  i) | Andra strecksatsen ska ersättas med följande:






  ”— | till den behöriga myndigheten rapportera alla förflyttningar till och från anläggningen och alla djur som föds och dör på anläggningen tillsammans med det datum då dessa händelser inträffade inom en maximal tidsfrist som den berörda medlemsstaten fastställt. Den maximala tidsfristen ska vara minst tre dagar och inte mer än sju dagar efter en av dessa händelser. Medlemsstaterna kan begära att kommissionen förlänger den maximala tidsfristen på sju dagar.” |
| --- | --- | --- | --- | --- |

9.

Artikel 7 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ändras på följande sätt:

i)

Andra strecksatsen ska ersättas med följande:

”—

till den behöriga myndigheten rapportera alla förflyttningar till och från anläggningen och alla djur som föds och dör på anläggningen tillsammans med det datum då dessa händelser inträffade inom en maximal tidsfrist som den berörda medlemsstaten fastställt. Den maximala tidsfristen ska vara minst tre dagar och inte mer än sju dagar efter en av dessa händelser. Medlemsstaterna kan begära att kommissionen förlänger den maximala tidsfristen på sju dagar.”

| ii) | Följande stycke ska läggas till:
  ”För att kunna ta hänsyn till praktiska svårigheter i undantagsfall ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b för att fastställa under vilka exceptionella omständigheter medlemsstaterna får förlänga den maximala tidsfrist på sju dagar som föreskrivs i första stycket andra strecksatsen samt förlängningens maximala längd, som inte får överstiga 14 dagar efter tidsfristen på sju dagar som avses i första stycket andra strecksatsen.” |
| --- | --- |

ii)

Följande stycke ska läggas till:

”För att kunna ta hänsyn till praktiska svårigheter i undantagsfall ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b för att fastställa under vilka exceptionella omständigheter medlemsstaterna får förlänga den maximala tidsfrist på sju dagar som föreskrivs i första stycket andra strecksatsen samt förlängningens maximala längd, som inte får överstiga 14 dagar efter tidsfristen på sju dagar som avses i första stycket andra strecksatsen.”

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:
  ”2.   För att nötkreatur som förs ut på årstidsbundet bete adekvat och effektivt ska kunna spåras ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på sådana medlemsstater eller delar av medlemsstater där särskilda bestämmelser om årstidsbundet bete ska gälla, inklusive längsta frister, särskilda skyldigheter för djurhållarna och bestämmelser om registrering av anläggningarna och av nötkreaturens förflyttningar, inklusive övergångsåtgärder för införandet av dem.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.   För att nötkreatur som förs ut på årstidsbundet bete adekvat och effektivt ska kunna spåras ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på sådana medlemsstater eller delar av medlemsstater där särskilda bestämmelser om årstidsbundet bete ska gälla, inklusive längsta frister, särskilda skyldigheter för djurhållarna och bestämmelser om registrering av anläggningarna och av nötkreaturens förflyttningar, inklusive övergångsåtgärder för införandet av dem.”

| c) | Följande punkter ska läggas till:
  ”5.   Genom undantag från punkt 4 ska det vara frivilligt att föra ett register för djurhållare som






  a) | har tillgång till den databas som föreskrivs i artikel 5 och som redan innehåller de uppgifter som registret ska innehålla, och |
| --- | --- | --- |

c)

Följande punkter ska läggas till:

”5.   Genom undantag från punkt 4 ska det vara frivilligt att föra ett register för djurhållare som

a)

har tillgång till den databas som föreskrivs i artikel 5 och som redan innehåller de uppgifter som registret ska innehålla, och

| b) | inför, eller låter införa, aktuella uppgifter direkt i den databas som föreskrivs i artikel 5. |
| --- | --- |

b)

inför, eller låter införa, aktuella uppgifter direkt i den databas som föreskrivs i artikel 5.

6.   För att informationen i de register som enligt denna artikel ska föras av djurhållarna ska vara exakt och tillförlitlig ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att fastställa de bestämmelser som behövs om vilken information som ska ingå i registren, inklusive övergångsbestämmelser för införandet av dem.”

| 10. | Artikel 8 ska utgå. |
| --- | --- |

10.

Artikel 8 ska utgå.

| 11. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 9a
  Utbildning
  Medlemsstaterna ska se till att personer som ansvarar för identifiering och registrering av djur har fått instruktioner och vägledning om de relevanta bestämmelserna i denna förordning och om de delegerade akter och genomförandeakter som kommissionen antagit vid tillämpningen av denna förordning.
  När de relevanta bestämmelserna ändras ska motsvarande information göras tillgänglig för de personer som avses i första stycket.
  Medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga kurser.
  Kommissionen ska underlätta utbyte av bästa praxis för att förbättra kvaliteten på information och utbildning runtom i unionen.” |
| --- | --- |

11.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 9a

Utbildning

Medlemsstaterna ska se till att personer som ansvarar för identifiering och registrering av djur har fått instruktioner och vägledning om de relevanta bestämmelserna i denna förordning och om de delegerade akter och genomförandeakter som kommissionen antagit vid tillämpningen av denna förordning.

När de relevanta bestämmelserna ändras ska motsvarande information göras tillgänglig för de personer som avses i första stycket.

Medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga kurser.

Kommissionen ska underlätta utbyte av bästa praxis för att förbättra kvaliteten på information och utbildning runtom i unionen.”

| 12. | Artikel 10 ska utgå. |
| --- | --- |

12.

Artikel 10 ska utgå.

| 13. | Artikel 12 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 12
  I denna avdelning avses med
  1.   nötkött: produkter som omfattas av KN-nummer 0201, 0202, 0206 10 95 och 0206 29 91,
  2.   märkning: fastsättandet av en etikett på ett enskilt köttstycke eller enskilda köttstycken eller deras förpackning eller, i fråga om produkter som inte är färdigförpackade, lämplig, skriftlig och väl synlig information som tillhandahålls konsumenten på försäljningsstället,
  3.   organisation: en grupp aktörer från samma eller olika delar av nötköttsbranschen,
  4.   malet kött: urbenat kött som har finfördelats genom malning och innehåller mindre än 1 % salt och omfattas av KN-nummer 0201, 0202, 0206 10 95 och 0206 29 91,
  5.   
  putsbitar
  : små bitar av kött som erkänts vara tjänliga som livsmedel och som enbart härrör från putsning vid urbening av slaktkroppar och/eller vid styckning av kött,
  6.   
  skuret kött
  : kött som har skurits i tärningar, skivor eller andra enskilda delar som inte kräver att aktören företar ytterligare styckning innan det köps av slutkonsumenten och som kan användas direkt av slutkonsumenten. Denna definition innefattar inte malet kött och putsbitar.” |
| --- | --- |

13.

Artikel 12 ska ersättas med följande:

”Artikel 12

I denna avdelning avses med

1.   nötkött: produkter som omfattas av KN-nummer 0201, 0202, 0206 10 95 och 0206 29 91,

2.   märkning: fastsättandet av en etikett på ett enskilt köttstycke eller enskilda köttstycken eller deras förpackning eller, i fråga om produkter som inte är färdigförpackade, lämplig, skriftlig och väl synlig information som tillhandahålls konsumenten på försäljningsstället,

3.   organisation: en grupp aktörer från samma eller olika delar av nötköttsbranschen,

4.   malet kött: urbenat kött som har finfördelats genom malning och innehåller mindre än 1 % salt och omfattas av KN-nummer 0201, 0202, 0206 10 95 och 0206 29 91,

5.   
  putsbitar
  : små bitar av kött som erkänts vara tjänliga som livsmedel och som enbart härrör från putsning vid urbening av slaktkroppar och/eller vid styckning av kött,

6.   
  skuret kött
  : kött som har skurits i tärningar, skivor eller andra enskilda delar som inte kräver att aktören företar ytterligare styckning innan det köps av slutkonsumenten och som kan användas direkt av slutkonsumenten. Denna definition innefattar inte malet kött och putsbitar.”

| 14. | Artikel 13 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 3 och 4 ska utgå. |
| --- | --- | --- |

14.

Artikel 13 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 3 och 4 ska utgå.

| b) | I punkt 5 a ska inledningsfrasen ersättas med följande:






  ”a) | Aktörer och organisationer ska även ange följande på etiketterna:” |
| --- | --- | --- |

b)

I punkt 5 a ska inledningsfrasen ersättas med följande:

”a)

Aktörer och organisationer ska även ange följande på etiketterna:”

| c) | Följande punkt ska läggas till:
  ”6.   För att undvika onödig upprepning i märkningen av nötkött av uppgiften om de medlemsstater eller tredjeländer där uppfödningen ägt rum ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på en förenklad framställning av ursprungsmärkningen om djuret uppehållit sig en mycket kort tid i den medlemsstat eller det tredjeland där det fötts eller slaktats.
  Kommissionen ska genom genomförandeakter anta bestämmelser om maximal storlek på och sammansättning av den grupp av djur som avses i punkterna 1 och 2 a, och därvid ta hänsyn till begränsningar för enhetligheten på de djurgrupper från vilka det skurna köttet och putsbitarna kommer. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.” |
| --- | --- |

c)

Följande punkt ska läggas till:

”6.   För att undvika onödig upprepning i märkningen av nötkött av uppgiften om de medlemsstater eller tredjeländer där uppfödningen ägt rum ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 22b med avseende på en förenklad framställning av ursprungsmärkningen om djuret uppehållit sig en mycket kort tid i den medlemsstat eller det tredjeland där det fötts eller slaktats.

Kommissionen ska genom genomförandeakter anta bestämmelser om maximal storlek på och sammansättning av den grupp av djur som avses i punkterna 1 och 2 a, och därvid ta hänsyn till begränsningar för enhetligheten på de djurgrupper från vilka det skurna köttet och putsbitarna kommer. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 23.2.”

| 15. | I artikel 14 ska fjärde stycket ersättas med följande:
  ”För att säkerställa överensstämmelse med de övergripande bestämmelserna om märkning i denna avdelning ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att, utgående från erfarenheterna med malet kött, fastställa bestämmelser som motsvarar bestämmelserna i de tre första styckena i den här artikeln för putsbitar av nötkött och skuret nötkött.” |
| --- | --- |

15.

I artikel 14 ska fjärde stycket ersättas med följande:

”För att säkerställa överensstämmelse med de övergripande bestämmelserna om märkning i denna avdelning ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b för att, utgående från erfarenheterna med malet kött, fastställa bestämmelser som motsvarar bestämmelserna i de tre första styckena i den här artikeln för putsbitar av nötkött och skuret nötkött.”

| 16. | Artikel 15 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 15
  Obligatorisk märkning av nötkött från tredjeländer
  Genom undantag från artikel 13 ska nötkött som importeras till unionen och för vilket inte alla de uppgifter som föreskrivs i artikel 13 är tillgängliga märkas med följande:
  ”Ursprung: utanför EU” och ”Slaktat i (tredjelandets namn)”.” |
| --- | --- |

16.

Artikel 15 ska ersättas med följande:

”Artikel 15

Obligatorisk märkning av nötkött från tredjeländer

Genom undantag från artikel 13 ska nötkött som importeras till unionen och för vilket inte alla de uppgifter som föreskrivs i artikel 13 är tillgängliga märkas med följande:

”Ursprung: utanför EU” och ”Slaktat i (tredjelandets namn)”.”

| 17. | Från och med den 13 december 2014 ska






  a) | rubriken till avsnitt II i avdelning II ersättas med ”frivillig märkning”, |
| --- | --- | --- |

17.

Från och med den 13 december 2014 ska

a)

rubriken till avsnitt II i avdelning II ersättas med ”frivillig märkning”,

| b) | artiklarna 16, 17 och 18 utgå, och |
| --- | --- |

b)

artiklarna 16, 17 och 18 utgå, och

| c) | följande artikel införas i avsnitt II i avdelning II:
  ”Artikel 15a
  Allmänna bestämmelser
  Annan livsmedelsinformation, utöver den som anges i artiklarna 13, 14 och 15, vilken tillagts på etiketterna av de aktörer eller organisationer som säljer nötkött ska vara objektiv, kunna verifieras av de behöriga myndigheterna och förstås av konsumenterna.
  Informationen ska följa den övergripande lagstiftningen om märkning och framför allt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (8).
  Om aktörer eller organisationer som säljer nötkött inte rättar sig efter de skyldigheter som avses i första och andra styckena ska den behöriga myndigheten tillämpa lämpliga sanktioner, enligt vad som fastställs i artikel 22.
  Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b med avseende på definitioner och krav avsedda att gälla för termer eller termkategorier som får användas på etiketten till färdigförpackat och fruset nötkött och kalvkött.

  (8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 Text av betydelse för EES (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).”" |
| --- | --- |

c)

följande artikel införas i avsnitt II i avdelning II:

”Artikel 15a

Allmänna bestämmelser

Annan livsmedelsinformation, utöver den som anges i artiklarna 13, 14 och 15, vilken tillagts på etiketterna av de aktörer eller organisationer som säljer nötkött ska vara objektiv, kunna verifieras av de behöriga myndigheterna och förstås av konsumenterna.

Informationen ska följa den övergripande lagstiftningen om märkning och framför allt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (8).

Om aktörer eller organisationer som säljer nötkött inte rättar sig efter de skyldigheter som avses i första och andra styckena ska den behöriga myndigheten tillämpa lämpliga sanktioner, enligt vad som fastställs i artikel 22.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22b med avseende på definitioner och krav avsedda att gälla för termer eller termkategorier som får användas på etiketten till färdigförpackat och fruset nötkött och kalvkött.

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 Text av betydelse för EES (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).”"

| 18. | Artiklarna 19, 20 och 21 ska utgå. |
| --- | --- |

18.

Artiklarna 19, 20 och 21 ska utgå.

| 19. | Artikel 22 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 22
  1.   Medlemsstaterna ska vidta alla de åtgärder som krävs för att se till att bestämmelserna i denna förordning efterlevs.
  De föreskrivna kontrollerna ska inte påverka tillämpningen av de kontroller som kommissionen kan utföra enligt artikel 9 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.
  De sanktioner som medlemsstaterna påför djurhållare eller aktörer eller organisationer som säljer nötkött ska vara effektiva, avskräckande och proportionella.
  Den behöriga myndigheten ska årligen, på minst 3 % av anläggningarna, utföra ett minimiantal officiella kontroller av identifieringen och registreringen av djur.
  Den behöriga myndigheten ska omedelbart utöka det minimiantal officiella kontroller som avses i andra stycket om det fastställts att bestämmelserna om identifiering och registrering av djur inte följts.
  Urvalet av vilka anläggningar som ska inspekteras av den behöriga myndigheten ska göras på grundval av en riskanalys.
  Varje medlemsstat ska lämna in en årlig rapport till kommissionen, senast den 31 augusti, om genomförandet av de officiella kontrollerna under föregående år.
  2.   Trots vad som sägs i punkt 1 ska den behöriga myndigheten påföra en djurhållare följande administrativa sanktioner:






  a) | Om det på en anläggning finns ett eller flera djur som inte uppfyller någon av bestämmelserna i avdelning I: en begränsning av förflyttningen av samtliga djur till eller från den berörda djurhållarens anläggning. |
| --- | --- | --- |

19.

Artikel 22 ska ersättas med följande:

”Artikel 22

1.   Medlemsstaterna ska vidta alla de åtgärder som krävs för att se till att bestämmelserna i denna förordning efterlevs.

De föreskrivna kontrollerna ska inte påverka tillämpningen av de kontroller som kommissionen kan utföra enligt artikel 9 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.

De sanktioner som medlemsstaterna påför djurhållare eller aktörer eller organisationer som säljer nötkött ska vara effektiva, avskräckande och proportionella.

Den behöriga myndigheten ska årligen, på minst 3 % av anläggningarna, utföra ett minimiantal officiella kontroller av identifieringen och registreringen av djur.

Den behöriga myndigheten ska omedelbart utöka det minimiantal officiella kontroller som avses i andra stycket om det fastställts att bestämmelserna om identifiering och registrering av djur inte följts.

Urvalet av vilka anläggningar som ska inspekteras av den behöriga myndigheten ska göras på grundval av en riskanalys.

Varje medlemsstat ska lämna in en årlig rapport till kommissionen, senast den 31 augusti, om genomförandet av de officiella kontrollerna under föregående år.

2.   Trots vad som sägs i punkt 1 ska den behöriga myndigheten påföra en djurhållare följande administrativa sanktioner:

a)

Om det på en anläggning finns ett eller flera djur som inte uppfyller någon av bestämmelserna i avdelning I: en begränsning av förflyttningen av samtliga djur till eller från den berörda djurhållarens anläggning.

| b) | Förflyttningen av sådana djur som inte fullständigt uppfyller kraven för identifiering och registrering i avdelning I: en omedelbar begränsning till dess att dessa krav fullständigt uppfylls. |
| --- | --- |

b)

Förflyttningen av sådana djur som inte fullständigt uppfyller kraven för identifiering och registrering i avdelning I: en omedelbar begränsning till dess att dessa krav fullständigt uppfylls.

| c) | Om mer än 20 % av djuren på någon anläggning inte fullständigt uppfyller kraven för identifiering och registrering i avdelning I ska förflyttningen av samtliga djur på den anläggningen omedelbart begränsas; på anläggningar med högst tio djur ska denna åtgärd tillämpas om fler än två djur inte fullständigt har identifierats i enlighet med kraven i avdelning I. |
| --- | --- |

c)

Om mer än 20 % av djuren på någon anläggning inte fullständigt uppfyller kraven för identifiering och registrering i avdelning I ska förflyttningen av samtliga djur på den anläggningen omedelbart begränsas; på anläggningar med högst tio djur ska denna åtgärd tillämpas om fler än två djur inte fullständigt har identifierats i enlighet med kraven i avdelning I.

| d) | Om djurhållaren på anläggningen inte kan bevisa identifieringen och spårbarheten av det djuret: i tillämpliga fall på grundval av en utvärdering av riskerna för djurhälsan och livsmedelssäkerheten, ska djuret destrueras utan ersättning. |
| --- | --- |

d)

Om djurhållaren på anläggningen inte kan bevisa identifieringen och spårbarheten av det djuret: i tillämpliga fall på grundval av en utvärdering av riskerna för djurhälsan och livsmedelssäkerheten, ska djuret destrueras utan ersättning.

| e) | Om djurhållaren underlåter att rapportera ett djurs förflyttningar till och från anläggningen till den behöriga myndigheten enligt artikel 7.1 andra strecksatsen ska den behöriga myndigheten begränsa förflyttningen av djur till och från anläggningen. |
| --- | --- |

e)

Om djurhållaren underlåter att rapportera ett djurs förflyttningar till och från anläggningen till den behöriga myndigheten enligt artikel 7.1 andra strecksatsen ska den behöriga myndigheten begränsa förflyttningen av djur till och från anläggningen.

| f) | Om djurhållaren underlåter att rapportera djur som föds och dör till den behöriga myndigheten enligt artikel 7.1 andra strecksatsen ska den behöriga myndigheten begränsa förflyttningen av djur till och från anläggningen. |
| --- | --- |

f)

Om djurhållaren underlåter att rapportera djur som föds och dör till den behöriga myndigheten enligt artikel 7.1 andra strecksatsen ska den behöriga myndigheten begränsa förflyttningen av djur till och från anläggningen.

| g) | Vid återkommande underlåtenhet från en djurhållares sida att betala de utgifter som avses i artikel 9 får medlemsstaten begränsa förflyttningen av djur till och från djurhållarens anläggning. |
| --- | --- |

g)

Vid återkommande underlåtenhet från en djurhållares sida att betala de utgifter som avses i artikel 9 får medlemsstaten begränsa förflyttningen av djur till och från djurhållarens anläggning.

3.   Trots vad som sägs i punkt 1 ska medlemsstaterna, om aktörer och organisationer som saluför nötkött inte märkt nötköttet i överensstämmelse med sina skyldigheter enligt avdelning II, kräva att nötköttet avlägsnas från marknaden, varvid situationens krav ska beaktas och proportionalitetsprincipen följas. Utöver de sanktioner som avses i punkt 1 får medlemsstaterna

| a) | om det berörda köttet uppfyller relevanta veterinär- och hygienbestämmelser godkänna att det nötköttet






  i) | släpps ut på marknaden efter att ha försetts med vederbörlig märkning i enlighet med unionens krav, eller |
| --- | --- | --- |

a)

om det berörda köttet uppfyller relevanta veterinär- och hygienbestämmelser godkänna att det nötköttet

i)

släpps ut på marknaden efter att ha försetts med vederbörlig märkning i enlighet med unionens krav, eller

| ii) | sänds direkt till bearbetning till produkter av andra slag än de som anges i artikel 12 första strecksatsen. |
| --- | --- |

ii)

sänds direkt till bearbetning till produkter av andra slag än de som anges i artikel 12 första strecksatsen.

| b) | tillfälligt eller slutgiltigt återkalla godkännandet av de berörda aktörerna och organisationerna. |
| --- | --- |

b)

tillfälligt eller slutgiltigt återkalla godkännandet av de berörda aktörerna och organisationerna.

4.   Kommissionens experter ska, tillsammans med de behöriga myndigheterna

| a) | kontrollera att medlemsstaterna uppfyller kraven i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

kontrollera att medlemsstaterna uppfyller kraven i denna förordning,

| b) | utföra kontroller på platsen för att säkerställa att kontrollerna genomförs i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

b)

utföra kontroller på platsen för att säkerställa att kontrollerna genomförs i enlighet med denna förordning.

5.   En medlemsstat på vars territorium en kontroll på plats utförs ska bistå kommissionens experter med all den hjälp de kan behöva för att fullgöra sina uppgifter. Resultaten av kontrollerna ska diskuteras med den berörda medlemsstatens behöriga myndighet innan en slutrapport sammanställs och skickas ut. Rapporten ska vid behov innehålla rekommendationer till medlemsstaterna om förbättrad efterlevnad av denna förordning.”

| 20. | Följande artiklar ska införas:
  ”Artikel 22a
  Behöriga myndigheter
  Medlemsstaterna ska utse den eller de behöriga myndigheter som ansvarar för att säkerställa efterlevnaden av denna förordning och de akter som kommissionen antar på grundval av förordningen.
  De ska meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka dessa myndigheter är.
  Artikel 22b
  Utövande av delegeringen
  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
  3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
  4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
  5.   En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

20.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 22a

Behöriga myndigheter

Medlemsstaterna ska utse den eller de behöriga myndigheter som ansvarar för att säkerställa efterlevnaden av denna förordning och de akter som kommissionen antar på grundval av förordningen.

De ska meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka dessa myndigheter är.

Artikel 22b

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 4.1, 4.3, 4.5, 4a.2, 5, 6.2, 7.1, 7.2, 7.6, 13.6, 14.4 och 15a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

| 21. | Artikel 23 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 23
  Kommittéförfarande
  1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats enligt artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (9), när det gäller de genomförandeakter som antas i enlighet med artiklarna 4.3, 4.5, 5, och 13.6.
  Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10).
  2.   När det hänvisas till denna punkt, ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
  Om kommitténs yttrande ska erhållas genom skriftligt förfarande, ska förfarandet avslutas utan resultat om kommitténs ordförande, inom fristen för avgivande av yttrandet, beslutar detta eller om en enkel majoritet av kommittémedlemmarna begär detta.

  (9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."


  (10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" |
| --- | --- |

21.

Artikel 23 ska ersättas med följande:

”Artikel 23

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats enligt artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (9), när det gäller de genomförandeakter som antas i enlighet med artiklarna 4.3, 4.5, 5, och 13.6.

Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10).

2.   När det hänvisas till denna punkt, ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommitténs yttrande ska erhållas genom skriftligt förfarande, ska förfarandet avslutas utan resultat om kommitténs ordförande, inom fristen för avgivande av yttrandet, beslutar detta eller om en enkel majoritet av kommittémedlemmarna begär detta.

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

| 22. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 23a
  Rapporten och utvecklingen inom lagstiftning
  Senast den:






  — | 18 juli 2019 för bestämmelserna om frivillig märkning, och |
| --- | --- | --- |

22.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 23a

Rapporten och utvecklingen inom lagstiftning

Senast den:

—

18 juli 2019 för bestämmelserna om frivillig märkning, och

| — | 18 juli 2023 för bestämmelserna om elektronisk identifiering, |
| --- | --- |

—

18 juli 2023 för bestämmelserna om elektronisk identifiering,

efter denna förordnings ikraftträdande ska kommissionen lägga fram motsvarande rapporter för parlamentet och rådet om genomförandet och konsekvenserna av denna förordning, varvid rapporterna, i fråga om bestämmelserna om frivillig märkning ska behandla möjligheten att se över dessa bestämmelser och, i fråga om elektronisk identifiering, ska behandla de tekniska och ekonomiska möjligheterna att införa obligatorisk elektronisk identifiering överallt i unionen.

Rapporterna ska vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.”

| 23. | Följande bilaga ska införas:

  ”BILAGA I

  IDENTIFIERINGSMÄRKEN







  A) | KONVENTIONELLT ÖRONMÄRKE
  MED VERKAN FRÅN OCH MED DEN 18 JULI 2019. |
| --- | --- | --- |

23.

Följande bilaga ska införas:

”BILAGA I

IDENTIFIERINGSMÄRKEN

A)

KONVENTIONELLT ÖRONMÄRKE

MED VERKAN FRÅN OCH MED DEN 18 JULI 2019.

| B) | ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV ELEKTRONISKT ÖRONMÄRKE |
| --- | --- |

B)

ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV ELEKTRONISKT ÖRONMÄRKE

| C) | ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV BOLUSTRANSPONDER |
| --- | --- |

C)

ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV BOLUSTRANSPONDER

| D) | ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV INJICERBAR TRANSPONDER” |
| --- | --- |

D)

ELEKTRONISK IDENTIFIERARE I FORM AV INJICERBAR TRANSPONDER”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 229, 31.7.2012, s. 144.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (EGT L 117, 7.5.1997, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

7

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/50 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/50

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 654/2014

av den 15 maj 2014

om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av rådets förordning (EG) nr 3286/94 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

| (1) | Unionen har ingått ett antal multilaterala, regionala och bilaterala internationella handelsavtal genom vilka rättigheter och skyldigheter till parternas ömsesidiga nytta har skapats. |
| --- | --- |

(1)

Unionen har ingått ett antal multilaterala, regionala och bilaterala internationella handelsavtal genom vilka rättigheter och skyldigheter till parternas ömsesidiga nytta har skapats.

| (2) | Det är viktigt att unionen förfogar över lämpliga instrument för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal verkningsfullt kan utövas, så att dess ekonomiska intressen skyddas. Detta gäller särskilt situationer, när tredjeländer vidtar handelsbegränsande åtgärder som minskar de fördelar som unionens ekonomiska aktörer åtnjuter enligt internationella handelsavtal. Unionen bör kunna reagera skyndsamt och flexibelt enligt de förfaranden och tidsfrister som anges i de internationella handelsavtal som den har ingått. Det behövs därför regler som anger ramarna för utövandet av unionens rättigheter i vissa särskilda situationer. |
| --- | --- |

(2)

Det är viktigt att unionen förfogar över lämpliga instrument för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal verkningsfullt kan utövas, så att dess ekonomiska intressen skyddas. Detta gäller särskilt situationer, när tredjeländer vidtar handelsbegränsande åtgärder som minskar de fördelar som unionens ekonomiska aktörer åtnjuter enligt internationella handelsavtal. Unionen bör kunna reagera skyndsamt och flexibelt enligt de förfaranden och tidsfrister som anges i de internationella handelsavtal som den har ingått. Det behövs därför regler som anger ramarna för utövandet av unionens rättigheter i vissa särskilda situationer.

| (3) | Syftet med de tvistlösningsmekanismer som inrättats enligt avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO) och enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, är att på ett konstruktivt sätt lösa eventuella tvister som uppkommer mellan unionen och andra parter i dessa avtal. Unionen bör trots det kunna tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter i enlighet med dessa tvistlösningsmekanismer, när andra sätt att finna en lösning på tvisten visat sig verkningslösa. Unionens åtgärder i sådana fall bör tjäna syftet att få det berörda tredjelandet att följa relevanta internationella handelsregler, så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas. |
| --- | --- |

(3)

Syftet med de tvistlösningsmekanismer som inrättats enligt avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO) och enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, är att på ett konstruktivt sätt lösa eventuella tvister som uppkommer mellan unionen och andra parter i dessa avtal. Unionen bör trots det kunna tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter i enlighet med dessa tvistlösningsmekanismer, när andra sätt att finna en lösning på tvisten visat sig verkningslösa. Unionens åtgärder i sådana fall bör tjäna syftet att få det berörda tredjelandet att följa relevanta internationella handelsregler, så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas.

| (4) | Enligt WTO-avtalet om skyddsåtgärder ska en WTO-medlem som avser att vidta en skyddsåtgärd eller en förlängning av en skyddsåtgärd sträva efter att upprätthålla en väsentligen likvärdig nivå för medgivanden och andra skyldigheter mellan sig själv och de exporterande medlemmar som skulle påverkas av en sådan åtgärd. Liknande regler finns i andra internationella handelsavtal som unionen har ingått, inklusive regionala och bilaterala avtal. Unionen bör vidta motåtgärder genom att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter, om det berörda tredjelandet inte genomför några adekvata och proportionella. Unionens åtgärder i de fallen bör tjäna syftet att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas. |
| --- | --- |

(4)

Enligt WTO-avtalet om skyddsåtgärder ska en WTO-medlem som avser att vidta en skyddsåtgärd eller en förlängning av en skyddsåtgärd sträva efter att upprätthålla en väsentligen likvärdig nivå för medgivanden och andra skyldigheter mellan sig själv och de exporterande medlemmar som skulle påverkas av en sådan åtgärd. Liknande regler finns i andra internationella handelsavtal som unionen har ingått, inklusive regionala och bilaterala avtal. Unionen bör vidta motåtgärder genom att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter, om det berörda tredjelandet inte genomför några adekvata och proportionella. Unionens åtgärder i de fallen bör tjäna syftet att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas.

| (5) | I artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) och den därtill hörande överenskommelsen regleras ändringar och upphävanden av medgivanden i WTO-medlemmarnas tulltaxor. WTO-medlemmar som berörs av sådana ändringar har på vissa villkor rätt att upphäva väsentligen likvärdiga medgivanden. Unionen bör i sådana fall vidta motåtgärder, om inte enighet kan uppnås om kompenserande justeringar. Unionens åtgärder bör ha som mål att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder. |
| --- | --- |

(5)

I artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) och den därtill hörande överenskommelsen regleras ändringar och upphävanden av medgivanden i WTO-medlemmarnas tulltaxor. WTO-medlemmar som berörs av sådana ändringar har på vissa villkor rätt att upphäva väsentligen likvärdiga medgivanden. Unionen bör i sådana fall vidta motåtgärder, om inte enighet kan uppnås om kompenserande justeringar. Unionens åtgärder bör ha som mål att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder.

| (6) | Unionen bör ha möjlighet att hävda sina rättigheter inom området offentlig upphandling, om en handelspartner underlåter att följa sina åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling eller andra internationella handelsavtal. I WTO-avtalet om offentlig upphandling sägs det att en tvist som uppstår med anledning av avtalet inte får leda till tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter enligt andra angivna WTO-avtal. Unionens åtgärder bör syfta till att säkerställa att en väsentligen likvärdig nivå på medgivandena upprätthålls, i enlighet med vad som fastställs i de relevanta internationella handelsavtalen. |
| --- | --- |

(6)

Unionen bör ha möjlighet att hävda sina rättigheter inom området offentlig upphandling, om en handelspartner underlåter att följa sina åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling eller andra internationella handelsavtal. I WTO-avtalet om offentlig upphandling sägs det att en tvist som uppstår med anledning av avtalet inte får leda till tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter enligt andra angivna WTO-avtal. Unionens åtgärder bör syfta till att säkerställa att en väsentligen likvärdig nivå på medgivandena upprätthålls, i enlighet med vad som fastställs i de relevanta internationella handelsavtalen.

| (7) | Medlemsstaterna bör se till att handelspolitiska åtgärder inom området offentlig upphandling tillämpas på deras respektive territorium på det sätt som är bäst lämpat för deras förvaltningsstruktur och förvaltningspraxis, under iakttagande av unionsrätten. |
| --- | --- |

(7)

Medlemsstaterna bör se till att handelspolitiska åtgärder inom området offentlig upphandling tillämpas på deras respektive territorium på det sätt som är bäst lämpat för deras förvaltningsstruktur och förvaltningspraxis, under iakttagande av unionsrätten.

| (8) | Handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning bör väljas och utformas på grundval av objektiva kriterier, inbegripet åtgärdernas ändamålsenlighet för att få tredjeländer att följa internationella handelsregler, deras potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder, och målet att minimera de negativa ekonomiska följderna för unionen, inklusive med avseende på viktiga råvaror. |
| --- | --- |

(8)

Handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning bör väljas och utformas på grundval av objektiva kriterier, inbegripet åtgärdernas ändamålsenlighet för att få tredjeländer att följa internationella handelsregler, deras potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder, och målet att minimera de negativa ekonomiska följderna för unionen, inklusive med avseende på viktiga råvaror.

| (9) | Denna förordning bör inriktas på sådana åtgärder som unionen har erfarenhet av att utforma och tillämpa. Möjligheten att utvidga dess tillämpningsområde, så att det blir möjligt att anta åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, bör bedömas som ett led i översynen av hur förordningen fungerar, med vederbörlig hänsyn tagen till varje områdes särdrag. |
| --- | --- |

(9)

Denna förordning bör inriktas på sådana åtgärder som unionen har erfarenhet av att utforma och tillämpa. Möjligheten att utvidga dess tillämpningsområde, så att det blir möjligt att anta åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, bör bedömas som ett led i översynen av hur förordningen fungerar, med vederbörlig hänsyn tagen till varje områdes särdrag.

| (10) | Vid genomdrivandet av unionens rättigheter bör varors ursprung fastställas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2). Vid genomdrivandet av unionens rättigheter efter tvistlösning inom området offentlig upphandling bör en tjänsts ursprung fastställas på grundval av ursprunget för den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den. Upphandlande myndigheter eller enheter bör iaktta normal försiktighet och tillbörlig aktsamhet, när de bedömer information och garantier som anbudsgivare lämnar angående varors och tjänsters ursprung. |
| --- | --- |

(10)

Vid genomdrivandet av unionens rättigheter bör varors ursprung fastställas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2). Vid genomdrivandet av unionens rättigheter efter tvistlösning inom området offentlig upphandling bör en tjänsts ursprung fastställas på grundval av ursprunget för den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den. Upphandlande myndigheter eller enheter bör iaktta normal försiktighet och tillbörlig aktsamhet, när de bedömer information och garantier som anbudsgivare lämnar angående varors och tjänsters ursprung.

| (11) | Kommissionen bör se över denna förordnings tillämpningsområde, sätt att fungera och effektivitet, inbegripet eventuella åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, senast tre år efter det att den tillämpades för första gången eller senast fem år efter den dag den trädde i kraft, beroende på vad som infaller först. Kommissionen bör lämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Översynen får åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen bör se över denna förordnings tillämpningsområde, sätt att fungera och effektivitet, inbegripet eventuella åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, senast tre år efter det att den tillämpades för första gången eller senast fem år efter den dag den trädde i kraft, beroende på vad som infaller först. Kommissionen bör lämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Översynen får åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.

| (12) | Det är viktigt att säkerställa en effektiv kommunikation och ett effektivt åsiktsutbyte mellan kommissionen, å ena sidan, och Europaparlamentet och rådet, å andra sidan, särskilt i fråga om tvister med anledning av internationella handelsavtal som kan leda till att åtgärder antas enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(12)

Det är viktigt att säkerställa en effektiv kommunikation och ett effektivt åsiktsutbyte mellan kommissionen, å ena sidan, och Europaparlamentet och rådet, å andra sidan, särskilt i fråga om tvister med anledning av internationella handelsavtal som kan leda till att åtgärder antas enligt denna förordning.

| (13) | Rådets förordning (EG) nr 3286/94 (3) bör ändras, så att den hänvisar till den här förordningen i fråga om genomförandet av handelspolitiska åtgärder. |
| --- | --- |

(13)

Rådets förordning (EG) nr 3286/94 (3) bör ändras, så att den hänvisar till den här förordningen i fråga om genomförandet av handelspolitiska åtgärder.

| (14) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (4). |
| --- | --- |

(14)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (4).

| (15) | Med tanke på att det är en mycket komplex process att utreda de olika effekter som handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning kan ha, bör kommissionen, för att det ska finnas tillräckliga möjligheter att erhålla största möjliga stöd, inte anta genomförandeakter om, undantagsvis, den kommitté som avses i denna förordning inte avger något yttrande om kommissionens utkast till genomförandeakt. |
| --- | --- |

(15)

Med tanke på att det är en mycket komplex process att utreda de olika effekter som handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning kan ha, bör kommissionen, för att det ska finnas tillräckliga möjligheter att erhålla största möjliga stöd, inte anta genomförandeakter om, undantagsvis, den kommitté som avses i denna förordning inte avger något yttrande om kommissionens utkast till genomförandeakt.

| (16) | För att skydda unionens intressen bör kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på behovet av att anpassa den handelspolitiska åtgärden till den berörda tredje partens beteende, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet. |
| --- | --- |

(16)

För att skydda unionens intressen bör kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på behovet av att anpassa den handelspolitiska åtgärden till den berörda tredje partens beteende, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.

| (17) | Denna förordning påverkar inte det eventuella antagandet av handelspolitiska åtgärder på grundval av andra relevanta unionsakter eller bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, under iakttagande av tillämpliga bestämmelser i internationella handelsavtal om tillfälligt eller slutgiltigt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter. |
| --- | --- |

(17)

Denna förordning påverkar inte det eventuella antagandet av handelspolitiska åtgärder på grundval av andra relevanta unionsakter eller bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, under iakttagande av tillämpliga bestämmelser i internationella handelsavtal om tillfälligt eller slutgiltigt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs regler och förfaranden för att säkerställa att unionens rättigheter att tillfälligt eller slutgiltigt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt internationella handelsavtal kan utövas på ett verkningsfullt sätt och i god tid, i syfte att

| a) | reagera på tredjeländers överträdelser av internationella handelsregler som påverkar unionens intressen och på så sätt sträva efter en tillfredsställande lösning som återupprättar fördelarna för unionens ekonomiska aktörer, och |
| --- | --- |

a)

reagera på tredjeländers överträdelser av internationella handelsregler som påverkar unionens intressen och på så sätt sträva efter en tillfredsställande lösning som återupprättar fördelarna för unionens ekonomiska aktörer, och

| b) | vidta motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter i handelsförhållandena med tredjeländer, när behandlingen av varor från unionen ändras på ett sådant sätt som påverkar unionens intressen. |
| --- | --- |

b)

vidta motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter i handelsförhållandena med tredjeländer, när behandlingen av varor från unionen ändras på ett sådant sätt som påverkar unionens intressen.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a)   land: varje stat eller separat tullområde.

b)   medgivanden eller andra skyldigheter: tullmedgivanden eller andra förmåner som unionen har åtagit sig att tillämpa i sin handel med tredjeländer enligt internationella handelsavtal som den är part i.

c)   upphävnings- eller minskningsnivån: den omfattning i vilken de fördelar som unionen åtnjuter enligt ett internationellt handelsavtal påverkas. Om inte något annat anges i det relevanta avtalet, inbegriper den alla negativa ekonomiska följdverkningar av ett tredjelands åtgärder.

d)   obligatoriskt prispåslag: skyldighet för de upphandlande myndigheter eller enheter som bedriver offentlig upphandling att med vissa undantag höja priset på de tjänster och/eller varor med ursprung i vissa tredjeländer som har erbjudits i upphandlingsförfaranden.

Artikel 3

Tillämpningsområde

Denna förordning är tillämplig

| a) | efter utslag i handelstvister enligt WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistlösning (nedan kallad WTO-överenskommelsen om tvistlösning), när unionen har bemyndigats att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt de multilaterala och plurilaterala avtal som omfattas av WTO-överenskommelsen om tvistlösning, |
| --- | --- |

a)

efter utslag i handelstvister enligt WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistlösning (nedan kallad WTO-överenskommelsen om tvistlösning), när unionen har bemyndigats att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt de multilaterala och plurilaterala avtal som omfattas av WTO-överenskommelsen om tvistlösning,

| b) | efter utslag i handelstvister enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, när unionen har rätt att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt sådana avtal, |
| --- | --- |

b)

efter utslag i handelstvister enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, när unionen har rätt att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt sådana avtal,

| c) | i händelse av motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter, som kan vara berättigade på grund av att ett tredjeland har vidtagit en skyddsåtgärd enligt artikel 8 i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller enligt bestämmelserna om skyddsåtgärder i andra internationella handelsavtal, inklusive regionala eller bilaterala avtal, |
| --- | --- |

c)

i händelse av motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter, som kan vara berättigade på grund av att ett tredjeland har vidtagit en skyddsåtgärd enligt artikel 8 i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller enligt bestämmelserna om skyddsåtgärder i andra internationella handelsavtal, inklusive regionala eller bilaterala avtal,

| d) | om en WTO-medlem ändrar sina medgivanden eller skyldigheter enligt artikel XXVIII i GATT 1994 och inga kompenserande justeringar har överenskommits. |
| --- | --- |

d)

om en WTO-medlem ändrar sina medgivanden eller skyldigheter enligt artikel XXVIII i GATT 1994 och inga kompenserande justeringar har överenskommits.

Artikel 4

Utövande av unionens rättigheter

1.   Om åtgärder krävs för att skydda unionens intressen i sådana fall som avses i artikel 3, ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer lämpliga handelspolitiska åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.

2.   Genomförandeakter som antas enligt punkt 1 ska uppfylla följande krav:

| a) | Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter ett utslag i en handelstvist enligt WTO-överenskommelsen om tvistlösning, får deras nivå inte överstiga den nivå som WTO:s tvistlösningsorgan har fastställt. |
| --- | --- |

a)

Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter ett utslag i en handelstvist enligt WTO-överenskommelsen om tvistlösning, får deras nivå inte överstiga den nivå som WTO:s tvistlösningsorgan har fastställt.

| b) | Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter utslag i ett internationellt tvistlösningsförfarande enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, får deras nivå inte överskrida den upphävnings- eller minskningsnivå som följer av det berörda tredjelandets åtgärd, enligt vad som fastställs av kommissionen eller fastställts genom skiljeförfarande, beroende på vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

b)

Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter utslag i ett internationellt tvistlösningsförfarande enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, får deras nivå inte överskrida den upphävnings- eller minskningsnivå som följer av det berörda tredjelandets åtgärd, enligt vad som fastställs av kommissionen eller fastställts genom skiljeförfarande, beroende på vad som är tillämpligt.

| c) | Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter enligt bestämmelser om skyddsåtgärder i internationella handelsavtal ska unionens åtgärd vara väsentligt likvärdig med nivån för medgivanden eller andra skyldigheter som påverkas av skyddsåtgärden, i enlighet med villkoren i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller bestämmelserna om skyddsåtgärder enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, enligt vilka skyddsåtgärden vidtas. |
| --- | --- |

c)

Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter enligt bestämmelser om skyddsåtgärder i internationella handelsavtal ska unionens åtgärd vara väsentligt likvärdig med nivån för medgivanden eller andra skyldigheter som påverkas av skyddsåtgärden, i enlighet med villkoren i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller bestämmelserna om skyddsåtgärder enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, enligt vilka skyddsåtgärden vidtas.

| d) | Om medgivanden upphävs i handeln med ett tredjeland i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen (5), ska de vara väsentligen likvärdiga med de medgivanden som har ändrats eller upphävts av tredjelandet, i enlighet med villkoren i artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen. |
| --- | --- |

d)

Om medgivanden upphävs i handeln med ett tredjeland i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen (5), ska de vara väsentligen likvärdiga med de medgivanden som har ändrats eller upphävts av tredjelandet, i enlighet med villkoren i artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen.

3.   Handelspolitiska åtgärder som avses i punkt 1 ska fastställas enligt följande kriterier, med ledning av tillgängliga uppgifter och med beaktande av unionens allmänna intresse:

| a) | Åtgärdernas ändamålsenlighet när det gäller att få tredjeländer att följa internationella handelsregler. |
| --- | --- |

a)

Åtgärdernas ändamålsenlighet när det gäller att få tredjeländer att följa internationella handelsregler.

| b) | Åtgärdernas potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Åtgärdernas potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder.

| c) | Tillgång till alternativa källor till de berörda varorna eller tjänsterna, i syfte att undvika eller minimera negativa följder för industrier i efterföljande handelsled, upphandlande myndigheter eller enheter eller slutkonsumenter i unionen. |
| --- | --- |

c)

Tillgång till alternativa källor till de berörda varorna eller tjänsterna, i syfte att undvika eller minimera negativa följder för industrier i efterföljande handelsled, upphandlande myndigheter eller enheter eller slutkonsumenter i unionen.

| d) | Undvikande av oproportionerlig administrativ komplexitet och oproportionerliga kostnader vid tillämpningen av åtgärderna. |
| --- | --- |

d)

Undvikande av oproportionerlig administrativ komplexitet och oproportionerliga kostnader vid tillämpningen av åtgärderna.

| e) | Alla särskilda kriterier som kan vara angivna i internationella handelsavtal i samband med de fall som avses i artikel 3. |
| --- | --- |

e)

Alla särskilda kriterier som kan vara angivna i internationella handelsavtal i samband med de fall som avses i artikel 3.

Artikel 5

Handelspolitiska åtgärder

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av något internationellt avtal som unionen är part i ska de handelspolitiska åtgärder som kan införas genom en genomförandeakt enligt artikel 4.1 utgöras av följande:

| a) | Tillfälligt upphävande av tullmedgivanden och införande av nya eller höjda tullar, inbegripet återinförande av tullar på mest gynnad nation-nivå eller införande av tullar utöver mest gynnad nation-nivå, eller införande av ytterligare avgifter på import eller export av varor. |
| --- | --- |

a)

Tillfälligt upphävande av tullmedgivanden och införande av nya eller höjda tullar, inbegripet återinförande av tullar på mest gynnad nation-nivå eller införande av tullar utöver mest gynnad nation-nivå, eller införande av ytterligare avgifter på import eller export av varor.

| b) | Införande eller ökning av kvantitativa begränsningar av import eller export av varor, oavsett om detta sker i form av kvoter, import- eller exportlicenser eller andra åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Införande eller ökning av kvantitativa begränsningar av import eller export av varor, oavsett om detta sker i form av kvoter, import- eller exportlicenser eller andra åtgärder.

| c) | Tillfälligt upphävande av medgivanden avseende varor, tjänster eller leverantörer inom området offentlig upphandling genom






  i) | uteslutning från offentlig upphandling av leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller av anbud vilkas totala värde till mer än 50 % utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet, och/eller |
| --- | --- | --- |

c)

Tillfälligt upphävande av medgivanden avseende varor, tjänster eller leverantörer inom området offentlig upphandling genom

i)

uteslutning från offentlig upphandling av leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller av anbud vilkas totala värde till mer än 50 % utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet, och/eller

| ii) | påförande av ett obligatoriskt prispåslag på anbud från leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller på den del av anbudet som utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet. |
| --- | --- |

ii)

påförande av ett obligatoriskt prispåslag på anbud från leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller på den del av anbudet som utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet.

2.   De åtgärder som antas enligt punkt 1 c ska

| a) | inbegripa trösklar i enlighet med de berörda varornas eller tjänsternas egenskaper, från och med vilka uteslutningen och/eller det obligatoriska prispåslaget ska tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i det berörda handelsavtalet och upphävnings- eller minskningsnivån, |
| --- | --- |

a)

inbegripa trösklar i enlighet med de berörda varornas eller tjänsternas egenskaper, från och med vilka uteslutningen och/eller det obligatoriska prispåslaget ska tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i det berörda handelsavtalet och upphävnings- eller minskningsnivån,

| b) | fastställa de sektorer eller kategorier av varor eller tjänster på vilka de är tillämpliga och eventuella tillämpliga undantag, |
| --- | --- |

b)

fastställa de sektorer eller kategorier av varor eller tjänster på vilka de är tillämpliga och eventuella tillämpliga undantag,

| c) | fastställa de upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter, förtecknade per medlemsstat, vilkas upphandling omfattas. Som grundval för detta fastställande ska varje medlemsstat inge en förteckning över lämpliga upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter. Åtgärderna ska säkerställa att en lämplig nivå för tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter och en rättvis fördelning mellan medlemsstaterna uppnås. |
| --- | --- |

c)

fastställa de upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter, förtecknade per medlemsstat, vilkas upphandling omfattas. Som grundval för detta fastställande ska varje medlemsstat inge en förteckning över lämpliga upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter. Åtgärderna ska säkerställa att en lämplig nivå för tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter och en rättvis fördelning mellan medlemsstaterna uppnås.

Artikel 6

Ursprungsregler

1.   En varas ursprung ska fastställas i enlighet med förordning (EEG) nr 2913/92.

2.   En tjänsts ursprung ska fastställas med utgångspunkt i var den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den har sitt ursprung. Tjänsteleverantörens ursprung ska anses vara följande:

| a) | För en fysisk person det land där personen är medborgare eller har permanent uppehållstillstånd. |
| --- | --- |

a)

För en fysisk person det land där personen är medborgare eller har permanent uppehållstillstånd.

| b) | För en juridisk person något av följande:






  i) | Om tjänsten tillhandahålls på annat sätt än genom affärsrörelse i unionen, det land där den juridiska personen har bildats eller på annat sätt organiserats enligt lagstiftningen i landet och på vars territorium den juridiska personen utövar faktisk affärsverksamhet. |
| --- | --- | --- |

b)

För en juridisk person något av följande:

i)

Om tjänsten tillhandahålls på annat sätt än genom affärsrörelse i unionen, det land där den juridiska personen har bildats eller på annat sätt organiserats enligt lagstiftningen i landet och på vars territorium den juridiska personen utövar faktisk affärsverksamhet.

| ii) | Om tjänsten tillhandahålls genom affärsrörelse i unionen, den medlemsstat där den juridiska personen är etablerad och på vars territorium den utövar sådan faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till den medlemsstatens ekonomi. |
| --- | --- |

ii)

Om tjänsten tillhandahålls genom affärsrörelse i unionen, den medlemsstat där den juridiska personen är etablerad och på vars territorium den utövar sådan faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till den medlemsstatens ekonomi.

Vid tillämpningen av led b ii i första stycket ska, om den juridiska person som tillhandahåller tjänsten inte utövar faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till ekonomin i den medlemsstat där den är etablerad, ursprunget för den juridiska personen anses vara ursprunget för den fysiska eller juridiska person som äger eller kontrollerar den.

Den juridiska person som tillhandahåller tjänsten ska anses ägas av personer från ett visst land, om mer än 50 % av dess aktiekapital ägs av nyttjandeberättigade personer från detta land, och kontrolleras av personer från ett visst land, om dessa personer har befogenhet att utse en majoritet av styrelseledamöterna eller på annat sätt lagenligt leda verksamheten.

Artikel 7

Tillfälligt upphävande, ändring och upphävande av åtgärder

1.   Om det berörda tredjelandet efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1 ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation i sådana fall som avses i artikel 3.1 a och b, får kommissionen tillfälligt upphäva tillämpningen av genomförandeakten, så länge som kompensationsperioden varar. Det tillfälliga upphävandet ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.

2.   Kommissionen ska upphäva en genomförandeakt som antagits enligt artikel 4.1 i alla nedanstående fall:

| a) | När ett tredjeland vars åtgärder konstaterades strida mot internationella handelsregler i ett tvistelösningsförfarande självmant återgår till att följa reglerna eller om en ömsesidigt tillfredsställande lösning har nåtts på annat sätt. |
| --- | --- |

a)

När ett tredjeland vars åtgärder konstaterades strida mot internationella handelsregler i ett tvistelösningsförfarande självmant återgår till att följa reglerna eller om en ömsesidigt tillfredsställande lösning har nåtts på annat sätt.

| b) | Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller skyldigheter efter det att ett tredjeland har antagit en skyddsåtgärd, när skyddsåtgärden upphävs eller löper ut eller när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1. |
| --- | --- |

b)

Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller skyldigheter efter det att ett tredjeland har antagit en skyddsåtgärd, när skyddsåtgärden upphävs eller löper ut eller när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1.

| c) | I fall där en WTO-medlem har ändrat sina medgivanden enligt artikel XXVIII i GATT 1994, när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1. |
| --- | --- |

c)

I fall där en WTO-medlem har ändrat sina medgivanden enligt artikel XXVIII i GATT 1994, när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1.

Det upphävande som avses i första stycket ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.

3.   Om det är nödvändigt att justera handelspolitiska åtgärder som har antagits enligt denna förordning, om inte annat följer av artikel 4.2 och 4.3, får kommissionen göra alla lämpliga ändringar i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.

4.   Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet med avseende på slutgiltigt upphävande eller ändring av det berörda tredjelandets åtgärd, ska kommissionen, på sätt som föreskrivs i den här artikeln och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 8.3, anta genomförandeakter med omedelbar verkan för att tillfälligt upphäva, ändra eller upphäva genomförandeakter som har antagits enligt artikel 4.1.

Artikel 8

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som har inrättats genom förordning (EG) nr 3286/94. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.

Artikel 9

Insamling av uppgifter

1.   Kommissionen ska för tillämpningen av denna förordning inhämta uppgifter och synpunkter rörande unionens ekonomiska intressen beträffande enskilda varor eller tjänster eller enskilda sektorer genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning eller genom andra lämpliga offentliga kommunikationsmedier, med angivande av tidsfristen för inlämning av uppgifter. Kommissionen ska beakta de mottagna uppgifterna.

2.   Uppgifter som tas emot enligt denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes.

3.   Varken Europaparlamentet, rådet, kommissionen, medlemsstaterna eller deras respektive tjänstemän får avslöja konfidentiella uppgifter som lämnas i enlighet med denna förordning, utan uttryckligt tillstånd från uppgiftslämnaren.

4.   Uppgiftslämnaren får begära att uppgifterna ska behandlas konfidentiellt. I så fall ska uppgifterna åtföljas av en icke-konfidentiell sammanfattning, där uppgifterna läggs fram i allmänna ordalag, eller av en motivering till varför uppgifterna inte kan sammanfattas.

5.   Uppgifterna får lämnas utan avseende, om det visar sig att en begäran om konfidentiell behandling inte är befogad och uppgiftslämnaren är ovillig att offentliggöra uppgifterna eller att godkänna att de redovisas i allmänt hållen eller sammanfattad form.

6.   Punkterna 2–5 får inte förhindra att unionens institutioner och medlemsstaternas myndigheter lämnar ut allmän information. Vid sådana utlämnanden av uppgifter ska hänsyn tas till de berörda parternas berättigade intresse av att deras affärshemligheter inte röjs.

Artikel 10

Översyn

1.   Senast tre år efter det att en genomförandeakt antagits för första gången, eller senast den 18 juli 2019 beroende på vad som infaller först, ska kommissionen se över denna förordnings tillämpningsområde, särskilt när det gäller de handelspolitiska åtgärder som får antas, och dess genomförande, och ska rapportera sina slutsatser till Europaparlamentet och rådet.

2.   Utan hinder av punkt 1 ska kommissionen göra en översyn, som ska syfta till att inom ramen för denna förordning föreslå ytterligare handelspolitiska åtgärder som tillfälligt upphäver medgivanden eller andra skyldigheter på området tjänstehandel. Kommissionen ska bland annat undersöka följande aspekter:

| a) | Den internationella utvecklingen med avseende på tillfälligt upphävande av andra skyldigheter enligt allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats). |
| --- | --- |

a)

Den internationella utvecklingen med avseende på tillfälligt upphävande av andra skyldigheter enligt allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats).

| b) | Utvecklingen i unionen med avseende på antagandet av gemensamma bestämmelser för tjänstesektorer. |
| --- | --- |

b)

Utvecklingen i unionen med avseende på antagandet av gemensamma bestämmelser för tjänstesektorer.

| c) | Ändamålsenligheten i eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder som ett medel att hävda unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal. |
| --- | --- |

c)

Ändamålsenligheten i eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder som ett medel att hävda unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal.

| d) | Tillgängliga mekanismer för att säkerställa ett praktiskt genomförande av eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder avseende tjänster på ett enhetligt och effektivt sätt. |
| --- | --- |

d)

Tillgängliga mekanismer för att säkerställa ett praktiskt genomförande av eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder avseende tjänster på ett enhetligt och effektivt sätt.

| e) | Konsekvenser för tjänsteleverantörer som är verksamma i unionen vid tidpunkten för antagande av genomförandeakterna enligt denna förordning. |
| --- | --- |

e)

Konsekvenser för tjänsteleverantörer som är verksamma i unionen vid tidpunkten för antagande av genomförandeakterna enligt denna förordning.

Kommissionen ska rapportera om sin inledande bedömning till Europaparlamentet och rådet senast den 18 juli 2017.

Artikel 11

Ändringar av andra rättsakter

Artikel 13.3 i förordning (EG) nr 3286/94 ska ersättas med följande:

"3.   Om unionen sedan den agerat i enlighet med artikel 12.2 måste fatta beslut om de handelspolitiska åtgärder som ska antas i enlighet med artikel 11.2 c eller artikel 12, ska den utan dröjsmål agera i enlighet med artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och, i förekommande fall, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 (6) eller varje annat tillämpligt förfarande.

Artikel 12

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

1

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, 19.10.1992, s. 1).

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) (EGT L 349, 31.12.1994, s. 71).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

4

(5)  Överenskommelsen Bättre tolkning och tillämpning av artikel XXVIII (Understanding "Interpretation and Application of Article XXVIII").

5

Bättre tolkning och tillämpning av artikel XXVIII

---

Kommissionens uttalande

Kommissionen välkomnar antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av förordning (EG) nr 3286/94.

Enligt förordningen har kommissionen befogenhet att anta genomförandeakter i vissa särskilda situationer. Detta ska ske på grundval av objektiva kriterier och kontrolleras av medlemsstaterna. Vid utövandet av denna befogenhet har kommissionen för avsikt att agera i enlighet med denna förklaring.

När kommissionen utarbetar utkast till genomförandeakter kommer den att genomföra omfattande samråd för att garantera att alla berörda intressen beaktas. Genom dessa samråd kommer kommissionen att ta emot synpunkter från privata aktörer som berörs av tredjeländers åtgärder eller av eventuella handelspolitiska åtgärder som antas av unionen. Kommissionen förväntar sig också synpunkter från myndigheter som kan komma att genomföra eventuella handelspolitiska åtgärder som unionen antar. När det gäller åtgärder inom området för offentlig upphandling kommer i synnerhet synpunkter från medlemsstaternas myndigheter att beaktas vid utarbetandet av utkast till genomförandeakter.

Kommissionen anser att det är viktigt att medlemsstaterna blir informerade i god tid när den har för avsikt att anta genomförandeakter enligt förordningen, så att de kan bidra till välgrundade beslut. Kommissionen kommer att arbeta för att uppnå detta mål.

Kommissionen bekräftar att den utan dröjsmål till Europaparlamentet och rådet kommer att sända de utkast till genomförandeakter som den förelägger kommittén med företrädare för medlemsstaterna. Efter kommitténs yttrande kommer kommissionen också att utan dröjsmål sända de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter till Europaparlamentet och rådet.

Kommissionen kommer regelbundet att underrätta Europaparlamentet och rådet om den internationella utvecklingen som kan medföra att åtgärder behöver antas enligt förordningen. Detta kommer att ske via ansvariga kommittéer och utskott i rådet och Europaparlamentet.

Kommissionen välkomnar Europaparlamentets avsikt att främja en strukturerad dialog om tvistlösning och frågor som rör tillämpningen. Kommissionen kommer att delta i särskilda sammanträden med det ansvariga parlamentsutskottet för att diskutera handelstvister och åtgärder för tillämpning, även i fråga om konsekvenserna för företagen i unionen.

Slutligen bekräftar kommissionen att den fäster stor vikt vid att se till att förordningen är ett verkningsfullt och resurseffektivt verktyg för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal genomdrivs, även när det gäller handel med tjänster. Kommissionen kommer därför i enlighet med förordningen att se över tillämpningsområdet för artikel 5 med målet att den ska omfatta ytterligare handelspolitiska åtgärder som gäller handeln med tjänster, så snart det är möjligt att säkerställa att denna typ av åtgärder är genomförbara och effektiva.

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/59 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/59

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 655/2014

av den 15 maj 2014

om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81.2 a, e och f,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer säkerställs. För ett stegvis inrättande av ett sådant område ska unionen besluta om åtgärder på området rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, särskilt när det är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl. |
| --- | --- |

(1)

Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer säkerställs. För ett stegvis inrättande av ett sådant område ska unionen besluta om åtgärder på området rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, särskilt när det är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl.

| (2) | I enlighet med artikel 81.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) kan dessa åtgärder inbegripa åtgärder som syftar till att säkerställa bl.a. ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av domstolsavgöranden samt verkställigheten av dessa, faktisk tillgång till rättslig prövning samt undanröjande av hinder mot välfungerande civilrättsliga förfaranden, vid behov genom att främja förenligheten mellan de civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(2)

I enlighet med artikel 81.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) kan dessa åtgärder inbegripa åtgärder som syftar till att säkerställa bl.a. ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av domstolsavgöranden samt verkställigheten av dessa, faktisk tillgång till rättslig prövning samt undanröjande av hinder mot välfungerande civilrättsliga förfaranden, vid behov genom att främja förenligheten mellan de civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna.

| (3) | Genom sin Grönbok om effektivare verkställighet av domstolsavgöranden i Europeiska unionen: kvarstad på bankmedel inledde kommissionen den 24 oktober 2006 ett samråd om behovet av ett enhetligt europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel och de möjliga inslagen i ett sådant förfarande. |
| --- | --- |

(3)

Genom sin Grönbok om effektivare verkställighet av domstolsavgöranden i Europeiska unionen: kvarstad på bankmedel inledde kommissionen den 24 oktober 2006 ett samråd om behovet av ett enhetligt europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel och de möjliga inslagen i ett sådant förfarande.

| (4) | I Stockholmsprogrammet från december 2009 (3), som fastställer prioriteringar för perioden 2010–2014 på områdena frihet, säkerhet och rättvisa, uppmanade Europeiska rådet kommissionen att bedöma behovet av och genomförbarheten när det gäller att föreskriva vissa interimistiska åtgärder på unionsnivå, däribland säkerhetsåtgärder, i syfte att förebygga t.ex. att tillgångar försvinner innan verkställighet av en fordran har skett, samt att lägga fram lämpliga förslag till förbättring av effektiviteten vid verkställighet av domar inom unionen avseende bankmedel som finns på bankkonton och gäldenärers tillgångar. |
| --- | --- |

(4)

I Stockholmsprogrammet från december 2009 (3), som fastställer prioriteringar för perioden 2010–2014 på områdena frihet, säkerhet och rättvisa, uppmanade Europeiska rådet kommissionen att bedöma behovet av och genomförbarheten när det gäller att föreskriva vissa interimistiska åtgärder på unionsnivå, däribland säkerhetsåtgärder, i syfte att förebygga t.ex. att tillgångar försvinner innan verkställighet av en fordran har skett, samt att lägga fram lämpliga förslag till förbättring av effektiviteten vid verkställighet av domar inom unionen avseende bankmedel som finns på bankkonton och gäldenärers tillgångar.

| (5) | Nationella förfaranden för att utverka säkerhetsåtgärder, t.ex. beslut om kvarstad på bankmedel, finns i alla medlemsstater, men villkoren för att utverka åtgärderna och effektiviteten i genomförandet av dem skiljer sig väsentligt åt från en medlemsstat till en annan. I ärenden med gränsöverskridande följder, t.ex. när fordringsägaren försöker belägga bankmedel med kvarstad i olika medlemsstater, kan det vara betungande att använda sig av nationella säkerhetsåtgärder. Det förefaller därför nödvändigt och lämpligt att anta ett bindande och direkt tillämpligt unionsinstrument, i vilket det fastställs ett nytt unionsförfarande, som möjliggör att bankmedel på konton effektivt och snabbt kan beläggas med kvarstad i gränsöverskridande fall. |
| --- | --- |

(5)

Nationella förfaranden för att utverka säkerhetsåtgärder, t.ex. beslut om kvarstad på bankmedel, finns i alla medlemsstater, men villkoren för att utverka åtgärderna och effektiviteten i genomförandet av dem skiljer sig väsentligt åt från en medlemsstat till en annan. I ärenden med gränsöverskridande följder, t.ex. när fordringsägaren försöker belägga bankmedel med kvarstad i olika medlemsstater, kan det vara betungande att använda sig av nationella säkerhetsåtgärder. Det förefaller därför nödvändigt och lämpligt att anta ett bindande och direkt tillämpligt unionsinstrument, i vilket det fastställs ett nytt unionsförfarande, som möjliggör att bankmedel på konton effektivt och snabbt kan beläggas med kvarstad i gränsöverskridande fall.

| (6) | Det förfarande som inrättas genom denna förordning bör utgöra ett kompletterande och valfritt medel för fordringsägaren, som behåller rätten att utnyttja andra förfaranden för att erhålla en likvärdig åtgärd enligt nationell rätt. |
| --- | --- |

(6)

Det förfarande som inrättas genom denna förordning bör utgöra ett kompletterande och valfritt medel för fordringsägaren, som behåller rätten att utnyttja andra förfaranden för att erhålla en likvärdig åtgärd enligt nationell rätt.

| (7) | En fordringsägare bör kunna utverka en säkerhetsåtgärd i form av ett europeiskt beslut om kvarstad på bankmedel (nedan kallat beslut om kvarstad), som hindrar gäldenären från att ta ut eller överföra bankmedel som han eller hon har på ett bankkonto i en medlemsstat, om det finns en risk för att fordringsägaren, utan en sådan åtgärd, inte kommer att kunna verkställa sin fordran mot gäldenären eller det kommer att bli betydligt svårare att göra det. Kvarstad på bankmedel på gäldenärens konto bör förhindra att inte bara gäldenären själv, utan även att de personer som har bemyndigats av gäldenären att göra betalningar via kontot, t.ex. genom stående betalningsuppdrag, autogiro eller användning av kreditkort, använder medlen. |
| --- | --- |

(7)

En fordringsägare bör kunna utverka en säkerhetsåtgärd i form av ett europeiskt beslut om kvarstad på bankmedel (nedan kallat beslut om kvarstad), som hindrar gäldenären från att ta ut eller överföra bankmedel som han eller hon har på ett bankkonto i en medlemsstat, om det finns en risk för att fordringsägaren, utan en sådan åtgärd, inte kommer att kunna verkställa sin fordran mot gäldenären eller det kommer att bli betydligt svårare att göra det. Kvarstad på bankmedel på gäldenärens konto bör förhindra att inte bara gäldenären själv, utan även att de personer som har bemyndigats av gäldenären att göra betalningar via kontot, t.ex. genom stående betalningsuppdrag, autogiro eller användning av kreditkort, använder medlen.

| (8) | Tillämpningsområdet för denna förordning bör omfatta alla typer av mål och ärenden av privaträttslig natur, utom vissa väl definierade typer av mål och ärenden. Denna förordning bör i synnerhet inte tillämpas på fordringar mot en gäldenär i insolvensförfaranden. Detta betyder att ett beslut om kvarstad inte kan meddelas, om ett insolvensförfarande, såsom det definieras i rådets förordning (EG) nr 1346/2000 (4), har inletts mot gäldenären. Trots detta undantag bör dock förfarandet få användas för att säkra återvinning av skadliga betalningar som gäldenären har gjort till tredje man. |
| --- | --- |

(8)

Tillämpningsområdet för denna förordning bör omfatta alla typer av mål och ärenden av privaträttslig natur, utom vissa väl definierade typer av mål och ärenden. Denna förordning bör i synnerhet inte tillämpas på fordringar mot en gäldenär i insolvensförfaranden. Detta betyder att ett beslut om kvarstad inte kan meddelas, om ett insolvensförfarande, såsom det definieras i rådets förordning (EG) nr 1346/2000 (4), har inletts mot gäldenären. Trots detta undantag bör dock förfarandet få användas för att säkra återvinning av skadliga betalningar som gäldenären har gjort till tredje man.

| (9) | Denna förordning bör tillämpas på konton som förs av kreditinstitut vars verksamhet består i att ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel från allmänheten och bevilja krediter för egen räkning.
  Den bör således inte tillämpas på finansinstitut som inte tar emot insättningar, t.ex. institut som tillhandahåller finansiering för export- och investeringsprojekt eller projekt i utvecklingsländer, eller institut som tillhandahåller tjänster på den finansiella marknaden. Dessutom bör denna förordning inte tillämpas på konton som innehas av eller hos centralbanker när de agerar i egenskap av monetära myndigheter eller på konton vars medel inte kan beläggas med kvarstad vid ett likvärdigt nationellt förfarande eller som på annat sätt inte kan utmätas enligt lagen i den medlemsstat där bankkontot i fråga förs. |
| --- | --- |

(9)

Denna förordning bör tillämpas på konton som förs av kreditinstitut vars verksamhet består i att ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel från allmänheten och bevilja krediter för egen räkning.

Den bör således inte tillämpas på finansinstitut som inte tar emot insättningar, t.ex. institut som tillhandahåller finansiering för export- och investeringsprojekt eller projekt i utvecklingsländer, eller institut som tillhandahåller tjänster på den finansiella marknaden. Dessutom bör denna förordning inte tillämpas på konton som innehas av eller hos centralbanker när de agerar i egenskap av monetära myndigheter eller på konton vars medel inte kan beläggas med kvarstad vid ett likvärdigt nationellt förfarande eller som på annat sätt inte kan utmätas enligt lagen i den medlemsstat där bankkontot i fråga förs.

| (10) | Denna förordning bör endast gälla gränsöverskridande fall och bör innehålla en definition av vad som utgör ett gränsöverskridande fall i detta särskilda sammanhang. Med avseende på tillämpningen av denna förordning bör ett gränsöverskridande fall anses föreligga, när den domstol som handlägger ansökan om kvarstad ligger i en medlemsstat och bankkontot som är föremål för beslutet om kvarstad förs i en annan medlemsstat. Ett gränsöverskridande fall bör även anses föreligga, när fordringsägaren har hemvist i en medlemsstat och den domstol och bankkonto på vilket bankmedel som ska beläggas med kvarstad ligger i en annan medlemsstat.
  Denna förordning bör inte tillämpas för att kvarstadsbelägga bankmedel på konton som förs i den medlemsstat där den domstol befinner sig till vilken en ansökan om beslutet om kvarstad har ingetts om även fordringsägaren har hemvist i den medlemsstaten, även om fordringsägaren samtidigt ansöker om ett beslut om kvarstad för ett konto eller flera konton som förs i en annan medlemsstat. I ett sådant ärende bör fordringsägaren göra två separata ansökningar, en om beslut om kvarstad och en om en nationell åtgärd. |
| --- | --- |

(10)

Denna förordning bör endast gälla gränsöverskridande fall och bör innehålla en definition av vad som utgör ett gränsöverskridande fall i detta särskilda sammanhang. Med avseende på tillämpningen av denna förordning bör ett gränsöverskridande fall anses föreligga, när den domstol som handlägger ansökan om kvarstad ligger i en medlemsstat och bankkontot som är föremål för beslutet om kvarstad förs i en annan medlemsstat. Ett gränsöverskridande fall bör även anses föreligga, när fordringsägaren har hemvist i en medlemsstat och den domstol och bankkonto på vilket bankmedel som ska beläggas med kvarstad ligger i en annan medlemsstat.

Denna förordning bör inte tillämpas för att kvarstadsbelägga bankmedel på konton som förs i den medlemsstat där den domstol befinner sig till vilken en ansökan om beslutet om kvarstad har ingetts om även fordringsägaren har hemvist i den medlemsstaten, även om fordringsägaren samtidigt ansöker om ett beslut om kvarstad för ett konto eller flera konton som förs i en annan medlemsstat. I ett sådant ärende bör fordringsägaren göra två separata ansökningar, en om beslut om kvarstad och en om en nationell åtgärd.

| (11) | Förfarandet för beslut om kvarstad bör kunna användas av fordringsägare som vill säkra verkställighet av en senare dom i ärendet i sak, innan förfarandet för prövning av ärendet i sak inleds och närsomhelst under ett sådant förfarande. Det bör även kunna användas av fordringsägare som redan har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran. |
| --- | --- |

(11)

Förfarandet för beslut om kvarstad bör kunna användas av fordringsägare som vill säkra verkställighet av en senare dom i ärendet i sak, innan förfarandet för prövning av ärendet i sak inleds och närsomhelst under ett sådant förfarande. Det bör även kunna användas av fordringsägare som redan har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran.

| (12) | Beslutet om kvarstad bör kunna användas för att säkra fordringar som har förfallit till betalning. Det bör också kunna användas för fordringar som inte har förfallit till betalning, om sådana fordringar har sin grund i en transaktion eller en händelse som redan har ägt rum och beloppet kan fastställas, inklusive fordringar som gäller skadestånd utanför avtalsförhållanden samt civilrättsliga fordringar på skadestånd eller återbetalning till följd av ett handlande som ger upphov till straffrättsliga påföljder.
  Fordringsägaren bör ges möjlighet att begära att beslutet om kvarstad meddelas med det belopp som den huvudsakliga fordran uppgår till eller till ett lägre belopp. Det senare kan ligga i fordringsägarens intresse, t.ex. om en annan säkerhet redan har utverkats för en del av fordran. |
| --- | --- |

(12)

Beslutet om kvarstad bör kunna användas för att säkra fordringar som har förfallit till betalning. Det bör också kunna användas för fordringar som inte har förfallit till betalning, om sådana fordringar har sin grund i en transaktion eller en händelse som redan har ägt rum och beloppet kan fastställas, inklusive fordringar som gäller skadestånd utanför avtalsförhållanden samt civilrättsliga fordringar på skadestånd eller återbetalning till följd av ett handlande som ger upphov till straffrättsliga påföljder.

Fordringsägaren bör ges möjlighet att begära att beslutet om kvarstad meddelas med det belopp som den huvudsakliga fordran uppgår till eller till ett lägre belopp. Det senare kan ligga i fordringsägarens intresse, t.ex. om en annan säkerhet redan har utverkats för en del av fordran.

| (13) | För att säkerställa en nära koppling mellan beslutet om kvarstad och förfarandet för prövning av ärendet i sak, bör behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad ligga hos domstolarna i den medlemsstat vars domstolar är behöriga att pröva ärendet i sak. Förfarandet för prövning av ärendet i sak bör enligt denna förordning omfatta alla förfaranden som syftar till att erhålla ett verkställbart avgörande rörande den bakomliggande fordran, inbegripet summariska processer rörande betalningsförelägganden och förfaranden såsom det franska procédure de référé. Om gäldenären är en konsument med hemvist i en medlemsstat, bör behörigheten att meddela beslut om kvarstad endast ligga hos domstolarna i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

(13)

För att säkerställa en nära koppling mellan beslutet om kvarstad och förfarandet för prövning av ärendet i sak, bör behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad ligga hos domstolarna i den medlemsstat vars domstolar är behöriga att pröva ärendet i sak. Förfarandet för prövning av ärendet i sak bör enligt denna förordning omfatta alla förfaranden som syftar till att erhålla ett verkställbart avgörande rörande den bakomliggande fordran, inbegripet summariska processer rörande betalningsförelägganden och förfaranden såsom det franska procédure de référé. Om gäldenären är en konsument med hemvist i en medlemsstat, bör behörigheten att meddela beslut om kvarstad endast ligga hos domstolarna i den medlemsstaten.

| (14) | I villkoren för att ett beslut om kvarstad ska meddelas bör det finnas en lämplig balans mellan fordringsägarnas intresse av att få ett beslut om kvarstad och gäldenärernas intresse av att undvika missbruk av beslutet om kvarstad.
  När fordringsägaren ansöker om ett beslut om kvarstad innan en dom i ärendet i sak finns bör domstolen till vilken ansökan ges in med stöd av den bevisning som åberopas av fordringsägaren vara övertygad om att fordringsägarens talan i ärendet i sak mot gäldenären sannolikt kommer att bifallas.
  Vidare bör fordringsägaren under alla omständigheter, även om en dom i ärendet i sak redan finns, vara skyldig att för domstolen påvisa att hans fordran skyndsamt behöver rättsligt skydd och att det utan ett beslut om kvarstad kan bli omöjligt eller betydligt svårare att verkställa den befintliga eller framtida domen i ärendet i sak, eftersom det finns en verklig risk för att gäldenären, när fordringsägaren väl har möjlighet att få den befintliga eller framtida domen verkställd, kan ha förbrukat, gömt eller förstört sina tillgångar eller avyttrat dem till ett pris som understiger deras värde, i onormal omfattning eller genom onormala åtgärder.
  Domstolen bör göra en bedömning av de bevis som fordringsägaren åberopar till stöd för att en sådan risk föreligger. Det kan avse t.ex. gäldenärens agerande i förhållande till fordringsägarens fordran eller i en tidigare tvist mellan parterna, gäldenärens kredithistoria, gäldenärens typ av tillgångar och gäldenärens agerande på senare tid i fråga om sina tillgångar. Vid bedömning av bevisen kan domstolen komma fram till att gäldenärens uttag från konton och att hans eller hennes utgifter för att täcka sin löpande verksamhet eller familjens löpande kostnader inte i sig är onormala. Att en fordran inte har betalats eller att en fordran har bestritts eller bara det faktum att gäldenären har mer än en fordringsägare bör inte i sig anses utgöra tillräcklig grund för att motivera att ett beslut om kvarstad meddelas. Att gäldenärens ekonomiska förhållanden är ogynnsamma eller att de är på väg att försämras bör inte heller i sig anses utgöra tillräcklig grund för att motivera att ett beslut om kvarstad meddelas. Domstolen kan dock beakta dessa faktorer vid en övergripande bedömning av om det föreligger någon risk. |
| --- | --- |

(14)

I villkoren för att ett beslut om kvarstad ska meddelas bör det finnas en lämplig balans mellan fordringsägarnas intresse av att få ett beslut om kvarstad och gäldenärernas intresse av att undvika missbruk av beslutet om kvarstad.

När fordringsägaren ansöker om ett beslut om kvarstad innan en dom i ärendet i sak finns bör domstolen till vilken ansökan ges in med stöd av den bevisning som åberopas av fordringsägaren vara övertygad om att fordringsägarens talan i ärendet i sak mot gäldenären sannolikt kommer att bifallas.

Vidare bör fordringsägaren under alla omständigheter, även om en dom i ärendet i sak redan finns, vara skyldig att för domstolen påvisa att hans fordran skyndsamt behöver rättsligt skydd och att det utan ett beslut om kvarstad kan bli omöjligt eller betydligt svårare att verkställa den befintliga eller framtida domen i ärendet i sak, eftersom det finns en verklig risk för att gäldenären, när fordringsägaren väl har möjlighet att få den befintliga eller framtida domen verkställd, kan ha förbrukat, gömt eller förstört sina tillgångar eller avyttrat dem till ett pris som understiger deras värde, i onormal omfattning eller genom onormala åtgärder.

Domstolen bör göra en bedömning av de bevis som fordringsägaren åberopar till stöd för att en sådan risk föreligger. Det kan avse t.ex. gäldenärens agerande i förhållande till fordringsägarens fordran eller i en tidigare tvist mellan parterna, gäldenärens kredithistoria, gäldenärens typ av tillgångar och gäldenärens agerande på senare tid i fråga om sina tillgångar. Vid bedömning av bevisen kan domstolen komma fram till att gäldenärens uttag från konton och att hans eller hennes utgifter för att täcka sin löpande verksamhet eller familjens löpande kostnader inte i sig är onormala. Att en fordran inte har betalats eller att en fordran har bestritts eller bara det faktum att gäldenären har mer än en fordringsägare bör inte i sig anses utgöra tillräcklig grund för att motivera att ett beslut om kvarstad meddelas. Att gäldenärens ekonomiska förhållanden är ogynnsamma eller att de är på väg att försämras bör inte heller i sig anses utgöra tillräcklig grund för att motivera att ett beslut om kvarstad meddelas. Domstolen kan dock beakta dessa faktorer vid en övergripande bedömning av om det föreligger någon risk.

| (15) | I syfte att säkerställa överraskningseffekten för beslutet om kvarstad och för att se till att det blir användbart för fordringsägare som försöker driva in skulder från gäldenärer i gränsöverskridande fall, bör gäldenären inte informeras om fordringsägarens ansökan, höras innan beslutet om kvarstad meddelats eller underrättas om beslutet om kvarstad, innan det har genomförts. Om domstolen, utifrån de bevis och uppgifter som fordringsägaren eller, i förekommande fall, fordringsägarens vittne(n) har lämnat, inte övertygats om att det är motiverat att belägga bankmedel på bankkontot eller bankkontona i fråga med kvarstad, bör domstolen inte utfärda beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

(15)

I syfte att säkerställa överraskningseffekten för beslutet om kvarstad och för att se till att det blir användbart för fordringsägare som försöker driva in skulder från gäldenärer i gränsöverskridande fall, bör gäldenären inte informeras om fordringsägarens ansökan, höras innan beslutet om kvarstad meddelats eller underrättas om beslutet om kvarstad, innan det har genomförts. Om domstolen, utifrån de bevis och uppgifter som fordringsägaren eller, i förekommande fall, fordringsägarens vittne(n) har lämnat, inte övertygats om att det är motiverat att belägga bankmedel på bankkontot eller bankkontona i fråga med kvarstad, bör domstolen inte utfärda beslutet om kvarstad.

| (16) | I de fall där fordringsägaren ansöker om ett beslut om kvarstad innan han eller hon har inlett ett förfarande för prövning av ärendet i sak i domstol, bör fordringsägaren enligt denna förordning vara skyldig att inleda förfarandet inom en viss tidsfrist och vara skyldig att redovisa att förfarandet har inletts för den domstol vid vilken ansökan om kvarstad har ingetts. Om fordringsägaren underlåter att uppfylla denna skyldighet, bör domstolen på eget initiativ upphäva beslutet om kvarstad eller bör beslutet förfalla automatiskt. |
| --- | --- |

(16)

I de fall där fordringsägaren ansöker om ett beslut om kvarstad innan han eller hon har inlett ett förfarande för prövning av ärendet i sak i domstol, bör fordringsägaren enligt denna förordning vara skyldig att inleda förfarandet inom en viss tidsfrist och vara skyldig att redovisa att förfarandet har inletts för den domstol vid vilken ansökan om kvarstad har ingetts. Om fordringsägaren underlåter att uppfylla denna skyldighet, bör domstolen på eget initiativ upphäva beslutet om kvarstad eller bör beslutet förfalla automatiskt.

| (17) | Eftersom gäldenären inte hörs innan beslutet om kvarstad meddelas, bör denna förordning ge särskilda garantier för att förhindra att beslutet om kvarstad missbrukas och skydda gäldenärens rättigheter. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom gäldenären inte hörs innan beslutet om kvarstad meddelas, bör denna förordning ge särskilda garantier för att förhindra att beslutet om kvarstad missbrukas och skydda gäldenärens rättigheter.

| (18) | En sådan viktig garanti bör vara möjligheten att kräva att fordringsägaren ställer säkerhet, för att säkerställa att gäldenären i ett senare skede kan kompenseras för sådan skada som han eller hon kan komma att lida till följd av beslutet om kvarstad. Beroende på nationell rätt kan en sådan säkerhet bestå av en säkerhetsdeposition eller en alternativ säkerhet, såsom en bankgaranti eller ett hypotek. Domstolen bör göra en egen bedömning, när den fastställer det belopp för vilket säkerhet ska ställas för att hindra missbruk av beslutet om kvarstad och trygga ersättning till gäldenären, och bör i avsaknad av särskilda bevis för det eventuella skadebeloppet kunna ta hänsyn till det belopp med vilket beslutet om kvarstadska meddelas och använda det som riktlinje för att fastställa säkerhetens storlek.
  I de fall där fordringsägaren ännu inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran, bör huvudregelen vara att säkerhet ska ställas och domstolen bör endast i undantagsfall medge undantag från kravet eller kräva säkerhet till ett lägre belopp, om den anser att sådan säkerhet är olämplig, överflödig eller oproportionerlig med hänsyn till omständigheterna i ärendet. Sådana omständigheter kan t.ex. vara att fordringsägaren har särskilt starka bevis men inte tillräckliga resurser för att ställa säkerhet, att fordran avser underhåll eller löneutbetalning eller att storleken på fordran är sådan att beslutet om kvarstad sannolikt inte kommer att orsaka gäldenären någon skada, t.ex. små företagsskulder.
  I ärenden där fordringsägaren redan har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, bör domstolen efter eget skön ha rätt att besluta om att säkerhet ska ställas. Det kan exempelvis vara lämpligt att ställa en säkerhet, förutom under ovannämnda exceptionella omständigheter, om den dom vars verkställighet beslutet om kvarstad avser att säkra ännu inte är verkställbar eller verkställigheten av domen har inhiberats på grund av pågående överklagandeförfaranden. |
| --- | --- |

(18)

En sådan viktig garanti bör vara möjligheten att kräva att fordringsägaren ställer säkerhet, för att säkerställa att gäldenären i ett senare skede kan kompenseras för sådan skada som han eller hon kan komma att lida till följd av beslutet om kvarstad. Beroende på nationell rätt kan en sådan säkerhet bestå av en säkerhetsdeposition eller en alternativ säkerhet, såsom en bankgaranti eller ett hypotek. Domstolen bör göra en egen bedömning, när den fastställer det belopp för vilket säkerhet ska ställas för att hindra missbruk av beslutet om kvarstad och trygga ersättning till gäldenären, och bör i avsaknad av särskilda bevis för det eventuella skadebeloppet kunna ta hänsyn till det belopp med vilket beslutet om kvarstadska meddelas och använda det som riktlinje för att fastställa säkerhetens storlek.

I de fall där fordringsägaren ännu inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran, bör huvudregelen vara att säkerhet ska ställas och domstolen bör endast i undantagsfall medge undantag från kravet eller kräva säkerhet till ett lägre belopp, om den anser att sådan säkerhet är olämplig, överflödig eller oproportionerlig med hänsyn till omständigheterna i ärendet. Sådana omständigheter kan t.ex. vara att fordringsägaren har särskilt starka bevis men inte tillräckliga resurser för att ställa säkerhet, att fordran avser underhåll eller löneutbetalning eller att storleken på fordran är sådan att beslutet om kvarstad sannolikt inte kommer att orsaka gäldenären någon skada, t.ex. små företagsskulder.

I ärenden där fordringsägaren redan har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, bör domstolen efter eget skön ha rätt att besluta om att säkerhet ska ställas. Det kan exempelvis vara lämpligt att ställa en säkerhet, förutom under ovannämnda exceptionella omständigheter, om den dom vars verkställighet beslutet om kvarstad avser att säkra ännu inte är verkställbar eller verkställigheten av domen har inhiberats på grund av pågående överklagandeförfaranden.

| (19) | En annan viktig faktor för en lämplig balans mellan fordringsägarens och gäldenärens intressen bör vara en bestämmelse om att fordringsägaren ansvarar för sådana skador som orsakas gäldenären genom beslutet om kvarstad. I denna förordning bör det därför som minimistandard föreskrivas att fordringsägaren är ersättningsskyldig, om de skador som orsakas gäldenären genom beslutet om kvarstad beror på ett fel från fordringsägarens sida. I detta sammanhang bör bevisbördan åvila gäldenären. För de grunder för ansvar som anges i denna förordning bör det fastställas en harmoniserad regel om en presumtion om fel från fordringsägarens sida, vilken bör kunna motbevisas.
  Dessutom bör medlemsstaterna i sin nationella rätt kunna behålla eller införa andra grunder för ansvar än de som anges i denna förordning. För dessa andra grunder för ansvar bör medlemsstaterna även kunna behålla eller införa andra typer av ansvar, t.ex. strikt ansvar.
  Denna förordning bör även innehålla en lagvalsregel, som fastställer att tillämplig lag för fordringsägarens ersättningsskyldighet bör vara lagen i verkställighetsmedlemsstaten. Om det finns flera verkställighetsmedlemsstater, bör tillämplig lag vara lagen i den verkställighetsmedlemsstat där gäldenären har sin stadigvarande vistelseort. Om gäldenären inte har sin stadigvarande vistelseort i någon av verkställighetsmedlemsstaterna, bör tillämplig lag vara lagen i den verkställighetsmedlemsstat som har starkast anknytning till målet. Vid fastställandet av den starkaste anknytningen kan storleken på det belopp som belagts med kvarstad i de olika verkställighetsmedlemsstaterna vara en av de faktorer som domstolen kan ta hänsyn till. |
| --- | --- |

(19)

En annan viktig faktor för en lämplig balans mellan fordringsägarens och gäldenärens intressen bör vara en bestämmelse om att fordringsägaren ansvarar för sådana skador som orsakas gäldenären genom beslutet om kvarstad. I denna förordning bör det därför som minimistandard föreskrivas att fordringsägaren är ersättningsskyldig, om de skador som orsakas gäldenären genom beslutet om kvarstad beror på ett fel från fordringsägarens sida. I detta sammanhang bör bevisbördan åvila gäldenären. För de grunder för ansvar som anges i denna förordning bör det fastställas en harmoniserad regel om en presumtion om fel från fordringsägarens sida, vilken bör kunna motbevisas.

Dessutom bör medlemsstaterna i sin nationella rätt kunna behålla eller införa andra grunder för ansvar än de som anges i denna förordning. För dessa andra grunder för ansvar bör medlemsstaterna även kunna behålla eller införa andra typer av ansvar, t.ex. strikt ansvar.

Denna förordning bör även innehålla en lagvalsregel, som fastställer att tillämplig lag för fordringsägarens ersättningsskyldighet bör vara lagen i verkställighetsmedlemsstaten. Om det finns flera verkställighetsmedlemsstater, bör tillämplig lag vara lagen i den verkställighetsmedlemsstat där gäldenären har sin stadigvarande vistelseort. Om gäldenären inte har sin stadigvarande vistelseort i någon av verkställighetsmedlemsstaterna, bör tillämplig lag vara lagen i den verkställighetsmedlemsstat som har starkast anknytning till målet. Vid fastställandet av den starkaste anknytningen kan storleken på det belopp som belagts med kvarstad i de olika verkställighetsmedlemsstaterna vara en av de faktorer som domstolen kan ta hänsyn till.

| (20) | I syfte att komma till rätta med befintliga praktiska svårigheter vid inhämtande av information om var gäldenären har sitt bankkonto i ett gränsöverskridande sammanhang, bör det genom denna förordning inrättas en mekanism, som gör det möjligt för en fordringsägare att begära att den information som behövs för att identifiera gäldenärens bankkonto tillhandahålls domstolen av informationsmyndigheten i den medlemsstat där fordringsägaren tror att gäldenären har ett konto, innan ett beslut om kvarstad meddelas. Med tanke på att ett sådant ingripande av offentliga myndigheter och sådan tillgång till privata uppgifter är av en särskild art, bör tillgång till kontoinformation som regel endast ges i ärenden där fordringsägaren redan har en verkställbar dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling. Undantagsvis bör det dock vara möjligt för fordringsägaren att göra en begäran om kontoinformation, även om domen, förlikningen eller den officiella handlingen ännu inte är verkställbar. En sådan begäran bör vara möjlig, om det belopp som ska beläggas med kvarstad är betydande, med beaktande av relevanta omständigheter, och domstolen utifrån de bevis som har åberopats av fordringsägaren är övertygad om att det föreligger ett brådskande behov av sådan kontoinformation, eftersom det utan sådan information finns en risk för att verkställigheten av fordringsägarens fordran mot gäldenären kan äventyras och detta i sin tur kan leda till en betydande försämring av fordringsägarens ekonomiska situation.
  För att mekanismen ska kunna fungera bör medlemsstaterna i sin nationella rätt tillhandahålla en eller flera metoder för att inhämta informationen, vilka bör vara effektiva och ändamålsenliga och inte oproportionellt kostnads- eller tidskrävande. Mekanismen bör endast tillämpas om alla förutsättningar och krav för att ansökan om kvarstad ska bifallas är uppfyllda och fordringsägaren i sin begäran på ett lämpligt sätt har motiverat varför det finns anledning att tro att gäldenären har ett eller flera konton i en viss medlemsstat, t.ex. på grund av att gäldenären arbetar eller utövar yrkesverksamhet i medlemsstaten eller äger egendom där. |
| --- | --- |

(20)

I syfte att komma till rätta med befintliga praktiska svårigheter vid inhämtande av information om var gäldenären har sitt bankkonto i ett gränsöverskridande sammanhang, bör det genom denna förordning inrättas en mekanism, som gör det möjligt för en fordringsägare att begära att den information som behövs för att identifiera gäldenärens bankkonto tillhandahålls domstolen av informationsmyndigheten i den medlemsstat där fordringsägaren tror att gäldenären har ett konto, innan ett beslut om kvarstad meddelas. Med tanke på att ett sådant ingripande av offentliga myndigheter och sådan tillgång till privata uppgifter är av en särskild art, bör tillgång till kontoinformation som regel endast ges i ärenden där fordringsägaren redan har en verkställbar dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling. Undantagsvis bör det dock vara möjligt för fordringsägaren att göra en begäran om kontoinformation, även om domen, förlikningen eller den officiella handlingen ännu inte är verkställbar. En sådan begäran bör vara möjlig, om det belopp som ska beläggas med kvarstad är betydande, med beaktande av relevanta omständigheter, och domstolen utifrån de bevis som har åberopats av fordringsägaren är övertygad om att det föreligger ett brådskande behov av sådan kontoinformation, eftersom det utan sådan information finns en risk för att verkställigheten av fordringsägarens fordran mot gäldenären kan äventyras och detta i sin tur kan leda till en betydande försämring av fordringsägarens ekonomiska situation.

För att mekanismen ska kunna fungera bör medlemsstaterna i sin nationella rätt tillhandahålla en eller flera metoder för att inhämta informationen, vilka bör vara effektiva och ändamålsenliga och inte oproportionellt kostnads- eller tidskrävande. Mekanismen bör endast tillämpas om alla förutsättningar och krav för att ansökan om kvarstad ska bifallas är uppfyllda och fordringsägaren i sin begäran på ett lämpligt sätt har motiverat varför det finns anledning att tro att gäldenären har ett eller flera konton i en viss medlemsstat, t.ex. på grund av att gäldenären arbetar eller utövar yrkesverksamhet i medlemsstaten eller äger egendom där.

| (21) | För att säkerställa att gäldenärens personuppgifter skyddas bör informationen om gäldenärens bankkonto eller bankkonton som inhämtas inte lämnas till fordringsägaren. Informationen bör endast lämnas till den domstol som överfört begäran och undantagsvis till gäldenärens bank, om den bank eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten inte kan identifiera gäldenärens bankkonto med stöd av informationen i beslutet om kvarstad, t.ex. om flera personer med samma namn och adress har konton hos samma bank. Om det i ett sådant ärende i beslutet om kvarstad anges att det eller de kontonummer med medel som ska beläggas med kvarstad har erhållits genom en begäran om information, bör banken begära tillgång till denna information från informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten, och detta bör kunna göras på ett informellt och enkelt sätt. |
| --- | --- |

(21)

För att säkerställa att gäldenärens personuppgifter skyddas bör informationen om gäldenärens bankkonto eller bankkonton som inhämtas inte lämnas till fordringsägaren. Informationen bör endast lämnas till den domstol som överfört begäran och undantagsvis till gäldenärens bank, om den bank eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten inte kan identifiera gäldenärens bankkonto med stöd av informationen i beslutet om kvarstad, t.ex. om flera personer med samma namn och adress har konton hos samma bank. Om det i ett sådant ärende i beslutet om kvarstad anges att det eller de kontonummer med medel som ska beläggas med kvarstad har erhållits genom en begäran om information, bör banken begära tillgång till denna information från informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten, och detta bör kunna göras på ett informellt och enkelt sätt.

| (22) | Genom denna förordning bör fordringsägaren ges rätt att överklaga ett beslut om att inte bevilja en ansökan om kvarstad. Denna rätt bör inte påverka fordringsägarens möjlighet att lämna in en ny ansökan om kvarstad med åberopande av nya omständigheter eller nya bevis. |
| --- | --- |

(22)

Genom denna förordning bör fordringsägaren ges rätt att överklaga ett beslut om att inte bevilja en ansökan om kvarstad. Denna rätt bör inte påverka fordringsägarens möjlighet att lämna in en ny ansökan om kvarstad med åberopande av nya omständigheter eller nya bevis.

| (23) | Strukturerna för verkställighet av beslut om kvarstad varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. För att undvika en fördubbling av dessa strukturer i medlemsstaterna och i möjligaste mån respektera de nationella förfarandena bör denna förordning, vad gäller verkställighet och det faktiska genomförandet av beslutet om kvarstad, bygga på befintliga metoder och strukturer för verkställighet och genomförande av likvärdiga nationella beslut i den medlemsstat där beslutet om kvarstad ska verkställas. |
| --- | --- |

(23)

Strukturerna för verkställighet av beslut om kvarstad varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. För att undvika en fördubbling av dessa strukturer i medlemsstaterna och i möjligaste mån respektera de nationella förfarandena bör denna förordning, vad gäller verkställighet och det faktiska genomförandet av beslutet om kvarstad, bygga på befintliga metoder och strukturer för verkställighet och genomförande av likvärdiga nationella beslut i den medlemsstat där beslutet om kvarstad ska verkställas.

| (24) | För att säkerställa snabb verkställighet bör det i denna förordning föreskrivas att översändandet av beslutet om kvarstad från ursprungsmedlemsstaten till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten ska göras på ett sätt som säkerställer att innehållet i de översända handlingarna är riktigt, tillförlitligt och lättläst. |
| --- | --- |

(24)

För att säkerställa snabb verkställighet bör det i denna förordning föreskrivas att översändandet av beslutet om kvarstad från ursprungsmedlemsstaten till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten ska göras på ett sätt som säkerställer att innehållet i de översända handlingarna är riktigt, tillförlitligt och lättläst.

| (25) | Vid mottagandet av beslutet om kvarstad bör den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten vidta de åtgärder som krävs för att beslutet om kvarstad ska verkställas i enlighet med nationell rätt, antingen genom att översända det mottagna beslutet om kvarstad till banken eller till en annan enhet som är ansvarig för att verkställa sådana beslut om kvarstad i den medlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt, genom att på annat sätt förelägga banken att genomföra beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

(25)

Vid mottagandet av beslutet om kvarstad bör den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten vidta de åtgärder som krävs för att beslutet om kvarstad ska verkställas i enlighet med nationell rätt, antingen genom att översända det mottagna beslutet om kvarstad till banken eller till en annan enhet som är ansvarig för att verkställa sådana beslut om kvarstad i den medlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt, genom att på annat sätt förelägga banken att genomföra beslutet om kvarstad.

| (26) | Genomförandet av beslutet om kvarstad bör, beroende på vilken metod som är tillgänglig enligt verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt för likvärdiga nationella förfaranden, ske genom att beloppet spärras på gäldenärens konto eller, om det följer av nationell rätt, genom att beloppet förs över till ett särskilt konto, vilket kan vara ett konto som innehas av behörig verkställande myndighet, domstolen, banken där gäldenären har sitt konto eller banken som har utnämnts till samordnande enhet för bankmedel som belagts med kvarstad i ett visst ärende. |
| --- | --- |

(26)

Genomförandet av beslutet om kvarstad bör, beroende på vilken metod som är tillgänglig enligt verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt för likvärdiga nationella förfaranden, ske genom att beloppet spärras på gäldenärens konto eller, om det följer av nationell rätt, genom att beloppet förs över till ett särskilt konto, vilket kan vara ett konto som innehas av behörig verkställande myndighet, domstolen, banken där gäldenären har sitt konto eller banken som har utnämnts till samordnande enhet för bankmedel som belagts med kvarstad i ett visst ärende.

| (27) | Denna förordning bör inte utesluta möjligheten att i förskott ta ut avgifter för verkställighet av beslut om kvarstad. Denna fråga bör regleras i nationell rätt i den medlemsstat där beslutet om kvarstad ska verkställas. |
| --- | --- |

(27)

Denna förordning bör inte utesluta möjligheten att i förskott ta ut avgifter för verkställighet av beslut om kvarstad. Denna fråga bör regleras i nationell rätt i den medlemsstat där beslutet om kvarstad ska verkställas.

| (28) | Ett beslut om kvarstad bör, i förekommande fall, ha samma rang som en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd har i verkställighetsmedlemsstaten. Om vissa verkställighetsåtgärder enligt nationell rätt har företräde framför kvarstadsåtgärder, bör de ges samma företräde i förhållande till beslut om kvarstad inom ramen för denna förordning. Vid tillämpningen av denna förordning bör beslut ad personam som finns i vissa nationella rättssystem betraktas som likvärdiga nationella beslut. |
| --- | --- |

(28)

Ett beslut om kvarstad bör, i förekommande fall, ha samma rang som en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd har i verkställighetsmedlemsstaten. Om vissa verkställighetsåtgärder enligt nationell rätt har företräde framför kvarstadsåtgärder, bör de ges samma företräde i förhållande till beslut om kvarstad inom ramen för denna förordning. Vid tillämpningen av denna förordning bör beslut ad personam som finns i vissa nationella rättssystem betraktas som likvärdiga nationella beslut.

| (29) | I denna förordning bör det föreskrivas en skyldighet för banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten att ange om och, i så fall, i vilken utsträckning beslutet om kvarstad har lett till att gäldenärens bankmedel har belagts med kvarstad samt en skyldighet för fordringsägaren att se till att bankmedel som belagts med kvarstad som överstiger det belopp som anges i beslutet om kvarstad frigörs. |
| --- | --- |

(29)

I denna förordning bör det föreskrivas en skyldighet för banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten att ange om och, i så fall, i vilken utsträckning beslutet om kvarstad har lett till att gäldenärens bankmedel har belagts med kvarstad samt en skyldighet för fordringsägaren att se till att bankmedel som belagts med kvarstad som överstiger det belopp som anges i beslutet om kvarstad frigörs.

| (30) | Denna förordning bör säkerställa gäldenärers rätt till en rättvis rättegång och rätt till ett effektivt rättsmedel och bör därmed, med beaktande av att förfarandet för att bevilja beslutet om kvarstad är ex parte, ge gäldenären möjlighet att bestrida ett beslut om kvarstad eller verkställigheten av ett sådant beslut omedelbart efter genomförandet av det, på de grunder som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(30)

Denna förordning bör säkerställa gäldenärers rätt till en rättvis rättegång och rätt till ett effektivt rättsmedel och bör därmed, med beaktande av att förfarandet för att bevilja beslutet om kvarstad är ex parte, ge gäldenären möjlighet att bestrida ett beslut om kvarstad eller verkställigheten av ett sådant beslut omedelbart efter genomförandet av det, på de grunder som fastställs i denna förordning.

| (31) | I detta sammanhang bör det i denna förordning krävas att beslutet om kvarstad, alla handlingar som fordringsägaren gett in till domstolen i ursprungsmedlemsstaten och nödvändiga översättningar delges gäldenären omgående efter genomförandet av beslutet om kvarstad. Domstolen bör efter eget skön kunna bifoga eventuella ytterligare handlingar som legat till grund för dess beslut och som gäldenären kan behöva för att ta tillvara sin rätt, t.ex. skriftliga redogörelser för muntliga förhör. |
| --- | --- |

(31)

I detta sammanhang bör det i denna förordning krävas att beslutet om kvarstad, alla handlingar som fordringsägaren gett in till domstolen i ursprungsmedlemsstaten och nödvändiga översättningar delges gäldenären omgående efter genomförandet av beslutet om kvarstad. Domstolen bör efter eget skön kunna bifoga eventuella ytterligare handlingar som legat till grund för dess beslut och som gäldenären kan behöva för att ta tillvara sin rätt, t.ex. skriftliga redogörelser för muntliga förhör.

| (32) | Gäldenären bör ha möjlighet att kräva att beslutet om kvarstad omprövas, framför allt om de förutsättningar eller krav som fastställs i denna förordning inte var uppfyllda eller om de omständigheter som låg till grund för beslutet om kvarstad har förändrats på ett sådant sätt att beslutet om kvarstad inte längre har någon grund. Det bör t.ex. finnas ett rättsmedel som kan användas av gäldenären, om det inte var ett gränsöverskridande fall enligt definitionen i denna förordning, om de behörighetsbestämmelser som fastställs i denna förordning inte iakttogs, om fordringsägaren inte inlett ett förfarande för prövning av ärendet i sak inom de tidsfrister som fastställs i denna förordning och domstolen inte, som en följd av detta, upphävde beslutet om kvarstad på eget initiativ eller beslutet inte förföll automatiskt, om det inte fanns behov av ett skyndsamt skydd för fordringsägarens fordran i form av ett beslut om kvarstad, eftersom det inte fanns någon risk för att det inte skulle gå att verkställa fordringsägarens fordran eller att det skulle bli betydligt svårare att göra detta eller om ställandet av säkerhet inte uppfyllde kraven i denna förordning.
  Gäldenären bör även ha tillgång till rättsmedel, om beslutet om kvarstad och förklaringen inte har delgetts gäldenären enligt bestämmelserna i denna förordning eller om de handlingar som har delgetts gäldenären inte uppfyller de språkkrav som föreskrivs i denna förordning. En ansökan om ett sådant rättsmedel bör dock inte bifallas, om den bristande delgivningen eller översättningen avhjälps inom en viss tid. För att avhjälpa bristerna i delgivningen bör fordringsägaren göra en begäran till den myndighet som ansvarar för delgivningen i ursprungsmedlemsstaten om att handlingarna ska delges gäldenären med rekommenderat brev eller förse domstolen med nödvändiga översättningar av handlingarna, om gäldenären har gett sitt samtycke till att hämta handlingarna vid domstolen. En sådan begäran bör inte krävas, om den bristande delgivningen redan har avhjälpts på annat sätt, t.ex. om domstolen i enlighet med nationell rätt på eget initiativ inlett delgivningen. |
| --- | --- |

(32)

Gäldenären bör ha möjlighet att kräva att beslutet om kvarstad omprövas, framför allt om de förutsättningar eller krav som fastställs i denna förordning inte var uppfyllda eller om de omständigheter som låg till grund för beslutet om kvarstad har förändrats på ett sådant sätt att beslutet om kvarstad inte längre har någon grund. Det bör t.ex. finnas ett rättsmedel som kan användas av gäldenären, om det inte var ett gränsöverskridande fall enligt definitionen i denna förordning, om de behörighetsbestämmelser som fastställs i denna förordning inte iakttogs, om fordringsägaren inte inlett ett förfarande för prövning av ärendet i sak inom de tidsfrister som fastställs i denna förordning och domstolen inte, som en följd av detta, upphävde beslutet om kvarstad på eget initiativ eller beslutet inte förföll automatiskt, om det inte fanns behov av ett skyndsamt skydd för fordringsägarens fordran i form av ett beslut om kvarstad, eftersom det inte fanns någon risk för att det inte skulle gå att verkställa fordringsägarens fordran eller att det skulle bli betydligt svårare att göra detta eller om ställandet av säkerhet inte uppfyllde kraven i denna förordning.

Gäldenären bör även ha tillgång till rättsmedel, om beslutet om kvarstad och förklaringen inte har delgetts gäldenären enligt bestämmelserna i denna förordning eller om de handlingar som har delgetts gäldenären inte uppfyller de språkkrav som föreskrivs i denna förordning. En ansökan om ett sådant rättsmedel bör dock inte bifallas, om den bristande delgivningen eller översättningen avhjälps inom en viss tid. För att avhjälpa bristerna i delgivningen bör fordringsägaren göra en begäran till den myndighet som ansvarar för delgivningen i ursprungsmedlemsstaten om att handlingarna ska delges gäldenären med rekommenderat brev eller förse domstolen med nödvändiga översättningar av handlingarna, om gäldenären har gett sitt samtycke till att hämta handlingarna vid domstolen. En sådan begäran bör inte krävas, om den bristande delgivningen redan har avhjälpts på annat sätt, t.ex. om domstolen i enlighet med nationell rätt på eget initiativ inlett delgivningen.

| (33) | Frågan om vem som ska tillhandahålla översättningar som krävs enligt denna förordning och vem som ska betala kostnaderna för översättningarna överlåts åt nationell rätt. |
| --- | --- |

(33)

Frågan om vem som ska tillhandahålla översättningar som krävs enligt denna förordning och vem som ska betala kostnaderna för översättningarna överlåts åt nationell rätt.

| (34) | Behörighet att pröva en ansökan om rättsmedel mot ett meddelat beslut om kvarstad bör ligga hos domstolarna i den medlemsstat där beslutet om kvarstad meddelades. Behörighet att pröva en ansökan om rättsmedel mot verkställighet av beslutet om kvarstad bör ligga hos domstolarna eller, i förekommande fall, hos behöriga verkställande myndigheter i verkställighetsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

(34)

Behörighet att pröva en ansökan om rättsmedel mot ett meddelat beslut om kvarstad bör ligga hos domstolarna i den medlemsstat där beslutet om kvarstad meddelades. Behörighet att pröva en ansökan om rättsmedel mot verkställighet av beslutet om kvarstad bör ligga hos domstolarna eller, i förekommande fall, hos behöriga verkställande myndigheter i verkställighetsmedlemsstaten.

| (35) | Gäldenären bör ha rätt att ansöka om att bankmedel som har belagts med kvarstad frigörs, om han eller hon ställer en lämplig säkerhet. En sådan alternativ säkerhet kan bestå av en säkerhetsdeposition eller en alternativ säkerhet, t.ex. en bankgaranti eller ett hypotek. |
| --- | --- |

(35)

Gäldenären bör ha rätt att ansöka om att bankmedel som har belagts med kvarstad frigörs, om han eller hon ställer en lämplig säkerhet. En sådan alternativ säkerhet kan bestå av en säkerhetsdeposition eller en alternativ säkerhet, t.ex. en bankgaranti eller ett hypotek.

| (36) | Denna förordning bör säkerställa att bankmedel som beläggs med kvarstad inte påverkar belopp som är undantagna från utmätning enligt nationell rätt i verkställighetsmedlemsstaten, exempelvis belopp som är nödvändiga för att trygga gäldenärens och hans eller hennes familjs uppehälle. Beroende på vilket förfarande som tillämpas i medlemsstaten bör det ansvariga organet, som kan vara domstolen, banken eller den behöriga verkställande myndigheten, på eget initiativ undanta det berörda beloppet innan beslutet om kvarstad genomförs eller på gäldenärens begäran undanta beloppet efter det att beslutet om kvarstad genomförts. Om bankmedel i flera medlemsstater beläggs med kvarstad och belopp har undantagits mer än en gång, bör fordringsägaren kunna ansöka hos den behöriga domstolen i vilken som helst av verkställighetsmedlemsstaterna eller, om det följer av den berörda verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt, den behöriga verkställande myndigheten i den medlemsstaten om en anpassning av undantagandet som tillämpas i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

(36)

Denna förordning bör säkerställa att bankmedel som beläggs med kvarstad inte påverkar belopp som är undantagna från utmätning enligt nationell rätt i verkställighetsmedlemsstaten, exempelvis belopp som är nödvändiga för att trygga gäldenärens och hans eller hennes familjs uppehälle. Beroende på vilket förfarande som tillämpas i medlemsstaten bör det ansvariga organet, som kan vara domstolen, banken eller den behöriga verkställande myndigheten, på eget initiativ undanta det berörda beloppet innan beslutet om kvarstad genomförs eller på gäldenärens begäran undanta beloppet efter det att beslutet om kvarstad genomförts. Om bankmedel i flera medlemsstater beläggs med kvarstad och belopp har undantagits mer än en gång, bör fordringsägaren kunna ansöka hos den behöriga domstolen i vilken som helst av verkställighetsmedlemsstaterna eller, om det följer av den berörda verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt, den behöriga verkställande myndigheten i den medlemsstaten om en anpassning av undantagandet som tillämpas i den medlemsstaten.

| (37) | I syfte att se till att beslutet om kvarstad meddelas och verkställs snabbt och utan dröjsmål bör det i denna förordning fastställas tidsfrister inom vilka de olika åtgärderna inom förfarandet måste slutföras. Domstolar eller myndigheter som deltar i förfarandet bör endast tillåtas att göra undantag från dessa tidsfrister under exceptionella omständigheter, t.ex. i mål med komplexa rättsliga eller faktiska omständigheter. |
| --- | --- |

(37)

I syfte att se till att beslutet om kvarstad meddelas och verkställs snabbt och utan dröjsmål bör det i denna förordning fastställas tidsfrister inom vilka de olika åtgärderna inom förfarandet måste slutföras. Domstolar eller myndigheter som deltar i förfarandet bör endast tillåtas att göra undantag från dessa tidsfrister under exceptionella omständigheter, t.ex. i mål med komplexa rättsliga eller faktiska omständigheter.

| (38) | Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 (5) bör tillämpas vid beräkning av de perioder och frister som föreskrivs i den här förordningen. |
| --- | --- |

(38)

Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 (5) bör tillämpas vid beräkning av de perioder och frister som föreskrivs i den här förordningen.

| (39) | För att underlätta tillämpningen av denna förordning bör medlemsstaterna vara skyldiga att lämna viss information om sin lagstiftning och sina förfaranden avseende beslut om kvarstad och likvärdiga nationella säkerhetsåtgärder till kommissionen. |
| --- | --- |

(39)

För att underlätta tillämpningen av denna förordning bör medlemsstaterna vara skyldiga att lämna viss information om sin lagstiftning och sina förfaranden avseende beslut om kvarstad och likvärdiga nationella säkerhetsåtgärder till kommissionen.

| (40) | För att underlätta den praktiska tillämpningen av denna förordning bör standardformulär upprättas, framför allt för ansökan om kvarstad, beslutet om kvarstad, förklaringen om att bankmedel har belagts med kvarstad, för ansökan om rättsmedel och för överklagande enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(40)

För att underlätta den praktiska tillämpningen av denna förordning bör standardformulär upprättas, framför allt för ansökan om kvarstad, beslutet om kvarstad, förklaringen om att bankmedel har belagts med kvarstad, för ansökan om rättsmedel och för överklagande enligt denna förordning.

| (41) | För att förfarandena ska bli effektivare bör denna förordning tillåta användning av sådan modern kommunikationsteknik som är godkänd enligt förfarandereglerna i den berörda medlemsstaten, framför allt för att fylla i de standardformulär som fastställs i denna förordning och för kommunikation mellan myndigheter som medverkar i förfarandena. Metoderna för att underteckna beslutet om kvarstad och andra handlingar enligt denna förordning bör dessutom vara teknikneutrala, så att nuvarande metoder, t.ex. digital certifiering eller säker autentisering, kan tillämpas och utrymme ges för den framtida tekniska utvecklingen på området. |
| --- | --- |

(41)

För att förfarandena ska bli effektivare bör denna förordning tillåta användning av sådan modern kommunikationsteknik som är godkänd enligt förfarandereglerna i den berörda medlemsstaten, framför allt för att fylla i de standardformulär som fastställs i denna förordning och för kommunikation mellan myndigheter som medverkar i förfarandena. Metoderna för att underteckna beslutet om kvarstad och andra handlingar enligt denna förordning bör dessutom vara teknikneutrala, så att nuvarande metoder, t.ex. digital certifiering eller säker autentisering, kan tillämpas och utrymme ges för den framtida tekniska utvecklingen på området.

| (42) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på upprättande och senare ändringar av de standardformulär som föreskrivs i denna förordning. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). |
| --- | --- |

(42)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på upprättande och senare ändringar av de standardformulär som föreskrivs i denna förordning. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).

| (43) | Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter om upprättande och senare ändringar av de standardformulär som föreskrivs i denna förordning i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011. |
| --- | --- |

(43)

Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter om upprättande och senare ändringar av de standardformulär som föreskrivs i denna förordning i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011.

| (44) | Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Dess avsikt är särskilt att trygga respekt för privatlivet och familjelivet, skyddet av personuppgifter, rätten till egendom, rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol enligt artiklarna 7, 8, 17 respektive 47 i stadgan. |
| --- | --- |

(44)

Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Dess avsikt är särskilt att trygga respekt för privatlivet och familjelivet, skyddet av personuppgifter, rätten till egendom, rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol enligt artiklarna 7, 8, 17 respektive 47 i stadgan.

| (45) | I samband med tillgång till personuppgifter samt användning och överföring av sådana uppgifter enligt denna förordning bör kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (7) följas, i den form som det har införlivats i medlemsstaternas nationella rätt. |
| --- | --- |

(45)

I samband med tillgång till personuppgifter samt användning och överföring av sådana uppgifter enligt denna förordning bör kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (7) följas, i den form som det har införlivats i medlemsstaternas nationella rätt.

| (46) | Vid tillämpningen av denna förordning är det emellertid nödvändigt att fastställa vissa särskilda villkor för tillgång till personuppgifter och för användning och överföring av dessa. I detta sammanhang har Europeiska datatillsynsmannens yttrande (8) tagits i beaktande. Underrättelse till den person som berörs av insamlingen av uppgifter bör ske i enlighet med nationell rätt. Underrättelsen till gäldenären om att uppgifter om hans eller hennes bankkonto eller bankkonton har lämnats ut bör dock skjutas upp 30 dagar för att förhindra att en tidig underrättelse äventyrar kvarstadsbeslutets verkan. |
| --- | --- |

(46)

Vid tillämpningen av denna förordning är det emellertid nödvändigt att fastställa vissa särskilda villkor för tillgång till personuppgifter och för användning och överföring av dessa. I detta sammanhang har Europeiska datatillsynsmannens yttrande (8) tagits i beaktande. Underrättelse till den person som berörs av insamlingen av uppgifter bör ske i enlighet med nationell rätt. Underrättelsen till gäldenären om att uppgifter om hans eller hennes bankkonto eller bankkonton har lämnats ut bör dock skjutas upp 30 dagar för att förhindra att en tidig underrättelse äventyrar kvarstadsbeslutets verkan.

| (47) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa ett unionsförfarande för en säkerhetsåtgärd som gör det möjligt för en fordringsägare att få ett beslut om kvarstad som hindrar att efterföljande verkställighet av fordringsägarens fordran äventyras genom att gäldenären överför eller tar ut bankmedel som han eller hon har på ett bankkonto i unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(47)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa ett unionsförfarande för en säkerhetsåtgärd som gör det möjligt för en fordringsägare att få ett beslut om kvarstad som hindrar att efterföljande verkställighet av fordringsägarens fordran äventyras genom att gäldenären överför eller tar ut bankmedel som han eller hon har på ett bankkonto i unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (48) | Denna förordning bör endast tillämpas på de medlemsstater som är bundna av den i enlighet med fördragen. Förfarandet för ett beslut om kvarstad enligt denna förordning bör därför endast kunna användas av fordringsägare med hemvist i en medlemsstat som är bunden av denna förordning och beslut som meddelas enligt denna förordning bör endast avse bankmedel på konton som förs i en sådan medlemsstat. |
| --- | --- |

(48)

Denna förordning bör endast tillämpas på de medlemsstater som är bundna av den i enlighet med fördragen. Förfarandet för ett beslut om kvarstad enligt denna förordning bör därför endast kunna användas av fordringsägare med hemvist i en medlemsstat som är bunden av denna förordning och beslut som meddelas enligt denna förordning bör endast avse bankmedel på konton som förs i en sådan medlemsstat.

| (49) | I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

(49)

I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.

| (50) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket. |
| --- | --- |

(50)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.

| (51) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. |
| --- | --- |

(51)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

1.   I denna förordning fastställs ett unionsförfarande som gör det möjligt för fordringsägare att få ett europeiskt beslut om kvarstad på bankmedel (nedan kallat beslut om kvarstad), som förhindrar att efterföljande verkställighet av fordringsägarens fordran äventyras genom att bankmedel, upp till det belopp som anges i beslutet om kvarstad, överförs eller tas ut från ett bankkonto i en medlemsstat, som innehas av gäldenären eller av någon för gäldenärens räkning.

2.   Beslutet om kvarstad ska kunna användas av fordringsägare som ett alternativ till kvarstadsåtgärder i nationell rätt.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning är tillämplig på privaträttsliga penningfordringar i gränsöverskridande fall enligt definitionen i artikel 3, oberoende av vilket slag av domstol det är fråga om. Den ska i synnerhet inte tillämpas på fordringar i skatte- eller tullärenden eller andra förvaltningsrättsliga ärenden eller statens ansvar för handlingar eller underlåtenhet vid utövandet av statliga befogenheter (acta iure imperii).

2.   Denna förordning ska inte tillämpas på

| a) | fordringar som har sin grund i makars förmögenhetsförhållanden eller i förhållanden som enligt den lag som är tillämplig på sådana förhållanden har samma verkan som äktenskap, |
| --- | --- |

a)

fordringar som har sin grund i makars förmögenhetsförhållanden eller i förhållanden som enligt den lag som är tillämplig på sådana förhållanden har samma verkan som äktenskap,

| b) | fordringar som har sin grund i arv och testamenten, inbegripet underhållsskyldighet som har sin grund i dödsfall, |
| --- | --- |

b)

fordringar som har sin grund i arv och testamenten, inbegripet underhållsskyldighet som har sin grund i dödsfall,

| c) | fordringar mot en gäldenär som det har inletts ett konkursförfarande, ackord och liknande förfarande emot, |
| --- | --- |

c)

fordringar mot en gäldenär som det har inletts ett konkursförfarande, ackord och liknande förfarande emot,

| d) | social trygghet, |
| --- | --- |

d)

social trygghet,

| e) | skiljeförfaranden. |
| --- | --- |

e)

skiljeförfaranden.

3.   Denna förordning ska inte tillämpas på bankkonton som är undantagna från utmätning enligt lagen i den medlemsstat där bankkontot förs eller på konton som förs i sådana system som omfattas av definitionen i artikel 2 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG (9).

4.   Denna förordning ska inte tillämpas på bankkonton som innehas av eller hos centralbanker när de agerar i egenskap av monetära myndigheter.

Artikel 3

Gränsöverskridande fall

1.   Vid tillämpning av denna förordning ska ett fall anses vara gränsöverskridande, om bankkontot eller bankkontona, på vilka bankmedlen som ska beläggas med kvarstad finns, förs i en annan medlemsstat än

| a) | den medlemsstat där domstolen till vilken en ansökan om kvarstad har ingetts i enlighet med artikel 6 är belägen, eller |
| --- | --- |

a)

den medlemsstat där domstolen till vilken en ansökan om kvarstad har ingetts i enlighet med artikel 6 är belägen, eller

| b) | den medlemsstat där fordringsägaren har hemvist. |
| --- | --- |

b)

den medlemsstat där fordringsägaren har hemvist.

2.   Den relevanta tidpunkten för att avgöra om det föreligger ett gränsöverskridande fall är den dag då ansökan om kvarstad ges in till den domstol som är behörig att meddela ett beslut om kvarstad.

Artikel 4

Definitioner

I denna förordning avses med

1.   bankkonto eller konto: varje konto för bankmedel som en bank för i gäldenärens namn eller i en tredje mans namn på gäldenärens vägnar,

2.   bank: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (10), inklusive filialer i den mening som avses i artikel 4.1.17 i den förordningen till kreditinstitut med huvudkontor inom eller, i enlighet med artikel 47 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (11), utanför unionen, om sådana filialer är belägna i unionen,

3.   bankmedel: pengar som har krediterats ett konto, oavsett valutaslag, eller liknande fordringar som avser återbetalning av pengar, t.ex. inlåning på penningmarknaden.

4.   medlemsstat där bankkontot förs:

| a) | den medlemsstat som anges i det internationella bankkontonumret (IBAN) för bankkontot, eller |
| --- | --- |

a)

den medlemsstat som anges i det internationella bankkontonumret (IBAN) för bankkontot, eller

| b) | för ett bankkonto som saknar IBAN, den medlemsstat där den bank som för kontot har sitt huvudkontor eller, om bankkontot förs av en filial, den medlemsstat där filialen är belägen, |
| --- | --- |

b)

för ett bankkonto som saknar IBAN, den medlemsstat där den bank som för kontot har sitt huvudkontor eller, om bankkontot förs av en filial, den medlemsstat där filialen är belägen,

5.   fordran: en förpliktelse som avser betalning av ett bestämt penningbelopp som är förfallet till betalning eller en förpliktelse som avser betalning av ett bestämbart penningbelopp som har sin grund i en transaktion eller en händelse som redan har ägt rum, förutsatt att talan angående en sådan förpliktelse kan väckas vid domstol,

6.   fordringsägare: en fysisk person med hemvist i en medlemsstat eller en juridisk person med hemvist i en medlemsstat eller annan enhet med hemvist i en medlemsstat och som har rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, som ansöker om eller redan har ett beslut om kvarstad som avser en fordran,

7.   gäldenär: en fysisk eller juridisk person eller annan enhet med rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, mot vilken fordringsägaren ansöker om eller redan har ett beslut om kvarstad som avser en fordran,

8.   dom: avgörande som har meddelats av en domstol i en medlemsstat, oavsett dess rubricering, och domstolstjänstemans beslut i fråga om kostnader,

9.   förlikning inför domstol: en förlikning som har stadfästs av en domstol i en medlemsstat eller ingåtts inför en domstol i en medlemsstat i samband med domstolsförhandlingar,

10.   officiell handling: en handling som har upprättats eller registrerats som en officiell handling (acte authentique) i en medlemsstat och vars äkthet

| a) | avser handlingens underskrift och innehåll, och |
| --- | --- |

a)

avser handlingens underskrift och innehåll, och

| b) | har bestyrkts av en offentlig myndighet eller annan myndighet som har bemyndigats för ändamålet, |
| --- | --- |

b)

har bestyrkts av en offentlig myndighet eller annan myndighet som har bemyndigats för ändamålet,

11.   ursprungsmedlemsstat: den medlemsstat där beslutet om kvarstad meddelas,

12.   verkställighetsmedlemsstat: den medlemsstat där det bankkonto på vilket bankmedel som ska beläggas med kvarstad förs,

13.   informationsmyndighet: den myndighet som en medlemsstat har utsett som behörig att inhämta information om gäldenärens bankkonto eller bankkonton enligt artikel 14,

14.   behörig myndighet: den myndighet eller de myndigheter som en medlemsstat har utsett som behörig eller behöriga att ta emot, översända eller delge enligt artiklarna 10.2, 23.3, 23.5, 23.6, 25.3, 27.2, 28.3 och 36.5 andra stycket,

15.   hemvist: hemvist enligt artiklarna 62 och 63 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (12).

KAPITEL 2

FÖRFARANDET FÖR ETT BESLUT OM KVARSTAD

Artikel 5

Tillgänglighet

Fordringsägaren kan ansöka om kvarstad i följande situationer:

| a) | Innan fordringsägaren har inlett ett förfarande mot gäldenären för prövning av ärendet i sak i en medlemsstat eller under ett sådant förfarande fram till dess att domen meddelas eller en förlikning inför domstol stadfästs eller ingås. |
| --- | --- |

a)

Innan fordringsägaren har inlett ett förfarande mot gäldenären för prövning av ärendet i sak i en medlemsstat eller under ett sådant förfarande fram till dess att domen meddelas eller en förlikning inför domstol stadfästs eller ingås.

| b) | Efter att fordringsägaren har fått en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling i en medlemsstat, enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran. |
| --- | --- |

b)

Efter att fordringsägaren har fått en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling i en medlemsstat, enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran.

Artikel 6

Behörighet

1.   Om fordringsägaren ännu inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling ska behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad ligga hos de domstolar i medlemsstaten som är behöriga att avgöra sakfrågan i enlighet med tillämpliga regler om domstols behörighet.

2.   Om gäldenären i egenskap av konsument har ingått ett avtal med fordringsägaren för ett ändamål som kan anses ligga utanför gäldenärens närings- eller yrkesverksamhet, ska behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad, som syftar till att säkra en fordran enligt avtalet, utan hinder av vad som sägs i punkt 1, ligga hos domstolarna i den medlemsstat där gäldenären har hemvist.

3.   Om fordringsägaren redan har en dom eller en förlikning inför domstol i sakfrågan, ska behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad avseende den fordran som anges i domen eller förlikningen ligga hos domstolarna i den medlemsstat där domen meddelades eller förlikningen stadfästes eller ingicks.

4.   Om fordringsägaren har erhållit en officiell handling ska behörigheten att meddela ett beslut om kvarstad för den fordran som anges i den officiella handlingen ligga hos de domstolar som har utsetts för det ändamålet i den medlemsstat där handlingen upprättades.

Artikel 7

Förutsättningar för beslut om kvarstad

1.   Domstolen ska meddela ett beslut om kvarstad när fordringsägaren har lagt fram tillräcklig bevisning för att övertyga domstolen om att det föreligger ett brådskande behov av en säkerhetsåtgärd i form av kvarstad, eftersom det finns reell risk för att det, utan en sådan åtgärd, inte kommer att gå att verkställa fordringsägarens fordran mot gäldenären eller bli betydligt svårare att göra detta.

2.   Om fordringsägaren ännu inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran, ska fordringsägaren även lägga fram tillräcklig bevisning för att övertyga domstolen om att det är sannolikt att hans eller hennes talan i ärendet i sak mot gäldenären kommer att bifallas.

Artikel 8

Ansökan om kvarstad

1.   Ansökan om kvarstad ska göras på det formulär som har fastställts i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2.

2.   Ansökan ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Namn på och adress till den domstol till vilken ansökan ges in. |
| --- | --- |

a)

Namn på och adress till den domstol till vilken ansökan ges in.

| b) | Fordringsägarens namn och kontaktuppgifter och, i förekommande fall, namn och kontaktuppgifter till fordringsägarens ombud,






  i) | om fordringsägaren är en fysisk person, födelsedatum och, om informationen finns tillgänglig, personnummer eller passnummer, eller |
| --- | --- | --- |

b)

Fordringsägarens namn och kontaktuppgifter och, i förekommande fall, namn och kontaktuppgifter till fordringsägarens ombud,

i)

om fordringsägaren är en fysisk person, födelsedatum och, om informationen finns tillgänglig, personnummer eller passnummer, eller

| ii) | om fordringsägaren är en juridisk person eller en annan enhet med rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, den stat där stiftandet, bildandet eller registreringen gjorts och identifikations- eller organisationsnummer eller, om ett sådant nummer saknas, datum och ort för stiftandet, bildandet eller registreringen. |
| --- | --- |

ii)

om fordringsägaren är en juridisk person eller en annan enhet med rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, den stat där stiftandet, bildandet eller registreringen gjorts och identifikations- eller organisationsnummer eller, om ett sådant nummer saknas, datum och ort för stiftandet, bildandet eller registreringen.

| c) | Gäldenärens namn och kontaktuppgifter och, i förekommande fall, namn och kontaktuppgifter till gäldenärens ombud och, om informationen finns tillgänglig,






  i) | om gäldenären är en fysisk person, födelsedatum och personnummer eller passnummer, eller |
| --- | --- | --- |

c)

Gäldenärens namn och kontaktuppgifter och, i förekommande fall, namn och kontaktuppgifter till gäldenärens ombud och, om informationen finns tillgänglig,

i)

om gäldenären är en fysisk person, födelsedatum och personnummer eller passnummer, eller

| ii) | om gäldenären är en juridisk person eller en annan enhet med rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, den stat där stiftandet, bildandet eller registreringen skedde samt identifikations- eller organisationsnummer eller, om ett sådant nummer saknas, datum och ort för stiftandet, bildandet eller registreringen. |
| --- | --- |

ii)

om gäldenären är en juridisk person eller en annan enhet med rättskapacitet enligt en medlemsstats nationella rätt, den stat där stiftandet, bildandet eller registreringen skedde samt identifikations- eller organisationsnummer eller, om ett sådant nummer saknas, datum och ort för stiftandet, bildandet eller registreringen.

| d) | Ett nummer som gör det möjligt att identifiera banken, såsom IBAN eller BIC och/eller namn på och adress till den bank där gäldenären har ett eller flera konton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad. |
| --- | --- |

d)

Ett nummer som gör det möjligt att identifiera banken, såsom IBAN eller BIC och/eller namn på och adress till den bank där gäldenären har ett eller flera konton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad.

| e) | Om informationen finns tillgänglig, nummer på det eller de bankkonton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad och uppgift om ifall några andra konton med bankmedel som gäldenären har i samma bank ska beläggas med kvarstad. |
| --- | --- |

e)

Om informationen finns tillgänglig, nummer på det eller de bankkonton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad och uppgift om ifall några andra konton med bankmedel som gäldenären har i samma bank ska beläggas med kvarstad.

| f) | Om inga av de uppgifter som krävs i led d kan lämnas, en förklaring om att en begäran om kontoinformation enligt artikel 14 görs och de omständigheter som åberopas till stöd för att fordringsägaren tror att gäldenären har ett eller flera konton i en bank i en viss medlemsstat. |
| --- | --- |

f)

Om inga av de uppgifter som krävs i led d kan lämnas, en förklaring om att en begäran om kontoinformation enligt artikel 14 görs och de omständigheter som åberopas till stöd för att fordringsägaren tror att gäldenären har ett eller flera konton i en bank i en viss medlemsstat.

| g) | Det belopp som ansökan om kvarstad avser, dvs.






  i) | om fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, det belopp som huvudfordran uppgår till eller del av den och den ränta som följer av artikel 15, |
| --- | --- | --- |

g)

Det belopp som ansökan om kvarstad avser, dvs.

i)

om fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, det belopp som huvudfordran uppgår till eller del av den och den ränta som följer av artikel 15,

| ii) | om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, det belopp som huvudfordran uppgår till enligt domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen eller del därav samt den ränta och de kostnader som följer av artikel 15. |
| --- | --- |

ii)

om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, det belopp som huvudfordran uppgår till enligt domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen eller del därav samt den ränta och de kostnader som följer av artikel 15.

| h) | Om fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling:






  i) | En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för att den domstol som ansökan om kvarstad har ingetts till är behörig. |
| --- | --- | --- |

h)

Om fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling:

i)

En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för att den domstol som ansökan om kvarstad har ingetts till är behörig.

| ii) | En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för fordran och, i förekommande fall, räntan |
| --- | --- |

ii)

En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för fordran och, i förekommande fall, räntan

| iii) | En förklaring om att fordringsägaren redan har inlett ett förfarande mot gäldenären för prövning av ärendet i sak. |
| --- | --- |

iii)

En förklaring om att fordringsägaren redan har inlett ett förfarande mot gäldenären för prövning av ärendet i sak.

| i) | Om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, en förklaring om att domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen ännu inte har infriats eller, om den delvis har infriats, uppgift om graden av bristande infrielse. |
| --- | --- |

i)

Om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, en förklaring om att domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen ännu inte har infriats eller, om den delvis har infriats, uppgift om graden av bristande infrielse.

| j) | En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för att kvarstad ska beviljas enligt artikel 7.1. |
| --- | --- |

j)

En redovisning av alla relevanta omständigheter som åberopas till stöd för att kvarstad ska beviljas enligt artikel 7.1.

| k) | I förekommande fall, uppgift om de skäl fordringsägaren anför för att inte behöva ställa säkerhet enligt artikel 12. |
| --- | --- |

k)

I förekommande fall, uppgift om de skäl fordringsägaren anför för att inte behöva ställa säkerhet enligt artikel 12.

| l) | En förteckning över den bevisning som fordringsägaren åberopar. |
| --- | --- |

l)

En förteckning över den bevisning som fordringsägaren åberopar.

| m) | En förklaring enligt artikel 16 om att fordringsägaren har ingett en ansökan om en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd till en annan domstol eller myndighet eller att en sådan ansökan redan har beviljats eller avslagits och, om den har beviljats, i vilken utsträckning beslutet har genomförts. |
| --- | --- |

m)

En förklaring enligt artikel 16 om att fordringsägaren har ingett en ansökan om en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd till en annan domstol eller myndighet eller att en sådan ansökan redan har beviljats eller avslagits och, om den har beviljats, i vilken utsträckning beslutet har genomförts.

| n) | En frivillig uppgift om fordringsägarens bankkonto, som kan användas av gäldenären vid frivillig betalning av fordran. |
| --- | --- |

n)

En frivillig uppgift om fordringsägarens bankkonto, som kan användas av gäldenären vid frivillig betalning av fordran.

| o) | En förklaring om att de uppgifter som fordringsägaren har lämnat i ansökan, såvitt han eller hon vet, är sanna och fullständiga och att fordringsägaren inser att varje avsiktlig falsk eller ofullständig uppgift kan leda till rättsliga följder enligt nationell rätt i den medlemsstat där ansökan ingavs eller till skadeståndsansvar enligt artikel 13. |
| --- | --- |

o)

En förklaring om att de uppgifter som fordringsägaren har lämnat i ansökan, såvitt han eller hon vet, är sanna och fullständiga och att fordringsägaren inser att varje avsiktlig falsk eller ofullständig uppgift kan leda till rättsliga följder enligt nationell rätt i den medlemsstat där ansökan ingavs eller till skadeståndsansvar enligt artikel 13.

3.   Ansökan ska åtföljas av alla relevanta handlingar som åberopas och, om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, en kopia av domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen som uppfyller de villkor som är nödvändiga för att dess äkthet ska kunna fastställas.

4.   Ansökan och handlingar som åberopas får ges in med vilket kommunikationsmedel som helst, även elektroniskt sådant, om det godtas enligt förfarandereglerna i den medlemsstat där ansökan ges in.

Artikel 9

Bevisupptagning

1.   Domstolen ska fatta sitt beslut genom ett skriftligt förfarande på grundval av de uppgifter och den bevisning som fordringsägaren har åberopat i sin ansökan. Anser domstolen att bevisen inte är tillräckliga, får domstolen, om det är tillåtet enligt nationell rätt, förelägga fordringsägaren att lägga fram ytterligare skriftlig bevisning.

2.   Utan hinder av punkt 1 och med förbehåll för artikel 11, får domstolen, förutsatt att det inte fördröjer förfarandet i onödan, även använda annat lämpligt bevismedel som är tillgängligt enligt nationell rätt, såsom förhör med fordringsägaren eller med fordringsägarens vittne(n), inbegripet användning av videokonferensteknik eller annan kommunikationsteknik.

Artikel 10

Inledande av ett rättsligt förfarande för prövning av ärendet i sak

1.   Om fordringsägaren har ansökt om kvarstad innan förfarandet för prövning av ärendet i sak inletts, ska han eller hon inleda ett sådant förfarande och redovisa att det har inletts till den domstol som ansökan om kvarstad ingetts till inom 30 dagar från den dag då ansökan gavs in, eller inom 14 dagar från den dag då beslutet om kvarstad meddelades, om denna dag infaller senare. Domstolen får, på begäran av gäldenären, förlänga tidsfristen, t.ex. för att göra det möjligt för parterna att reglera fordran, och ska informera båda parterna om detta.

2.   Om domstolen inte får en redovisning om att förfarandet i ärendet i sak har inletts inom den tidsfrist som anges i punkt 1, ska beslutet om kvarstad upphävas eller förfalla och parterna informeras om detta.

Om den domstol som meddelade beslutet om kvarstad är belägen i verkställighetsmedlemsstaten, ska beslutet om kvarstad upphävas eller förfalla i enlighet med nationell rätt i den medlemsstaten.

Om upphävandet av beslutet eller beslutets förfall måste genomföras i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten, ska domstolen upphäva beslutet om kvarstad genom att använda det formulär för upphävande som utformats genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2 och ska översända formuläret för beslutet om upphävande i enlighet med artikel 29 till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten. Den myndigheten ska vidta nödvändiga åtgärder för att med tillämpning av artikel 23 på lämpligt sätt genomföra upphävandet.

3.   För tillämpningen av punkt 1 ska förfarandet för prövning av ärendet i sak anses ha inletts

| a) | när stämningsansökan eller motsvarande handling har ingetts till domstolen, förutsatt att fordringsägaren inte efter det har underlåtit att vidta de åtgärder som han eller hon är skyldig att vidta för att få delgivningen av gäldenären genomförd, eller |
| --- | --- |

a)

när stämningsansökan eller motsvarande handling har ingetts till domstolen, förutsatt att fordringsägaren inte efter det har underlåtit att vidta de åtgärder som han eller hon är skyldig att vidta för att få delgivningen av gäldenären genomförd, eller

| b) | om handlingen ska delges innan den ges in till domstolen, när handlingen tas emot av den myndighet som är ansvarig för delgivning, förutsatt att fordringsägaren inte efter det har underlåtit att vidta de åtgärder som han eller hon är skyldig att vidta för att få handlingen ingiven till domstolen. |
| --- | --- |

b)

om handlingen ska delges innan den ges in till domstolen, när handlingen tas emot av den myndighet som är ansvarig för delgivning, förutsatt att fordringsägaren inte efter det har underlåtit att vidta de åtgärder som han eller hon är skyldig att vidta för att få handlingen ingiven till domstolen.

Den myndighet som är ansvarig för delgivning enligt led b i första stycket är första myndighet att ta emot de handlingar som ska delges.

Artikel 11

Ex parte-förfarande

Gäldenären ska inte underrättas om ansökan om ett beslut om kvarstad eller höras innan beslutet om kvarstad meddelas.

Artikel 12

Fordringsägarens ställande av säkerhet

1.   Innan domstolen meddelar ett beslut om kvarstad i ett ärende där fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, ska domstolen förelägga fordringsägaren att ställa säkerhet med ett belopp som är tillräckligt för att förhindra missbruk av det förfarande som föreskrivs i denna förordning och för att säkerställa ersättning för eventuell skada som gäldenären kan komma att orsakas till följd av beslutet om kvarstad, i den utsträckning som fordringsägaren är ansvarig för skada enligt artikel 13.

Domstolen får undantagsvis avstå från kravet i första stycket om den anser att ställandet av säkerhet som avses i det stycket är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i ärendet.

2.   Om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, får domstolen innan den meddelar ett beslut om kvarstad, förelägga fordringsägaren att ställa säkerhet enligt punkt 1 första stycket, om den anser att det är nödvändigt och lämpligt med hänsyn till omständigheterna i ärendet.

3.   Om domstolen kräver att en säkerhet ska ställas i enlighet med denna artikel, ska fordringsägaren underrättas om det belopp som krävs och om vilken typ av säkerhet som accepteras enligt nationell rätt i den medlemsstat där domstolen är belägen. Fordringsägaren ska också underrättas om att ett beslut om kvarstad kommer att meddelas när säkerhet har ställts i enlighet med dessa krav.

Artikel 13

Fordringsägarens skadeståndsansvar

1.   Fordringsägaren är ansvarig för skada som ett beslut om kvarstad orsakar gäldenären på grund av att fordringsägaren har begått ett fel. Bevisbördan åvilar gäldenären.

2.   Det finns en presumtion för att fordringsägaren har begått ett fel, om inte han eller hon bevisar motsatsen, om

| a) | beslutet om kvarstad har upphävts på grund av att fordringsägaren inte har inlett ett rättsligt förfarande för prövning av ärendet i sak, om inte underlåtenheten beror på att gäldenären har betalat fordran eller någon annan form av överenskommelse har nåtts mellan parterna, |
| --- | --- |

a)

beslutet om kvarstad har upphävts på grund av att fordringsägaren inte har inlett ett rättsligt förfarande för prövning av ärendet i sak, om inte underlåtenheten beror på att gäldenären har betalat fordran eller någon annan form av överenskommelse har nåtts mellan parterna,

| b) | fordringsägaren inte har begärt att överskjutande belopp enligt artikel 27 ska frigöras, |
| --- | --- |

b)

fordringsägaren inte har begärt att överskjutande belopp enligt artikel 27 ska frigöras,

| c) | det senare framgår att kvarstaden inte borde ha beviljats eller skulle ha beviljats men till ett lägre belopp och detta beror på att fordringsägaren har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 16, eller |
| --- | --- |

c)

det senare framgår att kvarstaden inte borde ha beviljats eller skulle ha beviljats men till ett lägre belopp och detta beror på att fordringsägaren har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 16, eller

| d) | beslutet om kvarstad har upphävts eller verkställigheten har avbrutits på grund av att fordringsägaren har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning såvitt avser delgivning eller översättning av handlingar eller avhjälpande av bristande delgivning eller översättning. |
| --- | --- |

d)

beslutet om kvarstad har upphävts eller verkställigheten har avbrutits på grund av att fordringsägaren har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning såvitt avser delgivning eller översättning av handlingar eller avhjälpande av bristande delgivning eller översättning.

3.   Utan hinder av punkt 1 får medlemsstaterna behålla eller införa andra ansvarsgrunder eller typer av ansvar eller regler om bevisbörda i sin nationella rätt. Andra aspekter som avser fordringsägarens ansvar gentemot gäldenären och som omfattas av punkterna 1 och 2 regleras av nationell rätt.

4.   Tillämplig lag för fordringsägarens ansvar är lagen i verkställighetsmedlemsstaten.

Beläggs bankmedel med kvarstad på bankkonton i fler än en medlemsstat, är tillämplig lag för fordringsägarens ansvar lagen i den verkställighetsmedlemsstat

| a) | där gäldenären har sin stadigvarande vistelseort enligt definitionen i artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 864/2007 (13) eller, om sådan saknas, |
| --- | --- |

a)

där gäldenären har sin stadigvarande vistelseort enligt definitionen i artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 864/2007 (13) eller, om sådan saknas,

| b) | som har starkast anknytning till målet. |
| --- | --- |

b)

som har starkast anknytning till målet.

5.   Denna artikel behandlar inte frågan om fordringsägarens eventuella ansvar gentemot banken eller tredje man.

Artikel 14

Begäran om inhämtande av kontoinformation

1.   Om fordringsägaren har en verkställbar dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordringsägarens fordran och fordringsägaren har skäl att tro att gäldenären har ett eller flera konton i en bank i en viss medlemsstat, men varken känner till namnet på eller adressen till banken, IBAN, BIC eller något annat banknummer som gör att banken kan identifieras, får han eller hon inge en begäran till den domstol som ansökan om kvarstad inges till med en begäran om att informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten ska inhämta den information som behövs för att identifiera banken eller bankerna och gäldenärens konto eller konton.

Utan hinder av vad som sägs i första stycket får fordringsägaren göra en begäran enligt det stycket, om den dom, den förlikning inför domstol eller den officiella handling som fordringsägaren har ännu inte är verkställbar och det belopp som ska beläggas med kvarstad är betydande med hänsyn till relevanta omständigheter, och fordringsägaren har lagt fram tillräcklig bevisning för att övertyga domstolen om att det föreligger ett brådskande behov av kontoinformation, eftersom det finns en risk för att verkställigheten av fordringsägarens fordran mot gäldenären utan sådan information kan äventyras och detta i sin tur kan leda till en betydande försämring av fordringsägarens ekonomiska situation.

2.   Den begäran som avses i punkt 1 ska göras i ansökan om kvarstad. Fordringsägaren ska ange omständigheterna till stöd för att han eller hon tror att gäldenären har ett eller flera konton i en bank i den specifika medlemsstaten och lämna all relevant information som han eller hon har tillgång till om gäldenären och bankkontot eller bankkontona med bankmedel som ska beläggas med kvarstad. Om domstolen inte anser att fordringsägarens begäran är välgrundad ska den avslås.

3.   Domstolen ska översända begäran om information till informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten i enlighet med artikel 29 när domstolen har övertygats om att begäran är välgrundad och om att alla förutsättningar och krav för att ett beslut om kvarstad ska meddelas är uppfyllda, med undantag för kravet på information i artikel 8.2 d och, i förekommande fall, kravet på säkerhet i enlighet med artikel 12.

4.   För att inhämta den information som avses i punkt 1 ska informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten använda en av de metoder som finns i den medlemsstaten enligt punkt 5.

5.   Varje medlemsstat ska i sin nationella rätt tillhandahålla minst en av följande metoder för att inhämta den information som avses i punkt 1:

| a) | Skyldighet för banker på medlemsstatens territorium att på begäran av informationsmyndigheten uppge om gäldenären har ett bankkonto hos dem. |
| --- | --- |

a)

Skyldighet för banker på medlemsstatens territorium att på begäran av informationsmyndigheten uppge om gäldenären har ett bankkonto hos dem.

| b) | Rätt för informationsmyndigheten att få del av relevant information, som myndigheter har i sina register eller på annat sätt förfogar över. |
| --- | --- |

b)

Rätt för informationsmyndigheten att få del av relevant information, som myndigheter har i sina register eller på annat sätt förfogar över.

| c) | Möjlighet för domstolarna att ålägga gäldenären att uppge i vilken eller vilka banker på dess territorium han eller hon har ett eller flera bankkonton, om en sådan förpliktelse åtföljs av ett föreläggande från domstolen som förbjuder gäldenären att ta ut eller överföra bankmedel som han eller hon har på kontot eller kontona upp till det belopp som ska beläggas med kvarstad. |
| --- | --- |

c)

Möjlighet för domstolarna att ålägga gäldenären att uppge i vilken eller vilka banker på dess territorium han eller hon har ett eller flera bankkonton, om en sådan förpliktelse åtföljs av ett föreläggande från domstolen som förbjuder gäldenären att ta ut eller överföra bankmedel som han eller hon har på kontot eller kontona upp till det belopp som ska beläggas med kvarstad.

| d) | Andra metoder som effektivt och ändamålsenligt kan bidra till tillgång till den relevanta informationen, under förutsättning att de inte är oproportionellt kostsamma eller tidskrävande. |
| --- | --- |

d)

Andra metoder som effektivt och ändamålsenligt kan bidra till tillgång till den relevanta informationen, under förutsättning att de inte är oproportionellt kostsamma eller tidskrävande.

Oavsett vilken metod eller vilka metoder som tillhandahålls av en medlemsstat ska alla myndigheter som medverkar i inhämtandet av information agera snabbt.

6.   Så snart informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten har inhämtat informationen ska myndigheten översända den i enlighet med artikel 29 till den domstol som översänt begäran.

7.   Om informationsmyndigheten inte kan inhämta den information som avses i punkt 1, ska myndigheten informera den domstol som översänt begäran om detta. Om avsaknaden av kontoinformation medför att ansökan om kvarstad avslås i sin helhet, ska domstolen utan dröjsmål frigöra eventuell säkerhet som fordringsägaren eventuellt har ställt i enlighet med artikel 12.

8.   Om informationsmyndigheten enligt denna artikel får information av en bank eller får del av information som myndigheter har i register, ska underrättelse till gäldenären om att hans eller hennes personuppgifter har lämnats ut skjutas upp 30 dagar för att förhindra att en för tidig underrättelse äventyrar verkställigheten av beslutet om kvarstad.

Artikel 15

Ränta och kostnader

1.   Beslutet om kvarstad ska, om fordringsägaren begär det, omfatta upplupen ränta i enlighet med den lagstiftning som är tillämplig på fordran fram till och med den dag då beslutet om kvarstad meddelas, under förutsättning att räntebeloppet eller räntetypen inte strider mot överordnade tvingande bestämmelser i ursprungsmedlemsstatens nationella rätt.

2.   Om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling ska beslutet om kvarstad om fordringsägaren begär det även omfatta kostnaderna för att få en sådan dom, förlikning eller handling, om det har fastställts att kostnaderna ska bäras av gäldenären.

Artikel 16

Parallella ansökningar

1.   Fordringsägaren får inte hos flera domstolar samtidigt ansöka om kvarstad mot samma gäldenär för att säkra samma fordran.

2.   Fordringsägaren ska i sin ansökan om kvarstad uppge om han eller hon har ansökt om en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd hos en annan domstol eller myndighet mot samma gäldenär för att säkra samma fordran eller redan har ett beslut om en sådan åtgärd. Fordringsägaren ska också uppge om en ansökan om en sådan åtgärd har avslagits på den grunden att den inte var tillåten eller att den var ogrundad.

3.   Om fordringsägaren utverkar en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd mot samma gäldenär för att säkra samma fordran under förfarandet enligt denna förordning, ska fordringsägaren utan dröjsmål informera domstolen om detta och om en sådan nationell säkerhetsåtgärd har genomförts. Fordringsägaren ska också informera domstolen om en sådan ansökan har avslagits på den grunden att den inte var tillåten eller att den var ogrundad.

4.   Om domstolen har fått information om att fordringsägaren redan har beviljats en likvärdig nationell säkerhetsåtgärd, ska domstolen, med beaktande av samtliga omständigheter i ärendet, överväga om det fortfarande är lämpligt att helt eller delvis meddela ett beslut om kvarstad.

Artikel 17

Beslut om kvarstad

1.   Den domstol till vilken en ansökan om kvarstad ges in ska pröva om förutsättningarna och kraven i denna förordning är uppfyllda.

2.   Domstolen ska fatta beslut om ansökan utan dröjsmål, dock senast när de tidsfrister som anges i artikel 18 löper ut.

3.   Om fordringsägaren inte har lämnat all information som krävs enligt artikel 8, får domstolen, om inte ansökan är uppenbart otillåten eller ogrundad, ge fordringsägaren tillfälle att komplettera eller rätta ansökan inom en tidsfrist som ska fastställas av domstolen. Om fordringsägaren inte kompletterar eller rättar ansökan inom tidsfristen, ska ansökan avvisas.

4.   Kvarstad ska beviljas med det belopp som bevisningen i artikel 9 ger stöd för och i enlighet med den lag som är tillämplig på fordran i ärendet i sak och ska i förekommande fall innefatta ränta och/eller kostnader enligt artikel 15.

Beslutet om kvarstad får inte meddelas med ett belopp som överstiger det belopp som fordringsägaren yrkat i ansökan.

5.   Fordringsägaren ska underrättas om beslutet i enlighet med vad som gäller för likvärdiga beslut enligt nationell rätt i ursprungsmedlemsstaten.

Artikel 18

Tidsfrister för beslut om kvarstad

1.   Om fordringsägaren inte har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling ska domstolen meddela sitt beslut senast tio arbetsdagar efter att fordringsägaren gav in ansökan eller, i förekommande fall, kompletterade den.

2.   Om fordringsägaren har en dom, en förlikning inför domstol eller en officiell handling, ska domstolen meddela sitt beslut senast fem arbetsdagar efter att fordringsägaren gav in ansökan eller, i förekommande fall, kompletterade den.

3.   Om domstolen enligt artikel 9.2 beslutar att det är nödvändigt att höra fordringsägaren och, i förekommande fall, hans eller hennes vittne(n), ska det ske utan dröjsmål och beslutet om kvarstad ska meddelas senast fem arbetsdagar efter att förhören har ägt rum.

4.   I fall som avses i artikel 12 ska tidsfristerna i punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln gälla beslutet om krav på att fordringsägaren ska ställa säkerhet. Domstolen ska meddela sitt beslut om kvarstad så snart fordringsägaren ställt den begärda säkerheten.

5.   Utan hinder av vad som sägs i punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel ska domstolen i de fall som avses i artikel 14 meddela sitt beslut om kvarstad utan dröjsmål efter att domstolen tagit emot den information som avses i artikel 14.6 eller 14.7, under förutsättning att eventuell säkerhet som krävs har ställts av fordringsägaren vid denna tidpunkt.

Artikel 19

Kvarstadsbeslutets utformning och innehåll

1.   Ett beslut om kvarstad ska meddelas på det formulär som har utformats genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2 och förses med domstolens stämpel, underskrift eller eventuell annan autentisering. Formuläret ska bestå av följande två delar:

| a) | Del A, som innehåller den information som anges i punkt 2, som ska lämnas till banken, fordringsägaren och gäldenären. |
| --- | --- |

a)

Del A, som innehåller den information som anges i punkt 2, som ska lämnas till banken, fordringsägaren och gäldenären.

| b) | Del B, som innehåller den information som anges i punkt 3, som ska lämnas till fordringsägaren och gäldenären utöver informationen enligt punkt 2. |
| --- | --- |

b)

Del B, som innehåller den information som anges i punkt 3, som ska lämnas till fordringsägaren och gäldenären utöver informationen enligt punkt 2.

2.   Del A ska innehålla följande information:

| a) | Domstolens namn och adress samt mål- eller ärendenummer. |
| --- | --- |

a)

Domstolens namn och adress samt mål- eller ärendenummer.

| b) | Fordringsägarens personuppgifter i enlighet med artikel 8.2 b. |
| --- | --- |

b)

Fordringsägarens personuppgifter i enlighet med artikel 8.2 b.

| c) | Gäldenärens personuppgifter i enlighet med artikel 8.2 c. |
| --- | --- |

c)

Gäldenärens personuppgifter i enlighet med artikel 8.2 c.

| d) | Bankens namn och adress. |
| --- | --- |

d)

Bankens namn och adress.

| e) | Om fordringsägaren har uppgett gäldenärens kontonummer i ansökan, nummer på det eller de konton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad och, i förekommande fall, uppgift om huruvida andra konton som gäldenären har i samma bank också ska beläggas med kvarstad. |
| --- | --- |

e)

Om fordringsägaren har uppgett gäldenärens kontonummer i ansökan, nummer på det eller de konton med bankmedel som ska beläggas med kvarstad och, i förekommande fall, uppgift om huruvida andra konton som gäldenären har i samma bank också ska beläggas med kvarstad.

| f) | I förekommande fall, uppgift om att det eller de kontonummer med bankmedel som ska beläggas med kvarstad har inhämtats genom en begäran enligt artikel 14 och uppgift om att banken, om det behövs enligt artikel 24.4 andra stycket, kan få information om det eller de berörda numren från informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

f)

I förekommande fall, uppgift om att det eller de kontonummer med bankmedel som ska beläggas med kvarstad har inhämtats genom en begäran enligt artikel 14 och uppgift om att banken, om det behövs enligt artikel 24.4 andra stycket, kan få information om det eller de berörda numren från informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten.

| g) | Det belopp som ska beläggas med kvarstad. |
| --- | --- |

g)

Det belopp som ska beläggas med kvarstad.

| h) | Ett uppdrag till banken att verkställa beslutet om kvarstad i enlighet med artikel 24. |
| --- | --- |

h)

Ett uppdrag till banken att verkställa beslutet om kvarstad i enlighet med artikel 24.

| i) | Datumet för beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

i)

Datumet för beslutet om kvarstad.

| j) | Om fordringsägaren har uppgett ett kontonummer i ansökan enligt artikel 8.2 n och verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt tillåter det, ett tillstånd för banken att i enlighet med artikel 24.3, om gäldenären begär det, frigöra och överföra bankmedel som motsvarar högst det belopp som anges i beslutet om kvarstad från det konto med bankmedel som belagts med kvarstad till det konto som fordringsägaren har uppgett i sin ansökan. |
| --- | --- |

j)

Om fordringsägaren har uppgett ett kontonummer i ansökan enligt artikel 8.2 n och verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt tillåter det, ett tillstånd för banken att i enlighet med artikel 24.3, om gäldenären begär det, frigöra och överföra bankmedel som motsvarar högst det belopp som anges i beslutet om kvarstad från det konto med bankmedel som belagts med kvarstad till det konto som fordringsägaren har uppgett i sin ansökan.

| k) | Information om var den elektroniska versionen av det formulär som ska användas för förklaringen enligt artikel 25 finns. |
| --- | --- |

k)

Information om var den elektroniska versionen av det formulär som ska användas för förklaringen enligt artikel 25 finns.

3.   Del B ska innehålla följande information:

| a) | En beskrivning av sakfrågan i målet och domstolens skäl för beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av sakfrågan i målet och domstolens skäl för beslutet om kvarstad.

| b) | I förekommande fall, beloppet avseende ställd säkerhet. |
| --- | --- |

b)

I förekommande fall, beloppet avseende ställd säkerhet.

| c) | I förekommande fall, den tidsfrist inom vilken förfarandet för prövning av ärendet i sak ska inledas och den tidsfrist inom vilken inledandet ska redovisas för den domstol som meddelat beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

c)

I förekommande fall, den tidsfrist inom vilken förfarandet för prövning av ärendet i sak ska inledas och den tidsfrist inom vilken inledandet ska redovisas för den domstol som meddelat beslutet om kvarstad.

| d) | I förekommande fall, uppgift om vilka handlingar som ska översättas enligt artikel 49.1 andra meningen. |
| --- | --- |

d)

I förekommande fall, uppgift om vilka handlingar som ska översättas enligt artikel 49.1 andra meningen.

| e) | I förekommande fall, uppgift om att fordringsägaren är ansvarig för att ansöka om verkställighet av beslutet om kvarstad och som en följd av detta, i förekommande fall, uppgift om att fordringsägaren är ansvarig för att översända beslutet till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten enligt artikel 23.3 och för att delge gäldenären enligt artikel 28.2, 28.3 och 28.4. |
| --- | --- |

e)

I förekommande fall, uppgift om att fordringsägaren är ansvarig för att ansöka om verkställighet av beslutet om kvarstad och som en följd av detta, i förekommande fall, uppgift om att fordringsägaren är ansvarig för att översända beslutet till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten enligt artikel 23.3 och för att delge gäldenären enligt artikel 28.2, 28.3 och 28.4.

| f) | Information om de rättsmedel som gäldenären har tillgång till. |
| --- | --- |

f)

Information om de rättsmedel som gäldenären har tillgång till.

4.   Om beslutet om kvarstad avser konton i olika banker, ska ett separat formulär (del A enligt punkt 2) fyllas i för varje bank. I sådana fall ska det formulär som ska lämnas till fordringsägaren och gäldenären (delarna A och B enligt punkterna 2 respektive 3) innehålla en förteckning över alla berörda banker.

Artikel 20

Varaktigheten för beslutet om kvarstad

Bankmedel som har belagts med kvarstad ska vara belagda med kvarstad i enlighet med beslutet om kvarstad eller senare ändringar eller begränsningar av beslutet i enlighet med kapitel 4

| a) | till dess att beslutet om kvarstad upphävs, |
| --- | --- |

a)

till dess att beslutet om kvarstad upphävs,

| b) | till dess att verkställigheten av beslutet om kvarstad avbryts, eller |
| --- | --- |

b)

till dess att verkställigheten av beslutet om kvarstad avbryts, eller

| c) | till dess att domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen avseende den fordran som beslutet om kvarstad avsåg att säkra har verkställts i förhållande till de bankmedel som är föremål för beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

c)

till dess att domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen avseende den fordran som beslutet om kvarstad avsåg att säkra har verkställts i förhållande till de bankmedel som är föremål för beslutet om kvarstad.

Artikel 21

Överklagande av ett beslut att inte bevilja en ansökan om kvarstad

1.   Domstolens beslut att helt eller delvis avslå ansökan om kvarstad får överklagas av fordringsägaren.

2.   Överklagandet ska ges in inom 30 dagar från och med den dag då fordringsägaren underrättades om det beslut som avses i punkt 1. Det ska inges till den domstol som den berörda medlemsstaten har anmält till kommissionen i enlighet med artikel 50.1 d.

3.   Har en ansökan om kvarstad avslagits i dess helhet, ska överklagandet prövas genom ett ex parte-förfarande enligt artikel 11.

KAPITEL 3

ERKÄNNANDE, VERKSTÄLLBARHET OCH VERKSTÄLLIGHET AV BESLUTET OM KVARSTAD

Artikel 22

Erkännande och verkställbarhet

Ett beslut om kvarstad som meddelas i en medlemsstat i enlighet med denna förordning ska erkännas i de övriga medlemsstaterna utan att det krävs något särskilt förfarande och ska vara verkställbart i en annan medlemsstat utan att det behövs någon verkställbarhetsförklaring.

Artikel 23

Verkställighet av beslutet om kvarstad

1.   Om inte annat följer av bestämmelserna i detta kapitel, ska beslutet om kvarstad verkställas i enlighet med det förfarande som gäller för verkställighet av likvärdiga nationella beslut om säkerhetsåtgärder i verkställighetsmedlemsstaten.

2.   Alla myndigheter som medverkar i verkställigheten av beslutet om kvarstad ska agera utan dröjsmål.

3.   Om beslutet om kvarstad meddelades i en annan medlemsstat än verkställighetsmedlemsstaten, ska del A i beslutet om kvarstad enligt artikel 19.2 och ett tomt formulär för förklaringen enligt artikel 25 vid tillämpning av punkt 1 i den här artikeln översändas i enlighet med artikel 29 till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten.

Översändandet ska göras av den domstol som meddelat beslutet om kvarstad eller fordringsägaren, beroende på vem som enligt ursprungsmedlemsstatens nationella rätt är ansvarig för att inleda verkställighetsförfarandet.

4.   Beslutet om kvarstad ska vid behov åtföljas av en översättning eller translitterering till verkställighetsmedlemsstatens officiella språk eller, om det finns flera officiella språk i medlemsstaten, det officiella språket eller ett av de officiella språken på den plats där beslutet om kvarstad ska verkställas. Översättningen eller translittereringen ska tillhandahållas av den domstol som meddelat beslutet om kvarstad med användning av lämplig språkversion av det standardformulär som anges i artikel 19.

5.   Den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten ska vidta de åtgärder som krävs för att beslutet om kvarstad ska verkställas i enlighet med dess nationella rätt.

6.   Om beslutet om kvarstad avser mer än en bank i samma medlemsstat eller i olika medlemsstater, ska ett separat formulär för varje bank enligt artikel 19.4 översändas till den behöriga myndigheten i respektive verkställighetsmedlemsstat.

Artikel 24

Genomförande av beslutet om kvarstad

1.   Den bank som för kontot som beslutet om kvarstad avser ska efter att den tagit emot beslutet om kvarstad, eller ett föreläggande om att genomföra beslutet om kvarstad om detta följer av verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt, genomföra beslutet utan dröjsmål.

2.   För att genomföra beslutet om kvarstad ska banken, om inte annat följer av artikel 31, skydda det belopp som anges i beslutet om kvarstad,

| a) | genom att säkerställa att beloppet inte överförs eller tas ut från det eller de konton som anges i beslutet om kvarstad eller som har fastställts i enlighet med punkt 4, eller |
| --- | --- |

a)

genom att säkerställa att beloppet inte överförs eller tas ut från det eller de konton som anges i beslutet om kvarstad eller som har fastställts i enlighet med punkt 4, eller

| b) | om det följer av nationell rätt, genom att överföra beloppet till ett särskilt konto. |
| --- | --- |

b)

om det följer av nationell rätt, genom att överföra beloppet till ett särskilt konto.

Transaktioner som pågår på bankontot när banken tar emot beslutet om kvarstad eller får ett föreläggande om att genomföra beslutet om kvarstad kan påverka det slutliga belopp som ska beläggas med kvarstad. Sådana pågående transaktioner får det tas hänsyn till endast om de avslutats före bankens utfärdande av förklaringen enligt artikel 25 inom de tidsfrister som anges i artikel 25.1.

3.   Utan hinder av punkt 2 a har banken rätt att, efter en begäran om det från gäldenären, frigöra bankmedel som har belagts med kvarstad och överföra dem till fordringsägarens konto som anges i beslutet om kvarstad för att betala fordringsägarens fordran, om samtliga följande förutsättningar är uppfyllda:

| a) | En sådan behörighet för banken anges särskilt i beslutet om kvarstad i enlighet med artikel 19.2 j. |
| --- | --- |

a)

En sådan behörighet för banken anges särskilt i beslutet om kvarstad i enlighet med artikel 19.2 j.

| b) | Verkställighetsmedlemsstatens rätt tillåter ett sådant frigörande och en sådan överföring. |
| --- | --- |

b)

Verkställighetsmedlemsstatens rätt tillåter ett sådant frigörande och en sådan överföring.

| c) | Det finns inte några konkurrerande beslut om kvarstad som avser det berörda kontot. |
| --- | --- |

c)

Det finns inte några konkurrerande beslut om kvarstad som avser det berörda kontot.

4.   Om beslutet om kvarstad inte anger gäldenärens kontonummer utan endast gäldenärens namn och andra uppgifter om gäldenären, ska banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad identifiera vilket konto eller vilka konton som gäldenären har i den bank som anges i beslutet om kvarstad.

Om det med stöd av den information som finns i beslutet om kvarstad inte är möjligt för banken eller den andra enheten att med säkerhet identifiera gäldenärens bankkonto, ska banken

| a) | om det av beslutet om kvarstad, i enlighet med artikel 19.2 f, framgår att kontonumret eller kontonumren har inhämtats med stöd av en begäran enligt artikel 14, vända sig till informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten för att få information om kontonumren, och |
| --- | --- |

a)

om det av beslutet om kvarstad, i enlighet med artikel 19.2 f, framgår att kontonumret eller kontonumren har inhämtats med stöd av en begäran enligt artikel 14, vända sig till informationsmyndigheten i verkställighetsmedlemsstaten för att få information om kontonumren, och

| b) | i övriga fall inte genomföra beslutet om kvarstad. |
| --- | --- |

b)

i övriga fall inte genomföra beslutet om kvarstad.

5.   Bankmedel på det eller de bankkonton som avses i punkt 2 a som överstiger beloppet i beslutet om kvarstad ska inte påverkas av genomförandet av beslutet.

6.   Om bankmedlen på det eller de bankkonton som avses i punkt 2 a vid tidpunkten för genomförandet av beslutet om kvarstad inte uppgår till det belopp som anges i beslutet om kvarstad, ska beslutet endast genomföras till det belopp som finns på bankkontot eller bankkontona.

7.   Om beslutet om kvarstad gäller flera bankkonton som gäldenären har i en och samma bank och bankmedlen på dessa konton överstiger det belopp som anges i beslutet om kvarstad ska genomförandet ske enligt följande prioriteringsordning:

| a) | Sparkonton som förs endast i gäldenärens namn. |
| --- | --- |

a)

Sparkonton som förs endast i gäldenärens namn.

| b) | Avistakonton som förs endast i gäldenärens namn. |
| --- | --- |

b)

Avistakonton som förs endast i gäldenärens namn.

| c) | Sparkonton som förs i flera personers namn, om inte annat följer av artikel 30. |
| --- | --- |

c)

Sparkonton som förs i flera personers namn, om inte annat följer av artikel 30.

| d) | Avistakonton som förs i flera personers namn, om inte annat följer av artikel 30. |
| --- | --- |

d)

Avistakonton som förs i flera personers namn, om inte annat följer av artikel 30.

8.   Om bankmedlen på det eller de bankkonton som avses i punkt 2 a är i en annan valuta än den som anges i beslutet om kvarstad, ska banken räkna om beloppet som anges i beslutet om kvarstad till valutan som bankmedlen är i med hjälp av Europeiska centralbankens referensväxelkurs eller verkställighetsmedlemsstatens centralbanks växelkurs för försäljning av denna valuta vid dagen och klockslaget för genomförandet av beslutet om kvarstad och genomföra beslutet om kvarstad motsvarande beloppet i den valuta som bankmedlen är i.

Artikel 25

Förklaring om bankmedel som belagts med kvarstad

1.   Före utgången av den tredje arbetsdagen efter genomförandet av beslutet om kvarstad ska banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten utfärda en förklaring på det formulär för förklaringar som har fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2 och ange om och i vilken omfattning bankmedlen på gäldenärens konto eller konton belagts med kvarstad samt ange vilken dag beslutet om kvarstad genomfördes. Om banken eller den andra enheten på grund av exceptionella omständigheter inte kan utfärda förklaringen inom tre arbetsdagar ska förklaringen utfärdas utan dröjsmål, dock senast före utgången av den åttonde arbetsdagen efter att beslutet om kvarstad genomförts.

Förklaringen ska översändas utan dröjsmål i enlighet med punkterna 2 och 3.

2.   Om beslutet om kvarstad meddelats i verkställighetsmedlemsstaten, ska banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad översända förklaringen till den domstol som meddelat beslutet i enlighet med artikel 29 och till fordringsägaren med rekommenderat brev med mottagningsbevis eller likvärdigt elektroniskt kommunikationsmedel.

3.   Om beslutet om kvarstad meddelats i en annan medlemsstat än verkställighetsmedlemsstaten, ska förklaringen översändas i enlighet med artikel 29 till den behöriga myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten, om inte förklaringen utfärdats av den myndigheten.

Före utgången av den första arbetsdagen efter mottagandet eller utfärdandet av förklaringen ska myndigheten översända förklaringen till den domstol som meddelat beslutet om kvarstad i enlighet med artikel 29 och till fordringsägaren med rekommenderat brev med mottagningsbevis eller likvärdigt elektroniskt kommunikationsmedel.

4.   Banken eller annan enhet som är ansvarig för att verkställa beslutet om kvarstad ska på begäran av gäldenären låta gäldenären ta del av beslutet om kvarstad. Banken eller enheten får även göra detta utan en sådan begäran.

Artikel 26

Bankens ansvar

Verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt ska tillämpas i fråga om bankens ansvar vid underlåtenhet att fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning.

Artikel 27

Fordringsägarens skyldighet att frigöra överskjutande belopp

1.   Fordringsägaren är skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att belopp som efter genomförandet av beslutet om kvarstad överstiger det belopp som anges i beslutet om kvarstad frigörs

| a) | om beslutet om kvarstad omfattar flera bankkonton i samma medlemsstat eller i olika medlemsstater, eller |
| --- | --- |

a)

om beslutet om kvarstad omfattar flera bankkonton i samma medlemsstat eller i olika medlemsstater, eller

| b) | om beslutet om kvarstad meddelades efter att en eller flera likvärdiga nationella säkerhetsåtgärder genomförts mot samma gäldenär för att säkra samma fordran. |
| --- | --- |

b)

om beslutet om kvarstad meddelades efter att en eller flera likvärdiga nationella säkerhetsåtgärder genomförts mot samma gäldenär för att säkra samma fordran.

2.   Före utgången av den tredje arbetsdagen efter att fordringsägaren tagit emot förklaringen enligt artikel 25, av vilken det framgår att det finns överskjutande belopp, ska fordringsägaren på snabbast möjliga sätt, med användning av det formulär för ansökan om frigörande av överskjutande belopp som fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2, lämna in en ansökan om frigörande till den behöriga myndigheten i den verkställighetsmedlemsstat där det överskjutande beloppet uppstått.

Myndigheten ska, efter att ha tagit emot ansökan om frigörande, utan dröjsmål förelägga berörd bank att frigöra det överskjutande beloppet. I förekommande fall ska artikel 24.7 gälla i omvänd prioriteringsordning.

3.   Denna artikel utesluter inte att medlemsstaterna i sin nationella rätt kan föreskriva att den behöriga myndigheten i medlemsstaten på eget initiativ ska initiera frigörandet av överskjutande bankmedel på konton som förs på myndighetens territorium.

Artikel 28

Delgivning av gäldenären

1.   Beslutet om kvarstad, övriga handlingar som avses i punkt 5 i denna artikel och förklaringen enligt artikel 25 ska delges gäldenären i enlighet med den här artikeln.

2.   Om gäldenären har hemvist i ursprungsmedlemsstaten ska delgivning ske i enlighet med den medlemsstatens nationella rätt. Den domstol som meddelat beslutet om kvarstad eller fordringsägaren ska, beroende på vem som är ansvarig för att inleda delgivningen i ursprungsmedlemsstaten, före utgången av den tredje arbetsdagen efter dagen för mottagandet av förklaringen om att bankmedel har belagts med kvarstad enligt artikel 25 inleda delgivningen.

3.   Om gäldenären har hemvist i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten ska den domstol som meddelat beslutet om kvarstad eller fordringsägaren, beroende på vem som är ansvarig för att inleda delgivningen i ursprungsmedlemsstaten, före utgången av den tredje arbetsdagen efter dagen för mottagandet av förklaringen om att bankmedel har belagts med kvarstad enligt artikel 25, översända de handlingar som avses i punkt 1 i den här artikeln i enlighet med artikel 29 till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som gäldenären har hemvist i. Därefter ska myndigheten utan dröjsmål vidta nödvändiga åtgärder för att delge gäldenären i enlighet med nationell rätt i den medlemsstat gäldenären har sin hemvist.

Är den medlemsstat som gäldenären har hemvist i den enda verkställighetsmedlemsstaten, ska de handlingar som avses i punkt 5 i den här artikeln översändas till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten samtidigt som beslutet om kvarstad översänds i enlighet med artikel 23.3. I sådana fall ska den behöriga myndigheten inleda delgivningen av alla de handlingar som avses i punkt 1 i den här artikeln före utgången av den tredje arbetsdagen efter dagen för mottagandet eller utfärdandet av förklaringen enligt artikel 25 om att bankmedel belagts med kvarstad.

Den behöriga myndigheten ska underrätta den domstol som meddelat beslutet om kvarstad eller fordringsägaren, beroende på vem som översände handlingarna för delgivning, om resultatet av delgivningen.

4.   Om gäldenären har hemvist i en tredjestat ska delgivningen ske i enlighet med bestämmelserna om internationell delgivning som gäller i ursprungsmedlemsstaten.

5.   Följande handlingar ska delges gäldenären och, vid behov, vara åtföljda av en översättning eller translitterering i enlighet med artikel 49.1:

| a) | Beslutet om kvarstad, med användning av delarna A och B i det formulär som avses i artikel 19.2 och 19.3. |
| --- | --- |

a)

Beslutet om kvarstad, med användning av delarna A och B i det formulär som avses i artikel 19.2 och 19.3.

| b) | Den ansökan om kvarstad som fordringsägaren ingett till domstolen. |
| --- | --- |

b)

Den ansökan om kvarstad som fordringsägaren ingett till domstolen.

| c) | Kopior av de handlingar som fordringsägaren ingett till domstolen till stöd för ansökan om kvarstad. |
| --- | --- |

c)

Kopior av de handlingar som fordringsägaren ingett till domstolen till stöd för ansökan om kvarstad.

6.   Omfattar beslutet om kvarstad fler än en bank, ska endast den första förklaringen enligt artikel 25 om att bankmedel har belagts med kvarstad delges gäldenären i enlighet med den här artikeln. Gäldenären ska dock utan dröjsmål underrättas om påföljande förklaringar enligt artikel 25.

Artikel 29

Översändande av handlingar

1.   Om det i denna förordning föreskrivs att handlingar ska översändas i enlighet med denna artikel, får översändandet ske på lämpligt sätt, förutsatt att innehållet i den mottagna handlingen är riktigt och att det adekvat återger innehållet i den översända handlingen samt att all information i handlingen är lättläst.

2.   Den domstol eller den myndighet som tagit emot handlingarna i enlighet med punkt 1 i den här artikeln ska senast i slutet av den arbetsdag som följer på dagen för mottagandet, på snabbast möjliga sätt och med användning av det standardformulär som fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2, återsända mottagningsbeviset till myndigheten, fordringsägaren eller banken som översände handlingarna.

Artikel 30

Kvarstad på bankmedel på gemensamma bankkonton och förvaltarbankkonton

Bankmedel på konton som enligt bankens uppgifter inte innehas endast av gäldenären, eller som innehas av tredje man på gäldenärens vägnar eller av gäldenären på tredje mans vägnar, får beläggas med kvarstad endast i den omfattning som medlen får beläggas med kvarstad enligt verkställighetsmedlemsstatens rätt.

Artikel 31

Belopp som är undantagna från att beläggas med kvarstad

1.   De belopp som är undantagna från utmätning enligt verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt ska vara undantagna från att beläggas med kvarstad enligt denna förordning.

2.   Om de belopp som avses i punkt 1 är undantagna från utmätning enligt verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt utan att gäldenären begär det, ska den myndighet som ansvarar för att undanta beloppen i den medlemsstaten på eget initiativ undanta sådana belopp från att beläggas med kvarstad.

3.   Om belopp som avses i punkt 1 i den här artikeln är undantagna från utmätning enligt verkställighetsmedlemsstatens nationella rätt endast om gäldenären begär det, ska de undantas från att beläggas med kvarstad efter ansökan från gäldenären på det sätt som anges i artikel 34.1 a.

Artikel 32

Rangordning av beslut om kvarstad

Beslut om kvarstad ska, i förekommande fall, rangordnas på samma sätt som motsvarande nationella beslut i verkställighetsmedlemsstaten.

KAPITEL 4

RÄTTSMEDEL

Artikel 33

Rättsmedel för gäldenären mot beslutet om kvarstad

1.   Ett beslut om kvarstad ska upphävas eller, i förekommande fall, ändras av behörig domstol i ursprungsmedlemsstaten efter ansökan från gäldenären om

| a) | förutsättningarna eller kraven i denna förordning inte har uppfyllts, |
| --- | --- |

a)

förutsättningarna eller kraven i denna förordning inte har uppfyllts,

| b) | beslutet om kvarstad, förklaringen enligt artikel 25 och/eller övriga handlingar som avses i artikel 28.5 inte har delgetts gäldenären inom 14 dagar efter att bankmedlen på kontot eller kontona belagts med kvarstad, |
| --- | --- |

b)

beslutet om kvarstad, förklaringen enligt artikel 25 och/eller övriga handlingar som avses i artikel 28.5 inte har delgetts gäldenären inom 14 dagar efter att bankmedlen på kontot eller kontona belagts med kvarstad,

| c) | de handlingar som delgetts gäldenären i enlighet med artikel 28 inte uppfyller de språkkrav som fastställs i artikel 49.1, |
| --- | --- |

c)

de handlingar som delgetts gäldenären i enlighet med artikel 28 inte uppfyller de språkkrav som fastställs i artikel 49.1,

| d) | belopp som har belagts med kvarstad och som överstiger beloppet i beslutet om kvarstad inte har frigjorts i enlighet med artikel 27, |
| --- | --- |

d)

belopp som har belagts med kvarstad och som överstiger beloppet i beslutet om kvarstad inte har frigjorts i enlighet med artikel 27,

| e) | fordran som fordringsägaren försöker säkra med stöd av beslutet om kvarstad helt eller delvis har betalats, |
| --- | --- |

e)

fordran som fordringsägaren försöker säkra med stöd av beslutet om kvarstad helt eller delvis har betalats,

| f) | det har meddelats dom i ärendet i sak, i vilken fordran som fordringsägaren försökt säkra med stöd av beslutet om kvarstad har ogillats, eller |
| --- | --- |

f)

det har meddelats dom i ärendet i sak, i vilken fordran som fordringsägaren försökt säkra med stöd av beslutet om kvarstad har ogillats, eller

| g) | domen i ärendet i sak, eller förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen, vars verkställighet fordringsägaren försökte säkra med stöd av beslutet om kvarstad, har upphävts eller ogiltigförklarats. |
| --- | --- |

g)

domen i ärendet i sak, eller förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen, vars verkställighet fordringsägaren försökte säkra med stöd av beslutet om kvarstad, har upphävts eller ogiltigförklarats.

2.   Efter ansökan av gäldenären till behörig domstol i ursprungsmedlemsstaten ska beslutet om säkerhet enligt artikel 12 omprövas på den grunden att förutsättningarna eller kraven i den artikeln inte har uppfyllts.

Finner domstolen att det finns skäl att förordna att fordringsägaren ska ställa säkerhet eller ytterligare säkerhet i förhållande till vad som redan ställts, ska artikel 12.3 första meningen tillämpas, och domstolen ska även ange att beslutet om kvarstad kan komma att upphävas eller ändras om den begärda säkerheten inte ställs inom den tid som domstolen fastställt.

3.   En ansökan om rättsmedel enligt punkt 1 b ska bifallas om inte bristerna i delgivningen avhjälps inom 14 dagar efter det att fordringsägaren informerats om gäldenärens ansökan om rättsmedel enligt punkt 1 b.

Med avseende på prövningen av en ansökan om rättsmedel enligt punkt 1 b ska bristerna i delgivningen, om de inte redan avhjälpts på annat sätt, anses ha avhjälpts

| a) | om fordringsägaren begär att myndigheten som är ansvarig för delgivning enligt ursprungsmedlemsstatens rätt ska delge gäldenären handlingarna, eller |
| --- | --- |

a)

om fordringsägaren begär att myndigheten som är ansvarig för delgivning enligt ursprungsmedlemsstatens rätt ska delge gäldenären handlingarna, eller

| b) | om gäldenären i ansökan om rättsmedel angett att han eller hon samtycker till att hämta handlingar vid domstolen i ursprungsmedlemsstaten och, i fall där fordringsägaren är ansvarig för att översätta handlingarna, om fordringsägaren översänder nödvändiga översättningar enligt artikel 49.1 till domstolen. |
| --- | --- |

b)

om gäldenären i ansökan om rättsmedel angett att han eller hon samtycker till att hämta handlingar vid domstolen i ursprungsmedlemsstaten och, i fall där fordringsägaren är ansvarig för att översätta handlingarna, om fordringsägaren översänder nödvändiga översättningar enligt artikel 49.1 till domstolen.

Det organ som är ansvarigt för delgivning enligt ursprungsmedlemsstatens nationella rätt ska på begäran av fordringsägaren enligt led a i andra stycket i denna punkt utan dröjsmål delge gäldenären handlingarna med rekommenderat brev med mottagningsbevis till den adress som gäldenären angett i enlighet med punkt 5 i den här artikeln.

Om fordringsägaren är ansvarig för att inleda delgivning av handlingarna enligt artikel 28, kan bristerna i delgivningen avhjälpas endast om fordringsägaren visar att alla åtgärder som han eller hon är skyldig att vidta för att inledandet av delgivningen av handlingarna skulle ske har vidtagits.

4.   En ansökan om rättsmedel enligt punkt 1 c ska bifallas om inte fordringsägaren tillhandahåller de översättningar som krävs enligt denna förordning inom 14 dagar efter det att fordringsägaren informerades om gäldenärens ansökan enligt punkt 1 c.

Punkt 3 andra och tredje styckena ska tillämpas, beroende på vad som är lämpligt.

5.   I ansökan om rättsmedel enligt punkt 1 b och c ska gäldenären uppge en adress som de handlingar och översättningar som avses i artikel 28 kan skickas till i enlighet med punkterna 3 och 4 i den här artikeln eller, alternativt, uppge om han eller hon samtycker till att hämta handlingarna vid domstolen i ursprungsmedlemsstaten.

Artikel 34

Rättsmedel för gäldenären mot verkställighet av beslutet om kvarstad

1.   Utan hinder av artiklarna 33 och 35 ska verkställigheten av ett beslut om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten, efter ansökan från gäldenären till behörig domstol eller, om det följer av nationell rätt, till behörig verkställande myndighet i den medlemsstaten

| a) | begränsas, på den grunden att vissa bankmedel på kontot ska undantas från utmätning i enlighet med artikel 31.3 eller på den grunden att bankmedel som ska undantas från utmätning inte alls eller inte på rätt sätt har beaktats när beslutet om kvarstad genomfördes i enlighet med artikel 31.2, eller |
| --- | --- |

a)

begränsas, på den grunden att vissa bankmedel på kontot ska undantas från utmätning i enlighet med artikel 31.3 eller på den grunden att bankmedel som ska undantas från utmätning inte alls eller inte på rätt sätt har beaktats när beslutet om kvarstad genomfördes i enlighet med artikel 31.2, eller

| b) | avbrytas, på den grunden att






  i) | det konto på vilket bankmedel är belagda med kvarstad inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning enligt artikel 2.3 och 2.4, |
| --- | --- | --- |

b)

avbrytas, på den grunden att

i)

det konto på vilket bankmedel är belagda med kvarstad inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning enligt artikel 2.3 och 2.4,

| ii) | verkställigheten av domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen vars verkställighet fordringsägaren försökte säkra genom beslutet om kvarstad har vägrats i verkställighetsmedlemsstaten, |
| --- | --- |

ii)

verkställigheten av domen, förlikningen inför domstol eller den officiella handlingen vars verkställighet fordringsägaren försökte säkra genom beslutet om kvarstad har vägrats i verkställighetsmedlemsstaten,

| iii) | verkställbarheten för domen vilandeförklarats i ursprungsmedlemsstaten, eller |
| --- | --- |

iii)

verkställbarheten för domen vilandeförklarats i ursprungsmedlemsstaten, eller

| iv) | artikel 33.1 b, c, d, e, f eller g gäller, varvid artikel 33.3, 33.4 och 33.5 ska tillämpas, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

iv)

artikel 33.1 b, c, d, e, f eller g gäller, varvid artikel 33.3, 33.4 och 33.5 ska tillämpas, beroende på vad som är lämpligt.

2.   Efter ansökan från gäldenären till behörig domstol i verkställighetsmedlemsstaten ska verkställigheten av ett beslut om kvarstad avbrytas om beslutet uppenbart strider mot grunderna för rättsordningen (ordre public) i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 35

Andra rättsmedel för gäldenären och fordringsägaren

1.   Gäldenären eller fordringsägaren får hos den domstol som meddelat beslutet om kvarstad ansöka om att beslutet om kvarstad ska ändras eller upphävas på den grunden att de omständigheter som låg till grund för beslutet om kvarstad när det meddelades har ändrats.

2.   Om ursprungsmedlemsstatens nationella rätt tillåter det, får den domstol som meddelat beslutet om kvarstad på eget initiativ ändra eller upphäva beslutet på grund av ändrade omständigheter.

3.   Gäldenären och fordringsägaren får, på den grunden att de har kommit överens om att fordran ska regleras, gemensamt ansöka hos den domstol som meddelat beslutet om kvarstad om att beslutet om kvarstad ska upphävas eller ändras, eller hos behörig domstol i verkställighetsmedlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt, hos den behöriga verkställande myndigheten i den medlemsstaten, om att verkställigheten av beslutet om kvarstad ska avbrytas eller begränsas.

4.   Fordringsägaren får ansöka hos den behöriga domstolen i verkställighetsmedlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt, hos den behöriga verkställande myndigheten i den medlemsstaten om att verkställigheten av beslutet om kvarstad ska ändras för att anpassa det undantag som tillämpas i den medlemsstaten enligt artikel 31, på den grunden att andra undantag redan har tillämpats till ett tillräckligt högt belopp på ett eller flera konton som förs i en eller flera andra medlemsstater och att det därför är lämpligt med en anpassning.

Artikel 36

Förfarande för rättsmedel enligt artiklarna 33, 34 och 35

1.   Ansökan om rättsmedel enligt artikel 33, 34 eller 35 ska ges in på det formulär för rättsmedel som fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2. Ansökan får göras när som helst och ges in med vilket kommunikationsmedel som helst, även elektroniskt sådant, som är godkänt enligt förfarandereglerna i den medlemsstat där ansökan ges in.

2.   Motparten ska underrättas om ansökan.

3.   Ett beslut om en ansökan om rättsmedel ska, utom i fall där ansökan ingetts av gäldenären enligt artikel 34.1 a eller 35.3, meddelas efter att båda parterna har fått möjlighet att yttra sig, även med hjälp av lämplig kommunikationsteknik som är tillgänglig och får användas enligt nationell rätt i den berörda medlemsstaten.

4.   Beslutet ska meddelas utan dröjsmål, dock inte senare än 21 dagar efter det att domstolen eller, om det följer av nationell rätt, den behöriga verkställande myndigheten har fått all information som är nödvändig för att pröva ansökan. Parterna ska underrättas om beslutet.

5.   Beslutet om att upphäva eller ändra beslut om kvarstad och beslut om att begränsa eller avbryta verkställigheten av sådana beslut ska vara omedelbart verkställbart.

Om ansökan om rättsmedel gjorts i ursprungsmedlemsstaten ska domstolen i enlighet med artikel 29 utan dröjsmål översända beslutet om rättsmedel till behörig myndighet i verkställighetsmedlemsstaten på det formulär som fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2. Myndigheten ska omedelbart efter mottagandet se till att beslutet om rättsmedel verkställs.

Om beslutet om rättsmedel avser ett bankkonto som förs i ursprungsmedlemsstaten ska beslutet genomföras i enlighet med nationell rätt i ursprungsmedlemsstaten.

Om ansökan om rättsmedel gjorts i verkställighetsmedlemsstaten ska beslutet om rättsmedel verkställas i enlighet med nationell rätt i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 37

Överklagande

Båda parter får överklaga ett beslut som meddelats i enlighet med artikel 33, 34 eller 35. Ett överklagande ska ges in på det formulär för överklaganden som fastställts genom genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2.

Artikel 38

Rätt att ställa säkerhet i stället för kvarstad

1.   Efter ansökan av gäldenären

| a) | får den domstol som meddelade beslutet om kvarstad förordna om att bankmedlen ska frigöras om gäldenären till domstolen ställer säkerhet med det belopp som anges i beslutet om kvarstad eller en annan form av säkerhet som är godtagbar enligt rätten i den medlemsstat där domstolen är belägen och till ett värde som åtminstone motsvarar det beloppet. |
| --- | --- |

a)

får den domstol som meddelade beslutet om kvarstad förordna om att bankmedlen ska frigöras om gäldenären till domstolen ställer säkerhet med det belopp som anges i beslutet om kvarstad eller en annan form av säkerhet som är godtagbar enligt rätten i den medlemsstat där domstolen är belägen och till ett värde som åtminstone motsvarar det beloppet.

| b) | får den behöriga domstolen eller, om det följer av nationell rätt, den behöriga verkställande myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten avbryta verkställigheten av beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten om gäldenären till domstolen eller myndigheten ställer säkerhet med det belopp som är belagt med kvarstad i den medlemsstaten eller en annan form av garanti som är godtagbar enligt rätten i den medlemsstat där domstolen eller myndigheten är belägen och till ett värde som åtminstone motsvarar det beloppet. |
| --- | --- |

b)

får den behöriga domstolen eller, om det följer av nationell rätt, den behöriga verkställande myndigheten i verkställighetsmedlemsstaten avbryta verkställigheten av beslutet om kvarstad i verkställighetsmedlemsstaten om gäldenären till domstolen eller myndigheten ställer säkerhet med det belopp som är belagt med kvarstad i den medlemsstaten eller en annan form av garanti som är godtagbar enligt rätten i den medlemsstat där domstolen eller myndigheten är belägen och till ett värde som åtminstone motsvarar det beloppet.

2.   Artiklarna 23 och 24 ska i förekommande fall tillämpas när bankmedel som har belagts med kvarstad ska frigöras. När säkerhet ställs i enlighet med den här artikeln ska fordringsägaren underrättas om detta i enlighet med nationell rätt.

Artikel 39

Tredje mans rättigheter

1.   Tredje mans rätt att invända mot ett beslut om kvarstad regleras av nationell rätt i ursprungsmedlemsstaten.

2.   Tredje mans rätt att invända mot verkställighet av ett beslut om kvarstad regleras av nationell rätt i verkställighetsmedlemsstaten.

3.   Utan att det påverkar behörighetsregler i unionsrätten eller i nationell rätt är behörig domstol att pröva en tredje mans talan

| a) | om talan avser en invändning mot ett beslut om kvarstad, domstolarna i ursprungsmedlemsstaten, och |
| --- | --- |

a)

om talan avser en invändning mot ett beslut om kvarstad, domstolarna i ursprungsmedlemsstaten, och

| b) | om talan avser en invändning mot verkställighet av beslutet om kvarstad, domstolarna i verkställighetsmedlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt i den medlemsstaten, den behöriga verkställande myndigheten. |
| --- | --- |

b)

om talan avser en invändning mot verkställighet av beslutet om kvarstad, domstolarna i verkställighetsmedlemsstaten eller, om det följer av nationell rätt i den medlemsstaten, den behöriga verkställande myndigheten.

KAPITEL 5

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 40

Legalisering eller annat liknande förfarande

Legalisering eller annat liknande förfarande får inte krävas inom ramen för denna förordning.

Artikel 41

Juridiskt biträde

Det är inte obligatoriskt att företrädas av en advokat eller ett annat juridiskt biträde i ett förfarande för att få ett beslut om kvarstad. Inte heller i förfaranden enligt kapitel 4 är det obligatoriskt att företrädas av en advokat eller ett annat juridiskt biträde utom i de fall det följer av nationell rätt i den medlemsstat där den domstol eller myndighet som ansökan om kvarstad ingetts till finns, att det är obligatoriskt att företrädas av ett juridiskt biträde utan hänsyn till parternas medborgarskap eller hemvist.

Artikel 42

Domstolsavgifter

Domstolsavgifter för förfarandet för beslut om kvarstad och för förfarandet för rättsmedel får inte vara högre än avgifterna för ett likvärdigt nationellt beslut eller ett rättsmedel mot ett sådant nationellt beslut.

Artikel 43

Kostnader för banken

1.   Banken får begära ersättning av fordringsägaren eller gäldenären för kostnader som genomförandet av ett beslut om kvarstad föranleder, endast om det följer av nationell rätt i verkställighetsmedlemsstaten att banken har rätt till sådan ersättning vid genomförande av likvärdiga nationella beslut.

2.   De avgifter som tas ut av banken för att täcka de kostnader som avses i punkt 1 ska fastställas med hänsyn till komplexiteten i genomförandet av beslutet om kvarstad och får inte överstiga de avgifter som tas ut för att genomföra likvärdiga nationella beslut.

3.   De avgifter som tas ut av banken för att täcka kostnader för att lämna ut kontoinformation enligt artikel 14 får inte överstiga de faktiska kostnaderna och får, i förekommande fall, inte heller överstiga de avgifter som tas ut för att lämna ut kontoinformation i samband med likvärdiga nationella beslut.

Artikel 44

Avgifter som tas ut av myndigheter

De avgifter som tas ut av myndigheter eller andra organ i verkställighetsmedlemsstaten för att verkställa ett beslut om kvarstad, eller för att lämna ut kontoinformation enligt artikel 14, ska fastställas med stöd av en avgiftsskala eller med stöd av andra regler som ska fastställas på förhand av varje medlemsstat och som på ett klart sätt anger de avgifter som tillämpas. När medlemsstaterna fastställer avgiftsskalan eller de andra reglerna får de ta hänsyn till beloppet i beslutet om kvarstad och svårighetsgraden vid prövningen av ansökan. Avgifterna får, i förekommande fall, inte överstiga de avgifter som tas ut i samband med likvärdiga nationella beslut.

Artikel 45

Tidsramar

Om domstolen eller myndigheten på grund av exceptionella omständigheter inte kan följa de tidsramar som anges i artiklarna 14.7, 18, 23.2, 25.3 andra stycket, 28.2, 28.3, 28.6, 33.3, 36.4 och 36.5, ska domstolen eller myndigheten utan dröjsmål vidta de åtgärder som anges i dessa bestämmelser.

Artikel 46

Förhållande till nationell processrätt

1.   Alla processrättsliga frågor som inte regleras i denna förordning ska regleras av nationell rätt i den medlemsstat där prövningen sker.

2.   Konsekvenserna av att ett insolvensförfarande inleds för enskilda verkställighetsåtgärder, t.ex. verkställighet av ett beslut om kvarstad, regleras av nationell rätt i den medlemsstat där insolvensförfarandet inletts.

Artikel 47

Uppgiftsskydd

1.   Personuppgifter som tas emot, behandlas eller överförs enligt denna förordning ska vara adekvata och relevanta samt får inte omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål för vilket de tas emot, behandlas eller överförs och får endast användas för det ändamålet.

2.   Den behöriga myndigheten, informationsmyndigheten och annan enhet som ansvarar för verkställigheten av ett beslut om kvarstad får inte lagra de uppgifter som avses i punkt 1 längre än vad som behövs för det ändamål för vilket de togs emot, behandlades eller överfördes, och aldrig längre än sex månader efter att förfarandet avslutats, och de ska under denna period säkerställa att de uppgifterna skyddas på lämpligt sätt. Denna punkt ska inte tillämpas på uppgifter som behandlas eller lagras av domstolar när dessa utövar sina rättsliga funktioner.

Artikel 48

Förhållande till andra instrument

Denna förordning påverkar inte tillämpningen av

| a) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 (14), utom i de fall som anges i artiklarna 10.2, 14.3, 14.6, 17.5, 23.3, 23.6, 25.2, 25.3, 28.1, 28.3, 28.5, 28.6, 29, 33.3, 36.2, 36.4 och 49.1 i den här förordningen, |
| --- | --- |

a)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 (14), utom i de fall som anges i artiklarna 10.2, 14.3, 14.6, 17.5, 23.3, 23.6, 25.2, 25.3, 28.1, 28.3, 28.5, 28.6, 29, 33.3, 36.2, 36.4 och 49.1 i den här förordningen,

| b) | förordning (EU) nr 1215/2012, |
| --- | --- |

b)

förordning (EU) nr 1215/2012,

| c) | förordning (EG) nr 1346/2000, |
| --- | --- |

c)

förordning (EG) nr 1346/2000,

| d) | direktiv 95/46/EG, om inte annat föreskrivs i artiklarna 14.8 eller 47 i den här förordningen, |
| --- | --- |

d)

direktiv 95/46/EG, om inte annat föreskrivs i artiklarna 14.8 eller 47 i den här förordningen,

| e) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (15), |
| --- | --- |

e)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (15),

| f) | förordning (EG) nr 864/2007, om inte annat föreskrivs i artikel 13.4 i den här förordningen. |
| --- | --- |

f)

förordning (EG) nr 864/2007, om inte annat föreskrivs i artikel 13.4 i den här förordningen.

Artikel 49

Språk

1.   Handlingar som förtecknas i artikel 28.5 a och b som ska delges gäldenären och som inte är på det officiella språket i den medlemsstat där gäldenären har hemvist eller, om det finns flera officiella språk i medlemsstaten, på det officiella språket eller ett av de officiella språken på den plats där gäldenären har hemvist, eller på ett annat språk som denne förstår, ska åtföljas av en översättning eller translitterering till ett av dessa språk. Handlingar som förtecknas i artikel 28.5 c ska inte översättas, om inte domstolen undantagsvis beslutar att vissa handlingar behöver översättas eller translittereras för att gäldenären ska kunna ta tillvara sin rätt.

2.   Handlingar som enligt denna förordning ska lämnas in till domstol eller behörig myndighet får även vara skrivna på något annat av unionens institutioners officiella språk, om den berörda medlemsstaten har angett att den kan godta detta språk.

3.   Översättningar enligt denna förordning ska göras av en person som är behörig att göra översättningar i någon av medlemsstaterna.

Artikel 50

Information från medlemsstaterna

1.   Medlemsstaterna ska senast den 18 juli 2016 underrätta kommissionen om

| a) | vilka domstolar som är behöriga att meddela beslut om kvarstad (artikel 6.4), |
| --- | --- |

a)

vilka domstolar som är behöriga att meddela beslut om kvarstad (artikel 6.4),

| b) | den myndighet som är behörig att inhämta kontoinformation (artikel 14), |
| --- | --- |

b)

den myndighet som är behörig att inhämta kontoinformation (artikel 14),

| c) | de metoder som finns för inhämtande av kontoinformation enligt deras nationella rätt (artikel 14.5), |
| --- | --- |

c)

de metoder som finns för inhämtande av kontoinformation enligt deras nationella rätt (artikel 14.5),

| d) | vilka domstolar som ett överklagande ska ges in till (artikel 21), |
| --- | --- |

d)

vilka domstolar som ett överklagande ska ges in till (artikel 21),

| e) | den eller de myndigheter som utsetts som behöriga att ta emot, översända och delge beslutet om kvarstad och andra handlingar enligt denna förordning (artikel 4.14), |
| --- | --- |

e)

den eller de myndigheter som utsetts som behöriga att ta emot, översända och delge beslutet om kvarstad och andra handlingar enligt denna förordning (artikel 4.14),

| f) | den myndighet som är behörig att verkställa ett beslut om kvarstad i enlighet med kapitel 3, |
| --- | --- |

f)

den myndighet som är behörig att verkställa ett beslut om kvarstad i enlighet med kapitel 3,

| g) | i vilken utsträckning bankmedel på gemensamma bankkonton och förvaltarbankkonton kan beläggas med kvarstad enligt nationell rätt (artikel 30), |
| --- | --- |

g)

i vilken utsträckning bankmedel på gemensamma bankkonton och förvaltarbankkonton kan beläggas med kvarstad enligt nationell rätt (artikel 30),

| h) | de tillämpliga reglerna om belopp som enligt nationell rätt är undantagna från utmätning (artikel 31), |
| --- | --- |

h)

de tillämpliga reglerna om belopp som enligt nationell rätt är undantagna från utmätning (artikel 31),

| i) | om banker enligt nationell rätt har rätt att ta ut avgifter för att genomföra likvärdiga nationella beslut om kvarstad och för att tillhandahålla kontoinformation samt vilken part som preliminärt och slutligen ska betala avgifterna (artikel 43), |
| --- | --- |

i)

om banker enligt nationell rätt har rätt att ta ut avgifter för att genomföra likvärdiga nationella beslut om kvarstad och för att tillhandahålla kontoinformation samt vilken part som preliminärt och slutligen ska betala avgifterna (artikel 43),

| j) | skalan för avgifter eller andra regler om avgifter som får tas ut av en myndighet eller ett annat organ för att verkställa ett beslut om kvarstad (artikel 44), |
| --- | --- |

j)

skalan för avgifter eller andra regler om avgifter som får tas ut av en myndighet eller ett annat organ för att verkställa ett beslut om kvarstad (artikel 44),

| k) | om någon rang tilldelas likvärdiga nationella beslut enligt nationell rätt (artikel 32), |
| --- | --- |

k)

om någon rang tilldelas likvärdiga nationella beslut enligt nationell rätt (artikel 32),

| l) | den domstol eller, i förekommande fall, den verkställande myndighet som är behörig att pröva en ansökan om rättsmedel (artikel 33.1, 34.1 eller 34.2), |
| --- | --- |

l)

den domstol eller, i förekommande fall, den verkställande myndighet som är behörig att pröva en ansökan om rättsmedel (artikel 33.1, 34.1 eller 34.2),

| m) | den domstol till vilken ett överklagande ska ges in och, i förekommande fall, inom vilken tidsfrist ett sådant överklagande enligt nationell rätt ska ges in samt från vilken tidpunkt tidsfristen börjar löpa (artikel 37), |
| --- | --- |

m)

den domstol till vilken ett överklagande ska ges in och, i förekommande fall, inom vilken tidsfrist ett sådant överklagande enligt nationell rätt ska ges in samt från vilken tidpunkt tidsfristen börjar löpa (artikel 37),

| n) | uppgift om domstolsavgifter (artikel 42), och |
| --- | --- |

n)

uppgift om domstolsavgifter (artikel 42), och

| o) | de språk som godtas för översättning av handlingar (artikel 49.2). |
| --- | --- |

o)

de språk som godtas för översättning av handlingar (artikel 49.2).

Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om eventuella senare ändringar av denna information.

2.   Kommissionen ska offentliggöra informationen på lämpligt sätt, särskilt via det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område.

Artikel 51

Fastställande och senare ändring av formulär

Kommissionen ska anta genomförandeakter om fastställande och senare ändring av de formulär som avses i artiklarna 8.1, 10.2, 19.1, 25.1, 27.2, 29.2, 36.1, 36.5 andra stycket och 37. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 52.2.

Artikel 52

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Artikel 53

Uppföljning och översyn

1.   Senast den 18 januari 2022 ska kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om tillämpningen av denna förordning, inbegripet en utvärdering av frågorna om

| a) | finansiella instrument bör omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, och |
| --- | --- |

a)

finansiella instrument bör omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, och

| b) | belopp som krediteras gäldenärens konto efter att beslutet om kvarstad verkställts bör kunna beläggas med kvarstad med stöd av samma beslut. |
| --- | --- |

b)

belopp som krediteras gäldenärens konto efter att beslutet om kvarstad verkställts bör kunna beläggas med kvarstad med stöd av samma beslut.

Rapporten ska i förekommande fall åtföljas av ett förslag till ändring av denna förordning och en konsekvensbedömning av de ändringar som ska införas.

2.   För tillämpningen av punkt 1 ska medlemsstaterna på begäran samla in information om följande och göra denna tillgänglig för kommissionen:

| a) | Antalet ansökningar om kvarstad och antalet ärenden där kvarstad utfärdats. |
| --- | --- |

a)

Antalet ansökningar om kvarstad och antalet ärenden där kvarstad utfärdats.

| b) | Antalet ansökningar om rättsmedel enligt artiklarna 33 och 34 och, om möjligt, antalet ärenden där en sådan ansökan bifallits. |
| --- | --- |

b)

Antalet ansökningar om rättsmedel enligt artiklarna 33 och 34 och, om möjligt, antalet ärenden där en sådan ansökan bifallits.

| c) | Antalet överklaganden enligt artikel 37 och, om möjligt, antalet ärenden där överklagandet bifallits. |
| --- | --- |

c)

Antalet överklaganden enligt artikel 37 och, om möjligt, antalet ärenden där överklagandet bifallits.

KAPITEL 6

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 54

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 18 januari 2017, med undantag för artikel 50 som ska tillämpas från och med den 18 juli 2016.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 191, 29.6.2012, s. 57.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 maj 2014.

2

(3)  EUT C 115, 4.5.2010, s. 1.

3

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden (EGT L 160, 30.6.2000, s. 1).

4

(5)  Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister (EGT L 124, 8.6.1971, s. 1).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

7

(8)  EUT C 373, 21.12.2011, s. 4.

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (EGT L 166, 11.6.1998, s. 45).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 20.12.2012, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 864/2007 av den 11 juli 2007 om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (Rom II) (EUT L 199, 31.7.2007, s. 40).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 av den 13 november 2007 om delgivning i medlemsstaterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (”delgivning av handlingar”) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 (EUT L 324, 10.12.2007, s. 79).

14

(15)  Rådets förordning (EG) nr 1206/2001 av den 28 maj 2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (EGT L 174, 27.6.2001, s. 1).

15

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/93 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/93

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 656/2014

av den 15 maj 2014

om fastställande av regler för övervakningen av de yttre sjögränserna inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2 d,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

| (1) | När det gäller unionens yttre gränser syftar unionspolitiken till att säkerställa en effektiv övervakning i fråga om passage av de yttre gränserna, bland annat genom gränsövervakning, och samtidigt bidra till att skydda och rädda liv. Syftet med gränsövervakningen är att förhindra obehörig gränspassage, att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och att gripa eller vidta andra åtgärder mot personer som har passerat gränsen på olagligt sätt. Gränsövervakningen bör vara effektiv när det gäller att hindra och avskräcka personer från att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställen. Därför är gränsövervakning inte begränsad till att upptäcka försök till obehörig gränspassage utan omfattar även åtgärder såsom bordning av fartyg som kan tänkas ta sig in i unionen utan att genomgå gränskontroll, arrangemang för att hantera t.ex. sök- och räddningssituationer som kan uppstå vid gränsövervakningsinsatser till sjöss och arrangemang som syftar till att insatserna ska slutföras framgångsrikt. |
| --- | --- |

(1)

När det gäller unionens yttre gränser syftar unionspolitiken till att säkerställa en effektiv övervakning i fråga om passage av de yttre gränserna, bland annat genom gränsövervakning, och samtidigt bidra till att skydda och rädda liv. Syftet med gränsövervakningen är att förhindra obehörig gränspassage, att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och att gripa eller vidta andra åtgärder mot personer som har passerat gränsen på olagligt sätt. Gränsövervakningen bör vara effektiv när det gäller att hindra och avskräcka personer från att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställen. Därför är gränsövervakning inte begränsad till att upptäcka försök till obehörig gränspassage utan omfattar även åtgärder såsom bordning av fartyg som kan tänkas ta sig in i unionen utan att genomgå gränskontroll, arrangemang för att hantera t.ex. sök- och räddningssituationer som kan uppstå vid gränsövervakningsinsatser till sjöss och arrangemang som syftar till att insatserna ska slutföras framgångsrikt.

| (2) | Unionens politik i fråga om gränsförvaltning, asyl och invandring bör, liksom genomförandet av den politiken, styras av den i artikel 80 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) föreskrivna principen om solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. Vid behov ska de unionsakter som antas enligt denna politik innehålla lämpliga åtgärder för tillämpningen av den principen och för främjande av bördefördelning genom bl.a. överföring på frivillig grund av personer som beviljats internationellt skydd. |
| --- | --- |

(2)

Unionens politik i fråga om gränsförvaltning, asyl och invandring bör, liksom genomförandet av den politiken, styras av den i artikel 80 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) föreskrivna principen om solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. Vid behov ska de unionsakter som antas enligt denna politik innehålla lämpliga åtgärder för tillämpningen av den principen och för främjande av bördefördelning genom bl.a. överföring på frivillig grund av personer som beviljats internationellt skydd.

| (3) | Denna förordnings tillämpningsområde bör vara begränsat till gränsövervakningsinsatser som genomförs av medlemsstaterna vid deras yttre sjögränser inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (nedan kallad byrån) som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (2). Åtgärder för utredning och bestraffning regleras av nationell straffrättslig lagstiftning och i de befintliga instrumenten för ömsesidig rättslig hjälp i det straffrättsliga samarbetet inom unionen. |
| --- | --- |

(3)

Denna förordnings tillämpningsområde bör vara begränsat till gränsövervakningsinsatser som genomförs av medlemsstaterna vid deras yttre sjögränser inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (nedan kallad byrån) som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (2). Åtgärder för utredning och bestraffning regleras av nationell straffrättslig lagstiftning och i de befintliga instrumenten för ömsesidig rättslig hjälp i det straffrättsliga samarbetet inom unionen.

| (4) | Byrån ansvarar för samordningen av det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller förvaltning av de yttre gränserna, bland annat gränsövervakning. Byrån har också ansvaret för att bistå medlemsstaterna i situationer som kräver ökat tekniskt bistånd vid de yttre gränserna, mot bakgrund av att vissa situationer kan inbegripa humanitära krissituationer och sjöräddning. Det krävs särskilda bestämmelser för gränsövervakningsaktiviteter som genomförs av en medlemsstats sjögående, markbaserade och flygburna enheter vid andra medlemsstaters sjögränser eller på det fria havet inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av byrån, för att ytterligare stärka detta samarbete. |
| --- | --- |

(4)

Byrån ansvarar för samordningen av det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller förvaltning av de yttre gränserna, bland annat gränsövervakning. Byrån har också ansvaret för att bistå medlemsstaterna i situationer som kräver ökat tekniskt bistånd vid de yttre gränserna, mot bakgrund av att vissa situationer kan inbegripa humanitära krissituationer och sjöräddning. Det krävs särskilda bestämmelser för gränsövervakningsaktiviteter som genomförs av en medlemsstats sjögående, markbaserade och flygburna enheter vid andra medlemsstaters sjögränser eller på det fria havet inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av byrån, för att ytterligare stärka detta samarbete.

| (5) | Samarbete med angränsande tredjeländer är avgörande för att förhindra obehörig gränspassage, bekämpa gränsöverskridande brottslighet och förhindra förlust av människoliv till sjöss. I enlighet med förordning (EG) nr 2007/2004 och i den mån som det garanteras fullständig respekt för migranternas grundläggande rättigheter, får byrån samarbeta med behöriga myndigheter i tredjeländer, särskilt i fråga om riskanalys och utbildning. Vidare bör byrån främja det operativa samarbetet mellan medlemsstater och tredjeländer. Medlemsstaterna och byrån bör iaktta normer och standarder som minst motsvarar dem som fastställs i unionsrätten när samarbetet med tredjeländer äger rum på dessa länders territorier eller territorialhav. |
| --- | --- |

(5)

Samarbete med angränsande tredjeländer är avgörande för att förhindra obehörig gränspassage, bekämpa gränsöverskridande brottslighet och förhindra förlust av människoliv till sjöss. I enlighet med förordning (EG) nr 2007/2004 och i den mån som det garanteras fullständig respekt för migranternas grundläggande rättigheter, får byrån samarbeta med behöriga myndigheter i tredjeländer, särskilt i fråga om riskanalys och utbildning. Vidare bör byrån främja det operativa samarbetet mellan medlemsstater och tredjeländer. Medlemsstaterna och byrån bör iaktta normer och standarder som minst motsvarar dem som fastställs i unionsrätten när samarbetet med tredjeländer äger rum på dessa länders territorier eller territorialhav.

| (6) | Det europeiska gränsövervakningssystemet (Eurosur), som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1052/2013 (3), syftar till att stärka informationsutbytet och det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna och med byrån. Detta gör att medlemsstaternas situationsmedvetenhet och reaktionsförmåga kommer att förbättras betydligt, även tack vare stöd från byrån, när det gäller att upptäcka, förebygga och bekämpa olaglig invandring och gränsöverskridande brottslighet och bidra till att skydda och rädda livet på migranter vid sina yttre gränser. När byrån samordnar gränsövervakningsinsatser bör den ge medlemsstaterna information om och analyser av dessa insatser i enlighet med den förordningen. |
| --- | --- |

(6)

Det europeiska gränsövervakningssystemet (Eurosur), som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1052/2013 (3), syftar till att stärka informationsutbytet och det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna och med byrån. Detta gör att medlemsstaternas situationsmedvetenhet och reaktionsförmåga kommer att förbättras betydligt, även tack vare stöd från byrån, när det gäller att upptäcka, förebygga och bekämpa olaglig invandring och gränsöverskridande brottslighet och bidra till att skydda och rädda livet på migranter vid sina yttre gränser. När byrån samordnar gränsövervakningsinsatser bör den ge medlemsstaterna information om och analyser av dessa insatser i enlighet med den förordningen.

| (7) | Denna förordning ersätter rådets beslut 2010/252/EU (4), vilket ogiltigförklarades av Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) genom dess dom av den 5 september 2012 i mål C-355/10. Enligt domstolens dom ska beslut 2010/252/EU ha fortsatt verkan till dess att nya bestämmelser träder i kraft. Det beslutet bör därför, från och med den dag då denna förordning träder i kraft, upphöra att ha verkan. |
| --- | --- |

(7)

Denna förordning ersätter rådets beslut 2010/252/EU (4), vilket ogiltigförklarades av Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) genom dess dom av den 5 september 2012 i mål C-355/10. Enligt domstolens dom ska beslut 2010/252/EU ha fortsatt verkan till dess att nya bestämmelser träder i kraft. Det beslutet bör därför, från och med den dag då denna förordning träder i kraft, upphöra att ha verkan.

| (8) | Under gränsövervakningsinsatserna till sjöss bör medlemsstaterna uppfylla sina skyldigheter enligt internationell rätt, särskilt Förenta nationernas havsrättskonvention, den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss, internationella sjöräddningskonventionen, Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess tilläggsprotokoll mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen, Förenta nationernas konvention angående flyktingars rättsliga ställning, europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, Förenta nationernas konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter samt andra tillämpliga internationella instrument. |
| --- | --- |

(8)

Under gränsövervakningsinsatserna till sjöss bör medlemsstaterna uppfylla sina skyldigheter enligt internationell rätt, särskilt Förenta nationernas havsrättskonvention, den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss, internationella sjöräddningskonventionen, Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess tilläggsprotokoll mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen, Förenta nationernas konvention angående flyktingars rättsliga ställning, europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, Förenta nationernas konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter samt andra tillämpliga internationella instrument.

| (9) | Vid samordning av gränsövervakningsinsatser till sjöss bör byrån fullgöra sina uppgifter i full överensstämmelse med relevant unionsrätt, däribland Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), och relevant internationell rätt, i synnerhet den som avses i skäl 8. |
| --- | --- |

(9)

Vid samordning av gränsövervakningsinsatser till sjöss bör byrån fullgöra sina uppgifter i full överensstämmelse med relevant unionsrätt, däribland Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), och relevant internationell rätt, i synnerhet den som avses i skäl 8.

| (10) | Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 (5) och unionsrättens allmänna principer bör alla åtgärder som vidtas under en övervakningsinsats stå i proportion till de syften som eftersträvas, vara icke-diskriminerande och fullt ut respektera mänsklig värdighet, grundläggande rättigheter och flyktingars och asylsökandes rättigheter, bland annat principen om non-refoulement. Medlemsstaterna och byrån är bundna av bestämmelserna i regelverket på asylområdet, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (6), i fråga om ansökningar om internationellt skydd som lämnas in på medlemsstaternas territorium, inbegripet vid gränsen eller i deras territorialhav eller transitzoner. |
| --- | --- |

(10)

Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 (5) och unionsrättens allmänna principer bör alla åtgärder som vidtas under en övervakningsinsats stå i proportion till de syften som eftersträvas, vara icke-diskriminerande och fullt ut respektera mänsklig värdighet, grundläggande rättigheter och flyktingars och asylsökandes rättigheter, bland annat principen om non-refoulement. Medlemsstaterna och byrån är bundna av bestämmelserna i regelverket på asylområdet, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (6), i fråga om ansökningar om internationellt skydd som lämnas in på medlemsstaternas territorium, inbegripet vid gränsen eller i deras territorialhav eller transitzoner.

| (11) | Tillämpningen av denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU (7), särskilt vad gäller stöd till offer för människohandel. |
| --- | --- |

(11)

Tillämpningen av denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU (7), särskilt vad gäller stöd till offer för människohandel.

| (12) | Denna förordning bör tillämpas i fullständig överensstämmelse med principen om non-refoulement såsom den definieras i stadgan och såsom den tolkas i rättspraxis från domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. I enlighet med den principen bör ingen person landsättas i, tvingas in i, föras till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i, ett land där han eller hon bland annat löper allvarlig risk att utsättas för dödsstraff, tortyr, förföljelse eller andra former av omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, eller där personens liv eller frihet skulle hotas på grund av dennes ras, religion, nationalitet, sexuella läggning, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politiska åskådning, eller där denne riskerar att utvisas, avlägsnas eller återsändas till ett annat land i strid med principen om non-refoulement. |
| --- | --- |

(12)

Denna förordning bör tillämpas i fullständig överensstämmelse med principen om non-refoulement såsom den definieras i stadgan och såsom den tolkas i rättspraxis från domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. I enlighet med den principen bör ingen person landsättas i, tvingas in i, föras till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i, ett land där han eller hon bland annat löper allvarlig risk att utsättas för dödsstraff, tortyr, förföljelse eller andra former av omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, eller där personens liv eller frihet skulle hotas på grund av dennes ras, religion, nationalitet, sexuella läggning, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politiska åskådning, eller där denne riskerar att utvisas, avlägsnas eller återsändas till ett annat land i strid med principen om non-refoulement.

| (13) | En eventuell överenskommelse mellan en medlemsstat och ett tredjeland befriar inte medlemsstaterna från deras skyldigheter enligt unionsrätt och internationell rätt, särskilt vad gäller iakttagandet av principen om non-refoulement, när de känner till eller borde känna till att systembrister vad beträffar asylförfarandet och mottagningsvillkoren i det tredjelandet utgör allvarliga och klarlagda skäl att anta att den asylsökande löper en allvarlig risk att utsättas för omänsklig eller förnedrande behandling, eller om de känner till eller borde känna till att detta tredjeland tillämpar praxis som strider mot principen om non-refoulement. |
| --- | --- |

(13)

En eventuell överenskommelse mellan en medlemsstat och ett tredjeland befriar inte medlemsstaterna från deras skyldigheter enligt unionsrätt och internationell rätt, särskilt vad gäller iakttagandet av principen om non-refoulement, när de känner till eller borde känna till att systembrister vad beträffar asylförfarandet och mottagningsvillkoren i det tredjelandet utgör allvarliga och klarlagda skäl att anta att den asylsökande löper en allvarlig risk att utsättas för omänsklig eller förnedrande behandling, eller om de känner till eller borde känna till att detta tredjeland tillämpar praxis som strider mot principen om non-refoulement.

| (14) | Under gränsövervakningsinsatser till sjöss kan en situation uppstå där det är nödvändigt att bistå personer som råkat i sjönöd. Enligt internationell rätt måste varje stat kräva att befälhavare på fartyg som för dess flagg, såvida detta inte innebär allvarlig fara för fartyget, dess besättning eller passagerare, utan dröjsmål bistår varje nödställd person som anträffas på havet, och så snabbt som möjligt vidtar åtgärder för att rädda personer som råkat i sjönöd. Detta bistånd ska ges oavsett de hjälpbehövande personernas nationalitet och status och oavsett under vilka omständigheter de hittas. Fartygets befälhavare och besättning bör inte åläggas straffrättsliga påföljder endast av det skälet att de har räddat personer i sjönöd och fört dem till en säker plats. |
| --- | --- |

(14)

Under gränsövervakningsinsatser till sjöss kan en situation uppstå där det är nödvändigt att bistå personer som råkat i sjönöd. Enligt internationell rätt måste varje stat kräva att befälhavare på fartyg som för dess flagg, såvida detta inte innebär allvarlig fara för fartyget, dess besättning eller passagerare, utan dröjsmål bistår varje nödställd person som anträffas på havet, och så snabbt som möjligt vidtar åtgärder för att rädda personer som råkat i sjönöd. Detta bistånd ska ges oavsett de hjälpbehövande personernas nationalitet och status och oavsett under vilka omständigheter de hittas. Fartygets befälhavare och besättning bör inte åläggas straffrättsliga påföljder endast av det skälet att de har räddat personer i sjönöd och fört dem till en säker plats.

| (15) | Skyldigheten att bistå personer som råkat i sjönöd bör fullgöras av medlemsstaterna i enlighet med tillämpliga bestämmelser i internationella instrument där sök- och räddningssituationer regleras och i enlighet med kravet om skydd av de grundläggande rättigheterna. Denna förordning bör inte påverka det ansvar som åligger räddningsmyndigheter att, bland annat, se till att samordning och samarbete genomförs på ett sådant sätt att de personer som räddats kan föras till en säker plats. |
| --- | --- |

(15)

Skyldigheten att bistå personer som råkat i sjönöd bör fullgöras av medlemsstaterna i enlighet med tillämpliga bestämmelser i internationella instrument där sök- och räddningssituationer regleras och i enlighet med kravet om skydd av de grundläggande rättigheterna. Denna förordning bör inte påverka det ansvar som åligger räddningsmyndigheter att, bland annat, se till att samordning och samarbete genomförs på ett sådant sätt att de personer som räddats kan föras till en säker plats.

| (16) | Om det operativa området för en operativ insats till havs innefattar ett tredjelands sjöräddningsregion bör man eftersträva att upprätta kommunikationskanaler med detta tredjelands räddningsmyndigheter vid planeringen av en operativ insats till havs och därigenom säkerställa att dessa myndigheter kan reagera på sök- och räddningsfall som uppkommer inom deras sjöräddningsregion. |
| --- | --- |

(16)

Om det operativa området för en operativ insats till havs innefattar ett tredjelands sjöräddningsregion bör man eftersträva att upprätta kommunikationskanaler med detta tredjelands räddningsmyndigheter vid planeringen av en operativ insats till havs och därigenom säkerställa att dessa myndigheter kan reagera på sök- och räddningsfall som uppkommer inom deras sjöräddningsregion.

| (17) | Enligt förordning (EG) nr 2007/2004 ska gränsövervakningsinsatser som samordnas av byrån genomföras i enlighet med en operativ plan. När det gäller operativa insatser till havs bör den operativa planen därför innehålla särskild information om tillämpningen av relevant jurisdiktion och lagstiftning i det geografiska område där den gemensamma insatsen, pilotprojektet eller den snabba insatsen äger rum, med hänvisningar till unionsrätt och internationell rätt om ingripande, sjöräddning och landsättning. Den operativa planen bör upprättas i enlighet med de bestämmelser i den här förordningen som reglerar ingripande, sjöräddning och landsättning inom ramen för gränsövervakningsinsatser till sjöss som samordnas av byrån och med beaktande av de särskilda förhållandena för den berörda insatsen. Den operativa planen bör innehålla förfaranden som säkerställer att personer i behov av internationellt skydd, offer för människohandel, ensamkommande minderåriga och andra utsatta personer identifieras och ges lämpligt stöd, inbegripet tillgång till internationellt skydd. |
| --- | --- |

(17)

Enligt förordning (EG) nr 2007/2004 ska gränsövervakningsinsatser som samordnas av byrån genomföras i enlighet med en operativ plan. När det gäller operativa insatser till havs bör den operativa planen därför innehålla särskild information om tillämpningen av relevant jurisdiktion och lagstiftning i det geografiska område där den gemensamma insatsen, pilotprojektet eller den snabba insatsen äger rum, med hänvisningar till unionsrätt och internationell rätt om ingripande, sjöräddning och landsättning. Den operativa planen bör upprättas i enlighet med de bestämmelser i den här förordningen som reglerar ingripande, sjöräddning och landsättning inom ramen för gränsövervakningsinsatser till sjöss som samordnas av byrån och med beaktande av de särskilda förhållandena för den berörda insatsen. Den operativa planen bör innehålla förfaranden som säkerställer att personer i behov av internationellt skydd, offer för människohandel, ensamkommande minderåriga och andra utsatta personer identifieras och ges lämpligt stöd, inbegripet tillgång till internationellt skydd.

| (18) | Det är enligt förordning (EG) nr 2007/2004 praxis att det, för varje operativ insats till havs, inrättas en samordningsstruktur inom värdmedlemsstaten, bestående av tjänstemän från värdmedlemsstaten, gästande tjänstemän och företrädare för byrån, inklusive byråns samordnande tjänsteman. Denna samordningsstruktur, som ofta kallas internationell samordningscentral, bör användas som en kommunikationskanal mellan de tjänstemän som deltar i den operativa insatsen till havs och de berörda myndigheterna. |
| --- | --- |

(18)

Det är enligt förordning (EG) nr 2007/2004 praxis att det, för varje operativ insats till havs, inrättas en samordningsstruktur inom värdmedlemsstaten, bestående av tjänstemän från värdmedlemsstaten, gästande tjänstemän och företrädare för byrån, inklusive byråns samordnande tjänsteman. Denna samordningsstruktur, som ofta kallas internationell samordningscentral, bör användas som en kommunikationskanal mellan de tjänstemän som deltar i den operativa insatsen till havs och de berörda myndigheterna.

| (19) | Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i artiklarna 2 och 6 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och i stadgan, särskilt respekt för människans värdighet, rätt till liv, förbud mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, förbud mot människohandel, rätt till frihet och säkerhet, rätt till skydd av personuppgifter, rätt till asyl och skydd vid avlägsnande eller utvisning, principerna om non-refoulement och icke-diskriminering, rätt till ett effektivt rättsmedel och barnets rättigheter. Medlemsstaterna och byrån bör tillämpa förordningen i enlighet med dessa rättigheter och principer. |
| --- | --- |

(19)

Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i artiklarna 2 och 6 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och i stadgan, särskilt respekt för människans värdighet, rätt till liv, förbud mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, förbud mot människohandel, rätt till frihet och säkerhet, rätt till skydd av personuppgifter, rätt till asyl och skydd vid avlägsnande eller utvisning, principerna om non-refoulement och icke-diskriminering, rätt till ett effektivt rättsmedel och barnets rättigheter. Medlemsstaterna och byrån bör tillämpa förordningen i enlighet med dessa rättigheter och principer.

| (20) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att anta särskilda regler för den övervakning av sjögränserna som genomförs av gränskontrolltjänstemän och samordnas av byrån, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna till följd av skillnaderna i deras respektive lagstiftning och praxis utan snarare, på grund av att insatserna ofta omfattar flera länder, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(20)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att anta särskilda regler för den övervakning av sjögränserna som genomförs av gränskontrolltjänstemän och samordnas av byrån, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna till följd av skillnaderna i deras respektive lagstiftning och praxis utan snarare, på grund av att insatserna ofta omfattar flera länder, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (21) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning.

| (22) | När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket (8) som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i rådets beslut 1999/437/EG (9). |
| --- | --- |

(22)

När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket (8) som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i rådets beslut 1999/437/EG (9).

| (23) | När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket (10) som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (11). |
| --- | --- |

(23)

När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket (10) som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (11).

| (24) | När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (12), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (13). |
| --- | --- |

(24)

När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (12), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (13).

| (25) | Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG (14). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket. |
| --- | --- |

(25)

Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG (14). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.

| (26) | Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG (15). Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland. |
| --- | --- |

(26)

Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG (15). Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

Denna förordning ska tillämpas på gränsövervakningsinsatser som genomförs av medlemsstaterna vid deras yttre sjögränser inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

1.   byrån: Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser som inrättades genom förordning (EG) nr 2007/2004.

2.   operativ insats till havs: gemensam operativ insats, pilotprojekt eller snabba insatser som genomförs av medlemsstaterna för övervakningen av deras yttre sjögränser och samordnas av byrån.

3.   värdmedlemsstat: en medlemsstat i vilken en operativ insats till havs äger rum eller från vilken den utgår.

4.   deltagande medlemsstat: en medlemsstat som deltar i en operativ insats till havs genom att tillhandahålla teknisk utrustning, gränskontrolltjänstemän som utstationerats för att ingå i europeiska gränskontrollgrupper eller annan relevant personal, men som inte är värdmedlemsstat.

5.   deltagande enhet: en sjögående, markbaserad eller flygburen enhet som värdmedlemsstaten eller en deltagande medlemsstat som deltar i en operativ insats till havs ansvarar för.

6.   internationell samordningscentral: den samordningsstruktur som upprättats i värdmedlemsstaten för samordningen av en operativ insats till havs.

7.   nationell samordningscentral: den nationella samordningscentral som inrättats för tillämpningen av det europeiska gränsövervakningssystemet (Eurosur) i enlighet med förordning (EU) nr 1052/2013.

8.   operativ plan: den operativa plan som avses i artiklarna 3a och 8e i förordning (EG) nr 2007/2004.

9.   fartyg: alla sorters sjöfarkoster, inbegripet båtar, arbetsbåtar, flytande plattformar, farkoster utan deplacement och sjöflygplan, som används eller kan användas till sjöss.

10.   statslöst fartyg: ett fartyg som saknar nationalitet eller som är likställt med ett fartyg som saknar nationalitet när ingen stat har gett fartyget rätt att föra dess flagg eller när det seglar under två eller flera staters flagg och nyttjar dem efter godtycke.

11.   tilläggsprotokoll mot människosmuggling: tilläggsprotokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet som undertecknades i Palermo, Italien i december 2000.

12.   säker plats: en plats där räddningsinsatserna betraktas som avslutade och där de överlevandes liv inte är hotade, där deras grundläggande mänskliga behov kan tillgodoses och varifrån transport till de överlevandes nästa destination eller slutdestination kan ordnas, med beaktande av skyddet av deras grundläggande rättigheter i enlighet med principen om non-refoulement.

13.   samordningscentral för räddningsinsatser: en enhet med ansvar för att främja en effektiv organisation av sök- och räddningstjänsterna samt för att samordna genomförandet av sök- och räddningsinsatser inom en sjöräddningsregion i enlighet med definitionen i Internationella sjöräddningskonventionen.

14.   angränsande zon: en zon som gränsar till territorialhavet i enlighet med definitionen i artikel 33 i Förenta nationernas havsrättskonvention, om en sådan formellt har tillkännagetts.

15.   kustmedlemsstat: en medlemsstat i vars territorialhav eller angränsande zon ett ingripande sker.

KAPITEL II

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 3

Sjösäkerhet

De åtgärder som vidtas under en operativ insats till havs ska genomföras på ett sätt som under alla omständigheter garanterar säkerheten för de personer som blir föremål för ingripande eller räddningsinsats och för de enheter som deltar i insatsen och för tredje parter.

Artikel 4

Skydd av de grundläggande rättigheterna och principen om non-refoulement

1.   Ingen person får i strid med principen om non-refoulement landsättas i, tvingas in i, föras till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i ett land där han eller hon t.ex. löper stor risk att utsättas för dödsstraff, tortyr, förföljelse eller andra former av omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, eller där personens liv eller frihet skulle hotas på grund av dennes ras, religion, nationalitet, sexuella läggning, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politiska åskådning, eller där denne löper stor risk att utvisas, avlägsnas eller återsändas till ett annat land i strid med principen om non-refoulement.

2.   Vid övervägande av landsättning i ett tredjeland i samband med planeringen av en operativ insats till havs ska värdmedlemsstaten i samordning med deltagande medlemsstater och byrån beakta den allmänna situationen i det tredjelandet.

Bedömningen av den allmänna situationen i ett tredjeland ska grunda sig på information som erhållits från många olika källor, vilka kan inbegripa andra medlemsstater, unionsorgan och unionsbyråer och relevanta internationella organisationer, och den kan beakta förekomsten av avtal och projekt i fråga om migration och asyl, som genomförs i enlighet med unionsrätten och med unionsmedel. Den bedömningen ska ingå i den operativa planen, ska tillhandahållas de deltagande enheterna och uppdateras när så krävs.

Personer som blivit föremål för ingripande eller räddningsinsats får inte landsättas i, tvingas in i, föras till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i ett tredjeland om värdmedlemsstaten eller de deltagande medlemsstaterna känner till eller borde känna till att detta tredjeland tillämpar sådana förfaranden som beskrivs i punkt 1.

3.   Under en operativ insats till havs ska deltagande enheter, innan de personer som blivit föremål för ingripande eller räddningsinsats landsätts, tvingas in i, förs till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i ett tredjeland och med beaktande av bedömningen av den allmänna situationen i tredjelandet i enlighet med punkt 2, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3 använda alla medel för att identifiera de personer som blivit föremål för ingripande eller räddningsinsats, bedöma deras personliga omständigheter, informera dem om deras destination på ett sätt som dessa personer förstår eller rimligtvis kan antas förstå och ge dem möjlighet att framföra varför de anser att landsättning på den föreslagna platsen skulle strida mot principen om non-refoulement.

I detta hänseende ska närmare uppgifter anges i den operativa planen, bland annat, när så krävs, tillgången till landbaserad sjukvårdspersonal, tolkar, rättsliga rådgivare och andra relevanta experter i värdmedlemsstaten och deltagande medlemsstater. I varje deltagande enhet ska det finnas minst en person med grundläggande utbildning i första hjälpen.

Den rapport som avses i artikel 13 ska, med utgångspunkt i information som värdmedlemsstaten och deltagande medlemsstater ska lämna, innefatta närmare uppgifter om landsättningar i tredjeländer och de deltagande enheternas tillämpning, i avsikt att säkerställa överensstämmelse med principen om non-refoulement, av de olika momenten av de förfaranden som anges i första stycket i denna punkt.

4.   Under hela den operativa insatsen till havs ska de deltagande enheterna tillgodose de särskilda behoven hos barn, inklusive ensamkommande minderåriga, offer för människohandel, personer i behov av akut läkarvård, personer med funktionsnedsättning, personer i behov av internationellt skydd och andra personer i särskilt utsatta situationer.

5.   Vid tillämpningen av denna förordning ska varje utbyte med tredjeländer av personuppgifter som har erhållits under en operativ insats till havs vara strikt begränsat till det som är absolut nödvändigt och utföras i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (16), rådets rambeslut 2008/977/RIF (17) och relevanta nationella bestämmelser om uppgiftsskydd.

Utbyte med tredjeländer av personuppgifter om personer som blivit föremål för ingripande eller räddningsinsats, vilka har erhållits under en operativ insats till havs, ska vara förbjudet om det föreligger en allvarlig risk för överträdelse av principen om non-refoulement.

6.   Deltagande enheter ska vid utförandet av sina arbetsuppgifter visa full respekt för den mänskliga värdigheten.

7.   Denna artikel ska gälla alla åtgärder som medlemsstater eller byrån vidtar i enlighet med denna förordning.

8.   Gränskontrolltjänstemän och annan personal som deltar i en operativ insats till havs ska ha utbildats med avseende på tillämpliga bestämmelser om grundläggande rättigheter, flyktingrätt och internationell lagstiftning för sökning och räddning i enlighet med artikel 5 andra stycket i förordning (EG) nr 2007/2004.

KAPITEL III

SÄRSKILDA REGLER

Artikel 5

Upptäckt

1.   När de deltagande enheterna upptäcker ett fartyg som misstänks medföra personer som kringgår eller avser att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställena eller bedriva smuggling av migranter sjövägen ska de närma sig fartyget för att fastställa dess identitet och nationalitet samt, i avvaktan på vidare åtgärder, övervaka fartyget på säkert avstånd med vidtagande av alla lämpliga säkerhetsåtgärder. De deltagande enheterna ska samla in och omedelbart rapportera information om det fartyget till den internationella samordningscentralen, inbegripet, när så är möjligt, information om situationen för personerna ombord, särskilt om det föreligger en överhängande risk för deras liv eller om det finns personer i akut behov av läkarvård. Den internationella samordningscentralen ska vidarebefordra informationen till den nationella samordningscentralen i värdmedlemsstaten.

2.   Om ett fartyg står i begrepp att fara, eller har farit, in i territorialhavet eller den angränsande zonen tillhörande en medlemsstat som inte deltar i den operativa insatsen till havs, ska de deltagande enheterna samla in och rapportera information om fartyget till den internationella samordningscentralen, som ska vidarebefordra informationen till den nationella samordningscentralen i den berörda medlemsstaten.

3.   De deltagande enheterna ska samla in och rapportera information om alla fartyg som misstänks bedriva olaglig verksamhet till sjöss och som faller utanför insatsens räckvidd till den internationella samordningscentralen, som ska vidarebefordra informationen till den nationella samordningscentralen i den berörda medlemsstaten.

Artikel 6

Ingripande på territorialhavet

1.   På värdmedlemsstatens eller en angränsande deltagande medlemsstats territorialhav ska den staten ge de deltagande enheterna tillstånd att vidta en eller flera av följande åtgärder om det på goda grunder kan misstänkas att ett fartyg kan tänkas medföra personer ombord som avser att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställena, eller bedriver smuggling av migranter sjövägen:

| a) | Begära upplysningar och dokumentation om ägarskap, registrering och omständigheter som rör fartygets resa samt identitet, nationalitet och andra relevanta uppgifter rörande de personer som finns ombord, inbegripet om det finns personer i akut behov av läkarvård, och informera personerna ombord om att de kanske inte kommer att tillåtas passera gränsen. |
| --- | --- |

a)

Begära upplysningar och dokumentation om ägarskap, registrering och omständigheter som rör fartygets resa samt identitet, nationalitet och andra relevanta uppgifter rörande de personer som finns ombord, inbegripet om det finns personer i akut behov av läkarvård, och informera personerna ombord om att de kanske inte kommer att tillåtas passera gränsen.

| b) | Stoppa, borda och genomsöka fartyget och dess last samt visitera och förhöra personerna ombord och informera dem om att de som styr fartyget kan komma att bestraffas för att ha möjliggjort resan. |
| --- | --- |

b)

Stoppa, borda och genomsöka fartyget och dess last samt visitera och förhöra personerna ombord och informera dem om att de som styr fartyget kan komma att bestraffas för att ha möjliggjort resan.

2.   Om det framkommer bevis som bekräftar denna misstanke får denna värdmedlemsstat eller angränsande deltagande medlemsstat ge de deltagande enheterna tillstånd att vidta en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Beslagta fartyget och gripa personer ombord. |
| --- | --- |

a)

Beslagta fartyget och gripa personer ombord.

| b) | Beordra fartyget att ändra kurs så att det lämnar eller styr mot en annan plats än territorialhavet eller den angränsande zonen samt eskortera fartyget eller segla i dess närhet till dess att det har bekräftats att fartyget håller den angivna kursen. |
| --- | --- |

b)

Beordra fartyget att ändra kurs så att det lämnar eller styr mot en annan plats än territorialhavet eller den angränsande zonen samt eskortera fartyget eller segla i dess närhet till dess att det har bekräftats att fartyget håller den angivna kursen.

| c) | Föra fartyget eller personerna ombord till kustmedlemsstaten i enlighet med den operativa planen. |
| --- | --- |

c)

Föra fartyget eller personerna ombord till kustmedlemsstaten i enlighet med den operativa planen.

3.   Alla åtgärder som vidtas i enlighet med punkt 1 eller 2 ska vara proportionella och får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen för denna artikel.

4.   För tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska värdmedlemsstaten instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt via den internationella samordningscentralen.

Den deltagande enheten ska via den internationella samordningscentralen informera värdmedlemsstaten, när fartygets befälhavare begär att en diplomatisk företrädare eller en konsulär tjänsteman i flaggstaten ska underrättas.

5.   Om det på goda grunder kan misstänkas att ett statslöst fartyg medför personer ombord, som avser att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställen, eller bedriver smuggling av migranter sjövägen, ska värdmedlemsstaten eller den angränsande deltagande medlemsstat i vars territorialhav det statslösa fartyget upptäcks ge tillstånd till en eller flera av de åtgärder som anges i punkt 1 och får ge tillstånd till en eller flera av de åtgärder som anges i punkt 2. Värdmedlemsstaten ska instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt genom den internationella samordningscentralen.

6.   Alla operativa åtgärder på ett territorialhav tillhörande en medlemsstat som inte deltar i den operativa insatsen till havs ska vidtas i enlighet med tillståndet från den medlemsstaten. Värdmedlemsstaten ska instruera den deltagande enheten genom den internationella samordningscentralen utifrån de åtgärder som medlemsstaten gett sitt tillstånd till.

Artikel 7

Ingripande på det fria havet

1.   På det fria havet ska de deltagande enheterna, om det på goda grunder kan misstänkas att ett fartyg bedriver smuggling av migranter sjövägen, efter tillstånd från flaggstaten i enlighet med tilläggsprotokollet mot människosmuggling och, i förekommande fall, nationell och internationell rätt, vidta en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Begära upplysningar och dokumentation om ägarskap, registrering och omständigheter som rör fartygets resa samt identitet, nationalitet och andra relevanta uppgifter rörande de personer som finns ombord, inbegripet om det finns personer i akut behov av läkarvård. |
| --- | --- |

a)

Begära upplysningar och dokumentation om ägarskap, registrering och omständigheter som rör fartygets resa samt identitet, nationalitet och andra relevanta uppgifter rörande de personer som finns ombord, inbegripet om det finns personer i akut behov av läkarvård.

| b) | Stoppa, borda och genomsöka fartyget och dess last samt visitera och förhöra personerna ombord och informera dem om att de som styr fartyget kan komma att bestraffas för att ha möjliggjort resan. |
| --- | --- |

b)

Stoppa, borda och genomsöka fartyget och dess last samt visitera och förhöra personerna ombord och informera dem om att de som styr fartyget kan komma att bestraffas för att ha möjliggjort resan.

2.   Om det framkommer bevis som bekräftar denna misstanke får de deltagande enheterna, efter tillstånd från flaggstaten och i enlighet med tilläggsprotokollet mot människosmuggling och, i förekommande fall, nationell och internationell rätt, vidta en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Beslagta fartyget och gripa personer ombord. |
| --- | --- |

a)

Beslagta fartyget och gripa personer ombord.

| b) | Varna och beordra fartyget att inte fara in i territorialhavet eller den angränsande zonen och när så krävs beordra fartyget att ändra kurs mot en annan plats än territorialhavet eller den angränsande zonen. |
| --- | --- |

b)

Varna och beordra fartyget att inte fara in i territorialhavet eller den angränsande zonen och när så krävs beordra fartyget att ändra kurs mot en annan plats än territorialhavet eller den angränsande zonen.

| c) | Föra fartyget eller personerna ombord till ett tredjeland eller på annat sätt överlämna fartyget eller personerna ombord till ett tredjelands myndigheter. |
| --- | --- |

c)

Föra fartyget eller personerna ombord till ett tredjeland eller på annat sätt överlämna fartyget eller personerna ombord till ett tredjelands myndigheter.

| d) | Föra fartyget eller personerna ombord till värdmedlemsstaten eller en angränsande deltagande medlemsstat. |
| --- | --- |

d)

Föra fartyget eller personerna ombord till värdmedlemsstaten eller en angränsande deltagande medlemsstat.

3.   Alla åtgärder som vidtas i enlighet med punkt 1 eller 2 ska vara proportionella och får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen för denna artikel.

4.   För tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska värdmedlemsstaten instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt via den internationella samordningscentralen.

5.   Om fartyget för flagg från eller visar registreringsmärken tillhörande värdmedlemsstaten eller en deltagande medlemsstat får denna medlemsstat, efter bekräftelse av fartygets nationalitet, ge tillstånd till en eller flera av de åtgärder som anges i punkterna 1 och 2. Värdmedlemsstaten ska därefter instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt genom den internationella samordningscentralen.

6.   Om fartyget för flagg från eller visar registreringsmärken tillhörande en medlemsstat som inte deltar i den operativa insatsen till havs eller ett tredjeland ska värdmedlemsstaten eller en deltagande medlemsstat, beroende på vilken stat den deltagande enhet som har bordat detta fartyg tillhör, underrätta flaggstaten och uppmana den att bekräfta registreringen och, om nationaliteten bekräftas, begära att flaggstaten ska vidta åtgärder för att förhindra att dess fartyg används för smuggling av migranter. Om flaggstaten är ovillig eller oförmögen att göra detta antingen direkt eller med bistånd från den medlemsstat som den deltagande enheten tillhör ska den medlemsstaten begära tillstånd från flaggstaten om att vidta de åtgärder som anges i punkterna 1 och 2. Värdmedlemsstaten eller den deltagande medlemsstaten ska informera den internationella samordningscentralen om all kommunikation med flaggstaten och om de planerade insatser eller åtgärder som flaggstaten gett tillstånd till. Värdmedlemsstaten ska sedan instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt genom den internationella samordningscentralen.

7.   Om ett fartyg för främmande flagg eller vägrar att visa flagg, men det på goda grunder kan misstänkas att fartyget i själva verket har samma nationalitet som en deltagande enhet, ska den deltagande enheten undersöka om fartyget har rätt till den flagg som det för. I detta syfte får den deltagande enheten närma sig det misstänkta fartyget. Om misstanke fortfarande kvarstår, ska den deltagande enheten företa ytterligare en undersökning ombord på fartyget, vilken ska ske så hänsynsfullt som möjligt.

8.   Om ett fartyg för främmande flagg eller vägrar att visa flagg, men det på goda grunder kan misstänkas att fartyget i själva verket har samma nationalitet som värdmedlemsstaten eller en deltagande medlemsstat, ska den deltagande enheten undersöka om fartyget har rätt till den flagg som det för.

9.   Om, i de fall som omnämns i punkt 7 eller 8, bevis framkommer som bekräftar misstankarna rörande fartygets nationalitet, får den värdmedlemsstaten eller den deltagande medlemsstaten ge sitt tillstånd för en eller flera av de åtgärder som anges i punkterna 1 och 2. Värdmedlemsstaten ska sedan instruera den deltagande enheten på lämpligt sätt genom den internationella samordningscentralen.

10.   I avvaktan på eller i avsaknad av tillstånd från flaggstaten ska fartyget övervakas på säkert avstånd. Inga andra åtgärder får vidtas utan uttryckligt tillstånd från flaggstaten, utom sådana åtgärder som är nödvändiga för att avvärja överhängande fara för personers liv eller som grundar sig på tillämpliga bilaterala eller multilaterala avtal.

11.   Om det på goda grunder kan misstänkas att ett statslöst fartyg bedriver smuggling av migranter sjövägen, får den deltagande enheten borda och genomsöka fartyget för att kontrollera dess statslöshet. Om det framkommer bevis som bekräftar denna misstanke ska den deltagande enheten informera värdmedlemsstaten som direkt eller med bistånd från den medlemsstat som den deltagande enheten tillhör får vidta ytterligare lämpliga åtgärder enligt punkterna 1 och 2 i enlighet med nationell och internationell rätt.

12.   En medlemsstat vars deltagande enhet har vidtagit en åtgärd i enlighet med punkt 1 ska omedelbart informera flaggstaten om resultaten av åtgärden.

13.   Den nationella tjänsteman som företräder värdmedlemsstaten eller en deltagande medlemsstat vid den internationella samordningscentralen ska ha ansvaret för att underlätta kommunikationen med de relevanta myndigheterna i den medlemsstaten vid begäran om tillstånd för att undersöka om fartyget har rätt att föra dess flagg eller för att vidta någon av de åtgärder som anges i punkterna 1 och 2.

14.   Om misstankarna om att ett fartyg bedriver smuggling av migranter på det fria havet visar sig vara ogrundade eller om den deltagande enheten inte har behörighet att agera, men en skälig misstanke kvarstår om att fartyget medför personer som har för avsikt att nå en medlemsstats gräns och att kringgå kontrollerna vid gränsövergångsställena, ska det fartyget fortsatt övervakas. Den internationella samordningscentralen ska förmedla information om det fartyget till den nationella samordningscentralen i den medlemsstat till vilken fartyget är på väg.

Artikel 8

Ingripande i den angränsande zonen

1.   I värdmedlemsstatens eller en angränsande deltagande medlemsstats angränsande zon ska de åtgärder som föreskrivs i artikel 6.1 och 6.2 vidtas i enlighet med de punkterna och med artikel 6.3 och 6.4. Tillstånd som avses i artikel 6.1 och 6.2 får endast lämnas för åtgärder som är nödvändiga för att förhindra överträdelser av relevanta lagar och andra författningar inom den medlemsstatens territorium eller territorialhav.

2.   De åtgärder som anges i artikel 6.1 och 6.2 får inte vidtas i en angränsande zon tillhörande en medlemsstat som inte deltar i den operativa insatsen till havs utan tillstånd från den medlemsstaten. Den internationella samordningscentralen ska informeras om all kommunikation med den medlemsstaten och om de påföljande åtgärder som medlemsstaten ger sitt tillstånd till. Om den medlemsstaten inte ger sitt tillstånd och om det finns en skälig misstanke om att fartyget medför personer som har för avsikt att nå en medlemsstats gräns ska artikel 7.14 tillämpas.

3.   Om ett statslöst fartyg passerar genom den angränsande zonen ska artikel 7.11 gälla.

Artikel 9

Sök- och räddningssituationer

1.   Medlemsstaterna ska iaktta sin skyldighet att bistå varje fartyg eller person i sjönöd och under en operativ insats till havs se till att deras deltagande enheter fullgör denna skyldighet i enlighet med internationell rätt och med respekt för grundläggande rättigheter. Detta ska ske oberoende av en sådan persons nationalitet eller status eller de omständigheter under vilka personen påträffas.

2.   För att kunna hantera sök- och räddningssituationer som kan inträffa under en operativ insats till havs ska den operativa planen, i enlighet med tillämplig internationell rätt, inbegripet internationell rätt i fråga om sökning och räddning, innehålla åtminstone följande bestämmelser:

| a) | Om de deltagande enheterna under en operativ insats till havs har skäl att misstänka att de står inför en fas där ett fartyg eller en person ombord befinner sig i en situation av ovisshet, beredskap eller nödläge, ska de omedelbart vidarebefordra all tillgänglig information till den samordningscentral för räddningsinsatser som är ansvarig för den sjöräddningsregion där situationen uppstått och de ska ställa sig till förfogande för den aktuella samordningscentralen för räddningsinsatser. |
| --- | --- |

a)

Om de deltagande enheterna under en operativ insats till havs har skäl att misstänka att de står inför en fas där ett fartyg eller en person ombord befinner sig i en situation av ovisshet, beredskap eller nödläge, ska de omedelbart vidarebefordra all tillgänglig information till den samordningscentral för räddningsinsatser som är ansvarig för den sjöräddningsregion där situationen uppstått och de ska ställa sig till förfogande för den aktuella samordningscentralen för räddningsinsatser.

| b) | De deltagande enheterna ska snarast möjligt underrätta den internationella samordningscentralen om alla kontakter som tas med samordningscentralen för räddningsinsatser och om de åtgärder som de vidtar. |
| --- | --- |

b)

De deltagande enheterna ska snarast möjligt underrätta den internationella samordningscentralen om alla kontakter som tas med samordningscentralen för räddningsinsatser och om de åtgärder som de vidtar.

| c) | Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av ovisshet






  i) | om en person har rapporterats som försvunnen eller ett fartyg är försenat eller |
| --- | --- | --- |

c)

Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av ovisshet

i)

om en person har rapporterats som försvunnen eller ett fartyg är försenat eller

| ii) | om en person eller ett fartyg inte har lämnat en förväntad positions- eller säkerhetsrapport. |
| --- | --- |

ii)

om en person eller ett fartyg inte har lämnat en förväntad positions- eller säkerhetsrapport.

| d) | Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av beredskap






  i) | om försök att etablera kontakt med en person eller ett fartyg efter en fas av ovisshet har misslyckats och förfrågningar som gjorts i andra lämpliga källor inte gett några resultat eller |
| --- | --- | --- |

d)

Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av beredskap

i)

om försök att etablera kontakt med en person eller ett fartyg efter en fas av ovisshet har misslyckats och förfrågningar som gjorts i andra lämpliga källor inte gett några resultat eller

| ii) | om information mottagits som tyder på att fartygets operativa förmåga har försämrats men inte i sådan omfattning att fartyget sannolikt befinner sig i en nödsituation. |
| --- | --- |

ii)

om information mottagits som tyder på att fartygets operativa förmåga har försämrats men inte i sådan omfattning att fartyget sannolikt befinner sig i en nödsituation.

| e) | Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av nödläge






  i) | om tydlig information mottagits om att en ombordvarande person eller ett fartyg är i fara och behöver omedelbart bistånd, |
| --- | --- | --- |

e)

Ett fartyg eller de ombordvarande personerna ska i synnerhet anses befinna sig i en fas av nödläge

i)

om tydlig information mottagits om att en ombordvarande person eller ett fartyg är i fara och behöver omedelbart bistånd,

| ii) | om ytterligare försök att etablera kontakt med en person eller ett fartyg och mer omfattande förfrågningar som inte gett några resultat efter en fas av beredskap tyder på att det sannolikt föreligger en nödsituation, eller |
| --- | --- |

ii)

om ytterligare försök att etablera kontakt med en person eller ett fartyg och mer omfattande förfrågningar som inte gett några resultat efter en fas av beredskap tyder på att det sannolikt föreligger en nödsituation, eller

| iii) | om information mottagits som tyder på att fartygets operativa förmåga har försämrats i sådan omfattning att fartyget sannolikt befinner sig i en nödsituation. |
| --- | --- |

iii)

om information mottagits som tyder på att fartygets operativa förmåga har försämrats i sådan omfattning att fartyget sannolikt befinner sig i en nödsituation.

| f) | Vid bedömningen av huruvida ett fartyg befinner sig i en fas av ovisshet, beredskap eller nödläge ska de deltagande enheterna beakta och vidarebefordra all relevant information och alla iakttagelser till den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser, inklusive följande:






  i) | Förekomsten av en begäran om bistånd, även om en sådan begäran inte ska vara den enda faktorn för att avgöra huruvida en nödsituation föreligger. |
| --- | --- | --- |

f)

Vid bedömningen av huruvida ett fartyg befinner sig i en fas av ovisshet, beredskap eller nödläge ska de deltagande enheterna beakta och vidarebefordra all relevant information och alla iakttagelser till den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser, inklusive följande:

i)

Förekomsten av en begäran om bistånd, även om en sådan begäran inte ska vara den enda faktorn för att avgöra huruvida en nödsituation föreligger.

| ii) | Fartygets sjövärdighet och sannolikheten att fartyget inte kommer att nå sin slutdestination. |
| --- | --- |

ii)

Fartygets sjövärdighet och sannolikheten att fartyget inte kommer att nå sin slutdestination.

| iii) | Antalet personer ombord i förhållande till fartygstyp och fartygets skick. |
| --- | --- |

iii)

Antalet personer ombord i förhållande till fartygstyp och fartygets skick.

| iv) | Förekomsten av nödvändiga förnödenheter som bränsle, vatten och livsmedel för att kunna nå land. |
| --- | --- |

iv)

Förekomsten av nödvändiga förnödenheter som bränsle, vatten och livsmedel för att kunna nå land.

| v) | Förekomsten av utbildad besättning och utbildad befälhavare på fartyget. |
| --- | --- |

v)

Förekomsten av utbildad besättning och utbildad befälhavare på fartyget.

| vi) | Förekomsten av fungerande säkerhets-, navigations- och kommunikationsutrustning. |
| --- | --- |

vi)

Förekomsten av fungerande säkerhets-, navigations- och kommunikationsutrustning.

| vii) | Förekomsten av personer ombord i akut behov av läkarvård. |
| --- | --- |

vii)

Förekomsten av personer ombord i akut behov av läkarvård.

| viii) | Förekomsten av avlidna personer ombord. |
| --- | --- |

viii)

Förekomsten av avlidna personer ombord.

| ix) | Förekomsten av gravida kvinnor eller barn ombord. |
| --- | --- |

ix)

Förekomsten av gravida kvinnor eller barn ombord.

| x) | Väder- och sjöförhållandena, inklusive väder- och sjöväderprognoser. |
| --- | --- |

x)

Väder- och sjöförhållandena, inklusive väder- och sjöväderprognoser.

| g) | Medan de deltagande enheterna inväntar instruktioner från samordningscentralen för räddningsinsatser ska de vidta alla åtgärder som krävs för att garantera de berörda personernas säkerhet. |
| --- | --- |

g)

Medan de deltagande enheterna inväntar instruktioner från samordningscentralen för räddningsinsatser ska de vidta alla åtgärder som krävs för att garantera de berörda personernas säkerhet.

| h) | Om ett fartyg anses befinna sig i en situation av ovisshet, beredskap eller nödläge men personerna ombord vägrar låta sig bistås, ska den deltagande enheten informera den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser om detta och följa dess instruktioner. Den deltagande enheten ska fortsätta att uppfylla aktsamhetskravet, varvid den ska övervaka fartyget och vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera de berörda personernas säkerhet och samtidigt undvika att vidta någon åtgärd som kan förvärra situationen eller öka risken för skada eller förlust av människoliv. |
| --- | --- |

h)

Om ett fartyg anses befinna sig i en situation av ovisshet, beredskap eller nödläge men personerna ombord vägrar låta sig bistås, ska den deltagande enheten informera den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser om detta och följa dess instruktioner. Den deltagande enheten ska fortsätta att uppfylla aktsamhetskravet, varvid den ska övervaka fartyget och vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera de berörda personernas säkerhet och samtidigt undvika att vidta någon åtgärd som kan förvärra situationen eller öka risken för skada eller förlust av människoliv.

| i) | Om samordningscentralen för räddningsinsatser i ett tredjeland som är ansvarigt för sjöräddningsregionen inte svarar på den information som vidarebefordrats av den deltagande enheten, ska denna kontakta samordningscentralen för räddningsinsatser i värdmedlemsstaten, såvida inte denna deltagande enhet anser att en annan internationellt erkänd samordningscentral för räddningsinsatser bättre kan samordna sök- och räddningsinsatsen. |
| --- | --- |

i)

Om samordningscentralen för räddningsinsatser i ett tredjeland som är ansvarigt för sjöräddningsregionen inte svarar på den information som vidarebefordrats av den deltagande enheten, ska denna kontakta samordningscentralen för räddningsinsatser i värdmedlemsstaten, såvida inte denna deltagande enhet anser att en annan internationellt erkänd samordningscentral för räddningsinsatser bättre kan samordna sök- och räddningsinsatsen.

Den operativa planen får innehålla mer detaljer som är anpassade till omständigheterna för den aktuella operativa insatsen till havs.

3.   Om sök- och räddningssituationen har avslutats, ska den deltagande enheten, i samråd med den internationella samordningscentralen, återuppta den operativa insatsen till havs.

Artikel 10

Landsättning

1.   I enlighet med internationell rätt och med respekt för grundläggande rättigheter ska den operativa planen innehålla i vart fall följande närmare föreskrifter för landsättning av de personer som blir föremål för ingripande eller räddningsinsats i en operativ insats till havs:

| a) | Vid ingripande i territorialhavet eller den angränsande zonen enligt artikel 6.1, 6.2 eller 6.6 eller artikel 8.1 eller 8.2 ska landsättning ske i kustmedlemsstaten utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.2 b. |
| --- | --- |

a)

Vid ingripande i territorialhavet eller den angränsande zonen enligt artikel 6.1, 6.2 eller 6.6 eller artikel 8.1 eller 8.2 ska landsättning ske i kustmedlemsstaten utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.2 b.

| b) | Vid ingripande på det fria havet i enlighet med artikel 7, får landsättning ske i det tredjeland varifrån fartyget antas ha avgått. Om detta inte är möjligt ska landsättning ske i värdmedlemsstaten. |
| --- | --- |

b)

Vid ingripande på det fria havet i enlighet med artikel 7, får landsättning ske i det tredjeland varifrån fartyget antas ha avgått. Om detta inte är möjligt ska landsättning ske i värdmedlemsstaten.

| c) | När det gäller sök- och räddningssituationer enligt artikel 9, och utan att det påverkar det ansvar som tillkommer samordningscentralen för räddningsinsatser, ska värdmedlemsstaten och de deltagande medlemsstaterna samarbeta med den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser för att fastställa en säker plats, och när den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser utser en sådan säker plats ska de se till att landsättningen av undsatta personer genomförs snabbt och effektivt. |
| --- | --- |

c)

När det gäller sök- och räddningssituationer enligt artikel 9, och utan att det påverkar det ansvar som tillkommer samordningscentralen för räddningsinsatser, ska värdmedlemsstaten och de deltagande medlemsstaterna samarbeta med den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser för att fastställa en säker plats, och när den ansvariga samordningscentralen för räddningsinsatser utser en sådan säker plats ska de se till att landsättningen av undsatta personer genomförs snabbt och effektivt.

Om det inte kan ordnas så att den deltagande enheten befrias från den skyldighet som avses i artikel 9.1 ska den, så snart det är praktiskt möjligt och med hänsyn till säkerheten för de undsatta personerna och för den deltagande enhetens egen säkerhet, ha rätt att landsätta de undsatta personerna i värdmedlemsstaten.

Dessa närmare föreskrifter för landsättning får inte medföra att skyldigheter införs för de medlemsstater som inte deltar i den operativa insatsen till havs, såvida de inte uttryckligen ger tillstånd till att åtgärder vidtas i deras territorialhav eller deras angränsande zon i enlighet med artikel 6.6 eller artikel 8.2.

Den operativa planen får innehålla mer detaljer som är anpassade till omständigheterna för den aktuella operativa insatsen till havs.

2.   De deltagande enheterna ska informera den internationella samordningscentralen om eventuell närvaro av sådana personer som avses i artikel 4, och den internationella samordningscentralen ska vidarebefordra den informationen till de behöriga nationella myndigheterna i det land där landsättningen äger rum.

Den operativa planen ska innehålla kontaktuppgifter för dessa behöriga nationella myndigheter, som ska vidta lämpliga uppföljningsåtgärder.

Artikel 11

Ändringar av förordning (EG) nr 2007/2004

I artiklarna 3a.1 och 8e.1 i förordning (EG) nr 2007/2004 ska i slutet av respektive led j följande mening läggas till:

”Härvid ska den operativa planen upprättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 656/2014 (18).

Artikel 12

Solidaritetsmekanismer

1.   En medlemsstat som står inför en situation med ett allvarligt och exceptionellt tryck vid sin yttre gräns ska ha möjlighet att begära följande:

| a) | Utplacering av europeiska gränskontrollenheter i enlighet med artikel 8a i förordning (EG) nr 2007/2004 för att tillhandahålla den medlemsstaten snabbt operativt bistånd. |
| --- | --- |

a)

Utplacering av europeiska gränskontrollenheter i enlighet med artikel 8a i förordning (EG) nr 2007/2004 för att tillhandahålla den medlemsstaten snabbt operativt bistånd.

| b) | Tekniskt och operativt bistånd från byrån i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 2007/2004 för samordning mellan medlemsstater och/eller avdelning av experter till stöd för de behöriga nationella myndigheterna. |
| --- | --- |

b)

Tekniskt och operativt bistånd från byrån i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 2007/2004 för samordning mellan medlemsstater och/eller avdelning av experter till stöd för de behöriga nationella myndigheterna.

| c) | Katastrofbistånd enligt artikel 14 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 (19) för att åtgärda akuta och särskilda behov i samband med en nödsituation. |
| --- | --- |

c)

Katastrofbistånd enligt artikel 14 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 (19) för att åtgärda akuta och särskilda behov i samband med en nödsituation.

19

2.   En medlemsstat som står inför ett starkt migrationstryck som ställer akuta krav på dess mottagningskapacitet och asylsystem ska ha möjlighet att begära följande:

| a) | Utplacering av en asylstödgrupp av Europeiska stödkontoret för asylfrågor, i enlighet med artikel 13 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 (20), för att tillhandahålla sakkunskap, till exempel när det gäller tolktjänster, information om ursprungsländer samt kännedom om handläggning och hantering av asylärenden. |
| --- | --- |

a)

Utplacering av en asylstödgrupp av Europeiska stödkontoret för asylfrågor, i enlighet med artikel 13 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 (20), för att tillhandahålla sakkunskap, till exempel när det gäller tolktjänster, information om ursprungsländer samt kännedom om handläggning och hantering av asylärenden.

20

| b) | Katastrofbistånd i enlighet med artikel 21 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 (21) för att åtgärda akuta och särskilda behov i samband med en nödsituation. |
| --- | --- |

b)

Katastrofbistånd i enlighet med artikel 21 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 (21) för att åtgärda akuta och särskilda behov i samband med en nödsituation.

21

Artikel 13

Rapport

1.   Byrån ska lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet och kommissionen om den praktiska tillämpningen av denna förordning senast den 18 juli 2015 och därefter varje år.

2.   Rapporten ska innehålla en beskrivning av de förfaranden som byrån infört för att tillämpa denna förordning under operativa insatser till havs och information om hur denna förordning tillämpas i praktiken, inklusive detaljerad information om förenligheten med de grundläggande rättigheterna och inverkan på dessa rättigheter, samt om incidenter som kan ha inträffat.

KAPITEL IV

SLUTBESTÄMMELSER

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 14

Verkningarna av beslut 2010/252/EU

Beslut 2010/252/EU ska upphöra att ha verkan från och med den dag då denna förordning träder i kraft.

Artikel 15

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 maj 2014.

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, 25.11.2004, s. 1).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1052/2013 av den 22 oktober 2013 om inrättande av ett europeiskt gränsövervakningssystem (Eurosur) (EUT L 295, 6.11.2013, s. 11).

3

(4)  Rådets beslut 2010/252/EU av den 26 april 2010 om komplettering av kodexen om Schengengränserna vad gäller övervakningen av de yttre sjögränserna inom ramen för det operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 111, 4.5.2010, s. 20).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (EUT L 105, 13.4.2006, s. 1.)

5

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (EUT L 180, 29.6.2013, s. 60).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU av den 5 april 2011 om förebyggande och bekämpande av människohandel, om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut 2002/629/RIF (EUT L 101, 15.4.2011, s. 1).

7

(8)  EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.

8

(9)  Rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som har ingåtts mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EGT L 176, 10.7.1999, s. 31).

9

(10)  EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.

10

(11)  Rådets beslut 2008/146/EG av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EUT L 53, 27.2.2008, s. 1).

11

(12)  EUT L 160, 18.6.2011, s. 21.

12

(13)  Rådets beslut 2011/350/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet (EUT L 160, 18.6.2011, s. 19).

13

(14)  Rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 131, 1.6.2000, s. 43).

14

(15)  Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

16

(17)  Rådets rambeslut 2008/977/RIF av den 27 november 2008 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (EUT L 350, 30.12.2008, s. 60).

17

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 574/2007/EG (EUT L 150, 20.5.2014, s. 143).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 av den 19 maj 2010 om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (EUT L 132, 29.5.2010, s. 11).

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 av den 16 april 2014 om inrättande av asyl-, migrations- och integrationsfonden, om ändring av rådets beslut 2008/381/EG och om upphävande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG och nr 575/2007/EG och rådets beslut 2007/435/EG (EUT L 150, 20.5.2014, s. 168).

21

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/108 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/108

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 657/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av rådets förordning (EG) nr 2173/2005 när det gäller delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter som ska ges kommissionen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

| (1) | Genom rådets förordning (EG) nr 2173/2005 (2) ges kommissionen befogenheter att genomföra vissa bestämmelser i den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

Genom rådets förordning (EG) nr 2173/2005 (2) ges kommissionen befogenheter att genomföra vissa bestämmelser i den förordningen.

| (2) | Till följd av att Lissabonfördraget trätt i kraft bör de befogenheter som tilldelats kommissionen enligt förordning (EG) nr 2173/2005 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
| --- | --- |

(2)

Till följd av att Lissabonfördraget trätt i kraft bör de befogenheter som tilldelats kommissionen enligt förordning (EG) nr 2173/2005 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

| (3) | I syfte att kunna tillämpa vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2173/2005, bör befogenheten att anta rättsakter enligt artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändringarna av bilagorna I, II och III till den förordningen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(3)

I syfte att kunna tillämpa vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2173/2005, bör befogenheten att anta rättsakter enligt artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändringarna av bilagorna I, II och III till den förordningen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (4) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 2173/2005 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för utvärdering och godkännande av befintliga system som säkerställer att trävaruprodukter som exporteras från partnerländer är lagenliga och kan spåras på ett tillförlitligt sätt, så att dessa kan utgöra grund för en Flegtlicens (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – Skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog), samt för antagande av praktiska bestämmelser och handlingar av standardformat, inklusive möjliga utföranden för dessa (elektroniskt format eller pappersformat), med avseende på systemet med Flegtlicenser. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (3). |
| --- | --- |

(4)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 2173/2005 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för utvärdering och godkännande av befintliga system som säkerställer att trävaruprodukter som exporteras från partnerländer är lagenliga och kan spåras på ett tillförlitligt sätt, så att dessa kan utgöra grund för en Flegtlicens (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – Skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog), samt för antagande av praktiska bestämmelser och handlingar av standardformat, inklusive möjliga utföranden för dessa (elektroniskt format eller pappersformat), med avseende på systemet med Flegtlicenser. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (3).

| (5) | Förordning (EG) nr 2173/2005 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Förordning (EG) nr 2173/2005 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 2173/2005 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 4.2 och 4.3 ska ersättas med följande:
  ”2.   För att tillhandahålla tillräcklig säkerhet om att de berörda trävaruprodukterna är lagenliga, ska kommissionen utvärdera de befintliga system som säkerställer att trävaruprodukter som exporteras från partnerländer är lagenliga och kan spåras på ett tillförlitligt sätt och anta genomförandeakter för godkännande av dem. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.3.
  De system som godkänts av kommissionen kan utgöra grunden för en Flegtlicens.
  3.   Trävaruprodukter av de arter som förtecknas i bilagorna A, B och C till rådets förordning (EG) nr 338/97 (4) ska undantas från de krav som anges i punkt 1 i den här artikeln.
  Kommissionen ska göra en översyn av detta undantag med hänsyn tagen till händelseutvecklingen på marknaden och erfarenheterna av genomförandet av denna förordning, avlägga rapport till Europaparlamentet och rådet om vad den kommit fram till samt, vid behov, lägga fram lämpliga lagstiftningsförslag.

  (4)  Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EGT L 61, 3.3.1997, s. 1).”" |
| --- | --- |

1.

Artikel 4.2 och 4.3 ska ersättas med följande:

”2.   För att tillhandahålla tillräcklig säkerhet om att de berörda trävaruprodukterna är lagenliga, ska kommissionen utvärdera de befintliga system som säkerställer att trävaruprodukter som exporteras från partnerländer är lagenliga och kan spåras på ett tillförlitligt sätt och anta genomförandeakter för godkännande av dem. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.3.

De system som godkänts av kommissionen kan utgöra grunden för en Flegtlicens.

3.   Trävaruprodukter av de arter som förtecknas i bilagorna A, B och C till rådets förordning (EG) nr 338/97 (4) ska undantas från de krav som anges i punkt 1 i den här artikeln.

Kommissionen ska göra en översyn av detta undantag med hänsyn tagen till händelseutvecklingen på marknaden och erfarenheterna av genomförandet av denna förordning, avlägga rapport till Europaparlamentet och rådet om vad den kommit fram till samt, vid behov, lägga fram lämpliga lagstiftningsförslag.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EGT L 61, 3.3.1997, s. 1).”"

| 2. | Artikel 5.9 ska ersättas med följande:
  ”9.   För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel ska kommissionen, genom genomförandeakter, anta förfarandebestämmelser och handlingar av standardformat, inklusive möjliga utföranden för dessa. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11. 3.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 5.9 ska ersättas med följande:

”9.   För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel ska kommissionen, genom genomförandeakter, anta förfarandebestämmelser och handlingar av standardformat, inklusive möjliga utföranden för dessa. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11. 3.”

| 3. | Artikel 10 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 10
  1.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a med avseende på ändringar av förteckningen i bilaga I över partnerländer och deras utsedda licensmyndigheter.
  2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a för att ändra förteckningen över trävaruprodukter i bilaga II på vilka systemet med Flegtlicenser är tillämpligt. Kommissionen ska när den antar dessa ändringar beakta genomförandet av Flegt-partnerskapsavtalen. Sådana ändringar ska inbegripa varukoder på fyrsiffrig eller sexsiffrig kodnivå enligt den aktuella versionen av bilaga I till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering.
  3.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a för att ändra förteckningen över trävaruprodukter i bilaga III på vilka systemet med Flegtlicenser är tillämpligt. Kommissionen ska när den antar dessa ändringar beakta genomförandet av Flegt-partnerskapsavtalen. Sådana ändringar ska inbegripa varukoder på fyrsiffrig eller sexsiffrig kodnivå enligt den aktuella versionen av bilaga I till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering och endast vara tillämpliga i förhållande till motsvarande partnerländer enligt bilaga III.” |
| --- | --- |

3.

Artikel 10 ska ersättas med följande:

”Artikel 10

1.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a med avseende på ändringar av förteckningen i bilaga I över partnerländer och deras utsedda licensmyndigheter.

2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a för att ändra förteckningen över trävaruprodukter i bilaga II på vilka systemet med Flegtlicenser är tillämpligt. Kommissionen ska när den antar dessa ändringar beakta genomförandet av Flegt-partnerskapsavtalen. Sådana ändringar ska inbegripa varukoder på fyrsiffrig eller sexsiffrig kodnivå enligt den aktuella versionen av bilaga I till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering.

3.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11a för att ändra förteckningen över trävaruprodukter i bilaga III på vilka systemet med Flegtlicenser är tillämpligt. Kommissionen ska när den antar dessa ändringar beakta genomförandet av Flegt-partnerskapsavtalen. Sådana ändringar ska inbegripa varukoder på fyrsiffrig eller sexsiffrig kodnivå enligt den aktuella versionen av bilaga I till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering och endast vara tillämpliga i förhållande till motsvarande partnerländer enligt bilaga III.”

| 4. | Artikel 11 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (5).

  (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 11 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (5).

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

| b) | Punkt 2 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska utgå.

| c) | Punkt 3 ska ersättas med följande:
  ”3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.”

| d) | Punkt 4 ska utgå. |
| --- | --- |

d)

Punkt 4 ska utgå.

| 5. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 11a
  Utövande av delegeringen
  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10.1, 10.2 och 10.3 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 30 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
  3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 10.1, 10.2 och 10.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
  4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
  5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 10.1, 10.2 och 10.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med fyra månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

5.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 11a

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10.1, 10.2 och 10.3 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 30 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 10.1, 10.2 och 10.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 10.1, 10.2 och 10.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med fyra månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av ett system med Flegtlicenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (EUT L 347, 30.12.2005, s. 1).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

3

---

UTTALANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Inom ramen för denna förordning erinrar kommissionen om sitt åtagande i punkt 15 i ramavtalet om förbindelserna mellan Europaparlamentet och Europeiska kommissionen att ge parlamentet fullständig information och dokumentation om sina möten med nationella experter inom ramen för sitt arbete med att förbereda delegerade akter.

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/112 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/112

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 658/2014

av den 15 maj 2014

om de avgifter som ska betalas till Europeiska läkemedelsmyndigheten för säkerhetsövervakning av humanläkemedel

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 168.4 c,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Europeiska läkemedelsmyndighetens (nedan kallad läkemedelsmyndigheten) inkomster består av ett bidrag från unionen samt de avgifter som företag erlägger för att erhålla och bibehålla unionens godkännanden för försäljning och för andra tjänster som avses i artikel 67.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (3). |
| --- | --- |

(1)

Europeiska läkemedelsmyndighetens (nedan kallad läkemedelsmyndigheten) inkomster består av ett bidrag från unionen samt de avgifter som företag erlägger för att erhålla och bibehålla unionens godkännanden för försäljning och för andra tjänster som avses i artikel 67.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (3).

| (2) | De bestämmelser om säkerhetsövervakning av humanläkemedel (nedan kallade läkemedel) som fastställs i förordning (EG) nr 726/2004 och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (4) har ändrats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/84/EU (5), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1235/2010 (6), Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU (7) samt genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1027/2012 (8). Dessa ändringar ger läkemedelsmyndigheten nya säkerhetsövervakningsuppgifter, inklusive förfaranden för säkerhetsövervakning av läkemedel på unionsnivå, bevakning av fallrapporter som beskrivs i litteraturen samt förbättrad användning av it-verktyg. Dessutom föreskriver dessa ändringar att läkemedelsmyndigheten bör få möjlighet att finansiera denna verksamhet med hjälp av avgifter som tas ut från innehavarna av godkännanden för försäljning. Nya typer av avgifter bör därför inrättas för att täcka läkemedelsmyndighetens nya och särskilda uppgifter. |
| --- | --- |

(2)

De bestämmelser om säkerhetsövervakning av humanläkemedel (nedan kallade läkemedel) som fastställs i förordning (EG) nr 726/2004 och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (4) har ändrats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/84/EU (5), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1235/2010 (6), Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU (7) samt genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1027/2012 (8). Dessa ändringar ger läkemedelsmyndigheten nya säkerhetsövervakningsuppgifter, inklusive förfaranden för säkerhetsövervakning av läkemedel på unionsnivå, bevakning av fallrapporter som beskrivs i litteraturen samt förbättrad användning av it-verktyg. Dessutom föreskriver dessa ändringar att läkemedelsmyndigheten bör få möjlighet att finansiera denna verksamhet med hjälp av avgifter som tas ut från innehavarna av godkännanden för försäljning. Nya typer av avgifter bör därför inrättas för att täcka läkemedelsmyndighetens nya och särskilda uppgifter.

| (3) | För att läkemedelsmyndigheten ska ha möjlighet att ta ut avgifter för dessa nya säkerhetsövervakningsuppgifter, och i avvaktan på en övergripande översyn av lagstiftningen om avgiftssystemen inom läkemedelssektorn, bör den här förordningen antas. De avgifter som föreskrivs i den här förordningen bör vara tillämpliga utan att det påverkar de avgifter som fastställs i rådets förordning (EG) nr 297/95 (9). |
| --- | --- |

(3)

För att läkemedelsmyndigheten ska ha möjlighet att ta ut avgifter för dessa nya säkerhetsövervakningsuppgifter, och i avvaktan på en övergripande översyn av lagstiftningen om avgiftssystemen inom läkemedelssektorn, bör den här förordningen antas. De avgifter som föreskrivs i den här förordningen bör vara tillämpliga utan att det påverkar de avgifter som fastställs i rådets förordning (EG) nr 297/95 (9).

| (4) | Denna förordning bör grundas på den dubbla rättsliga grund som utgörs av artiklarna 114 och 168.4 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Den syftar till att finansiera säkerhetsövervakning som bidrar till att upprätta en inre marknad för läkemedel, med utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå. Samtidigt syftar denna förordning till att säkerställa finansiella resurser som stöd till verksamheten för att hantera gemensamma frågor på säkerhetsområdet, så att höga kvalitets-, säkerhets- och effektivitetsstandarder kan upprätthållas när det gäller läkemedel. Båda dessa mål eftersträvas samtidigt och hänger oupplösligt samman, vilket innebär att det ena inte har företräde framför det andra. |
| --- | --- |

(4)

Denna förordning bör grundas på den dubbla rättsliga grund som utgörs av artiklarna 114 och 168.4 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Den syftar till att finansiera säkerhetsövervakning som bidrar till att upprätta en inre marknad för läkemedel, med utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå. Samtidigt syftar denna förordning till att säkerställa finansiella resurser som stöd till verksamheten för att hantera gemensamma frågor på säkerhetsområdet, så att höga kvalitets-, säkerhets- och effektivitetsstandarder kan upprätthållas när det gäller läkemedel. Båda dessa mål eftersträvas samtidigt och hänger oupplösligt samman, vilket innebär att det ena inte har företräde framför det andra.

| (5) | Strukturen och storleken på de avgifter för säkerhetsövervakningen som läkemedelsmyndigheten tar ut samt regler för erläggande av avgifterna bör fastställas. Avgifternas struktur bör vara så enkel som möjligt att tillämpa, för att minimera den administrativa bördan i samband med dem. |
| --- | --- |

(5)

Strukturen och storleken på de avgifter för säkerhetsövervakningen som läkemedelsmyndigheten tar ut samt regler för erläggande av avgifterna bör fastställas. Avgifternas struktur bör vara så enkel som möjligt att tillämpa, för att minimera den administrativa bördan i samband med dem.

| (6) | I överensstämmelse med det gemensamma uttalandet från Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen av den 19 juli 2012 när det gäller decentraliserade organ, bör avgifter för organ som finansieras dels via unionens bidrag, dels via avgifter, fastställas på en sådan nivå att man undviker underskott eller en ackumulering av stora överskott, och de bör ses över när så inte är fallet. Därför bör de avgifter som fastställs i denna förordning baseras på en utvärdering av läkemedelsmyndighetens uppskattningar och prognoser vad gäller dess arbetsbelastning och relaterade kostnader samt på en utvärdering av kostnaderna för det arbete som utförs av de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som fungerar som rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer i enlighet med artiklarna 61.6 och 62.1 i förordning (EG) nr 726/2004 samt artiklarna 107e, 107j och 107q i direktiv 2001/83/EG. |
| --- | --- |

(6)

I överensstämmelse med det gemensamma uttalandet från Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen av den 19 juli 2012 när det gäller decentraliserade organ, bör avgifter för organ som finansieras dels via unionens bidrag, dels via avgifter, fastställas på en sådan nivå att man undviker underskott eller en ackumulering av stora överskott, och de bör ses över när så inte är fallet. Därför bör de avgifter som fastställs i denna förordning baseras på en utvärdering av läkemedelsmyndighetens uppskattningar och prognoser vad gäller dess arbetsbelastning och relaterade kostnader samt på en utvärdering av kostnaderna för det arbete som utförs av de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som fungerar som rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer i enlighet med artiklarna 61.6 och 62.1 i förordning (EG) nr 726/2004 samt artiklarna 107e, 107j och 107q i direktiv 2001/83/EG.

| (7) | De avgifter som fastställs i denna förordning bör vara transparenta, skäliga och proportionella i förhållande till det arbete som utförts. Information om dessa avgifter bör vara tillgänglig för allmänheten. Eventuella framtida revideringar av avgifterna för säkerhetsövervakning eller andra avgifter som tas ut av läkemedelsmyndigheten bör grunda sig på en öppen och oberoende utvärdering av kostnaderna för läkemedelsmyndigheten och kostnaderna för de uppgifter som utförs av de nationella behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

(7)

De avgifter som fastställs i denna förordning bör vara transparenta, skäliga och proportionella i förhållande till det arbete som utförts. Information om dessa avgifter bör vara tillgänglig för allmänheten. Eventuella framtida revideringar av avgifterna för säkerhetsövervakning eller andra avgifter som tas ut av läkemedelsmyndigheten bör grunda sig på en öppen och oberoende utvärdering av kostnaderna för läkemedelsmyndigheten och kostnaderna för de uppgifter som utförs av de nationella behöriga myndigheterna.

| (8) | Denna förordning bör endast reglera de avgifter som läkemedelsmyndigheten tar ut, medan behörigheten att besluta om eventuella avgifter som tas ut av de nationella behöriga myndigheterna bör ligga kvar hos de senare, även vad gäller uppgifter i samband med signaldetektion. Innehavare av godkännanden för försäljning bör inte debiteras två gånger för samma säkerhetsövervakningsaktivitet. Medlemsstaterna bör därför inte ta ut avgifter för de verksamheter som omfattas av denna förordning. |
| --- | --- |

(8)

Denna förordning bör endast reglera de avgifter som läkemedelsmyndigheten tar ut, medan behörigheten att besluta om eventuella avgifter som tas ut av de nationella behöriga myndigheterna bör ligga kvar hos de senare, även vad gäller uppgifter i samband med signaldetektion. Innehavare av godkännanden för försäljning bör inte debiteras två gånger för samma säkerhetsövervakningsaktivitet. Medlemsstaterna bör därför inte ta ut avgifter för de verksamheter som omfattas av denna förordning.

| (9) | Av förutsägbarhets- och tydlighetsskäl bör avgiftsbeloppen fastställas i euro. |
| --- | --- |

(9)

Av förutsägbarhets- och tydlighetsskäl bör avgiftsbeloppen fastställas i euro.

| (10) | Denna förordning bör omfatta två olika typer av avgifter med hänsyn till de olika typer av uppgifter som läkemedelsmyndigheten samt rapportörerna och, i tillämpliga fall, medrapportörerna utför. För det första bör avgifterna för förfaranden för säkerhetsövervakning på unionsnivå belasta de innehavare av godkännande för försäljning vilkas läkemedel omfattas av förfarandet. Dessa förfaranden avser bedömningen av de periodiska säkerhetsrapporterna, bedömning av säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts och bedömningar i samband med hänskjutanden som inletts på grund av utvärderingen av uppgifter som härrör från säkerhetsövervakning. För det andra bör en årlig avgift tas ut för annan säkerhetsövervakning som läkemedelsmyndigheten genomför och som rent allmänt gynnar innehavare av godkännanden för försäljning. Denna verksamhet rör informationsteknik, särskilt underhåll av den Eudravigilance-databas som avses i artikel 24 i förordning (EG) nr 726/2004, och bevakningen av utvald medicinsk litteratur. |
| --- | --- |

(10)

Denna förordning bör omfatta två olika typer av avgifter med hänsyn till de olika typer av uppgifter som läkemedelsmyndigheten samt rapportörerna och, i tillämpliga fall, medrapportörerna utför. För det första bör avgifterna för förfaranden för säkerhetsövervakning på unionsnivå belasta de innehavare av godkännande för försäljning vilkas läkemedel omfattas av förfarandet. Dessa förfaranden avser bedömningen av de periodiska säkerhetsrapporterna, bedömning av säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts och bedömningar i samband med hänskjutanden som inletts på grund av utvärderingen av uppgifter som härrör från säkerhetsövervakning. För det andra bör en årlig avgift tas ut för annan säkerhetsövervakning som läkemedelsmyndigheten genomför och som rent allmänt gynnar innehavare av godkännanden för försäljning. Denna verksamhet rör informationsteknik, särskilt underhåll av den Eudravigilance-databas som avses i artikel 24 i förordning (EG) nr 726/2004, och bevakningen av utvald medicinsk litteratur.

| (11) | Innehavare av godkännanden för försäljning av läkemedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 726/2004 betalar redan en årlig avgift till läkemedelsmyndigheten för att behålla sina godkännanden, och i denna avgift ingår säkerhetsövervakning som täcks av den årliga avgift som fastställs i denna förordning. För att undvika dubbelt avgiftsuttag för denna säkerhetsövervakningsverksamhet som läkemedelsmyndigheten utför bör den årliga avgift som fastställs genom denna förordning inte tas ut för godkännanden för försäljning som beviljats i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004. |
| --- | --- |

(11)

Innehavare av godkännanden för försäljning av läkemedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 726/2004 betalar redan en årlig avgift till läkemedelsmyndigheten för att behålla sina godkännanden, och i denna avgift ingår säkerhetsövervakning som täcks av den årliga avgift som fastställs i denna förordning. För att undvika dubbelt avgiftsuttag för denna säkerhetsövervakningsverksamhet som läkemedelsmyndigheten utför bör den årliga avgift som fastställs genom denna förordning inte tas ut för godkännanden för försäljning som beviljats i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004.

| (12) | I arbetet på unionsnivå med att bedöma icke-interventionsstudier avseende säkerhet efter det att produkten godkänts, som enligt beslut av läkemedelsmyndigheten eller den nationella behöriga myndigheten ska genomföras i mer än en medlemsstat och vars protokoll ska godkännas av kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel, ingår övervakningen av dessa studier, inbegripet bedömningen av utkastet till protokoll och bedömningen av slutrapporter från studien. Detta innebär att de avgifter som tas ut för detta förfarande bör omfatta allt arbete rörande studien. Eftersom lagstiftningen om säkerhetsövervakning uppmuntrar genomförandet av gemensamma säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts, bör innehavarna av godkännanden för försäljning dela på den tillämpliga avgiften om en gemensam studie lämnas in. För att undvika dubbelt avgiftsuttag bör innehavare av godkännanden för försäljning som åläggs en avgift för bedömningen av sådana studier avseende säkerhet efter det att produkten godkänts vara befriade från övriga eventuella avgifter som tas ut för inlämnandet av dessa studier av läkemedelsmyndigheten eller av en nationell behörig myndighet. |
| --- | --- |

(12)

I arbetet på unionsnivå med att bedöma icke-interventionsstudier avseende säkerhet efter det att produkten godkänts, som enligt beslut av läkemedelsmyndigheten eller den nationella behöriga myndigheten ska genomföras i mer än en medlemsstat och vars protokoll ska godkännas av kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel, ingår övervakningen av dessa studier, inbegripet bedömningen av utkastet till protokoll och bedömningen av slutrapporter från studien. Detta innebär att de avgifter som tas ut för detta förfarande bör omfatta allt arbete rörande studien. Eftersom lagstiftningen om säkerhetsövervakning uppmuntrar genomförandet av gemensamma säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts, bör innehavarna av godkännanden för försäljning dela på den tillämpliga avgiften om en gemensam studie lämnas in. För att undvika dubbelt avgiftsuttag bör innehavare av godkännanden för försäljning som åläggs en avgift för bedömningen av sådana studier avseende säkerhet efter det att produkten godkänts vara befriade från övriga eventuella avgifter som tas ut för inlämnandet av dessa studier av läkemedelsmyndigheten eller av en nationell behörig myndighet.

| (13) | Vid sin bedömning förlitar sig rapportörerna på de vetenskapliga utvärderingarna och de vetenskapliga resurserna hos de nationella behöriga myndigheterna, medan det är läkemedelsmyndighetens ansvar att samordna de befintliga vetenskapliga resurser som medlemsstaterna ställer till dess förfogande. Mot den bakgrunden, och för att säkerställa att det finns tillräckliga resurser för de vetenskapliga bedömningarna i samband med förfarandena för säkerhetsövervakning av läkemedel på unionsnivå, bör läkemedelsmyndigheten lämna ersättning för de vetenskapliga bedömningstjänster som tillhandahålls av de rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer som medlemsstaterna utsett till ledamöter i den kommitté för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som avses i artikel 56.1 aa i förordning (EG) nr 726/2004 eller, i förekommande fall, av rapportörer och medrapportörer i den samordningsgrupp som avses i artikel 27 i direktiv 2001/83/EG. Storleken på ersättningen för de tjänster som tillhandahållits av rapportörerna och medrapportörerna bör baseras uteslutande på uppskattningar av arbetsbördan och bör beaktas vid fastställandet av avgifterna för säkerhetsövervakningen av läkemedel på unionsnivå. Det bör påpekas att kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som god praxis generellt sett strävar efter att, i samband med hänskjutanden som inletts efter utvärdering av säkerhetsdata, undvika att till rapportör utse den ledamot som nominerats av den medlemsstat som inledde hänskjutandeförfarandet. |
| --- | --- |

(13)

Vid sin bedömning förlitar sig rapportörerna på de vetenskapliga utvärderingarna och de vetenskapliga resurserna hos de nationella behöriga myndigheterna, medan det är läkemedelsmyndighetens ansvar att samordna de befintliga vetenskapliga resurser som medlemsstaterna ställer till dess förfogande. Mot den bakgrunden, och för att säkerställa att det finns tillräckliga resurser för de vetenskapliga bedömningarna i samband med förfarandena för säkerhetsövervakning av läkemedel på unionsnivå, bör läkemedelsmyndigheten lämna ersättning för de vetenskapliga bedömningstjänster som tillhandahålls av de rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer som medlemsstaterna utsett till ledamöter i den kommitté för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som avses i artikel 56.1 aa i förordning (EG) nr 726/2004 eller, i förekommande fall, av rapportörer och medrapportörer i den samordningsgrupp som avses i artikel 27 i direktiv 2001/83/EG. Storleken på ersättningen för de tjänster som tillhandahållits av rapportörerna och medrapportörerna bör baseras uteslutande på uppskattningar av arbetsbördan och bör beaktas vid fastställandet av avgifterna för säkerhetsövervakningen av läkemedel på unionsnivå. Det bör påpekas att kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som god praxis generellt sett strävar efter att, i samband med hänskjutanden som inletts efter utvärdering av säkerhetsdata, undvika att till rapportör utse den ledamot som nominerats av den medlemsstat som inledde hänskjutandeförfarandet.

| (14) | Avgifterna bör tas ut av alla innehavare av godkännanden för försäljning på rättvis basis. Därför bör en faktureringsenhet fastställas oavsett enligt vilket förfarande läkemedlet godkänts, antingen enligt förordning (EG) nr 726/2004 eller direktiv 2001/83/EG, och oavsett på vilket sätt medlemsstaterna eller kommissionen tilldelar godkännandenumren. Det målet uppfylls genom fastställande av den faktureringsenhet på grundval av aktiv substans i och läkemedelsform för läkemedel som omfattas av kravet på registrering i den databas som avses i artikel 57.1 andra stycket led l i förordning (EG) nr 726/2004 och som grundar sig på information från den förteckning över alla godkända läkemedel i unionen som avses i artikel 57.2. Den eller de aktiva substanserna bör inte beaktas vid fastställande av faktureringenheten för godkända homeopatika eller godkända växtbaserade läkemedel. |
| --- | --- |

(14)

Avgifterna bör tas ut av alla innehavare av godkännanden för försäljning på rättvis basis. Därför bör en faktureringsenhet fastställas oavsett enligt vilket förfarande läkemedlet godkänts, antingen enligt förordning (EG) nr 726/2004 eller direktiv 2001/83/EG, och oavsett på vilket sätt medlemsstaterna eller kommissionen tilldelar godkännandenumren. Det målet uppfylls genom fastställande av den faktureringsenhet på grundval av aktiv substans i och läkemedelsform för läkemedel som omfattas av kravet på registrering i den databas som avses i artikel 57.1 andra stycket led l i förordning (EG) nr 726/2004 och som grundar sig på information från den förteckning över alla godkända läkemedel i unionen som avses i artikel 57.2. Den eller de aktiva substanserna bör inte beaktas vid fastställande av faktureringenheten för godkända homeopatika eller godkända växtbaserade läkemedel.

| (15) | För att beakta tillämpningsområdet för de godkännanden för försäljning av läkemedel som beviljats innehavare av godkännanden för försäljning, bör antalet faktureringsenheter som motsvarar dessa godkännanden ta hänsyn till antalet medlemsstater i vilka godkännandet för försäljning är giltigt. |
| --- | --- |

(15)

För att beakta tillämpningsområdet för de godkännanden för försäljning av läkemedel som beviljats innehavare av godkännanden för försäljning, bör antalet faktureringsenheter som motsvarar dessa godkännanden ta hänsyn till antalet medlemsstater i vilka godkännandet för försäljning är giltigt.

| (16) | Enligt unionens strategier för att stödja små och medelstora företag bör sänkta avgifter tillämpas på små och medelstora företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (10). Sådana avgifter bör fastställas på grunder som tar vederbörlig hänsyn till små och medelstora företags betalningsförmåga. I linje med den strategin bör mikroföretag i den mening som avses i rekommendationen befrias från alla avgifter enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(16)

Enligt unionens strategier för att stödja små och medelstora företag bör sänkta avgifter tillämpas på små och medelstora företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (10). Sådana avgifter bör fastställas på grunder som tar vederbörlig hänsyn till små och medelstora företags betalningsförmåga. I linje med den strategin bör mikroföretag i den mening som avses i rekommendationen befrias från alla avgifter enligt denna förordning.

| (17) | Generiska läkemedel, läkemedel som godkänts enligt bestämmelserna om väletablerad medicinsk användning samt godkända homeopatika och växtbaserade läkemedel bör vara föremål för en sänkt årlig avgift, eftersom dessa läkemedel vanligtvis har en väletablerad säkerhetsprofil. I de fall dessa läkemedel omfattas av något av de förfaranden för säkerhetsövervakning som genomförs på unionsnivå bör full avgift tas ut med hänsyn till den arbetsinsats som krävs. |
| --- | --- |

(17)

Generiska läkemedel, läkemedel som godkänts enligt bestämmelserna om väletablerad medicinsk användning samt godkända homeopatika och växtbaserade läkemedel bör vara föremål för en sänkt årlig avgift, eftersom dessa läkemedel vanligtvis har en väletablerad säkerhetsprofil. I de fall dessa läkemedel omfattas av något av de förfaranden för säkerhetsövervakning som genomförs på unionsnivå bör full avgift tas ut med hänsyn till den arbetsinsats som krävs.

| (18) | Homeopatika och växtbaserade läkemedel som registrerats i enlighet med artiklarna 14 respektive 16a i direktiv 2001/83/EG bör undantas från denna förordnings tillämpningsområde eftersom medlemsstaterna utför säkerhetsövervakningen av dessa läkemedel. Vidare bör läkemedel som är godkända för utsläppande på marknaden i enlighet med artikel 126a i direktiv 2001/83/EG undantas från denna förordnings tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(18)

Homeopatika och växtbaserade läkemedel som registrerats i enlighet med artiklarna 14 respektive 16a i direktiv 2001/83/EG bör undantas från denna förordnings tillämpningsområde eftersom medlemsstaterna utför säkerhetsövervakningen av dessa läkemedel. Vidare bör läkemedel som är godkända för utsläppande på marknaden i enlighet med artikel 126a i direktiv 2001/83/EG undantas från denna förordnings tillämpningsområde.

| (19) | För att undvika en oproportionell administrativ arbetsbörda för läkemedelsmyndigheten, bör de avgiftssänkningar och avgiftsbefrielser som föreskrivs i denna förordning tillämpas på grundval av en försäkran från innehavaren av godkännandet för försäljning om att företaget har rätt till en sådan avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse. Inlämnande av oriktiga uppgifter bör motverkas genom att en höjning av det gällande avgiftsbeloppet tillämpas under sådana omständigheter. |
| --- | --- |

(19)

För att undvika en oproportionell administrativ arbetsbörda för läkemedelsmyndigheten, bör de avgiftssänkningar och avgiftsbefrielser som föreskrivs i denna förordning tillämpas på grundval av en försäkran från innehavaren av godkännandet för försäljning om att företaget har rätt till en sådan avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse. Inlämnande av oriktiga uppgifter bör motverkas genom att en höjning av det gällande avgiftsbeloppet tillämpas under sådana omständigheter.

| (20) | Av konsekvensskäl bör tidsfristerna för betalning av avgifter som tas ut enligt denna förordning fastställas med beaktande av tidsfristerna för de förfaranden för säkerhetsövervakning som föreskrivs i förordning (EG) nr 726/2004 och direktiv 2001/83/EG. |
| --- | --- |

(20)

Av konsekvensskäl bör tidsfristerna för betalning av avgifter som tas ut enligt denna förordning fastställas med beaktande av tidsfristerna för de förfaranden för säkerhetsövervakning som föreskrivs i förordning (EG) nr 726/2004 och direktiv 2001/83/EG.

| (21) | Beloppen för de avgifter och den ersättning för rapportörer och medrapportörer som föreskrivs i denna förordning bör vid behov anpassas till inflationen. För det ändamålet bör det europeiska konsumentprisindex som offentliggörs av Eurostat enligt rådets förordning (EG) nr 2494/95 (11) användas. Avseende sådana anpassningar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(21)

Beloppen för de avgifter och den ersättning för rapportörer och medrapportörer som föreskrivs i denna förordning bör vid behov anpassas till inflationen. För det ändamålet bör det europeiska konsumentprisindex som offentliggörs av Eurostat enligt rådets förordning (EG) nr 2494/95 (11) användas. Avseende sådana anpassningar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (22) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa tillräcklig finansiering av säkerhetsövervakningen av läkemedel på unionsnivå, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(22)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa tillräcklig finansiering av säkerhetsövervakningen av läkemedel på unionsnivå, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (23) | Av förutsägbarhets-, rättssäkerhets- och proportionalitetsskäl bör den årliga avgiften för it-system och litteraturbevakning tas ut för första gången den 1 juli 2015. |
| --- | --- |

(23)

Av förutsägbarhets-, rättssäkerhets- och proportionalitetsskäl bör den årliga avgiften för it-system och litteraturbevakning tas ut för första gången den 1 juli 2015.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på avgifter för säkerhetsövervakning av humanläkemedel (nedan kallat läkemedel) som godkänts i unionen enligt förordning (EG) nr 726/2004 och direktiv 2001/83/EG; dessa avgifter ska tas ut av Europeiska läkemedelsmyndigheten (nedan kallad läkemedelsmyndigheten) från innehavare av godkännande för försäljning.

2.   Homeopatika och växtbaserade läkemedel som registrerats i enlighet med artiklarna 14 respektive 16a i direktiv 2001/83/EG, samt läkemedel som är godkända för utsläppande på marknaden i enlighet med artikel 126a i direktiv 2001/83/EG, ska undantas från denna förordnings tillämpningsområde.

3.   I denna förordning fastställs den säkerhetsövervakning av läkemedel på unionsnivå för vilken avgifter ska erläggas, belopp och regler för betalning av dessa avgifter till läkemedelsmyndigheten, och ersättningsbelopp från läkemedelsmyndigheten för tjänster som tillhandahålls av rapportörerna och, i tillämpliga fall, medrapportörerna.

4.   Mikroföretag ska vara befriade från betalning av avgifter enligt denna förordning.

5.   De avgifter som fastställs i den här förordningen ska inte påverka de avgifter som fastställs i förordning (EG) nr 297/95.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

1.   faktureringsenhet: en enhet som fastställs genom en unik kombination av följande dataset som ska hämtas från information hos läkemedelsmyndigheten om samtliga i unionen godkända läkemedel och som överensstämmer med den skyldighet för innehavare av godkännanden för försäljning som avses i artikel 57.2 b och c i förordning (EG) nr 726/2004 att lämna sådan information till den databas som avses i artikel 57.1 andra stycket led l i den förordningen:

| a) | Läkemedlets namn, enligt definitionen i artikel 1 led 20 i direktiv 2001/83/EG. |
| --- | --- |

a)

Läkemedlets namn, enligt definitionen i artikel 1 led 20 i direktiv 2001/83/EG.

| b) | Innehavare av godkännande för försäljning. |
| --- | --- |

b)

Innehavare av godkännande för försäljning.

| c) | Den medlemsstat i vilken godkännandet för försäljning är giltigt. |
| --- | --- |

c)

Den medlemsstat i vilken godkännandet för försäljning är giltigt.

| d) | Aktiv substans eller kombination av aktiva substanser. |
| --- | --- |

d)

Aktiv substans eller kombination av aktiva substanser.

| e) | Läkemedelsform. |
| --- | --- |

e)

Läkemedelsform.

Bestämmelsen i första stycket d är inte tillämplig när det gäller godkända homeopatika eller godkända växtbaserade läkemedel enligt definitionen i artikel 1 led 5 respektive 30 i direktiv 2001/83/EG.

2.   medelstora företag: medelstora företag i den mening som avses i rekommendation 2003/361/EG.

3.   små företag: små företag i den mening som avses i rekommendation 2003/361/EG.

4.   mikroföretag: mikroföretag i den mening som avses i rekommendation 2003/361/EG.

Artikel 3

Typer av avgifter

1.   Avgifterna för säkerhetsövervakning ska bestå av följande:

| a) | Avgifter för de förfaranden som genomförs på unionsnivå som fastställs i artiklarna 4, 5 och 6. |
| --- | --- |

a)

Avgifter för de förfaranden som genomförs på unionsnivå som fastställs i artiklarna 4, 5 och 6.

| b) | En årlig avgift som fastställs i artikel 7. |
| --- | --- |

b)

En årlig avgift som fastställs i artikel 7.

2.   Om läkemedelsmyndigheten tar ut en avgift i enlighet med punkt 1 a i den här artikeln ska läkemedelsmyndigheten betala ersättning, i enlighet med artikel 9, till den nationella behöriga myndigheten

| a) | för tjänster tillhandahållna av de rapportörer och, i tillämpliga fall, den eller de medrapportörer i kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som medlemsstater utsett till ledamöter av denna kommitté, |
| --- | --- |

a)

för tjänster tillhandahållna av de rapportörer och, i tillämpliga fall, den eller de medrapportörer i kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som medlemsstater utsett till ledamöter av denna kommitté,

| b) | för arbete utfört av medlemsstater som fungerar som rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer i samordningsgruppen. |
| --- | --- |

b)

för arbete utfört av medlemsstater som fungerar som rapportörer och, i tillämpliga fall, medrapportörer i samordningsgruppen.

Artikel 4

Avgift för bedömning av periodiska säkerhetsrapporter

1.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut en avgift för bedömningen av de periodiska säkerhetsrapporter som avses i artiklarna 107e och 107g i direktiv 2001/83/EG samt i artikel 28 i förordning (EG) nr 726/2004.

2.   Avgiftsbeloppet och motsvarande ersättningsbelopp för den nationella behöriga myndigheten i enlighet med artikel 3.2 fastställs i del I punkt 1 i bilagan.

3.   Om endast en innehavare av godkännande för försäljning är skyldig att lämna in en periodisk säkerhetsrapport i samband med de förfaranden som avses i punkt 1, ska läkemedelsmyndigheten ta ut hela den tillämpliga avgiften av den innehavaren av godkännande för försäljning.

4.   Om två eller flera innehavare av godkännande för försäljning är skyldiga att lämna in periodiska säkerhetsrapporter i samband med de förfaranden som avses i punkt 1, ska läkemedelsmyndigheten dela det totala avgiftsbelopp som ska erläggas mellan dessa innehavare av godkännande för försäljning i enlighet med del I punkt 2 i bilagan.

5.   Om innehavaren av ett godkännande för försäljning som avses i punkterna 3 och 4 är ett litet eller medelstort företag ska det belopp som innehavaren av godkännande för försäljning ska erlägga sänkas i enlighet med del I punkt 3 i bilagan.

6.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut avgiften enligt denna artikel genom att utfärda en faktura till varje berörd innehavare av godkännande för försäljning. Avgiften ska erläggas senast den dag då bedömningsförfarandet för den periodiska säkerhetsrapporten inleds. Avgifter som ska erläggas enligt denna artikel ska betalas till läkemedelsmyndigheten inom 30 kalenderdagar räknat från fakturadatum.

Artikel 5

Avgift för bedömning av säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts

1.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut en avgift för bedömningen som utförs enligt artiklarna 107n–q i direktiv 2001/83/EG och artikel 28b i förordning (EG) nr 726/2004 av sådana säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts som avses i artikel 21a b och artikel 22a.1 a i direktiv 2001/83/EG, och artikel 9.4 cb och artikel 10a.1 a i förordning (EG) nr 726/2004, som genomförs i mer än en medlemsstat.

2.   Avgiftsbeloppet och motsvarande ersättningsbelopp för den nationella behöriga myndigheten enligt artikel 3.2 anges i del II punkt 1 i bilagan.

3.   Om kravet att utföra en säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts enligt punkt 1 omfattar fler än en innehavare av godkännande för försäljning, när samma farhågor föreligger för fler än ett läkemedel, och om de berörda innehavarna av godkännande för försäljning genomför en gemensam säkerhetsstudie efter det att läkemedlen godkänts, ska det belopp som varje innehavare av godkännande för försäljning ska erlägga tas ut enligt del II punkt 2 i bilagan.

4.   Om skyldigheten att genomföra en säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts gäller en innehavare av godkännande för försäljning som är ett litet eller medelstort företag, ska det belopp som innehavaren av godkännande för försäljning ska erlägga sänkas enligt del II punkt 3 i bilagan.

5.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut avgiften genom att utfärda två fakturor till varje berörd innehavare av godkännande för försäljning – en för bedömningen av utkastet till protokoll och en för bedömningen av slutrapporten från studien. Den relevanta delen av avgiften ska erläggas när bedömningsförfarandet för utkastet till protokoll inleds och när bedömningsförfarandet för slutrapporten från studien inleds, och ska betalas till läkemedelsmyndigheten inom 30 kalenderdagar räknat från respektive fakturadatum.

6.   Innehavare av godkännande för försäljning som debiteras avgift enligt denna artikel ska befrias från betalning av alla övriga avgifter som läkemedelsmyndigheten eller en nationell behörig myndighet begär vid inlämnande av studier enligt punkt 1.

Artikel 6

Avgift för bedömning i samband med hänskjutanden som inletts på grund av utvärderingen av uppgifter från säkerhetsövervakning

1.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut avgift för den bedömning som görs i samband med ett förfarande som inleds efter en utvärdering av uppgifter från säkerhetsövervakning enligt artikel 31.1 andra stycket, artiklarna 31.2 och 107i–k i direktiv 2001/83/EG eller enligt artikel 20.8 i förordning (EG) nr 726/2004.

2.   Avgiftsbeloppet och motsvarande ersättningsbelopp för den nationella behöriga myndigheten enligt artikel 3.2 anges i del III punkt 1 i bilagan.

3.   Om endast en innehavare av godkännande för försäljning berörs av det förfarande som avses i punkt 1 i denna artikel, ska läkemedelsmyndigheten begära att den innehavaren av godkännande för försäljning erlägger hela avgiften enligt del III punkt 1 i bilagan, utom i de fall som anges i punkt 5 i denna artikel.

4.   Om två eller flera innehavare av godkännanden för försäljning berörs av det förfarande som avses i punkt 1 i denna artikel, ska läkemedelsmyndigheten dela det totala avgiftsbeloppet mellan dem i enlighet med del III punkt 2 i bilagan.

5.   Om det förfarande som avses i punkt 1 i denna artikel avser en substans eller en kombination av substanser och en innehavare av godkännande för försäljning ska läkemedelsmyndigheten ta ut ett sänkt avgiftsbelopp från innehavaren av godkännandet för försäljning samt ersätta den nationella behöriga myndigheten för de tjänster som tillhandahållits av rapportören eller medrapportören, i enlighet med del III punkt 3 i bilagan. Om den innehavaren av godkännande för försäljning är ett litet eller medelstort företag ska det belopp som ska betalas sänkas i enlighet med del III punkt 3 i bilagan.

6.   Om den innehavare av godkännande för försäljning som avses i punkterna 3 och 4 i denna artikel är ett litet eller medelstort företag ska det belopp som ska betalas av innehavaren av godkännande för försäljning i fråga sänkas i enlighet med del III punkt 4 i bilagan.

7.   Läkemedelsmyndigheten ska ta ut avgiften genom att utfärda en separat faktura till varje innehavare av godkännande för försäljning som berörs av förfarandet. Avgiften ska erläggas den dag då förfarandet inleds. Avgifter enligt denna artikel ska betalas till läkemedelsmyndigheten inom 30 kalenderdagar räknat från fakturadatum.

Artikel 7

Årlig avgift för it-system och litteraturbevakning

1.   Läkemedelsmyndigheten ska en gång om året ta ut en avgift enligt del IV punkt 1 i bilagan (nedan kallad årlig avgift) för säkerhetsövervakning rörande it-system enligt artiklarna 24, 25a, 26, 57.1 andra stycket led l och 57.2 i förordning (EG) nr 726/2004 samt för bevakning av utvald medicinsk litteratur enligt artikel 27 i samma förordning.

2.   Den årliga avgiften ska tas ut av innehavare av godkännande för försäljning för alla läkemedel som är godkända i unionen i enlighet med direktiv 2001/83/EG, på grundval av de faktureringsenheter som motsvarar dessa läkemedel. Faktureringsenheter som motsvarar läkemedel som godkänts i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004 ska inte omfattas av den årliga avgiften.

Det totala beloppet för den årliga avgift som ska erläggas av varje innehavare av godkännande för försäljning ska beräknas av läkemedelsmyndigheten på grundval av de faktureringsenheter som motsvarar de uppgifter som registrerats den 1 juli varje år. Det beloppet ska täcka perioden 1 januari–31 december det aktuella året.

3.   Om innehavaren av godkännandet för försäljning är ett litet eller medelstort företag, ska det belopp för den årliga avgiften som innehavaren av godkännandet för försäljning ska betala sänkas i enlighet med del IV punkt 2 i bilagan.

4.   En årlig avgift, som har sänkts i enlighet med del IV punkt 3 i bilagan, ska vara tillämpligt avseende läkemedel som avses i artiklarna 10.1 och 10a i direktiv 2001/83/EG, samt för godkända homeopatika och växtbaserade läkemedel

5.   Om den innehavare av godkännande för försäljning av läkemedel som avses i punkt 4 är ett litet eller medelstort företag ska endast den avgiftssänkning som anges i punkt 3 tillämpas.

6.   Den årliga avgiften ska erläggas den 1 juli varje år för det kalenderåret.

Avgifter som ska erläggas enligt denna artikel ska betalas inom 30 kalenderdagar från fakturadatum.

7.   Läkemedelsmyndigheten ska behålla inkomsterna från den årliga avgiften.

Artikel 8

Avgiftssänkning och avgiftsbefrielse

1.   Alla innehavare av godkännande för försäljning som hävdar att deras företag är ett litet eller medelstort företag som har rätt till en sänkt avgift enligt artiklarna 4.5, 5.4, 6.5, 6.6 eller 7.3 ska lämna en försäkran om detta till läkemedelsmyndigheten inom 30 kalenderdagar räknat från fakturadatumet från läkemedelsmyndigheten. Läkemedelsmyndigheten ska tillämpa avgiftssänkningen på grundval av denna försäkran.

2.   Alla innehavare av godkännande för försäljning som hävdar att deras företag är ett mikroföretag som har rätt till den avgiftsbefrielse som anges i artikel 1.4 ska lämna en försäkran om detta till läkemedelsmyndigheten inom 30 kalenderdagar räknat från fakturadatumet från läkemedelsmyndigheten. Läkemedelsmyndigheten ska tillämpa avgiftsbefrielsen på grundval av denna försäkran.

3.   Alla innehavare av godkännande för försäljning som hävdar att de har rätt till sänkt årlig avgift enligt artikel 7.4 ska lämna en försäkran om detta till läkemedelsmyndigheten. Läkemedelsmyndigheten ska offentliggöra vägledning för hur denna försäkran ska formuleras av innehavaren av godkännandet för försäljning. Läkemedelsmyndigheten ska tillämpa avgiftssänkningen på grundval av denna försäkran. Om innehavaren av godkännandet för försäljning lämnar försäkran efter mottagandet av läkemedelsmyndighetens faktura ska detta göras inom 30 kalenderdagar räknat från fakturadatumet.

4.   Myndigheten får när som helst kräva bevis för att villkoren för avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse är uppfyllda. I ett sådant fall ska den innehavare av godkännande för försäljning som hävdar eller har hävdat att företaget har rätt till avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse med stöd av denna förordning, inom 30 kalenderdagar från mottagandet av läkemedelsmyndighetens begäran, för läkemedelsmyndigheten lägga fram de uppgifter som är nödvändiga för att läkemedelsmyndigheten ska kunna kontrollera att dessa villkor är uppfyllda.

5.   Om en innehavare av godkännande för försäljning som hävdar eller har hävdat att företaget har rätt till avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse med stöd av denna förordning inte kan påvisa att företaget har rätt till en sådan avgiftssänkning eller avgiftsbefrielse, ska det avgiftsbelopp som fastställs i bilagan ökas med 10 % och läkemedelsmyndigheten ska ta ut det fullständiga tillämpliga belopp som blir resultatet eller, i förekommande fall, mellanskillnaden upp till detta belopp.

Artikel 9

Läkemedelsmyndighetens ersättning till nationella behöriga myndigheter

1.   Läkemedelsmyndigheten ska betala ersättning till de nationella behöriga myndigheterna för rapportörernas och i tillämpliga fall medrapportörernas, tjänster i enlighet med artikel 3.2 i följande fall:

| a) | Om medlemsstaten har utsett en ledamot till kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana periodiska säkerhetsrapporter som avses i artikel 4. |
| --- | --- |

a)

Om medlemsstaten har utsett en ledamot till kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana periodiska säkerhetsrapporter som avses i artikel 4.

| b) | Om samordningsgruppen har utsett en medlemsstat som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana periodiska säkerhetsrapporter som avses i artikel 4. |
| --- | --- |

b)

Om samordningsgruppen har utsett en medlemsstat som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana periodiska säkerhetsrapporter som avses i artikel 4.

| c) | Om medlemsstaten har utsett en ledamot till kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts som avses i artikel 5. |
| --- | --- |

c)

Om medlemsstaten har utsett en ledamot till kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör vid bedömningen av sådana säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts som avses i artikel 5.

| d) | Om medlemsstaten har utsett en ledamot i kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör för de hänskjutanden som avses i artikel 6. |
| --- | --- |

d)

Om medlemsstaten har utsett en ledamot i kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som fungerar som rapportör och, i tillämpliga fall, medrapportör för de hänskjutanden som avses i artikel 6.

Om kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel eller samordningsgruppen beslutar att utse en medrapportör ska ersättningen för rapportören och medrapportören fastställas i enlighet med delarna I, II och III i bilagan.

2.   Ersättningsbeloppen för var och en av de verksamheter som anges i punkt 1 första stycket i denna artikel fastställs i delarna I, II och III i bilagan.

3.   Den ersättning som föreskrivs i punkt 1 första stycket a, b och d ska betalas ut först efter det att läkemedelsmyndigheten har fått tillgång till det slutliga utredningsprotokollet för en rekommendation som är avsedd att antas av kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel. Den ersättning för bedömningen av sådana säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts som avses i punkt 1 första stycket c ska betalas ut i två delbetalningar. Den första delbetalningen avseende bedömningen av utkastet till protokoll och den andra delbetalningen avseende bedömningen av slutrapporten från studien ska ske efter det att de respektive slutliga utredningsprotokollen har lagts fram för kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel.

4.   Den ersättning för rapportörens och medrapportörens tillhandahållna tjänster och eventuellt tillhörande vetenskapligt och tekniskt stöd ska inte påverka tillämpningen av medlemsstaternas skyldighet att avstå från att ge ledamöterna och experterna i kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel instruktioner som är oförenliga med dessa ledamöters och experters uppgifter i egenskap av rapportörer eller medrapportörer, eller oförenliga med läkemedelsmyndighetens arbetsuppgifter och åligganden.

5.   Ersättningen ska betalas ut i enlighet med det skriftliga avtal som avses i artikel 62.3 första stycket i förordning (EG) nr 726/2004. Eventuella bankavgifter som avser betalningen av ersättningen ska betalas av läkemedelsmyndigheten.

Artikel 10

Betalningssätt för avgift

1.   Avgifterna ska betalas i euro.

2.   Betalning av avgifterna ska ske först när innehavaren av godkännandet för försäljning har erhållit en faktura utfärdad av läkemedelsmyndigheten.

3.   Betalning av avgifterna ska ske genom överföring till läkemedelsmyndighetens bankkonto. Eventuella bankavgifter som avser betalningen av avgiften ska betalas av innehavaren av godkännandet för försäljning.

Artikel 11

Identifiering av betalningen av avgiften

Vid varje betalning ska innehavaren av godkännandet för försäljning ange referensnummer för fakturan. När det gäller betalningar som görs via elektroniska betalningssystem ska referensnumret vara det nummer som genereras automatiskt av läkemedelsmyndighetens faktureringssystem

Artikel 12

Datum för betalning av avgift

Det datum då hela betalningsbeloppet sätts in på ett bankkonto som innehas av läkemedelsmyndigheten ska anses vara det datum då betalningen har gjorts. En betalningsfrist ska anses ha blivit iakttagen endast om hela avgiftsbeloppet har betalats i tid.

Artikel 13

Återbetalning av överskjutande belopp

Myndigheten ska återbetala eventuella inbetalda belopp som överstiger avgiftsbeloppet som ska erläggas till innehavaren av godkännandet för försäljning, om inte annat uttryckligen har överenskommits med innehavaren av godkännandet för försäljning. Ett sådant överskjutande belopp ska dock inte återbetalas om det understiger 100 EUR och innehavaren av godkännandet för försäljning inte uttryckligen har begärt att det överskjutande beloppet ska återbetalas.

Artikel 14

Preliminär beräkning av läkemedelsmyndighetens budget

Läkemedelsmyndigheten ska ta med närmare uppgifter om inkomsterna från avgifter som rör säkerhetsövervakning av läkemedel när den lägger fram en beräkning av inkomsterna och utgifterna för följande budgetår enligt artikel 67.6 i förordning (EG) nr 726/2004. Läkemedelsmyndigheten ska därvid skilja mellan den årliga avgiften och de avgifter som tas ut för varje förfarande enligt artikel 3.1 a. Läkemedelsmyndigheten ska också tillhandahålla särskild analytisk information om sina inkomster och utgifter i samband med säkerhetsövervakning av läkemedel, så att den årliga avgiften och de avgifter för förfaranden som avses i artikel 3.1 a kan särskiljas.

Artikel 15

Insyn och kontroll

1.   De belopp och nivåer som fastställs i delarna I–IV i bilagan ska offentliggöras på läkemedelsmyndighetens webbplats.

2.   Läkemedelsmyndighetens verkställande direktör ska som en del av den årliga verksamhetsrapport som ska lämnas till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten informera om de faktorer som kan ha betydelse för de kostnader som ska täckas av de avgifter som föreskrivs i denna förordning. Denna information ska också innehålla en kostnadsfördelning avseende föregående år och en prognos för det kommande året. Läkemedelsmyndigheten ska även offentliggöra en sammanfattning av den informationen i sin årsrapport.

3.   Läkemedelsmyndighetens verkställande direktör ska även en gång per år förse kommissionen och styrelsen med resultatinformation som anges i del V i bilagan utifrån de resultatindikatorer som avses i punkt 4 i denna artikel.

4.   Senast den 18 juli 2015 ska läkemedelsmyndigheten fastställa ett antal resultatindikatorer med beaktande av den information som anges i del V i bilagan.

5.   Den inflationstakt som uppmätts med hjälp av det europeiska konsumentprisindex som Eurostat offentliggör enligt förordning (EG) nr 2494/95 ska övervakas i förhållande till de belopp som anges i bilagan. Övervakningen ska äga rum första gången när denna förordning har tillämpats under ett helt kalenderår, och därefter ska den äga rum årligen.

6.   När det är motiverat mot bakgrund av den övervakning som avses i punkt 5 i denna artikel ska kommissionen anta delegerade akter för att anpassa de avgiftsbelopp och de ersättningsbelopp för rapportörer och medrapportörer som avses i delarna I–IV i bilagan. När de delegerade akterna träder i kraft före den 1 juli ska dessa anpassningar få verkan från och med den 1 juli. När de delegerade akterna träder i kraft efter den 30 juni ska de få verkan från och med den dag när den delegerade akten träder i kraft.

Artikel 16

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 15.6 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 15.6 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 15.6 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 17

Övergångsbestämmelser

De avgifter som avses i artiklarna 4, 5 och 6 ska inte tillämpas på sådana förfaranden som utförs på unionsnivå för vilka bedömningen har inletts före den 26 augusti 2014.

Artikel 18

Ikraftträdande och genomförande

1.   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Den årliga avgift som avses i artikel 7 ska tas ut från och med den 1 juli 2015.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 67, 6.3.2014, s. 92.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (EUT L 136, 30.4.2004, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/84/EU av den 15 december 2010 om ändring, när det gäller säkerhetsövervakning av läkemedel, av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EUT L 348, 31.12.2010, s. 74).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1235/2010 av den 15 december 2010 om ändring, när det gäller säkerhetsövervakning av humanläkemedel, av förordning (EG) nr 726/2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet, och förordning (EG) nr 1394/2007 om läkemedel för avancerad terapi (EUT L 348, 31.12.2010, s. 1).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU av den 25 oktober 2012 om ändring av direktiv 2001/83/EG, vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel (EUT L 299, 27.10.2012, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1027/2012 av den 25 oktober 2012 om ändring av förordning (EG) nr 726/2004 vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel (EUT L 316, 14.11.2012, s. 38).

8

(9)  Rådets förordning (EG) nr 297/95 av den 10 februari 1995 om de avgifter som skall betalas till Europeiska läkemedelsmyndigheten för värdering av läkemedel (EGT L 35, 15.2.1995, s. 1).

9

(10)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

10

(11)  Rådets förordning (EG) nr 2494/95 av den 23 oktober 1995 om harmoniserade konsumentprisindex (EGT L 257, 27.10.1995, s. 1).

11

---

BILAGA

DEL I

AVGIFT FÖR BEDÖMNING AV PERIODISKA SÄKERHETSRAPPORTER SOM AVSES I ARTIKEL 4

| 1. | Avgiften för bedömningen av de periodiska säkerhetsrapporterna ska vara 19 500 EUR per förfarande. Av det beloppet ska ersättning till rapportören vara 13 100 EUR. Den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna. |
| --- | --- |

1.

Avgiften för bedömningen av de periodiska säkerhetsrapporterna ska vara 19 500 EUR per förfarande. Av det beloppet ska ersättning till rapportören vara 13 100 EUR. Den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna.

| 2. | Vid beräkningen av det belopp som ska tas ut av varje innehavare av godkännande för försäljning i enlighet med artikel 4.4 ska läkemedelsmyndigheten beräkna hur stor andel faktureringsenheter som varje berörd innehavare av godkännande för försäljning innehar av det totala antalet faktureringsenheter som innehas av alla innehavare av godkännande för försäljning som deltar i förfarandet.
  Den andel som ska betalas av varje innehavare av godkännande för försäljning ska beräknas med hjälp av följande formel:






  a) | Dividera det totala avgiftsbeloppet mellan berörda innehavare av godkännande för försäljning i proportion till antalet faktureringsenheter. |
| --- | --- | --- |

2.

Vid beräkningen av det belopp som ska tas ut av varje innehavare av godkännande för försäljning i enlighet med artikel 4.4 ska läkemedelsmyndigheten beräkna hur stor andel faktureringsenheter som varje berörd innehavare av godkännande för försäljning innehar av det totala antalet faktureringsenheter som innehas av alla innehavare av godkännande för försäljning som deltar i förfarandet.

Den andel som ska betalas av varje innehavare av godkännande för försäljning ska beräknas med hjälp av följande formel:

a)

Dividera det totala avgiftsbeloppet mellan berörda innehavare av godkännande för försäljning i proportion till antalet faktureringsenheter.

| b) | Tillämpa därefter i förekommande fall den avgiftssänkning som anges i punkt 3 i denna del och den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4. |
| --- | --- |

b)

Tillämpa därefter i förekommande fall den avgiftssänkning som anges i punkt 3 i denna del och den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4.

| 3. | Med tillämpning av artikel 4.5 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet. |
| --- | --- |

3.

Med tillämpning av artikel 4.5 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet.

| 4. | Om avgiftssänkningen eller avgiftsbefrielsen tillämpas ska även ersättningen till rapportören och, i tillämpliga fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. Om läkemedelsmyndigheten därefter får in det fullständiga tillämpliga beloppet, inklusive den tioprocentiga ökning som föreskrivs i artikel 8.5, ska även ersättningen till rapportören och, i förekommande fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. |
| --- | --- |

4.

Om avgiftssänkningen eller avgiftsbefrielsen tillämpas ska även ersättningen till rapportören och, i tillämpliga fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. Om läkemedelsmyndigheten därefter får in det fullständiga tillämpliga beloppet, inklusive den tioprocentiga ökning som föreskrivs i artikel 8.5, ska även ersättningen till rapportören och, i förekommande fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta.

DEL II

AVGIFT FÖR BEDÖMNING AV SÄKERHETSSTUDIER EFTER DET ATT PRODUKTEN GODKÄNTS SOM AVSES I ARTIKEL 5

| 1. | Avgiften för bedömningen av varje säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts uppgår till 43 000 EUR och ska betalas i två delbetalningar enligt följande:






  a) | 17 200 EUR ska betalas den dag förfarandet för bedömning av det utkast till protokoll som avses i artikel 107n i direktiv 2001/83/EG inleds; av detta belopp ska ersättning till rapportören vara 7 280 EUR, och den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna. |
| --- | --- | --- |

1.

Avgiften för bedömningen av varje säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts uppgår till 43 000 EUR och ska betalas i två delbetalningar enligt följande:

a)

17 200 EUR ska betalas den dag förfarandet för bedömning av det utkast till protokoll som avses i artikel 107n i direktiv 2001/83/EG inleds; av detta belopp ska ersättning till rapportören vara 7 280 EUR, och den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna.

| b) | 25 800 EUR ska betalas den dag förfarandet för bedömning av den slutrapport om studien från kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som avses i artikel 107p i direktiv 2001/83/EG inleds; av detta belopp ska ersättning till rapportören vara 10 920 EUR, och den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna. |
| --- | --- |

b)

25 800 EUR ska betalas den dag förfarandet för bedömning av den slutrapport om studien från kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel som avses i artikel 107p i direktiv 2001/83/EG inleds; av detta belopp ska ersättning till rapportören vara 10 920 EUR, och den ersättningen ska i förekommande fall delas mellan rapportören och medrapportören/medrapportörerna.

| 2. | Om innehavare av godkännande för försäljning genomför en gemensam säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts enligt artikel 5.3 ska läkemedelsmyndigheten ta ut det belopp som varje innehavare av godkännande för försäljning ska erlägga genom att jämnt dela det totala avgiftsbeloppet mellan dessa innehavare av godkännande för försäljning. I förekommande fall ska den avgiftssänkning som föreskrivs i punkt 3 i denna del eller, i förekommande fall, den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4 tillämpas på den andel som innehavaren av godkännande för försäljning ska betala. |
| --- | --- |

2.

Om innehavare av godkännande för försäljning genomför en gemensam säkerhetsstudie efter det att produkten godkänts enligt artikel 5.3 ska läkemedelsmyndigheten ta ut det belopp som varje innehavare av godkännande för försäljning ska erlägga genom att jämnt dela det totala avgiftsbeloppet mellan dessa innehavare av godkännande för försäljning. I förekommande fall ska den avgiftssänkning som föreskrivs i punkt 3 i denna del eller, i förekommande fall, den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4 tillämpas på den andel som innehavaren av godkännande för försäljning ska betala.

| 3. | Med tillämpning av artikel 5.4 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet. |
| --- | --- |

3.

Med tillämpning av artikel 5.4 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet.

| 4. | Om avgiftssänkningarna och avgiftsbefrielserna tillämpas, ska även ersättningen till rapportören och i förekommande fall medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. Om läkemedelsmyndigheten därefter får in det fullständiga tillämpliga beloppet, inklusive den tioprocentiga ökning som föreskrivs i artikel 8.5, ska även ersättningen till rapportören och, i förekommande fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. |
| --- | --- |

4.

Om avgiftssänkningarna och avgiftsbefrielserna tillämpas, ska även ersättningen till rapportören och i förekommande fall medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. Om läkemedelsmyndigheten därefter får in det fullständiga tillämpliga beloppet, inklusive den tioprocentiga ökning som föreskrivs i artikel 8.5, ska även ersättningen till rapportören och, i förekommande fall, medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta.

DEL III

AVGIFT FÖR BEDÖMNING I SAMBAND MED HÄNSKJUTANDEN SOM INLETTS EFTER UTVÄRDERING AV SÄKERHETSDATA SOM AVSES I ARTIKEL 6

| 1. | Avgiften för bedömningen av det förfarande som avses i artikel 6.1 ska vara 179 000 EUR om en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. Den avgiften ska öka med 38 800 EUR för varje ytterligare aktiv substans eller kombination av aktiva substanser från och med den tredje aktiva substansen eller kombinationen av aktiva substanser. Den avgiften får inte överstiga 295 400 EUR oberoende av antalet aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser.
  Av detta belopp ska det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna vara följande:






  a) | 119 333 EUR om en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. |
| --- | --- | --- |

1.

Avgiften för bedömningen av det förfarande som avses i artikel 6.1 ska vara 179 000 EUR om en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. Den avgiften ska öka med 38 800 EUR för varje ytterligare aktiv substans eller kombination av aktiva substanser från och med den tredje aktiva substansen eller kombinationen av aktiva substanser. Den avgiften får inte överstiga 295 400 EUR oberoende av antalet aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser.

Av detta belopp ska det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna vara följande:

a)

119 333 EUR om en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen.

| b) | 145 200 EUR om tre aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. |
| --- | --- |

b)

145 200 EUR om tre aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen.

| c) | 171 066 EUR om fyra aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. |
| --- | --- |

c)

171 066 EUR om fyra aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen.

| d) | 196 933 EUR om fem eller fler aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen. |
| --- | --- |

d)

196 933 EUR om fem eller fler aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen.

Om en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i den bedömningen, ska läkemedelsmyndigheten ersätta den nationella behöriga myndigheten för tjänster som utförts av rapportören och medrapportören/medrapportörerna genom att dela det totala ersättningsbeloppet lika.

Om tre eller fler aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår i bedömningen ska läkemedelsmyndigheten ersätta de nationella behöriga myndigheterna för tjänster som utförts av rapportören och medrapportören/medrapportörerna på följande sätt:

| a) | Dela det totala ersättningsbeloppet lika mellan de nationella behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

a)

Dela det totala ersättningsbeloppet lika mellan de nationella behöriga myndigheterna.

| b) | Därefter öka ersättningsbeloppet till rapportören enligt led a med 1 000 EUR om tre aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår, med 2 000 EUR om fyra aktiva substanser eller kombinationer av aktiva substanser ingår och med 3 000 EUR om fem eller fler aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår. Den ökningen ska betalas från de delar av avgiften som har tilldelats läkemedelsmyndigheten och medrapportören/medrapportörerna, vilka alla ska bidra med samma belopp. |
| --- | --- |

b)

Därefter öka ersättningsbeloppet till rapportören enligt led a med 1 000 EUR om tre aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår, med 2 000 EUR om fyra aktiva substanser eller kombinationer av aktiva substanser ingår och med 3 000 EUR om fem eller fler aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår. Den ökningen ska betalas från de delar av avgiften som har tilldelats läkemedelsmyndigheten och medrapportören/medrapportörerna, vilka alla ska bidra med samma belopp.

| 2. | Vid beräkningen av det belopp som ska tas ut av varje innehavare av godkännande för försäljning i enlighet med artikel 6.4 ska läkemedelsmyndigheten beräkna hur stor andel faktureringsenheter som varje berörd innehavare av godkännande för försäljning innehar av det totala antalet faktureringsenheter som innehas av de innehavare av godkännanden för försäljning som deltar i förfarandet.
  Det belopp som ska betalas av varje innehavare av godkännande för försäljning ska beräknas genom att






  a) | dela det totala avgiftsbeloppet mellan innehavare av godkännande för försäljning i proportion till antalet faktureringsenheter, och |
| --- | --- | --- |

2.

Vid beräkningen av det belopp som ska tas ut av varje innehavare av godkännande för försäljning i enlighet med artikel 6.4 ska läkemedelsmyndigheten beräkna hur stor andel faktureringsenheter som varje berörd innehavare av godkännande för försäljning innehar av det totala antalet faktureringsenheter som innehas av de innehavare av godkännanden för försäljning som deltar i förfarandet.

Det belopp som ska betalas av varje innehavare av godkännande för försäljning ska beräknas genom att

a)

dela det totala avgiftsbeloppet mellan innehavare av godkännande för försäljning i proportion till antalet faktureringsenheter, och

| b) | därefter, i förekommande fall, tillämpa den avgiftssänkning som anges i punkt 4 i denna del och den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4. |
| --- | --- |

b)

därefter, i förekommande fall, tillämpa den avgiftssänkning som anges i punkt 4 i denna del och den avgiftsbefrielse som avses i artikel 1.4.

Om avgiftssänkningen eller avgiftsbefrielsen tillämpas ska även ersättningen till rapportören och medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta. Om läkemedelsmyndigheten därefter får in det fullständiga tillämpliga beloppet, inklusive den tioprocentiga ökning som föreskrivs i artikel 8.5, ska ersättningen till rapportören och medrapportören/medrapportörerna anpassas i proportion till detta.

| 3. | Med tillämpning av artikel 6.5 ska det belopp som innehavaren av godkännande för försäljning ska betala vara två tredjedelar av den tillämpliga avgiften enligt punkt 1 i denna del. Små och medelstora företag ska betala 60 % av det beloppet.
  Det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna från något av de sänkta avgiftsbelopp som avses i första stycket ska proportionellt motsvara det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna av den avgift som anges i punkt 1 i denna del för bedömningar i vilka en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår. Läkemedelsmyndigheten ska dela detta belopp lika mellan de nationella behöriga myndigheterna för tjänster som tillhandahållits av rapportören och medrapportören/medrapportörerna. |
| --- | --- |

3.

Med tillämpning av artikel 6.5 ska det belopp som innehavaren av godkännande för försäljning ska betala vara två tredjedelar av den tillämpliga avgiften enligt punkt 1 i denna del. Små och medelstora företag ska betala 60 % av det beloppet.

Det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna från något av de sänkta avgiftsbelopp som avses i första stycket ska proportionellt motsvara det totala ersättningsbeloppet till rapportören och medrapportören/medrapportörerna av den avgift som anges i punkt 1 i denna del för bedömningar i vilka en eller två aktiva substanser och/eller kombinationer av aktiva substanser ingår. Läkemedelsmyndigheten ska dela detta belopp lika mellan de nationella behöriga myndigheterna för tjänster som tillhandahållits av rapportören och medrapportören/medrapportörerna.

| 4. | Med tillämpning av artikel 6.6 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet. |
| --- | --- |

4.

Med tillämpning av artikel 6.6 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet.

DEL IV

ÅRLIG AVGIFT FÖR IT-SYSTEM OCH AVGIFT FÖR BEVAKNING AV UTVALD MEDICINSK LITTERATUR SOM AVSES I ARTIKEL 7

| 1. | Den årliga avgiften ska vara 67 EUR per faktureringsenhet. |
| --- | --- |

1.

Den årliga avgiften ska vara 67 EUR per faktureringsenhet.

| 2. | Med tillämpning av artikel 7.3 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet. |
| --- | --- |

2.

Med tillämpning av artikel 7.3 ska små och medelstora företag betala 60 % av det tillämpliga beloppet.

| 3. | Innehavare av godkännande för försäljning av sådana läkemedel som avses i artikel 7.4 ska erlägga 80 % av det belopp som tillämpas på de faktureringsenheter som motsvarar dessa läkemedel. |
| --- | --- |

3.

Innehavare av godkännande för försäljning av sådana läkemedel som avses i artikel 7.4 ska erlägga 80 % av det belopp som tillämpas på de faktureringsenheter som motsvarar dessa läkemedel.

DEL V

RESULTATINFORMATION

Följande information ska lämnas för varje kalenderår:

| | Antal medarbetare på läkemedelsmyndigheten som arbetar med säkerhetsövervakning av läkemedel enligt de unionsrättsakter som gällde under referensperioden, med angivande av den personal som är avsatt för verksamhet motsvarande var och en av de avgifter som avses i artiklarna 4–7. |
| --- | --- |

Antal medarbetare på läkemedelsmyndigheten som arbetar med säkerhetsövervakning av läkemedel enligt de unionsrättsakter som gällde under referensperioden, med angivande av den personal som är avsatt för verksamhet motsvarande var och en av de avgifter som avses i artiklarna 4–7.

| | Antal timmar som lagts ut på underleverantörer med angivande av den berörda verksamheten och kostnaderna för den. |
| --- | --- |

Antal timmar som lagts ut på underleverantörer med angivande av den berörda verksamheten och kostnaderna för den.

| | De totala kostnaderna för säkerhetsövervakningen samt en uppdelning i personalkostnader och övriga kostnader i samband med verksamhet motsvarande var och en av de avgifter som avses i artiklarna 4–7. |
| --- | --- |

De totala kostnaderna för säkerhetsövervakningen samt en uppdelning i personalkostnader och övriga kostnader i samband med verksamhet motsvarande var och en av de avgifter som avses i artiklarna 4–7.

| | Antal förfaranden för bedömning av periodiska säkerhetsrapporter, liksom antalet innehavare av godkännande för försäljning och antal faktureringsenheter per förfarande; antalet rapporter som har lämnats in per förfarande och antal innehavare av godkännande för försäljning som har lagt fram en gemensam periodisk säkerhetsrapport. |
| --- | --- |

Antal förfaranden för bedömning av periodiska säkerhetsrapporter, liksom antalet innehavare av godkännande för försäljning och antal faktureringsenheter per förfarande; antalet rapporter som har lämnats in per förfarande och antal innehavare av godkännande för försäljning som har lagt fram en gemensam periodisk säkerhetsrapport.

| | Antal förfaranden för bedömning av utkast till protokoll och slutrapporter från säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in ett utkast till protokoll; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in en slutrapport om studien; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in en gemensam studie. |
| --- | --- |

Antal förfaranden för bedömning av utkast till protokoll och slutrapporter från säkerhetsstudier efter det att produkten godkänts; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in ett utkast till protokoll; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in en slutrapport om studien; antal innehavare av godkännande för försäljning som har lämnat in en gemensam studie.

| | Antal förfaranden rörande hänskjutanden som inletts som ett resultat av utvärderingen av säkerhetsdata och antal innehavare av godkännande för försäljning samt antal faktureringsenheter per innehavare av godkännande för försäljning och per förfarande. |
| --- | --- |

Antal förfaranden rörande hänskjutanden som inletts som ett resultat av utvärderingen av säkerhetsdata och antal innehavare av godkännande för försäljning samt antal faktureringsenheter per innehavare av godkännande för försäljning och per förfarande.

| | Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är små eller medelstora företag och som är involverade i varje förfarande; antal innehavare av godkännande för försäljning vars ansökan har avslagits.
  Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är mikroföretag; antal innehavare av godkännande för försäljning vars begäran om avgiftsbefrielse har avslagits. |
| --- | --- |

Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är små eller medelstora företag och som är involverade i varje förfarande; antal innehavare av godkännande för försäljning vars ansökan har avslagits.

Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är mikroföretag; antal innehavare av godkännande för försäljning vars begäran om avgiftsbefrielse har avslagits.

| | Antal innehavare av godkännande för försäljning av läkemedel enligt artikel 7.4 vilka har fått sänkta årliga avgifter; antal faktureringsenheter per berörd innehavare av godkännande för försäljning. |
| --- | --- |

Antal innehavare av godkännande för försäljning av läkemedel enligt artikel 7.4 vilka har fått sänkta årliga avgifter; antal faktureringsenheter per berörd innehavare av godkännande för försäljning.

| | Antal fakturor som skickats ut och årliga avgifter som tagits ut när det gäller den årliga avgiften samt det genomsnittliga och det totala belopp som debiteras innehavare av godkännande för försäljning.
  Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är små eller medelstora företag eller mikroföretag vid varje tillämpning av den årliga avgiften; antal innehavare av godkännande för försäljning vars ansökan har avslagits. |
| --- | --- |

Antal fakturor som skickats ut och årliga avgifter som tagits ut när det gäller den årliga avgiften samt det genomsnittliga och det totala belopp som debiteras innehavare av godkännande för försäljning.

Antal innehavare av godkännande för försäljning som har hävdat att de är små eller medelstora företag eller mikroföretag vid varje tillämpning av den årliga avgiften; antal innehavare av godkännande för försäljning vars ansökan har avslagits.

| | Fördelning av rapportörskap och medrapportörskap per medlemsstat och per typ av förfarande. |
| --- | --- |

Fördelning av rapportörskap och medrapportörskap per medlemsstat och per typ av förfarande.

| | Antal arbetstimmar som rapportören och medrapportören/medrapportörerna har lagt ner per förfarande baserat på den information som har lämnats till läkemedelsmyndigheten av de berörda nationella behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

Antal arbetstimmar som rapportören och medrapportören/medrapportörerna har lagt ner per förfarande baserat på den information som har lämnats till läkemedelsmyndigheten av de berörda nationella behöriga myndigheterna.

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/128 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/128

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 659/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av förordning (EG) nr 638/2004 om gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna vad gäller tilldelning av delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter till kommissionen för antagande av vissa åtgärder, tullmyndighetens tillhandahållande av uppgifter, utbyte av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna samt definitionen av statistiskt värde

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

| (1) | Till följd av att fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) har trätt i kraft bör befogenheter som getts till kommissionen anpassas till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(1)

Till följd av att fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) har trätt i kraft bör befogenheter som getts till kommissionen anpassas till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget.

| (2) | I samband med antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (2) har kommissionen åtagit sig att mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget se över de lagstiftningsakter som för närvarande innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll. |
| --- | --- |

(2)

I samband med antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (2) har kommissionen åtagit sig att mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget se över de lagstiftningsakter som för närvarande innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll.

| (3) | Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 638/2004 (3) ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa av förordningens bestämmelser. |
| --- | --- |

(3)

Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 638/2004 (3) ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa av förordningens bestämmelser.

| (4) | För att anpassa förordning (EG) nr 638/2004 till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget bör genomförandebefogenheter som kommissionen tilldelats genom den förordningen ersättas med befogenheter att anta delegerade akter och genomförandeakter. |
| --- | --- |

(4)

För att anpassa förordning (EG) nr 638/2004 till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget bör genomförandebefogenheter som kommissionen tilldelats genom den förordningen ersättas med befogenheter att anta delegerade akter och genomförandeakter.

| (5) | I syfte att tillgodose användarnas behov av statistiska uppgifter på ett tillfredsställande sätt utan att göra de ekonomiska aktörernas börda alltför betungande, beakta förändringar som är nödvändiga av metodskäl samt behovet av att upprätta ett effektivt system för datainsamling och framställning av statistik, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på antagande av olika eller särskilda regler som ska gälla för särskilda varor eller varurörelser, anpassning av täckningsgraderna för Intrastat, fastställande av villkoren för att definiera de tröskelvärden som avses i artikel 10.4 i förordning (EG) nr 638/2004, fastställande av villkoren för att förenkla de uppgifter som ska lämnas för små enskilda transaktioner och fastställande av aggregerade uppgifter. |
| --- | --- |

(5)

I syfte att tillgodose användarnas behov av statistiska uppgifter på ett tillfredsställande sätt utan att göra de ekonomiska aktörernas börda alltför betungande, beakta förändringar som är nödvändiga av metodskäl samt behovet av att upprätta ett effektivt system för datainsamling och framställning av statistik, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på antagande av olika eller särskilda regler som ska gälla för särskilda varor eller varurörelser, anpassning av täckningsgraderna för Intrastat, fastställande av villkoren för att definiera de tröskelvärden som avses i artikel 10.4 i förordning (EG) nr 638/2004, fastställande av villkoren för att förenkla de uppgifter som ska lämnas för små enskilda transaktioner och fastställande av aggregerade uppgifter.

| (6) | När kommissionen antar delegerade akter är det särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. Kommissionen bör också se till att de delegerade akter som föreskrivs i rättsakterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna och att de tillämpas så kostnadseffektivt som möjligt. |
| --- | --- |

(6)

När kommissionen antar delegerade akter är det särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. Kommissionen bör också se till att de delegerade akter som föreskrivs i rättsakterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna och att de tillämpas så kostnadseffektivt som möjligt.

| (7) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 638/2004 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter så att den kan anta bestämmelser om formerna för insamling av uppgifter, särskilt vilka koder som ska användas, fastställandet av fördelningen av skattningar, tekniska bestämmelser för framställningen av årlig handelsstatistik efter affärsverksamhetens särdrag och eventuella åtgärder som behövs för att säkra att den överförda statistiken uppfyller kvalitetsstandarderna. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011. |
| --- | --- |

(7)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 638/2004 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter så att den kan anta bestämmelser om formerna för insamling av uppgifter, särskilt vilka koder som ska användas, fastställandet av fördelningen av skattningar, tekniska bestämmelser för framställningen av årlig handelsstatistik efter affärsverksamhetens särdrag och eventuella åtgärder som behövs för att säkra att den överförda statistiken uppfyller kvalitetsstandarderna. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

| (8) | Den kommitté för statistik över varuhandeln mellan medlemsstater (nedan kallad Intrastat-kommittén) som avses i artikel 14 i förordning (EG) nr 638/2004 ger råd till och bistår kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter. |
| --- | --- |

(8)

Den kommitté för statistik över varuhandeln mellan medlemsstater (nedan kallad Intrastat-kommittén) som avses i artikel 14 i förordning (EG) nr 638/2004 ger råd till och bistår kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter.

| (9) | Enligt strategin för en ny struktur för det europeiska statistiksystemet (nedan kallad ESS) som syftar till bättre samordning och partnerskap i en tydlig pyramidstruktur inom ESS, bör kommittén för det europeiska statistiksystemet (nedan kallad ESS-kommittén), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (4), ha en rådgivande funktion och bör bistå kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter. En förbättring av samordningen mellan nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) är avgörande för att statistik av högre kvalitet ska kunna framställas i unionen. |
| --- | --- |

(9)

Enligt strategin för en ny struktur för det europeiska statistiksystemet (nedan kallad ESS) som syftar till bättre samordning och partnerskap i en tydlig pyramidstruktur inom ESS, bör kommittén för det europeiska statistiksystemet (nedan kallad ESS-kommittén), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (4), ha en rådgivande funktion och bör bistå kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter. En förbättring av samordningen mellan nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) är avgörande för att statistik av högre kvalitet ska kunna framställas i unionen.

| (10) | Förordning (EG) nr 638/2004 bör ändras genom att hänvisningen till Intrastat-kommittén ersätts med en hänvisning till ESS-kommittén. |
| --- | --- |

(10)

Förordning (EG) nr 638/2004 bör ändras genom att hänvisningen till Intrastat-kommittén ersätts med en hänvisning till ESS-kommittén.

| (11) | Förenklingen av tullklareringsförfarandena har lett till att det på tullnivå inte längre finns någon statistik över varor som befinner sig under tullförfaranden för förädling. För att säkra täckningen av dessa uppgifter bör sådana varurörelser ingå i Intrastat-systemet. |
| --- | --- |

(11)

Förenklingen av tullklareringsförfarandena har lett till att det på tullnivå inte längre finns någon statistik över varor som befinner sig under tullförfaranden för förädling. För att säkra täckningen av dessa uppgifter bör sådana varurörelser ingå i Intrastat-systemet.

| (12) | Utbytet av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna om handeln inom unionen bör tillåtas i syfte att göra utvecklingen, framställningen och spridningen effektivare eller för att förbättra statistikens kvalitet. Sådant utbyte av konfidentiella uppgifter bör vara frivilligt, hanteras med omsorg och bör inte i sig själv medföra en ökad administrativ börda för uppgiftslämnarna. |
| --- | --- |

(12)

Utbytet av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna om handeln inom unionen bör tillåtas i syfte att göra utvecklingen, framställningen och spridningen effektivare eller för att förbättra statistikens kvalitet. Sådant utbyte av konfidentiella uppgifter bör vara frivilligt, hanteras med omsorg och bör inte i sig själv medföra en ökad administrativ börda för uppgiftslämnarna.

| (13) | Definitionen av statistiskt värde bör klargöras och anpassas till den definitionen som används i statistiken över handeln med länder utanför unionen för att möjliggöra bättre jämförbarhet mellan statistiken över handeln inom unionen och statistiken över handeln med länder utanför unionen. Enhetliga definitioner är väsentliga för en harmoniserad registrering av gränsöverskridande handel och är framför allt en viktig förutsättning för att de nationella myndigheterna ska kunna göra samstämmiga tolkningar av regler som inverkar på företagens gränsöverskridande verksamheter. |
| --- | --- |

(13)

Definitionen av statistiskt värde bör klargöras och anpassas till den definitionen som används i statistiken över handeln med länder utanför unionen för att möjliggöra bättre jämförbarhet mellan statistiken över handeln inom unionen och statistiken över handeln med länder utanför unionen. Enhetliga definitioner är väsentliga för en harmoniserad registrering av gränsöverskridande handel och är framför allt en viktig förutsättning för att de nationella myndigheterna ska kunna göra samstämmiga tolkningar av regler som inverkar på företagens gränsöverskridande verksamheter.

| (14) | I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och ändamålsenligt att fastställa harmoniserade regler för tullmyndighetens tillhandahållande av uppgifter, utbytet av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstater och definitionen av statistiskt värde inom statistiken över handeln inom unionen. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet, i enlighet med artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(14)

I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och ändamålsenligt att fastställa harmoniserade regler för tullmyndighetens tillhandahållande av uppgifter, utbytet av konfidentiella uppgifter mellan medlemsstater och definitionen av statistiskt värde inom statistiken över handeln inom unionen. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet, i enlighet med artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen.

| (15) | De nationella myndigheternas överföring av uppgifter bör vara kostnadsfri för medlemsstaterna och unionens institutioner och byråer. |
| --- | --- |

(15)

De nationella myndigheternas överföring av uppgifter bör vara kostnadsfri för medlemsstaterna och unionens institutioner och byråer.

| (16) | Det är viktigt att garantera säkerheten i samband med metoderna för överföring av känsliga statistiska uppgifter, inklusive ekonomiska uppgifter. |
| --- | --- |

(16)

Det är viktigt att garantera säkerheten i samband med metoderna för överföring av känsliga statistiska uppgifter, inklusive ekonomiska uppgifter.

| (17) | För att säkerställa rättssäkerheten bör förfaranden för antagande av åtgärder som inletts men inte avslutats innan denna förordning träder i kraft inte påverkas av denna förordning. |
| --- | --- |

(17)

För att säkerställa rättssäkerheten bör förfaranden för antagande av åtgärder som inletts men inte avslutats innan denna förordning träder i kraft inte påverkas av denna förordning.

| (18) | Förordning (EG) nr 638/2004 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(18)

Förordning (EG) nr 638/2004 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 638/2004 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 3.4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a med avseende på olika eller särskilda regler som ska gälla för särskilda varor eller varurörelser.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 3.4 ska ersättas med följande:

”4.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a med avseende på olika eller särskilda regler som ska gälla för särskilda varor eller varurörelser.”

| 2. | Artikel 5 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska ordet ”gemenskapsvaror” ändras till ”varor”. |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 5 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska ordet ”gemenskapsvaror” ändras till ”varor”.

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:
  ”2.   De statistiska uppgifterna om avsändande och mottagande av varor vilka omfattas av ett administrativt enhetsdokument för tull- eller skatteändamål ska lämnas direkt av tullmyndigheten till de nationella myndigheterna, minst en gång i månaden.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.   De statistiska uppgifterna om avsändande och mottagande av varor vilka omfattas av ett administrativt enhetsdokument för tull- eller skatteändamål ska lämnas direkt av tullmyndigheten till de nationella myndigheterna, minst en gång i månaden.”

| c) | Följande punkt ska införas:
  ”2a.   Den ansvariga tullmyndigheten i varje medlemsstat ska, på eget initiativ eller på begäran av den nationella myndigheten, förse den nationella myndigheten med alla tillgängliga uppgifter för att den ska kunna identifiera den person som sänder och tar emot varor som omfattas av tullförfarandet för aktiv förädling eller för bearbetning under tullkontroll.” |
| --- | --- |

c)

Följande punkt ska införas:

”2a.   Den ansvariga tullmyndigheten i varje medlemsstat ska, på eget initiativ eller på begäran av den nationella myndigheten, förse den nationella myndigheten med alla tillgängliga uppgifter för att den ska kunna identifiera den person som sänder och tar emot varor som omfattas av tullförfarandet för aktiv förädling eller för bearbetning under tullkontroll.”

| 3. | Artikel 6 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 6
  Referensperiod
  Referensperioden för de uppgifter som ska lämnas enligt artikel 5 ska vara






  a) | den kalendermånad då varorna sänds eller tas emot, |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 6 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

Referensperiod

Referensperioden för de uppgifter som ska lämnas enligt artikel 5 ska vara

a)

den kalendermånad då varorna sänds eller tas emot,

| b) | den kalendermånad under vilken den beskattningsgrundande händelsen inträffar avseende de gemenskapsvaror som blir momspliktiga vid förvärv och leveranser inom gemenskapen, eller |
| --- | --- |

b)

den kalendermånad under vilken den beskattningsgrundande händelsen inträffar avseende de gemenskapsvaror som blir momspliktiga vid förvärv och leveranser inom gemenskapen, eller

| c) | den kalendermånad under vilken deklarationen godkänns av tullmyndigheten, när tulldeklarationen används som datakälla.” |
| --- | --- |

c)

den kalendermånad under vilken deklarationen godkänns av tullmyndigheten, när tulldeklarationen används som datakälla.”

| 4. | I artikel 9.1 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”Definitionerna av de statistiska uppgifter som avses i leden e–h fastställs i bilagan. Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter fastställa formerna för insamlingen av de uppgifterna, särskilt vilka koder som ska användas och formatet.
  Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.” |
| --- | --- |

4.

I artikel 9.1 ska andra stycket ersättas med följande:

”Definitionerna av de statistiska uppgifter som avses i leden e–h fastställs i bilagan. Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter fastställa formerna för insamlingen av de uppgifterna, särskilt vilka koder som ska användas och formatet.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.”

| 5. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 9a
  Utbyte av konfidentiella uppgifter
  Utbyte av konfidentiella uppgifter enligt definitionen i artikel 3.7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (5) får äga rum uteslutande för statistiska ändamål mellan varje medlemsstats ansvariga nationella myndigheter, om utbytet tjänar till att göra utvecklingen, framställningen och spridningen av europeisk statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna effektivare eller förbättrar statistikens kvalitet.
  Nationella myndigheter som har fått konfidentiella uppgifter ska behandla uppgifterna konfidentiellt och endast använda dem för statistiska ändamål i enlighet med kapitel V i förordning (EG) nr 223/2009.

  (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).”" |
| --- | --- |

5.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 9a

Utbyte av konfidentiella uppgifter

Utbyte av konfidentiella uppgifter enligt definitionen i artikel 3.7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (5) får äga rum uteslutande för statistiska ändamål mellan varje medlemsstats ansvariga nationella myndigheter, om utbytet tjänar till att göra utvecklingen, framställningen och spridningen av europeisk statistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna effektivare eller förbättrar statistikens kvalitet.

Nationella myndigheter som har fått konfidentiella uppgifter ska behandla uppgifterna konfidentiellt och endast använda dem för statistiska ändamål i enlighet med kapitel V i förordning (EG) nr 223/2009.

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).”"

| 6. | Artikel 10 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 3 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att anpassa Intrastattäckningsgrader till den tekniska och ekonomiska utvecklingen när det är möjligt att sänka täckningsgraderna och samtidigt behålla statistik som följer gällande kvalitetsindikatorer och kvalitetsnormer.” |
| --- | --- | --- |

6.

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 3 ska andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att anpassa Intrastattäckningsgrader till den tekniska och ekonomiska utvecklingen när det är möjligt att sänka täckningsgraderna och samtidigt behålla statistik som följer gällande kvalitetsindikatorer och kvalitetsnormer.”

| b) | I punkt 4 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa villkoren för att definiera de tröskelvärdena.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 4 ska andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa villkoren för att definiera de tröskelvärdena.”

| c) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   Medlemsstaterna får på vissa villkor som uppfyller kvalitetskraven förenkla de uppgifter som ska lämnas för små enskilda transaktioner förutsatt att en sådan förenkling inte inverkar negativt på kvaliteten på statistiken. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa de villkoren.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   Medlemsstaterna får på vissa villkor som uppfyller kvalitetskraven förenkla de uppgifter som ska lämnas för små enskilda transaktioner förutsatt att en sådan förenkling inte inverkar negativt på kvaliteten på statistiken. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa de villkoren.”

| 7. | Artikel 12 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 a ska ersättas med följande:






  ”a) | 40 kalenderdagar efter referensmånadens slut då det handlar om aggregerade uppgifter som ska fastställas av kommissionen. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa de aggregerade uppgifterna. I de delegerade akterna ska relevant ekonomisk och teknisk utveckling beaktas.” |
| --- | --- | --- | --- |

7.

Artikel 12 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 a ska ersättas med följande:

”a)

40 kalenderdagar efter referensmånadens slut då det handlar om aggregerade uppgifter som ska fastställas av kommissionen. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13a för att fastställa de aggregerade uppgifterna. I de delegerade akterna ska relevant ekonomisk och teknisk utveckling beaktas.”

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:
  ”2.   Medlemsstaterna ska förse kommissionen (Eurostat) med månadsresultat som omfattar deras totala handel med varor, vid behov med hjälp av skattningar. Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter fastställa fördelningen av sådana skattningar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.   Medlemsstaterna ska förse kommissionen (Eurostat) med månadsresultat som omfattar deras totala handel med varor, vid behov med hjälp av skattningar. Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter fastställa fördelningen av sådana skattningar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.”

| c) | Punkt 4 tredje stycket ska ersättas med följande:
  ”Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter anta tekniska bestämmelser för den mest ekonomiska framställningen av statistiken.
  Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 4 tredje stycket ska ersättas med följande:

”Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter anta tekniska bestämmelser för den mest ekonomiska framställningen av statistiken.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.”

| 8. | Artikel 13.4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter anta eventuella åtgärder som behövs för att säkra att den överförda statistiken uppfyller kvalitetskriterierna, utan att det medför orimliga kostnader för de nationella myndigheterna.
  Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.” |
| --- | --- |

8.

Artikel 13.4 ska ersättas med följande:

”4.   Kommissionen ska med hjälp av genomförandeakter anta eventuella åtgärder som behövs för att säkra att den överförda statistiken uppfyller kvalitetskriterierna, utan att det medför orimliga kostnader för de nationella myndigheterna.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.2.”

| 9. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 13a
  Utövande av delegeringen
  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
  2.   När kommissionen utövar de delegerade befogenheterna enligt artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a i den här förordningen ska den agera i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EG) nr 223/2009 och bland annat se till att de delegerade akterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.
  Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin vanliga praxis och genomför lämpliga samråd med experter, inbegripet medlemsstaternas experter, innan den antar dessa delegerade akter.
  3.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
  4.   Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
  5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
  6.   En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

9.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 13a

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   När kommissionen utövar de delegerade befogenheterna enligt artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a i den här förordningen ska den agera i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EG) nr 223/2009 och bland annat se till att de delegerade akterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.

Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin vanliga praxis och genomför lämpliga samråd med experter, inbegripet medlemsstaternas experter, innan den antar dessa delegerade akter.

3.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

4.   Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 3.4, 10.3, 10.4 och 10.5 samt 12.1 a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

| 10. | Artikel 14 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 14
  Kommittéförfarande
  1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, som inrättats genom förordning (EG) nr 223/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).
  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

  (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" |
| --- | --- |

10.

Artikel 14 ska ersättas med följande:

”Artikel 14

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, som inrättats genom förordning (EG) nr 223/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

| 11. | I bilagan ska punkt 3 b ersättas med följande:






  ”b) | Det statistiska värdet, som är det värde som beräknas vid medlemsstaternas nationella gränser. Det ska baseras på det beskattningsbara beloppet eller, om tillämpligt, det värde som ersätter det. Det omfattar tillkommande kostnader (frakt, försäkring) då det gäller avsända varor endast under den del av transporten som utförs på den avsändande medlemsstatens område och då det gäller mottagna varor endast under den del av transporten som utförs utanför den mottagande medlemsstatens område. Det är det s.k. fob-värdet för avsända varor och cif-värdet för mottagna varor.” |
| --- | --- | --- |

11.

I bilagan ska punkt 3 b ersättas med följande:

”b)

Det statistiska värdet, som är det värde som beräknas vid medlemsstaternas nationella gränser. Det ska baseras på det beskattningsbara beloppet eller, om tillämpligt, det värde som ersätter det. Det omfattar tillkommande kostnader (frakt, försäkring) då det gäller avsända varor endast under den del av transporten som utförs på den avsändande medlemsstatens område och då det gäller mottagna varor endast under den del av transporten som utförs utanför den mottagande medlemsstatens område. Det är det s.k. fob-värdet för avsända varor och cif-värdet för mottagna varor.”

Artikel 2

Denna förordning ska inte påverka de förfaranden för antagande av åtgärder i enlighet med förordning (EG) nr 638/2004 som har inletts men inte avslutats innan den här förordningen träder i kraft.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 638/2004 av den 31 mars 2004 om gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3330/91 (EUT L 102, 7.4.2004, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).

4

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/135 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/135

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 660/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | För att skydda miljön fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 (4) krav för transport av avfall (nedan kallade avfallstransporter) både inom unionen och mellan medlemsstater och tredjeländer. Emellertid har olikheter och luckor konstaterats avseende genomförandet och de inspektioner som utförs av de myndigheter som deltar i inspektioner i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(1)

För att skydda miljön fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 (4) krav för transport av avfall (nedan kallade avfallstransporter) både inom unionen och mellan medlemsstater och tredjeländer. Emellertid har olikheter och luckor konstaterats avseende genomförandet och de inspektioner som utförs av de myndigheter som deltar i inspektioner i medlemsstaterna.

| (2) | En adekvat planering av inspektioner av avfallstransporter är nödvändig för att fastställa vilken kapacitet som behövs för inspektionerna och för att effektivt förhindra olagliga transporter. Bestämmelserna rörande efterlevnad och inspektioner i artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför skärpas i syfte att säkerställa en regelbunden och konsekvent planering av sådana inspektioner. Inspektionsplaner bör fastställas för inspektioner som utförs i enlighet med de bestämmelserna. Inspektionsplaner bör baseras på en riskbedömning och bör omfatta en rad nyckelelement, såsom mål, prioriteringar, det geografiska område som omfattas, information om planerade inspektioner, de uppgifter som tilldelats de myndigheter som deltar i inspektioner, former för samverkan mellan de myndigheter som deltar i inspektioner i en medlemsstat, i olika medlemsstater samt, när det är lämpligt, mellan sådana myndigheter i medlemsstater och i tredjeländer, och information om utbildning av inspektörer samt om de personella, finansiella och andra resurser som krävs för att genomföra inspektionsplanen i fråga. |
| --- | --- |

(2)

En adekvat planering av inspektioner av avfallstransporter är nödvändig för att fastställa vilken kapacitet som behövs för inspektionerna och för att effektivt förhindra olagliga transporter. Bestämmelserna rörande efterlevnad och inspektioner i artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför skärpas i syfte att säkerställa en regelbunden och konsekvent planering av sådana inspektioner. Inspektionsplaner bör fastställas för inspektioner som utförs i enlighet med de bestämmelserna. Inspektionsplaner bör baseras på en riskbedömning och bör omfatta en rad nyckelelement, såsom mål, prioriteringar, det geografiska område som omfattas, information om planerade inspektioner, de uppgifter som tilldelats de myndigheter som deltar i inspektioner, former för samverkan mellan de myndigheter som deltar i inspektioner i en medlemsstat, i olika medlemsstater samt, när det är lämpligt, mellan sådana myndigheter i medlemsstater och i tredjeländer, och information om utbildning av inspektörer samt om de personella, finansiella och andra resurser som krävs för att genomföra inspektionsplanen i fråga.

| (3) | En inspektionsplan kan antingen upprättas separat eller som en tydligt definierad del av en annan plan. |
| --- | --- |

(3)

En inspektionsplan kan antingen upprättas separat eller som en tydligt definierad del av en annan plan.

| (4) | Eftersom inspektionsplaner omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (5) är bestämmelserna i det direktivet, inbegripet i tillämpliga fall undantagen i artikel 4, tillämpliga på sådana planer. |
| --- | --- |

(4)

Eftersom inspektionsplaner omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (5) är bestämmelserna i det direktivet, inbegripet i tillämpliga fall undantagen i artikel 4, tillämpliga på sådana planer.

| (5) | Resultaten av inspektionerna och de åtgärder som vidtagits, inklusive eventuella sanktioner, bör göras tillgängliga för allmänheten, även i elektronisk form via internet. |
| --- | --- |

(5)

Resultaten av inspektionerna och de åtgärder som vidtagits, inklusive eventuella sanktioner, bör göras tillgängliga för allmänheten, även i elektronisk form via internet.

| (6) | Det finns olika regler inom unionen när det gäller befogenheten och möjligheten för de myndigheter i medlemsstaterna som deltar i inspektioner att begära in bevis för att kontrollera om transporter är lagenliga. Sådana bevis kan bland annat avse huruvida ämnet eller föremålet är avfall i den mening som avses i förordning (EG) nr 1013/2006, om avfallet har klassificerats korrekt och om det kommer att transporteras till en anläggning som kan hantera avfallet på ett miljöriktigt sätt i enlighet med artikel 49 i den förordningen. Artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför föreskriva en möjlighet för de myndigheter i medlemsstaterna som deltar i inspektioner att begära in sådana bevis. Bevisen kan krävas in på grund av allmänna bestämmelser eller från fall till fall. Om sådana bevis inte läggs fram, eller anses otillräckliga, bör transporten av det berörda ämnet eller föremålet eller avfallstransporten i fråga anses vara en olaglig transport och bör hanteras i enlighet med tillämpliga bestämmelser i förordning (EG) nr 1013/2006. |
| --- | --- |

(6)

Det finns olika regler inom unionen när det gäller befogenheten och möjligheten för de myndigheter i medlemsstaterna som deltar i inspektioner att begära in bevis för att kontrollera om transporter är lagenliga. Sådana bevis kan bland annat avse huruvida ämnet eller föremålet är avfall i den mening som avses i förordning (EG) nr 1013/2006, om avfallet har klassificerats korrekt och om det kommer att transporteras till en anläggning som kan hantera avfallet på ett miljöriktigt sätt i enlighet med artikel 49 i den förordningen. Artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför föreskriva en möjlighet för de myndigheter i medlemsstaterna som deltar i inspektioner att begära in sådana bevis. Bevisen kan krävas in på grund av allmänna bestämmelser eller från fall till fall. Om sådana bevis inte läggs fram, eller anses otillräckliga, bör transporten av det berörda ämnet eller föremålet eller avfallstransporten i fråga anses vara en olaglig transport och bör hanteras i enlighet med tillämpliga bestämmelser i förordning (EG) nr 1013/2006.

| (7) | Olagliga avfallstransporter beror ofta på okontrollerad insamling, sortering och lagring. Att systematiskt genomföra inspektioner av avfallstransporter bör därför bidra till kartläggning och hantering av denna okontrollerade verksamhet och på så sätt främja genomförandet av förordning (EG) nr 1013/2006. |
| --- | --- |

(7)

Olagliga avfallstransporter beror ofta på okontrollerad insamling, sortering och lagring. Att systematiskt genomföra inspektioner av avfallstransporter bör därför bidra till kartläggning och hantering av denna okontrollerade verksamhet och på så sätt främja genomförandet av förordning (EG) nr 1013/2006.

| (8) | För att medlemsstaterna ska få tillräcklig tid att förbereda tillämpningen av de åtgärder som krävs enligt artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006, ändrad genom den här förordningen, bör de första inspektionsplanerna antas senast den 1 januari 2017. |
| --- | --- |

(8)

För att medlemsstaterna ska få tillräcklig tid att förbereda tillämpningen av de åtgärder som krävs enligt artikel 50 i förordning (EG) nr 1013/2006, ändrad genom den här förordningen, bör de första inspektionsplanerna antas senast den 1 januari 2017.

| (9) | I och med Lissabonfördragets ikraftträdande bör de befogenheter som ges till kommissionen enligt förordning (EG) nr 1013/2006 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
| --- | --- |

(9)

I och med Lissabonfördragets ikraftträdande bör de befogenheter som ges till kommissionen enligt förordning (EG) nr 1013/2006 anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

| (10) | Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på ändring av vissa icke väsentliga delar av förordning (EG) nr 1013/2006. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(10)

Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på ändring av vissa icke väsentliga delar av förordning (EG) nr 1013/2006. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (11) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 1013/2006 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). |
| --- | --- |

(11)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 1013/2006 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).

| (12) | Förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(12)

Förordning (EG) nr 1013/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1013/2006 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2 ska följande punkter läggas till:






  ”7a. | återanvändning: enligt definitionen i artikel 3.13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (7). |
| --- | --- | --- |

1.

I artikel 2 ska följande punkter läggas till:

”7a.

återanvändning: enligt definitionen i artikel 3.13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (7).

| 35a.   inspektion: åtgärder av deltagande myndigheter för att kontrollera om en anläggning, ett företag, en mäklare, en handlare, en avfallstransport eller avfallets återvinning eller bortskaffande följer tillämpliga krav i denna förordning. |
| --- |

35a.   inspektion: åtgärder av deltagande myndigheter för att kontrollera om en anläggning, ett företag, en mäklare, en handlare, en avfallstransport eller avfallets återvinning eller bortskaffande följer tillämpliga krav i denna förordning.

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).”"

| 2. | Artikel 26.4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Om de berörda behöriga myndigheterna och anmälaren går med på detta får den information och dokumentation som anges i punkt 1 inlämnas och utbytas på elektronisk väg med elektronisk underskrift eller elektronisk autentisering i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG (8), eller med ett jämförbart system för autentisering som ger en likvärdig säkerhetsnivå.
  I syfte att underlätta genomförandet av första stycket ska kommissionen där så är möjligt anta genomförandeakter som fastställer tekniska och organisatoriska krav för det praktiska genomförandet av elektroniskt datautbyte när det gäller översändande av dokumentation och information. Kommissionen ska ta relevanta internationella standarder i beaktande och ska säkerställa att de kraven överensstämmer med direktiv 1999/93/EG, eller tillhandahåller en säkerhetsnivå som åtminstone är likvärdig den som föreskrivs i det direktivet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 59a.2.

  (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer (EGT L 13, 19.1.2000, s. 12).”" |
| --- | --- |

2.

Artikel 26.4 ska ersättas med följande:

”4.   Om de berörda behöriga myndigheterna och anmälaren går med på detta får den information och dokumentation som anges i punkt 1 inlämnas och utbytas på elektronisk väg med elektronisk underskrift eller elektronisk autentisering i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG (8), eller med ett jämförbart system för autentisering som ger en likvärdig säkerhetsnivå.

I syfte att underlätta genomförandet av första stycket ska kommissionen där så är möjligt anta genomförandeakter som fastställer tekniska och organisatoriska krav för det praktiska genomförandet av elektroniskt datautbyte när det gäller översändande av dokumentation och information. Kommissionen ska ta relevanta internationella standarder i beaktande och ska säkerställa att de kraven överensstämmer med direktiv 1999/93/EG, eller tillhandahåller en säkerhetsnivå som åtminstone är likvärdig den som föreskrivs i det direktivet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 59a.2.

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer (EGT L 13, 19.1.2000, s. 12).”"

| 3. | Artikel 50 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:
  ”2.   För att säkerställa efterlevnaden av denna förordning ska medlemsstaterna bland annat besluta om inspektioner av anläggningar, företag, mäklare och handlare i enlighet med artikel 34 i direktiv 2008/98/EG samt om inspektioner av avfallstransporter och av avfallets återvinning eller bortskaffande.” |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 50 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.   För att säkerställa efterlevnaden av denna förordning ska medlemsstaterna bland annat besluta om inspektioner av anläggningar, företag, mäklare och handlare i enlighet med artikel 34 i direktiv 2008/98/EG samt om inspektioner av avfallstransporter och av avfallets återvinning eller bortskaffande.”

| b) | Följande punkt ska införas:
  ”2a.   Medlemsstaterna ska senast den 1 januari 2017 se till att det för inspektioner som utförs enligt punkt 2 fastställs, antingen separat eller som en tydligt avgränsad del av andra planer, en eller flera planer som omfattar hela deras geografiska territorium (nedan kallad inspektionsplan). Inspektionsplanerna ska baseras på en riskbedömning som omfattar särskilda avfallsströmmar och källor till olagliga transporter och som, vid behov och där sådana finns tillgängliga, beaktar underrättelsebaserade uppgifter, såsom utredningar av polis- och tullmyndigheter och analyser av kriminell verksamhet. Riskbedömningen ska bland annat ha som syfte att fastställa det lägsta antalet inspektioner som krävs, inklusive fysiska kontroller av anläggningar, företag, mäklare, handlare och avfallstransporter eller av avfallets återvinning eller bortskaffande. En inspektionsplan ska innehålla följande delar:






  a) | Mål och prioriteringar för inspektionerna, inklusive en beskrivning av hur prioriteringarna har fastställts. |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkt ska införas:

”2a.   Medlemsstaterna ska senast den 1 januari 2017 se till att det för inspektioner som utförs enligt punkt 2 fastställs, antingen separat eller som en tydligt avgränsad del av andra planer, en eller flera planer som omfattar hela deras geografiska territorium (nedan kallad inspektionsplan). Inspektionsplanerna ska baseras på en riskbedömning som omfattar särskilda avfallsströmmar och källor till olagliga transporter och som, vid behov och där sådana finns tillgängliga, beaktar underrättelsebaserade uppgifter, såsom utredningar av polis- och tullmyndigheter och analyser av kriminell verksamhet. Riskbedömningen ska bland annat ha som syfte att fastställa det lägsta antalet inspektioner som krävs, inklusive fysiska kontroller av anläggningar, företag, mäklare, handlare och avfallstransporter eller av avfallets återvinning eller bortskaffande. En inspektionsplan ska innehålla följande delar:

a)

Mål och prioriteringar för inspektionerna, inklusive en beskrivning av hur prioriteringarna har fastställts.

| b) | Det geografiska område som inspektionsplanen i fråga omfattar. |
| --- | --- |

b)

Det geografiska område som inspektionsplanen i fråga omfattar.

| c) | Information om planerade inspektioner, inklusive fysiska kontroller. |
| --- | --- |

c)

Information om planerade inspektioner, inklusive fysiska kontroller.

| d) | Uppgifter som tilldelats varje myndighet som deltar i inspektioner. |
| --- | --- |

d)

Uppgifter som tilldelats varje myndighet som deltar i inspektioner.

| e) | Förfaranden för samverkan mellan de myndigheter som deltar i inspektioner. |
| --- | --- |

e)

Förfaranden för samverkan mellan de myndigheter som deltar i inspektioner.

| f) | Information om utbildning av inspektörer i frågor som rör inspektioner. |
| --- | --- |

f)

Information om utbildning av inspektörer i frågor som rör inspektioner.

| g) | Information om de personella, finansiella och andra resurser som krävs för genomförandet av inspektionsplanen i fråga. |
| --- | --- |

g)

Information om de personella, finansiella och andra resurser som krävs för genomförandet av inspektionsplanen i fråga.

Inspektionsplanen ska ses över minst vart tredje år och vid behov uppdateras. Den översynen ska innehålla en bedömning av i vilken utsträckning inspektionsplanens mål och andra aspekter har genomförts.”

| c) | Punkt 3 ska ersättas med följande:
  ”3.   I synnerhet får transporter inspekteras






  a) | på den plats där avfallet uppkommit, tillsammans med producenten, innehavaren eller anmälaren, |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   I synnerhet får transporter inspekteras

a)

på den plats där avfallet uppkommit, tillsammans med producenten, innehavaren eller anmälaren,

| b) | på platsen för mottagande, inbegripet vid behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, eller slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande, tillsammans med mottagaren eller anläggningen, |
| --- | --- |

b)

på platsen för mottagande, inbegripet vid behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, eller slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande, tillsammans med mottagaren eller anläggningen,

| c) | vid unionens gränser, och/eller |
| --- | --- |

c)

vid unionens gränser, och/eller

| d) | under transporten inom unionen.” |
| --- | --- |

d)

under transporten inom unionen.”

| d) | Punkt 4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Inspektioner av transporter ska omfatta inspektion av dokument, identitetskontroll och vid behov fysisk kontroll av avfallet.” |
| --- | --- |

d)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.   Inspektioner av transporter ska omfatta inspektion av dokument, identitetskontroll och vid behov fysisk kontroll av avfallet.”

| e) | Följande punkter ska införas:
  ”4a.   För att kontrollera att ett ämne eller föremål som transporteras på väg, järnväg, med flyg, till havs eller på inre vattenvägar inte är avfall, får de myndigheter som deltar i inspektioner, utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU (9), kräva att den fysiska eller juridiska person som innehar ämnet eller föremålet i fråga eller som organiserat transporten av detta lämnar in dokumentation som styrker






  a) | det berörda ämnets eller föremålets ursprung och destination, och |
| --- | --- | --- |

e)

Följande punkter ska införas:

”4a.   För att kontrollera att ett ämne eller föremål som transporteras på väg, järnväg, med flyg, till havs eller på inre vattenvägar inte är avfall, får de myndigheter som deltar i inspektioner, utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU (9), kräva att den fysiska eller juridiska person som innehar ämnet eller föremålet i fråga eller som organiserat transporten av detta lämnar in dokumentation som styrker

a)

det berörda ämnets eller föremålets ursprung och destination, och

| b) | att det inte är avfall, inklusive vid behov dokumentation avseende dess funktionalitet. |
| --- | --- |

b)

att det inte är avfall, inklusive vid behov dokumentation avseende dess funktionalitet.

Vid tillämpningen av det första stycket ska det också konstateras att det berörda ämnet eller föremålet är skyddat mot skador under transport, lastning och lossning genom att det exempelvis har förpackats och lastats på ett lämpligt sätt.

4b.   De myndigheter som deltar i inspektioner får konstatera att ämnet eller föremålet är avfall, om

| — | de bevis som avses i punkt 4a, eller som krävs i enlighet med annan unionslagstiftning för att kontrollera om ett ämne eller ett föremål inte är avfall, inte har inlämnats inom den tidsfrist som de har fastställt, eller |
| --- | --- |

—

de bevis som avses i punkt 4a, eller som krävs i enlighet med annan unionslagstiftning för att kontrollera om ett ämne eller ett föremål inte är avfall, inte har inlämnats inom den tidsfrist som de har fastställt, eller

| — | de anser att de bevis och de uppgifter som myndigheterna har tillgång till är otillräckliga för att en slutsats ska kunna dras, eller de anser att det skydd mot skador som avses i punkt 4a andra stycket är otillräckligt. |
| --- | --- |

—

de anser att de bevis och de uppgifter som myndigheterna har tillgång till är otillräckliga för att en slutsats ska kunna dras, eller de anser att det skydd mot skador som avses i punkt 4a andra stycket är otillräckligt.

I sådana fall ska transporten av ämnet eller föremålet i fråga eller avfallstransporten anses vara en olaglig transport. Det innebär att den ska hanteras i enlighet med artiklarna 24 och 25 och att den myndighet som deltar i inspektionerna utan dröjsmål ska informera den behöriga myndigheten i det land där inspektionen ägde rum om detta.

4c.   För att kontrollera om en transport följer denna förordning får de myndigheter som deltar i inspektioner kräva att anmälaren, personen som ordnar transporten, innehavaren, transportören, mottagaren och mottagningsanläggningen lämnar in relevant dokumentation till dem inom en tidsfrist som dessa myndigheter fastställer.

För att kontrollera om en avfallstransport som omfattas av de allmänna informationskraven i artikel 18 är avsedd för återvinning som är förenlig med artikel 49, får de myndigheter som deltar i inspektioner kräva att den person som organiserar transporten lämnar in relevant dokumentation från anläggningen för behandling i avvaktan på återvinning och anläggningen för slutlig återvinning, och som vid behov har godkänts av den behöriga mottagarmyndigheten.

4d.   I de fall den dokumentation som avses i punkt 4c inte har inlämnats till de myndigheter som deltar i inspektioner inom den tidsfrist som de har fastställt, eller de bedömer att den dokumentation och de uppgifter som de har tillgång till är otillräckliga för att en slutsats ska kunna dras, ska transporten i fråga anses vara en olaglig transport. Den ska följaktligen hanteras i enlighet med artiklarna 24 och 25 och de myndigheter som deltar i inspektionerna ska utan dröjsmål informera den behöriga myndigheten i det land där inspektionen i fråga ägde rum om detta.

4e.   Kommissionen ska senast den 18 juli 2015 genom genomförandeakter anta en preliminär jämförelsetabell för koderna i den kombinerade nomenklatur som fastställs i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (10) och koderna för avfall som förtecknas i bilaga III, IIIA, IIIB, IV, IVA och V till denna förordning. Kommissionen ska hålla jämförelsetabellen uppdaterad för att avspegla ändringar i den nomenklaturen och i de koder som förtecknas i de bilagorna samt för att inkludera eventuella nya avfallsrelaterade koder i nomenklaturen för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering som Världstullorganisationen kan komma att anta.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 59a.2.

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU av den 4 juli 2012 om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) (EUT L 197, 24.7.2012, s. 38)."

(10)  Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).”"

| f) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   Medlemsstaterna ska samarbeta med varandra, bilateralt och multilateralt, för att underlätta förebyggande och upptäckt av olagliga transporter. De ska inom etablerade strukturer, särskilt inom ramen för nätverket av de kontaktorgan som utnämns i enlighet med artikel 54, utbyta relevant information om avfallstransporter, avfallsströmmar, aktörer och anläggningar och dela med sig av erfarenheter och kunskaper om åtgärder inom ramen för efterlevnadskontroll, inklusive sådan riskbedömning som genomförs enligt punkt 2a i den här artikeln.” |
| --- | --- |

f)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   Medlemsstaterna ska samarbeta med varandra, bilateralt och multilateralt, för att underlätta förebyggande och upptäckt av olagliga transporter. De ska inom etablerade strukturer, särskilt inom ramen för nätverket av de kontaktorgan som utnämns i enlighet med artikel 54, utbyta relevant information om avfallstransporter, avfallsströmmar, aktörer och anläggningar och dela med sig av erfarenheter och kunskaper om åtgärder inom ramen för efterlevnadskontroll, inklusive sådan riskbedömning som genomförs enligt punkt 2a i den här artikeln.”

| 4. | Artikel 51.2 ska ersättas med följande:
  ”2.   Före utgången av varje kalenderår ska medlemsstaterna dessutom utarbeta en rapport över det föregående året på grundval av det extra frågeformulär för rapportering som ingår i bilaga IX, och översända den till kommissionen. Medlemsstaterna ska också, inom en månad från det att rapporten har översänts till kommissionen, göra den del av rapporten som avser artiklarna 24, 50.1, 50.2 och 50.2a, inklusive tabell 5 i bilaga IX, tillgänglig för allmänheten, inbegripet i elektronisk form via internet, tillsammans med eventuella förklaringar som medlemsstaterna anser lämpliga. Kommissionen ska sammanställa en förteckning över de länkar från medlemsstaterna som avses i avsnittet rörande artikel 50.2 och 50.2a i bilaga IX och göra den tillgänglig för allmänheten på sin webbplats.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 51.2 ska ersättas med följande:

”2.   Före utgången av varje kalenderår ska medlemsstaterna dessutom utarbeta en rapport över det föregående året på grundval av det extra frågeformulär för rapportering som ingår i bilaga IX, och översända den till kommissionen. Medlemsstaterna ska också, inom en månad från det att rapporten har översänts till kommissionen, göra den del av rapporten som avser artiklarna 24, 50.1, 50.2 och 50.2a, inklusive tabell 5 i bilaga IX, tillgänglig för allmänheten, inbegripet i elektronisk form via internet, tillsammans med eventuella förklaringar som medlemsstaterna anser lämpliga. Kommissionen ska sammanställa en förteckning över de länkar från medlemsstaterna som avses i avsnittet rörande artikel 50.2 och 50.2a i bilaga IX och göra den tillgänglig för allmänheten på sin webbplats.”

| 5. | Artikel 58 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 58
  Ändring av bilagorna
  1.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 58a om ändring av följande:






  a) | Bilagorna IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI och VII för att ta hänsyn till ändringar som överenskommits inom ramen för Baselkonventionen och OECD-beslutet. |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 58 ska ersättas med följande:

”Artikel 58

Ändring av bilagorna

1.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 58a om ändring av följande:

a)

Bilagorna IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI och VII för att ta hänsyn till ändringar som överenskommits inom ramen för Baselkonventionen och OECD-beslutet.

| b) | Bilaga V för att spegla ändringar som överenskommits avseende den förteckning över avfall som antagits i enlighet med artikel 7 i direktiv 2008/98/EG. |
| --- | --- |

b)

Bilaga V för att spegla ändringar som överenskommits avseende den förteckning över avfall som antagits i enlighet med artikel 7 i direktiv 2008/98/EG.

| c) | Bilaga VIII för att spegla beslut som tagits inom ramen för relevanta internationella konventioner och avtal.” |
| --- | --- |

c)

Bilaga VIII för att spegla beslut som tagits inom ramen för relevanta internationella konventioner och avtal.”

| 6. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 58a
  Utövande av delegeringen
  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 58 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
  3.   Den delegering av befogenheter som avses i artikel 58 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
  4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
  5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 58 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

6.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 58a

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 58 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenheter som avses i artikel 58 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 58 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

| 7. | Artikel 59 ska utgå. |
| --- | --- |

7.

Artikel 59 ska utgå.

| 8. | Artikel 59a ska ersättas med följande:
  ”Artikel 59a
  Kommittéförfarande
  1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 39 i direktiv 2008/98/EG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
  Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.” |
| --- | --- |

8.

Artikel 59a ska ersättas med följande:

”Artikel 59a

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 39 i direktiv 2008/98/EG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.”

| 9. | I artikel 60 ska följande punkt läggas till:
  ”2a.   Senast den 31 december 2020 ska kommissionen, med beaktande av bland annat de rapporter som utarbetats i enlighet med artikel 51, genomföra en översyn av denna förordning och överlämna en rapport om resultaten till Europaparlamentet och rådet, vid behov åtföljd av ett lagstiftningsförslag. I översynen ska kommissionen särskilt beakta hur effektiv artikel 50.2a är vad gäller bekämpande av olagliga transporter, med beaktande av miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter.” |
| --- | --- |

9.

I artikel 60 ska följande punkt läggas till:

”2a.   Senast den 31 december 2020 ska kommissionen, med beaktande av bland annat de rapporter som utarbetats i enlighet med artikel 51, genomföra en översyn av denna förordning och överlämna en rapport om resultaten till Europaparlamentet och rådet, vid behov åtföljd av ett lagstiftningsförslag. I översynen ska kommissionen särskilt beakta hur effektiv artikel 50.2a är vad gäller bekämpande av olagliga transporter, med beaktande av miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter.”

| 10. | Bilaga IX ska ändras på följande sätt:






  a) | Avsnittet som rör artikel 50.2 ska ersättas med följande:
  ”Sammanfattande information om resultaten av de inspektioner som utförts i enlighet med artikel 50.2, inklusive






  — | antalet inspektioner, inklusive fysiska kontroller, av anläggningar, företag, mäklare och handlare med avseende på avfallstransporter: |
| --- | --- | --- | --- |

10.

Bilaga IX ska ändras på följande sätt:

a)

Avsnittet som rör artikel 50.2 ska ersättas med följande:

”Sammanfattande information om resultaten av de inspektioner som utförts i enlighet med artikel 50.2, inklusive

—

antalet inspektioner, inklusive fysiska kontroller, av anläggningar, företag, mäklare och handlare med avseende på avfallstransporter:

| — | antalet inspektioner av avfallstransporter, inklusive fysiska kontroller: |
| --- | --- |

—

antalet inspektioner av avfallstransporter, inklusive fysiska kontroller:

| — | antalet förmodade överträdelser avseende anläggningar, företag, mäklare och handlare när det gäller avfallstransporter: |
| --- | --- |

—

antalet förmodade överträdelser avseende anläggningar, företag, mäklare och handlare när det gäller avfallstransporter:

| — | antalet förmodade olagliga transporter som konstaterats vid dessa inspektioner: |
| --- | --- |

—

antalet förmodade olagliga transporter som konstaterats vid dessa inspektioner:

Övriga kommentarer:”

| b) | Följande avsnitt avseende artikel 50.2a ska införas:
  ”Artikel 50.2a


  Information om inspektionsplanen/inspektionsplanerna

  Antalet inspektionsplaner för hela det geografiska området:
  Datum för antagandet av inspektionsplanen/inspektionsplanerna och den period som omfattas av dem:
  Det senaste datumet för översyn av inspektionsplanen/inspektionsplanerna:
  De myndigheter som deltar i inspektionerna och information om samverkan mellan dessa myndigheter:
  Ange de personer eller organ till vilka problem och oegentligheter kan rapporteras:” |
| --- | --- |

b)

Följande avsnitt avseende artikel 50.2a ska införas:

”Artikel 50.2a

Information om inspektionsplanen/inspektionsplanerna

Antalet inspektionsplaner för hela det geografiska området:

Datum för antagandet av inspektionsplanen/inspektionsplanerna och den period som omfattas av dem:

Det senaste datumet för översyn av inspektionsplanen/inspektionsplanerna:

De myndigheter som deltar i inspektionerna och information om samverkan mellan dessa myndigheter:

Ange de personer eller organ till vilka problem och oegentligheter kan rapporteras:”

| c) | Följande avsnitt avseende artikel 50.2 och 50.2a ska införas:
  ”Den länk via vilken den information som i enlighet med artikel 51.2 offentliggjorts på internet av medlemsstaterna finns tillgänglig i elektronisk form:” |
| --- | --- |

c)

Följande avsnitt avseende artikel 50.2 och 50.2a ska införas:

”Den länk via vilken den information som i enlighet med artikel 51.2 offentliggjorts på internet av medlemsstaterna finns tillgänglig i elektronisk form:”

| 11. | I tabell 5 i bilaga IX ska rubriken till den sista kolumnen ersättas med följande:
  ”Vidtagna åtgärder, inklusive eventuella påförda sanktioner” |
| --- | --- |

11.

I tabell 5 i bilaga IX ska rubriken till den sista kolumnen ersättas med följande:

”Vidtagna åtgärder, inklusive eventuella påförda sanktioner”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2016.

Med undantag från andra stycket ska artikel 1.4 tillämpas från och med den 1 januari 2018.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Ännu ej offentliggjort i EUT.

1

(2)  Ännu ej offentliggjort i EUT.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (EUT L 190, 12.7.2006, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (EUT L 41, 14.2.2003, s. 26).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

6

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/143 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/143

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 661/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av rådets förordning (EG) nr 2012/2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 175 tredje stycket och artikel 212.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Europeiska unionens solidaritetsfond (nedan kallad fonden) inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2012/2002 (4). |
| --- | --- |

(1)

Europeiska unionens solidaritetsfond (nedan kallad fonden) inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2012/2002 (4).

| (2) | Det är viktigt för unionen att ha ett gediget och flexibelt instrument till sitt förfogande för att kunna visa solidaritet, ge en tydlig politisk signal och verkligt stöd till de medborgare som drabbas av större naturkatastrofer med allvarliga återverkningar på den ekonomiska och sociala utvecklingen. |
| --- | --- |

(2)

Det är viktigt för unionen att ha ett gediget och flexibelt instrument till sitt förfogande för att kunna visa solidaritet, ge en tydlig politisk signal och verkligt stöd till de medborgare som drabbas av större naturkatastrofer med allvarliga återverkningar på den ekonomiska och sociala utvecklingen.

| (3) | Unionens uttalade avsikt att bistå kandidatländer på vägen mot stabilitet och hållbar ekonomisk och politisk utveckling genom ett tydligt europeiskt perspektiv bör inte få stå tillbaka för de negativa konsekvenser som större naturkatastrofer medför. Unionen bör därför fortsätta att visa solidaritet med de tredjeländer som förhandlar med unionen om anslutning och med vilka en regeringskonferens om anslutning har inletts. Om förordningen ska utvidgas till att även omfatta dessa länder måste således artikel 212 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) användas som kompletterande rättslig grund. |
| --- | --- |

(3)

Unionens uttalade avsikt att bistå kandidatländer på vägen mot stabilitet och hållbar ekonomisk och politisk utveckling genom ett tydligt europeiskt perspektiv bör inte få stå tillbaka för de negativa konsekvenser som större naturkatastrofer medför. Unionen bör därför fortsätta att visa solidaritet med de tredjeländer som förhandlar med unionen om anslutning och med vilka en regeringskonferens om anslutning har inletts. Om förordningen ska utvidgas till att även omfatta dessa länder måste således artikel 212 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) användas som kompletterande rättslig grund.

| (4) | Kommissionen bör snabbt kunna besluta om att anslå särskilda medel och ta dem i anspråk så fort som möjligt. De administrativa förfarandena bör anpassas i enlighet med detta och begränsas till det som är absolut nödvändigt. Europaparlamentet, rådet och kommissionen ingick därför det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (5). |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen bör snabbt kunna besluta om att anslå särskilda medel och ta dem i anspråk så fort som möjligt. De administrativa förfarandena bör anpassas i enlighet med detta och begränsas till det som är absolut nödvändigt. Europaparlamentet, rådet och kommissionen ingick därför det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (5).

| (5) | Terminologin och förfarandena i förordning (EG) nr 2012/2002 bör anpassas till bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6). |
| --- | --- |

(5)

Terminologin och förfarandena i förordning (EG) nr 2012/2002 bör anpassas till bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6).

| (6) | Definitionen av naturkatastrof, som avgör tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 2012/2002, bör vara otvetydig. |
| --- | --- |

(6)

Definitionen av naturkatastrof, som avgör tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 2012/2002, bör vara otvetydig.

| (7) | Skador orsakade av andra typer av katastrofer som genom en kedjereaktion är en direkt följd av en naturkatastrof bör vid tillämpningen av förordning (EG) nr 2012/2002 anses ingå i de direkta skador som orsakats av den naturkatastrofen. |
| --- | --- |

(7)

Skador orsakade av andra typer av katastrofer som genom en kedjereaktion är en direkt följd av en naturkatastrof bör vid tillämpningen av förordning (EG) nr 2012/2002 anses ingå i de direkta skador som orsakats av den naturkatastrofen.

| (8) | I syfte att kodifiera etablerad praxis och säkerställa likabehandling av ansökningarna bör finansiella bidrag från fonden endast beviljas för direkta skador. |
| --- | --- |

(8)

I syfte att kodifiera etablerad praxis och säkerställa likabehandling av ansökningarna bör finansiella bidrag från fonden endast beviljas för direkta skador.

| (9) | En större naturkatastrof i den mening som avses i förordning (EG) nr 2012/2002 bör ytterligare definieras som en katastrof som har orsakat direkt skada över ett tröskelvärde uttryckt i finansiella termer. Sådan skada bör uttryckas i priser under ett referensår, eller som andel av bruttonationalinkomsten (BNI) i den berörda staten. |
| --- | --- |

(9)

En större naturkatastrof i den mening som avses i förordning (EG) nr 2012/2002 bör ytterligare definieras som en katastrof som har orsakat direkt skada över ett tröskelvärde uttryckt i finansiella termer. Sådan skada bör uttryckas i priser under ett referensår, eller som andel av bruttonationalinkomsten (BNI) i den berörda staten.

| (10) | För att bättre kunna ta hänsyn till den särskilda karaktären hos naturkatastrofer, som trots att de får allvarliga återverkningar på den ekonomiska och sociala utvecklingen i de berörda regionerna inte når upp till den miniminivå som krävs för att beviljas ett finansiellt bidrag från fonden, bör kriterierna för regionala naturkatastrofer fastställas på grundval av den beräkningsbara skadan i förhållande till den regionala bruttonationalprodukten (BNP), varvid den specifika strukturella sociala och ekonomiska situationen tillsammans med särdragen för Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna som yttersta randområden i den mening som avses i artikel 349 i EUF-fördraget, motiverar att en särskild tröskel på 1 % av BNP som undantag inrättas för dem. Dessa kriterier bör fastställas på ett klart och tydligt sätt för att minska sannolikheten för att ansökningar som inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 2012/2002 lämnas in. |
| --- | --- |

(10)

För att bättre kunna ta hänsyn till den särskilda karaktären hos naturkatastrofer, som trots att de får allvarliga återverkningar på den ekonomiska och sociala utvecklingen i de berörda regionerna inte når upp till den miniminivå som krävs för att beviljas ett finansiellt bidrag från fonden, bör kriterierna för regionala naturkatastrofer fastställas på grundval av den beräkningsbara skadan i förhållande till den regionala bruttonationalprodukten (BNP), varvid den specifika strukturella sociala och ekonomiska situationen tillsammans med särdragen för Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna som yttersta randområden i den mening som avses i artikel 349 i EUF-fördraget, motiverar att en särskild tröskel på 1 % av BNP som undantag inrättas för dem. Dessa kriterier bör fastställas på ett klart och tydligt sätt för att minska sannolikheten för att ansökningar som inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 2012/2002 lämnas in.

| (11) | Vid fastställandet av den direkta skadan bör harmoniserade uppgifter från Eurostat användas för att säkerställa en rättvis behandling av ansökningarna. |
| --- | --- |

(11)

Vid fastställandet av den direkta skadan bör harmoniserade uppgifter från Eurostat användas för att säkerställa en rättvis behandling av ansökningarna.

| (12) | Fonden bör bidra till återställande av infrastruktur till fungerande skick, till röjningsarbete i katastrofdrabbade områden samt till kostnaderna för räddningstjänst och tillfälliga bostäder för den berörda befolkningen under hela genomförandeperioden. Det bör definieras vad som kan betraktas som återställande av infrastruktur till fungeradande skick och det bör klargöras i vilken utsträckning fonden kommer att kunna bidra till de motsvarande kostnaderna. Det bör också fastställas hur länge inkvarteringen av människor som blivit bostadslösa på grund av naturkatastrofen kan anses vara tillfällig. |
| --- | --- |

(12)

Fonden bör bidra till återställande av infrastruktur till fungerande skick, till röjningsarbete i katastrofdrabbade områden samt till kostnaderna för räddningstjänst och tillfälliga bostäder för den berörda befolkningen under hela genomförandeperioden. Det bör definieras vad som kan betraktas som återställande av infrastruktur till fungeradande skick och det bör klargöras i vilken utsträckning fonden kommer att kunna bidra till de motsvarande kostnaderna. Det bör också fastställas hur länge inkvarteringen av människor som blivit bostadslösa på grund av naturkatastrofen kan anses vara tillfällig.

| (13) | Bestämmelserna i förordning (EG) nr 2012/2002 bör anpassas till unionens allmänna finansieringspolitik i fråga om mervärdesskatt. |
| --- | --- |

(13)

Bestämmelserna i förordning (EG) nr 2012/2002 bör anpassas till unionens allmänna finansieringspolitik i fråga om mervärdesskatt.

| (14) | Det bör också anges i vilken utsträckning bidragsberättigande insatser ska kunna omfatta utgifter för tekniskt stöd. |
| --- | --- |

(14)

Det bör också anges i vilken utsträckning bidragsberättigande insatser ska kunna omfatta utgifter för tekniskt stöd.

| (15) | För att undvika att mottagarstaterna gör en nettovinst på fondens insatser, bör det fastställas under vilka omständigheter insatser som finansieras genom fonden ska kunna generera intäkter. |
| --- | --- |

(15)

För att undvika att mottagarstaterna gör en nettovinst på fondens insatser, bör det fastställas under vilka omständigheter insatser som finansieras genom fonden ska kunna generera intäkter.

| (16) | Vissa typer av naturkatastrofer, t.ex. torka, utvecklas under en längre tid innan deras effekter blir kännbara. Det bör föreskrivas regler så att solidaritetsfonden ska kunna användas även i sådana fall. |
| --- | --- |

(16)

Vissa typer av naturkatastrofer, t.ex. torka, utvecklas under en längre tid innan deras effekter blir kännbara. Det bör föreskrivas regler så att solidaritetsfonden ska kunna användas även i sådana fall.

| (17) | Det är viktigt att se till att bidragsberättigade stater gör de ansträngningar som krävs för att undvika att naturkatastrofer uppstår och mildra följderna, inklusive genom att fullt ut genomföra relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer och använda tillgängliga unionsmedel för relevanta investeringar. Det bör därför fastställas att en medlemsstats underlåtenhet, fastställd genom en slutlig dom av Europeiska unionens domstol, att följa relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer efter att ha fått ett finansiellt bidrag ur fonden för en tidigare naturkatastrof, kan leda till att en ytterligare ansökan som gäller samma typ av naturkatastrof avslås eller till att det finansiella bidragsbeloppet minskas. |
| --- | --- |

(17)

Det är viktigt att se till att bidragsberättigade stater gör de ansträngningar som krävs för att undvika att naturkatastrofer uppstår och mildra följderna, inklusive genom att fullt ut genomföra relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer och använda tillgängliga unionsmedel för relevanta investeringar. Det bör därför fastställas att en medlemsstats underlåtenhet, fastställd genom en slutlig dom av Europeiska unionens domstol, att följa relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer efter att ha fått ett finansiellt bidrag ur fonden för en tidigare naturkatastrof, kan leda till att en ytterligare ansökan som gäller samma typ av naturkatastrof avslås eller till att det finansiella bidragsbeloppet minskas.

| (18) | Medlemsstaterna kan behöva ekonomiskt stöd vid en naturkatastrof snabbare än vad som är möjligt genom det vanliga förfarandet. Det bör därför föreskrivas en möjlighet att göra en förskottsutbetalning på begäran av den berörda medlemsstaten en kort tid efter det att ansökan om finansiellt bidrag från fonden har lämnats in till kommissionen. Förskottet bör inte överstiga ett visst belopp och bör beaktas vid utbetalningen av det slutliga finansiella bidragsbeloppet. Felaktigt utbetalade förskott bör återbetalas av medlemsstaten inom en fastställd kort tidsperiod. Utbetalningen av förskottsbelopp bör inte påverka det slutliga beslutet om utnyttjande av fonden. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna kan behöva ekonomiskt stöd vid en naturkatastrof snabbare än vad som är möjligt genom det vanliga förfarandet. Det bör därför föreskrivas en möjlighet att göra en förskottsutbetalning på begäran av den berörda medlemsstaten en kort tid efter det att ansökan om finansiellt bidrag från fonden har lämnats in till kommissionen. Förskottet bör inte överstiga ett visst belopp och bör beaktas vid utbetalningen av det slutliga finansiella bidragsbeloppet. Felaktigt utbetalade förskott bör återbetalas av medlemsstaten inom en fastställd kort tidsperiod. Utbetalningen av förskottsbelopp bör inte påverka det slutliga beslutet om utnyttjande av fonden.

| (19) | De administrativa förfarandena för utbetalning av finansiellt bidrag bör vara så enkla och tidseffektiva som möjligt. I genomförandeakterna om beviljande av finansiellt bidrag bör det därför ingå närmare bestämmelser om hur medlemsstaterna ska genomföra bidraget från fonden. Av rättsliga skäl bör dock separata genomförandeavtal behållas för mottagarstater som ännu inte är medlemmar i unionen. |
| --- | --- |

(19)

De administrativa förfarandena för utbetalning av finansiellt bidrag bör vara så enkla och tidseffektiva som möjligt. I genomförandeakterna om beviljande av finansiellt bidrag bör det därför ingå närmare bestämmelser om hur medlemsstaterna ska genomföra bidraget från fonden. Av rättsliga skäl bör dock separata genomförandeavtal behållas för mottagarstater som ännu inte är medlemmar i unionen.

| (20) | Kommissionen bör utfärda riktlinjer för att bistå medlemsstaterna med hur de effektivt kan få tillgång till och använda fonden och hur de på enklaste sätt kan ansöka om bistånd från fonden. |
| --- | --- |

(20)

Kommissionen bör utfärda riktlinjer för att bistå medlemsstaterna med hur de effektivt kan få tillgång till och använda fonden och hur de på enklaste sätt kan ansöka om bistånd från fonden.

| (21) | Genom förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 infördes förändringar när det gäller delad och indirekt förvaltning, inklusive särskilda rapporteringskrav som bör beaktas. Rapporteringskraven bör återspegla den korta genomförandeperioden för fondens insatser. Förfarandena för att utse förvaltnings- och kontrollorgan för unionsmedlen bör återspegla instrumentets art och inte leda till att utbetalningen av finansiella bidrag fördröjs. Det är därför nödvändigt att göra undantag från förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. |
| --- | --- |

(21)

Genom förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 infördes förändringar när det gäller delad och indirekt förvaltning, inklusive särskilda rapporteringskrav som bör beaktas. Rapporteringskraven bör återspegla den korta genomförandeperioden för fondens insatser. Förfarandena för att utse förvaltnings- och kontrollorgan för unionsmedlen bör återspegla instrumentets art och inte leda till att utbetalningen av finansiella bidrag fördröjs. Det är därför nödvändigt att göra undantag från förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.

| (22) | Det bör föreskrivas bestämmelser för att undvika att insatser som finansieras genom fonden också finansieras genom andra av unionens finansieringsinstrument eller genom internationella rättsliga instrument för ersättning av specifika skador. |
| --- | --- |

(22)

Det bör föreskrivas bestämmelser för att undvika att insatser som finansieras genom fonden också finansieras genom andra av unionens finansieringsinstrument eller genom internationella rättsliga instrument för ersättning av specifika skador.

| (23) | Det bör vara så enkelt som möjligt att redovisa de utgifter som länderna har haft från ett finansiellt bidrag från fonden. En enda växelkurs bör därför användas under hela genomförandet av det finansiella bidraget för länder som inte tillhör euroområdet. |
| --- | --- |

(23)

Det bör vara så enkelt som möjligt att redovisa de utgifter som länderna har haft från ett finansiellt bidrag från fonden. En enda växelkurs bör därför användas under hela genomförandet av det finansiella bidraget för länder som inte tillhör euroområdet.

| (24) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 2012/2002 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter avseende beslut om konkreta finansiella bidrag eller förskottsutbetalningar från fonden till bidragsberättigade stater. |
| --- | --- |

(24)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 2012/2002 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter avseende beslut om konkreta finansiella bidrag eller förskottsutbetalningar från fonden till bidragsberättigade stater.

| (25) | Bestämmelserna i förordning (EG) nr 2012/2002 om skydd av unionens ekonomiska intressen bör göras mer detaljerade så att det tydligt fastställs åtgärder för att förebygga, upptäcka och utreda oriktigheter och för att återkräva medel som gått förlorade, utbetalats felaktigt eller använts felaktigt. |
| --- | --- |

(25)

Bestämmelserna i förordning (EG) nr 2012/2002 om skydd av unionens ekonomiska intressen bör göras mer detaljerade så att det tydligt fastställs åtgärder för att förebygga, upptäcka och utreda oriktigheter och för att återkräva medel som gått förlorade, utbetalats felaktigt eller använts felaktigt.

| (26) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa unionsomfattande solidaritetsinsatser för att stödja stater som drabbats av naturkatastrofer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna med tillfälliga lösningar, utan snarare, genom att man på ett systematiskt, regelbundet och rättvist sätt beviljar ekonomiskt stöd, där alla medlemsstater bidrar efter förmåga, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(26)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa unionsomfattande solidaritetsinsatser för att stödja stater som drabbats av naturkatastrofer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna med tillfälliga lösningar, utan snarare, genom att man på ett systematiskt, regelbundet och rättvist sätt beviljar ekonomiskt stöd, där alla medlemsstater bidrar efter förmåga, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (27) | Förordning (EG) nr 2012/2002 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(27)

Förordning (EG) nr 2012/2002 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar

Förordning (EG) nr 2012/2002 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 2 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 2
  1.   Efter ansökan av en medlemsstat eller ett land med vilket det pågår förhandlingar om anslutning till unionen, nedan kallad bidragsberättigad stat, kan bistånd från fonden frigöras, när allvarliga återverkningar på levnadsvillkoren, miljön eller ekonomin inträffar i en eller flera regioner i den bidragsberättigade staten till följd av en större eller regional naturkatastrof på denna bidragsberättigade stats territorium eller i en angränsande bidragsberättigad stat. Direkta skador som en direkt följd av en naturkatastrof ska betraktas som en del av den skada som orsakats genom denna naturkatastrof.
  2.   I denna förordning avses med större naturkatastrof en naturkatastrof som i en bidragsberättigad stat leder till direkta skador som uppskattas överstiga 3 000 000 000 EUR i 2011 års priser eller utgöra mer än 0,6 % av dess BNI.
  3.   I denna förordning avses med regional naturkatastrof en naturkatastrof som i en region på Nuts 2-nivå i en bidragsberättigad stat leder till direkta skador som överstiger 1,5 % av den regionens bruttonationalprodukt (BNP).
  Med avvikelse från första stycket, om den berörda regionen där en naturkatastrof har inträffat är ett yttersta randområde i den mening som avses i artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska med regional naturkatastrof avses varje naturkatastrof som leder till direkta skador som överstiger 1 % av det områdets BNP.
  Om naturkatastrofen berör flera regioner på Nuts 2-nivå ska tröskelvärdet tillämpas på dessa regioners genomsnittliga BNP, viktat efter andelen av den totala skadan i varje region.
  4.   Biståndet från fonden får också tas i anspråk för en naturkatastrof i en bidragsberättigad stat som även utgör en större naturkatastrof i en angränsande bidragsberättigad stat.
  5.   Vid tillämpningen av denna artikel ska harmoniserade statistiska uppgifter från Eurostat användas.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 2 ska ersättas med följande:

”Artikel 2

1.   Efter ansökan av en medlemsstat eller ett land med vilket det pågår förhandlingar om anslutning till unionen, nedan kallad bidragsberättigad stat, kan bistånd från fonden frigöras, när allvarliga återverkningar på levnadsvillkoren, miljön eller ekonomin inträffar i en eller flera regioner i den bidragsberättigade staten till följd av en större eller regional naturkatastrof på denna bidragsberättigade stats territorium eller i en angränsande bidragsberättigad stat. Direkta skador som en direkt följd av en naturkatastrof ska betraktas som en del av den skada som orsakats genom denna naturkatastrof.

2.   I denna förordning avses med större naturkatastrof en naturkatastrof som i en bidragsberättigad stat leder till direkta skador som uppskattas överstiga 3 000 000 000 EUR i 2011 års priser eller utgöra mer än 0,6 % av dess BNI.

3.   I denna förordning avses med regional naturkatastrof en naturkatastrof som i en region på Nuts 2-nivå i en bidragsberättigad stat leder till direkta skador som överstiger 1,5 % av den regionens bruttonationalprodukt (BNP).

Med avvikelse från första stycket, om den berörda regionen där en naturkatastrof har inträffat är ett yttersta randområde i den mening som avses i artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska med regional naturkatastrof avses varje naturkatastrof som leder till direkta skador som överstiger 1 % av det områdets BNP.

Om naturkatastrofen berör flera regioner på Nuts 2-nivå ska tröskelvärdet tillämpas på dessa regioners genomsnittliga BNP, viktat efter andelen av den totala skadan i varje region.

4.   Biståndet från fonden får också tas i anspråk för en naturkatastrof i en bidragsberättigad stat som även utgör en större naturkatastrof i en angränsande bidragsberättigad stat.

5.   Vid tillämpningen av denna artikel ska harmoniserade statistiska uppgifter från Eurostat användas.”

| 2. | Artikel 3 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 1, 2 och 3 ska ersättas med följande:
  ”1.   Biståndet ska ha formen av ett finansiellt bidrag från fonden. För varje naturkatastrof ska ett enda finansiellt bidrag beviljas den bidragsberättigade staten.
  2.   Fonden ska ha som syfte att komplettera de berörda staternas egna insatser och täcka en del av deras offentliga utgifter och därmed hjälpa den bidragsberättigade staten att, beroende på naturkatastrofens art, genomföra följande väsentliga nöd- och återställningsinsatser:






  a) | Återställa infrastruktur och installationer i fungerande skick på områdena energi, vattenförsörjning och avloppsvatten, telekommunikationer, transporter, hälsa och utbildning. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 1, 2 och 3 ska ersättas med följande:

”1.   Biståndet ska ha formen av ett finansiellt bidrag från fonden. För varje naturkatastrof ska ett enda finansiellt bidrag beviljas den bidragsberättigade staten.

2.   Fonden ska ha som syfte att komplettera de berörda staternas egna insatser och täcka en del av deras offentliga utgifter och därmed hjälpa den bidragsberättigade staten att, beroende på naturkatastrofens art, genomföra följande väsentliga nöd- och återställningsinsatser:

a)

Återställa infrastruktur och installationer i fungerande skick på områdena energi, vattenförsörjning och avloppsvatten, telekommunikationer, transporter, hälsa och utbildning.

| b) | Tillhandahålla tillfälliga bostäder och finansiera räddningstjänst för att tillgodose den berörda befolkningens behov. |
| --- | --- |

b)

Tillhandahålla tillfälliga bostäder och finansiera räddningstjänst för att tillgodose den berörda befolkningens behov.

| c) | Säkerställa förebyggande infrastruktur och vidta åtgärder för att skydda kulturarvet. |
| --- | --- |

c)

Säkerställa förebyggande infrastruktur och vidta åtgärder för att skydda kulturarvet.

| d) | Röja katastrofdrabbade områden, inklusive naturområden, om lämpligt i linje med ekosystembaserade metoder, samt omedelbart återställa drabbade naturområden för att undvika omedelbara effekter från jorderosion. |
| --- | --- |

d)

Röja katastrofdrabbade områden, inklusive naturområden, om lämpligt i linje med ekosystembaserade metoder, samt omedelbart återställa drabbade naturområden för att undvika omedelbara effekter från jorderosion.

Vid tillämpningen av led a avses med återställa i fungerande skick att återställa infrastrukturen och installationerna till det skick som de befann sig i före naturkatastrofen. Om det inte är juridiskt möjligt eller ekonomiskt motiverat att återställa det skick som förelåg före naturkatastrofen, eller om mottagarstaten beslutar att omlokalisera eller förbättra den drabbade infrastrukturen eller de drabbade installationerna för att därigenom förbättra förmågan att motstå framtida naturkatastrofer, får fonden endast bidra till kostnaderna upp till de uppskattade kostnaderna för att återställa skicket före katastrofen.

Kostnader som överstiger den nivå av kostnader som avses i andra stycket ska finansieras av mottagarstaten själv eller om möjligt från andra unionsfonder.

Vid tillämpningen av led b avses med tillfälliga bostäder inkvartering tills den berörda befolkningen kan återvända till sina ursprungliga bostäder efter reparation eller ombyggnad.

3.   Utbetalningar från fonden ska vara begränsade till finansiering av åtgärder för att lindra icke försäkringsbara skador och ska återkrävas om kostnaderna för att åtgärda skadan senare täcks av tredje part i enlighet med artikel 8.4.”

| b) | Följande punkter ska läggas till:
  ”4.   Mervärdesskatt (moms) ska inte utgöra en bidragsberättigande utgift för en insats, om den inte är icke-avdragsgill enligt nationell momslagstiftning.
  5.   Tekniskt stöd för förvaltning, övervakning, information och kommunikation, beslut om klagomål samt kontroll och revision ska inte berättiga till ett finansiellt bidrag från fonden.
  Kostnader som härrör från förberedelser och genomförande av insatser som avses i punkt 2, inklusive kostnader för nödvändig teknisk expertis, ska vara bidragsberättigande som en del av projektkostnaderna.
  6.   När intäkter genereras från de insatser som avses i punkt 2 med ett finansiellt bidrag från fonden, ska det totala finansiella bidraget från fonden inte överstiga mottagarstatens sammanlagda nettokostnader för nöd- och återställningsinsatser. Mottagarstaten ska ta med en redovisning av detta i sin rapport om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden i enlighet med artikel 8.3.
  7.   Minst en fjärdedel av fondens årliga medel bör vara tillgänglig den 1 oktober varje år för att täcka behov som uppkommer fram till årets slut.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska läggas till:

”4.   Mervärdesskatt (moms) ska inte utgöra en bidragsberättigande utgift för en insats, om den inte är icke-avdragsgill enligt nationell momslagstiftning.

5.   Tekniskt stöd för förvaltning, övervakning, information och kommunikation, beslut om klagomål samt kontroll och revision ska inte berättiga till ett finansiellt bidrag från fonden.

Kostnader som härrör från förberedelser och genomförande av insatser som avses i punkt 2, inklusive kostnader för nödvändig teknisk expertis, ska vara bidragsberättigande som en del av projektkostnaderna.

6.   När intäkter genereras från de insatser som avses i punkt 2 med ett finansiellt bidrag från fonden, ska det totala finansiella bidraget från fonden inte överstiga mottagarstatens sammanlagda nettokostnader för nöd- och återställningsinsatser. Mottagarstaten ska ta med en redovisning av detta i sin rapport om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden i enlighet med artikel 8.3.

7.   Minst en fjärdedel av fondens årliga medel bör vara tillgänglig den 1 oktober varje år för att täcka behov som uppkommer fram till årets slut.”

| 3. | Artikel 4 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Så snart som möjligt och senast tolv veckor efter den dag då den första skadan till följd av en naturkatastrof uppkom, får de ansvariga nationella myndigheterna i en bidragsberättigad stat lämna in en ansökan om finansiellt bidrag från fonden till kommissionen med alla tillgängliga uppgifter om åtminstone






  a) | den totala direkta skada som har orsakats av naturkatastrofen och dess inverkan på den berörda befolkningen, ekonomin och miljön, |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Artikel 4 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   Så snart som möjligt och senast tolv veckor efter den dag då den första skadan till följd av en naturkatastrof uppkom, får de ansvariga nationella myndigheterna i en bidragsberättigad stat lämna in en ansökan om finansiellt bidrag från fonden till kommissionen med alla tillgängliga uppgifter om åtminstone

a)

den totala direkta skada som har orsakats av naturkatastrofen och dess inverkan på den berörda befolkningen, ekonomin och miljön,

| b) | en uppskattning av kostnaderna för de insatser som avses i artikel 3.2, |
| --- | --- |

b)

en uppskattning av kostnaderna för de insatser som avses i artikel 3.2,

| c) | andra källor för unionsfinansiering, |
| --- | --- |

c)

andra källor för unionsfinansiering,

| d) | andra källor för nationell eller internationell finansiering, inklusive offentligt och privat försäkringsskydd som kan bidra till kostnaderna för att åtgärda skadorna, |
| --- | --- |

d)

andra källor för nationell eller internationell finansiering, inklusive offentligt och privat försäkringsskydd som kan bidra till kostnaderna för att åtgärda skadorna,

| e) | en kort beskrivning av genomförandet av unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer med hänsyn till naturkatastrofens art.” |
| --- | --- |

e)

en kort beskrivning av genomförandet av unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer med hänsyn till naturkatastrofens art.”

| b) | Följande punkter ska införas:
  ”1a.   I motiverade fall får de ansvariga nationella myndigheterna lämna in ytterligare information efter utgången av den tidsfrist som avses i punkt 1 för att komplettera eller uppdatera sin ansökan.
  1b.   Kommissionen ska utarbeta riktlinjer för hur man effektivt får tillgång till och genomför fonden. Riktlinjerna ska vara utarbetade senast den 30 september 2014 och ska innehålla detaljerade uppgifterom förfarandet för utformning av ansökan, inbegripet krav för den information som ska lämnas till kommissionen. Riktlinjerna ska göras allmänt tillgängliga på webbplatserna vid berörda generaldirektorat vid kommissionen och kommissionen ska säkerställa en bredare spridning av dem till bidragsberättigade stater.
  1c.   Vid en successivt tilltagande naturkatastrof ska den tidsfrist som avses i punkt 1 börja löpa från och med den dag då de offentliga myndigheterna i den bidragsberättigade staten vidtar de första officiella åtgärderna mot naturkatastrofens verkningar eller från och med den dag då de utlyser undantagstillstånd.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska införas:

”1a.   I motiverade fall får de ansvariga nationella myndigheterna lämna in ytterligare information efter utgången av den tidsfrist som avses i punkt 1 för att komplettera eller uppdatera sin ansökan.

1b.   Kommissionen ska utarbeta riktlinjer för hur man effektivt får tillgång till och genomför fonden. Riktlinjerna ska vara utarbetade senast den 30 september 2014 och ska innehålla detaljerade uppgifterom förfarandet för utformning av ansökan, inbegripet krav för den information som ska lämnas till kommissionen. Riktlinjerna ska göras allmänt tillgängliga på webbplatserna vid berörda generaldirektorat vid kommissionen och kommissionen ska säkerställa en bredare spridning av dem till bidragsberättigade stater.

1c.   Vid en successivt tilltagande naturkatastrof ska den tidsfrist som avses i punkt 1 börja löpa från och med den dag då de offentliga myndigheterna i den bidragsberättigade staten vidtar de första officiella åtgärderna mot naturkatastrofens verkningar eller från och med den dag då de utlyser undantagstillstånd.”

| c) | Punkterna 2–5 ska ersättas med följande:
  ”2.   På grundval av de uppgifter som avses i punkt 1 och eventuella förtydliganden som ska tillhandahållas av den bidragsberättigade staten, ska kommissionen så snart som möjligt och högst sex veckor efter det att ansökan har mottagits, räknat från den dag då en komplett ansökan mottogs utan att tiden för översättning räknas med, inom ramen för tillgängliga medel bedöma om villkoren för att ta fonden i anspråk är uppfyllda och fastställa storleken på ett eventuellt finansiellt bidrag från fonden.
  Om kommissionen beslutar att bevilja ett finansiellt bidrag från fonden på grundval av en ansökan som mottogs efter den 28 juni 2014 för en naturkatastrof som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, får den avslå en ytterligare ansökan om finansiellt bidrag för en naturkatastrof av samma slag eller minska det belopp som görs tillgängligt, om medlemsstaten är föremål för ett överträdelseförfarande och Europeiska unionens domstol genom en slutlig dom har fastställt att den berörda medlemsstaten har underlåtit att genomföra unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av katastrofrisker med direkt koppling till karaktären hos den naturkatastrof som den har drabbats av.
  Kommissionen ska behandla alla ansökningar om finansiella bidrag från fonden på ett rättvist sätt.
  3.   När kommissionen har funnit att villkoren för att tillhandahålla finansiellt bidrag från fonden är uppfyllda ska kommissionen utan dröjsmål till Europaparlamentet och rådet lämna erforderliga förslag om att ta fonden i anspråk och om att bemyndiga motsvarande anslag. Dessa förslag ska omfatta






  a) | alla tillgängliga uppgifter enligt punkt 1, |
| --- | --- | --- |

c)

Punkterna 2–5 ska ersättas med följande:

”2.   På grundval av de uppgifter som avses i punkt 1 och eventuella förtydliganden som ska tillhandahållas av den bidragsberättigade staten, ska kommissionen så snart som möjligt och högst sex veckor efter det att ansökan har mottagits, räknat från den dag då en komplett ansökan mottogs utan att tiden för översättning räknas med, inom ramen för tillgängliga medel bedöma om villkoren för att ta fonden i anspråk är uppfyllda och fastställa storleken på ett eventuellt finansiellt bidrag från fonden.

Om kommissionen beslutar att bevilja ett finansiellt bidrag från fonden på grundval av en ansökan som mottogs efter den 28 juni 2014 för en naturkatastrof som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, får den avslå en ytterligare ansökan om finansiellt bidrag för en naturkatastrof av samma slag eller minska det belopp som görs tillgängligt, om medlemsstaten är föremål för ett överträdelseförfarande och Europeiska unionens domstol genom en slutlig dom har fastställt att den berörda medlemsstaten har underlåtit att genomföra unionslagstiftningen om förebyggande och hantering av katastrofrisker med direkt koppling till karaktären hos den naturkatastrof som den har drabbats av.

Kommissionen ska behandla alla ansökningar om finansiella bidrag från fonden på ett rättvist sätt.

3.   När kommissionen har funnit att villkoren för att tillhandahålla finansiellt bidrag från fonden är uppfyllda ska kommissionen utan dröjsmål till Europaparlamentet och rådet lämna erforderliga förslag om att ta fonden i anspråk och om att bemyndiga motsvarande anslag. Dessa förslag ska omfatta

a)

alla tillgängliga uppgifter enligt punkt 1,

| b) | alla andra relevanta uppgifter som kommissionen har tillgång till, |
| --- | --- |

b)

alla andra relevanta uppgifter som kommissionen har tillgång till,

| c) | bevis för att villkoren i artikel 2 är uppfyllda, och |
| --- | --- |

c)

bevis för att villkoren i artikel 2 är uppfyllda, och

| d) | en motivering till de belopp som föreslås. |
| --- | --- |

d)

en motivering till de belopp som föreslås.

Beslutet om att ta fonden i anspråk ska fattas gemensamt av Europaparlamentet och rådet snarast möjligt efter det att kommissionen lämnat in sitt förslag.

Såväl kommissionen som Europaparlamentet och rådet ska eftersträva att minimera den tid det tar att ta fonden i anspråk.

4.   När anslagen gjorts tillgängliga av Europaparlamentet och rådet, ska kommissionen anta ett beslut, genom en genomförandeakt för att bevilja det finansiella bidraget från fonden och därefter omedelbart betala ut det finansiella bidraget som ett engångsbelopp till mottagarstaten. Om ett förskott har betalats ut i enlighet med artikel 4a, ska endast saldot betalas ut.

5.   Utgifterna ska vara bidragsberättigande från och med dagen då den första skada som avses i punkt 1 ägde rum. Vid en successivt tilltagande naturkatastrof ska utgifterna vara bidragsberättigande från och med den dag då de behöriga myndigheterna i den bidragsberättigade staten vidtar åtgärder för första gången eller från och med den dag då de utlyser undantagstillstånd, på sätt som avses i punkt 1c.”

| 4. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 4a
  1.   När en medlemsstat lämnar in en ansökan om finansiellt bidrag från fonden till kommissionen får den begära en förskottsutbetalning. Kommissionen ska göra en preliminär bedömning av om ansökan uppfyller villkoren i artikel 4.1 och kontrollera om budgetmedel är tillgängliga. Om dessa villkor är uppfyllda och tillräckliga medel finns tillgängliga får kommissionen anta ett beslut genom en genomförandeakt för att bevilja förskott och utan dröjsmål utbetala förskottet innan det beslut som avses i artikel 4.4 har fattats. Förskottsutbetalningen ska inte påverka det slutliga beslutet om utnyttjande av fonden.
  2.   Förskottet får inte överstiga 10 % av det förväntade finansiella bidraget och får aldrig överstiga 30 000 000 EUR. När det slutliga finansiella bidraget har fastställts ska kommissionen beakta summan av förskottet innan saldot av det finansiella bidraget betalas ut. Kommissionen ska återkräva felaktigt utbetalade förskott.
  3.   Återbetalningar till unionens allmänna budget ska göras före den förfallodag som anges i betalningskravet, som ska vara utformat i enlighet med artikel 78 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (7). Förfallodagen ska vara den sista dagen i den andra månaden efter det att betalningskravet utfärdades.
  4.   När så är nödvändigt för att säkerställa en snabb tillgång till budgetmedel, ska kommissionen då den antar förslaget till unionens allmänna budget för ett visst budgetår föreslå Europaparlamentet och rådet att ta fonden i anspråk för ett belopp om högst 50 000 000 EUR i förskottsutbetalningar och föreslå att motsvarande anslag förs in i unionens allmänna budget.
  Budgetarrangemangen ska överensstämma med de tak som anges i artikel 10.1 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (8).

  (7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1)."


  (8)  Rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 884).”" |
| --- | --- |

4.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 4a

1.   När en medlemsstat lämnar in en ansökan om finansiellt bidrag från fonden till kommissionen får den begära en förskottsutbetalning. Kommissionen ska göra en preliminär bedömning av om ansökan uppfyller villkoren i artikel 4.1 och kontrollera om budgetmedel är tillgängliga. Om dessa villkor är uppfyllda och tillräckliga medel finns tillgängliga får kommissionen anta ett beslut genom en genomförandeakt för att bevilja förskott och utan dröjsmål utbetala förskottet innan det beslut som avses i artikel 4.4 har fattats. Förskottsutbetalningen ska inte påverka det slutliga beslutet om utnyttjande av fonden.

2.   Förskottet får inte överstiga 10 % av det förväntade finansiella bidraget och får aldrig överstiga 30 000 000 EUR. När det slutliga finansiella bidraget har fastställts ska kommissionen beakta summan av förskottet innan saldot av det finansiella bidraget betalas ut. Kommissionen ska återkräva felaktigt utbetalade förskott.

3.   Återbetalningar till unionens allmänna budget ska göras före den förfallodag som anges i betalningskravet, som ska vara utformat i enlighet med artikel 78 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (7). Förfallodagen ska vara den sista dagen i den andra månaden efter det att betalningskravet utfärdades.

4.   När så är nödvändigt för att säkerställa en snabb tillgång till budgetmedel, ska kommissionen då den antar förslaget till unionens allmänna budget för ett visst budgetår föreslå Europaparlamentet och rådet att ta fonden i anspråk för ett belopp om högst 50 000 000 EUR i förskottsutbetalningar och föreslå att motsvarande anslag förs in i unionens allmänna budget.

Budgetarrangemangen ska överensstämma med de tak som anges i artikel 10.1 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (8).

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1)."

(8)  Rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 884).”"

| 5. | Artikel 5 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 5
  1.   Bilagan till en genomförandeakt som antas enligt artikel 4.4 ska innehålla närmare bestämmelser om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden.
  I dessa bestämmelser ska det särskilt beskrivas vilken typ av insatser som ska finansieras av fonden och på vilka platser de ska ske på förslag av mottagarstaten.
  2.   Innan ett finansiellt bidrag betalas ut från fonden till en bidragsberättigad stat som inte är en medlemsstat, ska kommissionen ingå en delegeringsöverenskommelse med denna stat med närmare bestämmelser om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden enligt punkt 1 i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (9) samt med skyldigheterna i samband med förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer.
  3.   Ansvaret för att välja ut enskilda insatser och genomföra det finansiella bidraget från fonden ska åligga mottagarstaten i enlighet med denna förordning, särskilt artikel 3.2 och 3.3, den genomförandeakt som avses i artikel 4.4 och i förekommande fall den delegeringsöverenskommelse som avses i punkt 2 i den här artikeln.
  4.   Det finansiella bidraget från fonden till en medlemsstat ska genomföras genom delad förvaltning i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Det finansiella bidraget från fonden till en bidragsberättigad stat som inte är en medlemsstat ska genomföras genom indirekt förvaltning i enlighet med den förordningen.
  5.   Utan att det påverkar kommissionens ansvar för genomförandet av unionens allmänna budget ska mottagarstaten ansvara för förvaltningen av de insatser som stöds genom fonden och för den finansiella kontrollen av insatserna. De ska bland annat vidta följande åtgärder:






  a) | Kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystem har inrättats och att de tillämpas på ett sådant sätt att det säkerställs att unionens medel används på ett effektivt och korrekt sätt, i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning. |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 5 ska ersättas med följande:

”Artikel 5

1.   Bilagan till en genomförandeakt som antas enligt artikel 4.4 ska innehålla närmare bestämmelser om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden.

I dessa bestämmelser ska det särskilt beskrivas vilken typ av insatser som ska finansieras av fonden och på vilka platser de ska ske på förslag av mottagarstaten.

2.   Innan ett finansiellt bidrag betalas ut från fonden till en bidragsberättigad stat som inte är en medlemsstat, ska kommissionen ingå en delegeringsöverenskommelse med denna stat med närmare bestämmelser om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden enligt punkt 1 i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (9) samt med skyldigheterna i samband med förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer.

3.   Ansvaret för att välja ut enskilda insatser och genomföra det finansiella bidraget från fonden ska åligga mottagarstaten i enlighet med denna förordning, särskilt artikel 3.2 och 3.3, den genomförandeakt som avses i artikel 4.4 och i förekommande fall den delegeringsöverenskommelse som avses i punkt 2 i den här artikeln.

4.   Det finansiella bidraget från fonden till en medlemsstat ska genomföras genom delad förvaltning i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Det finansiella bidraget från fonden till en bidragsberättigad stat som inte är en medlemsstat ska genomföras genom indirekt förvaltning i enlighet med den förordningen.

5.   Utan att det påverkar kommissionens ansvar för genomförandet av unionens allmänna budget ska mottagarstaten ansvara för förvaltningen av de insatser som stöds genom fonden och för den finansiella kontrollen av insatserna. De ska bland annat vidta följande åtgärder:

a)

Kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystem har inrättats och att de tillämpas på ett sådant sätt att det säkerställs att unionens medel används på ett effektivt och korrekt sätt, i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning.

| b) | Kontrollera att de finansierade insatserna har genomförts korrekt. |
| --- | --- |

b)

Kontrollera att de finansierade insatserna har genomförts korrekt.

| c) | Se till att de finansierade utgifterna grundas på kontrollerbara verifikationer och att de är korrekta och följer tillämpliga bestämmelser. |
| --- | --- |

c)

Se till att de finansierade utgifterna grundas på kontrollerbara verifikationer och att de är korrekta och följer tillämpliga bestämmelser.

| d) | Förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter samt återkräva belopp som betalats ut felaktigt tillsammans med ränta på försenade betalningar i förekommande fall. De ska underrätta kommissionen om alla eventuella oriktigheter och hålla kommissionen informerad om hur de administrativa och rättsliga förfarandena fortskrider. |
| --- | --- |

d)

Förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter samt återkräva belopp som betalats ut felaktigt tillsammans med ränta på försenade betalningar i förekommande fall. De ska underrätta kommissionen om alla eventuella oriktigheter och hålla kommissionen informerad om hur de administrativa och rättsliga förfarandena fortskrider.

6.   Mottagarstaterna ska utse organ med ansvar för förvaltning och kontroll av insatser som får stöd genom fonden i enlighet med artiklarna 59 och 60 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. De ska för detta ändamål beakta kriterier som rör interna förhållanden, kontrollverksamhet, information och kommunikation samt övervakning. Medlemsstaterna får utse de organ som redan har utsetts i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (10).

När dessa utsedda organ lämnar in den rapport och redovisning som avses i artikel 8.3 i denna förordning, ska de förse kommissionen med den information som anges i artikel 59.5 eller artikel 60.5 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 för hela genomförandeperioden.

7.   Mottagarstaten ska göra de finansiella korrigeringar som krävs om en oriktighet konstateras. Mottagarstatens korrigering ska bestå i att det finansiella bidraget från fonden helt eller delvis dras in. Mottagarstaten ska återkräva varje belopp som har gått förlorat till följd av en konstaterad oriktighet.

8.   Utan att det påverkar revisionsrättens befogenheter eller mottagarstatens kontroller i enlighet med nationella lagar och andra författningar får kommissionen genomföra kontroller på plats av de insatser som finansieras genom fonden. Kommissionen ska underrätta mottagarstaten för att få all hjälp som behövs. Den berörda medlemsstatens tjänstemän eller övriga anställda i medlemsstaten får delta i dessa kontroller.

9.   Mottagarstaten ska se till att alla handlingar som styrker uppkomna utgifter hålls tillgängliga för kommissionen och revisionsrätten under tre år efter det att biståndet från fonden har avslutats.

(9)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1)."

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).”"

| 6. | Artikel 6 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 6
  1.   Mottagarstaten ska ansvara för samordning mellan fondens finansiella bidrag till de insatser som avses i artikel 3 och bistånd från europeiska struktur- och investeringsfonder, Europeiska investeringsbanken och andra av unionens finansieringsinstrument.
  2.   Mottagarstaten ska se till att de utgifter som ersätts enligt denna förordning inte ersätts genom andra av unionens finansieringsinstrument, särskilt inte instrumenten för sammanhållnings-, jordbruks- och fiskeripolitiken.
  3.   Skador som åtgärdas genom unionsinstrument eller internationella instrument med anknytning till ersättning för specifika skador ska inte vara berättigade till bistånd för samma syfte från fonden.” |
| --- | --- |

6.

Artikel 6 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

1.   Mottagarstaten ska ansvara för samordning mellan fondens finansiella bidrag till de insatser som avses i artikel 3 och bistånd från europeiska struktur- och investeringsfonder, Europeiska investeringsbanken och andra av unionens finansieringsinstrument.

2.   Mottagarstaten ska se till att de utgifter som ersätts enligt denna förordning inte ersätts genom andra av unionens finansieringsinstrument, särskilt inte instrumenten för sammanhållnings-, jordbruks- och fiskeripolitiken.

3.   Skador som åtgärdas genom unionsinstrument eller internationella instrument med anknytning till ersättning för specifika skador ska inte vara berättigade till bistånd för samma syfte från fonden.”

| 7. | Artikel 7 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 7
  Insatser som finansieras genom fonden ska vara förenliga med bestämmelserna i fördraget och de instrument som har antagits enligt detta, med unionens politik och åtgärder, särskilt inom ekonomisk förvaltning, offentlig upphandling, miljöskydd, förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer, anpassning till klimatförändring, om lämpligt inbegripet ekosystembaserade metoder, samt med föranslutningsinstrument. I tillämpliga fall ska insatser som finansieras genom fonden bidra till unionens mål på de områdena.” |
| --- | --- |

7.

Artikel 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 7

Insatser som finansieras genom fonden ska vara förenliga med bestämmelserna i fördraget och de instrument som har antagits enligt detta, med unionens politik och åtgärder, särskilt inom ekonomisk förvaltning, offentlig upphandling, miljöskydd, förebyggande och hantering av risker för naturkatastrofer, anpassning till klimatförändring, om lämpligt inbegripet ekosystembaserade metoder, samt med föranslutningsinstrument. I tillämpliga fall ska insatser som finansieras genom fonden bidra till unionens mål på de områdena.”

| 8. | Artiklarna 8 och 9 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 8
  1.   Det finansiella bidraget från fonden ska användas inom 18 månader från den dag då kommissionen har betalat ut det fullständiga biståndet. Den del av det finansiella bidraget som inte har använts under denna period eller som konstateras ha använts till icke bidragsberättigande insatser ska återkrävas av kommissionen från mottagarstaten.
  2.   Mottagarstaterna ska söka all ersättning som är möjlig från tredje part.
  3.   Senast sex månader efter utgången av den artonmånadersperiod som avses i punkt 1 ska mottagarstaten lämna en rapport om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden, tillsammans med en redovisning som motiverar utgifterna och med uppgifter om alla andra källor till finansiering som har tagits emot för de berörda insatserna, inbegripet ersättning från försäkringar och från tredje part.
  Rapporten om genomförandet ska innehålla uppgifter om






  a) | vilka förebyggande åtgärder som mottagarstaten vidtagit eller föreslagit för att minska de framtida skadornas omfattning och i möjligaste mån undvika att liknande naturkatastrofer upprepas, inklusive genom användning av unionens struktur- och investeringsfonder för detta ändamål, |
| --- | --- | --- |

8.

Artiklarna 8 och 9 ska ersättas med följande:

”Artikel 8

1.   Det finansiella bidraget från fonden ska användas inom 18 månader från den dag då kommissionen har betalat ut det fullständiga biståndet. Den del av det finansiella bidraget som inte har använts under denna period eller som konstateras ha använts till icke bidragsberättigande insatser ska återkrävas av kommissionen från mottagarstaten.

2.   Mottagarstaterna ska söka all ersättning som är möjlig från tredje part.

3.   Senast sex månader efter utgången av den artonmånadersperiod som avses i punkt 1 ska mottagarstaten lämna en rapport om genomförandet av det finansiella bidraget från fonden, tillsammans med en redovisning som motiverar utgifterna och med uppgifter om alla andra källor till finansiering som har tagits emot för de berörda insatserna, inbegripet ersättning från försäkringar och från tredje part.

Rapporten om genomförandet ska innehålla uppgifter om

a)

vilka förebyggande åtgärder som mottagarstaten vidtagit eller föreslagit för att minska de framtida skadornas omfattning och i möjligaste mån undvika att liknande naturkatastrofer upprepas, inklusive genom användning av unionens struktur- och investeringsfonder för detta ändamål,

| b) | hur långt genomförandet av relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av katastrofrisker har kommit, |
| --- | --- |

b)

hur långt genomförandet av relevant unionslagstiftning om förebyggande och hantering av katastrofrisker har kommit,

| c) | erfarenheterna från naturkatastrofen och om de åtgärder som vidtagits eller föreslagits för att säkerställa miljöskydd och motståndskraft när det gäller klimatförändringar och naturkatastrofer och |
| --- | --- |

c)

erfarenheterna från naturkatastrofen och om de åtgärder som vidtagits eller föreslagits för att säkerställa miljöskydd och motståndskraft när det gäller klimatförändringar och naturkatastrofer och

| d) | andra relevanta upplysningar om förebyggande och begränsande åtgärder som vidtagits med hänsyn till naturkatastrofens art. |
| --- | --- |

d)

andra relevanta upplysningar om förebyggande och begränsande åtgärder som vidtagits med hänsyn till naturkatastrofens art.

Rapporten om genomförandet ska åtföljas av ett yttrande från ett oberoende revisionsorgan, upprättat i enlighet med internationellt accepterade revisionsstandarder, som visar att den redovisning som motiverar utgifterna ger en sann och rättvisande bild och att det finansiella bidraget från fonden är lagligt och korrekt, i enlighet med artiklarna 59.5 och 60.5 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.

När det förfarande som avses i det första stycket har avslutats ska kommissionen avsluta biståndet från fonden.

4.   Om kostnaderna för att åtgärda skadorna senare täcks av tredje part ska kommissionen kräva att mottagarstaten återbetalar motsvarande del av det finansiella bidraget från fonden.

Artikel 9

I ansökningar om finansiellt bidrag från fonden och i de genomförandeakter som avses i artikel 4.4 samt i delegeringsöverenskommelsen, rapporter och andra tillhörande dokument ska alla belopp uttryckas i euro.

De utgiftsbelopp som har uppkommit i nationell valuta ska räknas om till euro till den växelkurs som offentliggörs i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning den dag då genomförandeakten i fråga antas av kommissionen. Om ingen växelkurs offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning den dag då genomförandeakten i fråga antas av kommissionen, ska omräkningen göras till den genomsnittliga månatliga bokföringskurs som kommissionen har fastställt för perioden. Denna enhetliga växelkurs ska användas under hela genomförandet av det finansiella bidraget från fonden och som grund för den slutliga rapporten om och redovisningen av genomförandet och de uppgifter som krävs enligt artikel 59.5 eller artikel 60.5 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 för det finansiella bidraget.”

| 9. | I artikel 10 ska punkt 2 ersättas med följande:
  ”2.   Om det framkommer nya fakta som visar att de inträffade skadorna värderas avsevärt lägre, ska mottagarstaten återbetala motsvarande del av det finansiella bidraget från fonden till kommissionen.” |
| --- | --- |

9.

I artikel 10 ska punkt 2 ersättas med följande:

”2.   Om det framkommer nya fakta som visar att de inträffade skadorna värderas avsevärt lägre, ska mottagarstaten återbetala motsvarande del av det finansiella bidraget från fonden till kommissionen.”

| 10. | Artikel 11 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 11
  1.   Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av insatser som finansieras enligt denna förordning, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.
  2.   Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och genom kontroller på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som har beviljats medel från unionen enligt denna förordning.
  3.   Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får göra utredningar, inklusive kontroller på plats och inspektioner, i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (11) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (12) i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett avtal om finansiering från unionen.
  4.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska delegeringsöverenskommelser med tredjeländer samt avtal och beslut om beviljande av ett finansiellt bidrag från fonden till följd av genomförandet av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenhet att utföra sådana revisioner och utredningar i enlighet med sina respektive befogenheter.

  (11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1)."


  (12)  Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).”" |
| --- | --- |

10.

Artikel 11 ska ersättas med följande:

”Artikel 11

1.   Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av insatser som finansieras enligt denna förordning, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.

2.   Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och genom kontroller på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som har beviljats medel från unionen enligt denna förordning.

3.   Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får göra utredningar, inklusive kontroller på plats och inspektioner, i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (11) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (12) i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett avtal om finansiering från unionen.

4.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska delegeringsöverenskommelser med tredjeländer samt avtal och beslut om beviljande av ett finansiellt bidrag från fonden till följd av genomförandet av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenhet att utföra sådana revisioner och utredningar i enlighet med sina respektive befogenheter.

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1)."

(12)  Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).”"

| 11. | Artiklarna 13 och 14 ska utgå. |
| --- | --- |

11.

Artiklarna 13 och 14 ska utgå.

Artikel 2

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 10 december 2013 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Yttrande av den 28 november 2013 (ännu ej offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

3

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond (EGT L 311, 14.11.2002, s. 3).

4

(5)  Interinstitutionellt avtal av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (EUT C 373, 20.12.2013, s. 1).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).

6

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/155 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/155

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 662/2014

av den 15 maj 2014

om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 vad gäller det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Den 8 december 2012, vid sitt åttonde sammanträde, antog partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallad UNFCCC), i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, Dohaändringen där man fastställde en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet, vilken inleddes den 1 januari 2013 och avslutas den 31 december 2020 (nedan kallad Dohaändringen). |
| --- | --- |

(1)

Den 8 december 2012, vid sitt åttonde sammanträde, antog partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallad UNFCCC), i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, Dohaändringen där man fastställde en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet, vilken inleddes den 1 januari 2013 och avslutas den 31 december 2020 (nedan kallad Dohaändringen).

| (2) | I artikel 4 i Kyotoprotokollet fastställs möjligheten för parterna att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet gemensamt. Vid tidpunkten för antagandet av Dohaändringen konstaterade unionen och dess medlemsstater tillsammans med Kroatien och Island att de kvantifierade åtagandena om begränsning och minskning av utsläpp för unionen, dess medlemsstater, Kroatien och Island för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod bygger på förutsättningen att dessa ska fullgöras gemensamt i enlighet med artikel 4 i Kyotoprotokollet. Detta konstaterande återspeglas i konferensrapporten och bekräftades av rådet den 17 december 2012. |
| --- | --- |

(2)

I artikel 4 i Kyotoprotokollet fastställs möjligheten för parterna att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet gemensamt. Vid tidpunkten för antagandet av Dohaändringen konstaterade unionen och dess medlemsstater tillsammans med Kroatien och Island att de kvantifierade åtagandena om begränsning och minskning av utsläpp för unionen, dess medlemsstater, Kroatien och Island för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod bygger på förutsättningen att dessa ska fullgöras gemensamt i enlighet med artikel 4 i Kyotoprotokollet. Detta konstaterande återspeglas i konferensrapporten och bekräftades av rådet den 17 december 2012.

| (3) | Enligt Kyotoprotokollet ska parter som träffat en överenskommelse om att gemensamt fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet i den överenskommelsen ange den utsläppsnivå som tilldelats var och en. Enligt Kyotoprotokollet ska parterna som träffat en överenskommelse om gemensamt fullgörande till sekretariatet för UNFCCC anmäla bestämmelserna i den överenskommelsen den dag som de deponerar sina godtagandeinstrument. |
| --- | --- |

(3)

Enligt Kyotoprotokollet ska parter som träffat en överenskommelse om att gemensamt fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet i den överenskommelsen ange den utsläppsnivå som tilldelats var och en. Enligt Kyotoprotokollet ska parterna som träffat en överenskommelse om gemensamt fullgörande till sekretariatet för UNFCCC anmäla bestämmelserna i den överenskommelsen den dag som de deponerar sina godtagandeinstrument.

| (4) | Ingåendet av Dohaändringen, genomförandet av åtföljande beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte liksom en överenskommelse om gemensamt fullgörande förutsätter att det fastställs regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra att en överenskommelse om gemensamt fullgörande kan genomföras på ett verkningsfullt sätt samt för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem, som inrättats genom Europaparlamentets och rådet direktiv 2003/87/EG (3) och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (4). |
| --- | --- |

(4)

Ingåendet av Dohaändringen, genomförandet av åtföljande beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte liksom en överenskommelse om gemensamt fullgörande förutsätter att det fastställs regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra att en överenskommelse om gemensamt fullgörande kan genomföras på ett verkningsfullt sätt samt för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem, som inrättats genom Europaparlamentets och rådet direktiv 2003/87/EG (3) och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (4).

| (5) | Under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod genomfördes de internationellt överenskomna kraven för redovisning och administration av utsläpp och enheter liksom unionens och dess medlemsstaters gemensamma fullgörande enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG (5), kommissionens förordning (EG) nr 2216/2004 (6) och kommissionens förordning nr (EU) 920/2010 (7). Förordningarna (EG) nr 2216/2004 och (EU) 920/2010 har ersatts av kommissionens förordning (EU) nr 389/2013 (8), som nu innehåller bestämmelser för administration av enheter i samband med genomförandet och driften av EU:s utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG. Europaparlamentets och rådets nyligen antagna förordning (EU) nr 525/2013 (9), som upphävde och ersatte beslut nr 280/2004/EG, innehåller inte den rättsliga grund som krävs för att kommissionen ska kunna anta de nödvändiga tekniska genomförandereglerna för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i överensstämmelse med bestämmelserna i Dohaändringen, beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande. |
| --- | --- |

(5)

Under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod genomfördes de internationellt överenskomna kraven för redovisning och administration av utsläpp och enheter liksom unionens och dess medlemsstaters gemensamma fullgörande enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG (5), kommissionens förordning (EG) nr 2216/2004 (6) och kommissionens förordning nr (EU) 920/2010 (7). Förordningarna (EG) nr 2216/2004 och (EU) 920/2010 har ersatts av kommissionens förordning (EU) nr 389/2013 (8), som nu innehåller bestämmelser för administration av enheter i samband med genomförandet och driften av EU:s utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG. Europaparlamentets och rådets nyligen antagna förordning (EU) nr 525/2013 (9), som upphävde och ersatte beslut nr 280/2004/EG, innehåller inte den rättsliga grund som krävs för att kommissionen ska kunna anta de nödvändiga tekniska genomförandereglerna för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i överensstämmelse med bestämmelserna i Dohaändringen, beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande.

| (6) | Om en medlemsstat missgynnas allvarligt med anledning av en särskild och exceptionell situation, inbegripet inkonsekvenser i redovisningsförfarandet vid anpassningen av genomförandet av unionslagstiftning till Kyotoprotokollets bestämmelser bör kommissionen, utan att det påverkar uppfyllandet av medlemsstaternas skyldigheter enligt beslut nr 406/2009/EG, beroende på tillgången på enheter i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, anta åtgärder för att ta itu med situationen genom att överföra certifierade utsläppsminskningar (CER), utsläppsminskningsenheter (ERU) eller tilldelade utsläppsenheter (AAU) från unionsregistret till den medlemsstatens register. |
| --- | --- |

(6)

Om en medlemsstat missgynnas allvarligt med anledning av en särskild och exceptionell situation, inbegripet inkonsekvenser i redovisningsförfarandet vid anpassningen av genomförandet av unionslagstiftning till Kyotoprotokollets bestämmelser bör kommissionen, utan att det påverkar uppfyllandet av medlemsstaternas skyldigheter enligt beslut nr 406/2009/EG, beroende på tillgången på enheter i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, anta åtgärder för att ta itu med situationen genom att överföra certifierade utsläppsminskningar (CER), utsläppsminskningsenheter (ERU) eller tilldelade utsläppsenheter (AAU) från unionsregistret till den medlemsstatens register.

| (7) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av artikel 10.7 i förordning (EU) nr 525/2013 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10). |
| --- | --- |

(7)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av artikel 10.7 i förordning (EU) nr 525/2013 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10).

| (8) | Genom beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) ändras reglerna för fastställande av rätten att delta i de flexibla mekanismerna under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. I beslutet anges även begränsningar för överföring av enheter från den första till den andra åtagandeperioden samt ett krav på att varje part ska upprätta ett konto för reserven av föregående periods överskott. Dessutom fastställs i det beslutet att en avgift på 2 % ska tas ut för de första internationella överföringarna av AAU och för utfärdandet av ERU för projekt som bygger på gemensamt genomförande, omedelbart efter det att AAU eller sänkkrediter (RMU) som tidigare innehades av parterna har omvandlats till ERU. Ytterligare regler för genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod håller för närvarande på att förhandlas fram. |
| --- | --- |

(8)

Genom beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) ändras reglerna för fastställande av rätten att delta i de flexibla mekanismerna under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. I beslutet anges även begränsningar för överföring av enheter från den första till den andra åtagandeperioden samt ett krav på att varje part ska upprätta ett konto för reserven av föregående periods överskott. Dessutom fastställs i det beslutet att en avgift på 2 % ska tas ut för de första internationella överföringarna av AAU och för utfärdandet av ERU för projekt som bygger på gemensamt genomförande, omedelbart efter det att AAU eller sänkkrediter (RMU) som tidigare innehades av parterna har omvandlats till ERU. Ytterligare regler för genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod håller för närvarande på att förhandlas fram.

| (9) | I de delegerade akter som ska antas i enlighet med denna förordning bör kommissionen föreskriva ett clearingförfarande i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, varigenom eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar i enlighet med beslut 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i EU:s system för handel med utsläppsrätter och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande med unionen och dess medlemsstater, följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU. |
| --- | --- |

(9)

I de delegerade akter som ska antas i enlighet med denna förordning bör kommissionen föreskriva ett clearingförfarande i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, varigenom eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar i enlighet med beslut 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i EU:s system för handel med utsläppsrätter och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande med unionen och dess medlemsstater, följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU.

| (10) | De relevanta internationella bestämmelserna för redovisning av utsläpp och framsteg mot uppnåendet av åtagandena förväntas bli antagna vid nästa klimatkonferens som ska hållas i Lima i december 2014. Unionen och dess medlemsstater förväntas samarbeta med tredjeländer för att bidra till detta. |
| --- | --- |

(10)

De relevanta internationella bestämmelserna för redovisning av utsläpp och framsteg mot uppnåendet av åtagandena förväntas bli antagna vid nästa klimatkonferens som ska hållas i Lima i december 2014. Unionen och dess medlemsstater förväntas samarbeta med tredjeländer för att bidra till detta.

| (11) | Enligt beslut 1/CMP.8, som kräver att parterna ser över sina åtaganden för den andra åtagandeperioden senast 2014, kan parterna överväga att annullera ett antal AAU, CER och ERU för att öka ambitionsnivån för sitt åtagande. |
| --- | --- |

(11)

Enligt beslut 1/CMP.8, som kräver att parterna ser över sina åtaganden för den andra åtagandeperioden senast 2014, kan parterna överväga att annullera ett antal AAU, CER och ERU för att öka ambitionsnivån för sitt åtagande.

| (12) | För att fastställa samstämmiga regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra ett effektivt gemensamt fullgörande av unionens, dess medlemsstaters och Islands åtaganden för den andra åtagandeperioden och för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG bör kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt från och med den dag då unionen ingår Dohaändringen till och med utgången av tilläggsperioden för uppfyllande av åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt, och att de är förenliga med internationellt överenskomna redovisningskrav, en överenskommelse om gemensamt fullgörande som träffats mellan unionen, dess medlemsstater och tredjeländer enligt artiklarna 3 och 4 i Kyotoprotokollet samt tillämplig unionslagstiftning. |
| --- | --- |

(12)

För att fastställa samstämmiga regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra ett effektivt gemensamt fullgörande av unionens, dess medlemsstaters och Islands åtaganden för den andra åtagandeperioden och för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG bör kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt från och med den dag då unionen ingår Dohaändringen till och med utgången av tilläggsperioden för uppfyllande av åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt, och att de är förenliga med internationellt överenskomna redovisningskrav, en överenskommelse om gemensamt fullgörande som träffats mellan unionen, dess medlemsstater och tredjeländer enligt artiklarna 3 och 4 i Kyotoprotokollet samt tillämplig unionslagstiftning.

| (13) | I rådets slutsatser av den 9 mars 2012 anges att unionens kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp för den andra åtagandeperioden fastställs på grundval av den totala mängd utsläpp av växthusgaser som tillåts i unionen under perioden 2013–2020 i enlighet med unionens lagstiftningspaket om klimat och energi varigenom de återspeglar unionens ensidiga åtagande om en minskning på 20 % senast 2020, och i detta sammanhang bekräftas att genom detta tillvägagångssätt bör enskilda medlemsstaters skyldigheter att minska utsläppen inte gå utöver deras skyldigheter enligt unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(13)

I rådets slutsatser av den 9 mars 2012 anges att unionens kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp för den andra åtagandeperioden fastställs på grundval av den totala mängd utsläpp av växthusgaser som tillåts i unionen under perioden 2013–2020 i enlighet med unionens lagstiftningspaket om klimat och energi varigenom de återspeglar unionens ensidiga åtagande om en minskning på 20 % senast 2020, och i detta sammanhang bekräftas att genom detta tillvägagångssätt bör enskilda medlemsstaters skyldigheter att minska utsläppen inte gå utöver deras skyldigheter enligt unionslagstiftningen.

| (14) | Efterlevnad av de begränsningar som fastställts genom relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av CER och ERU från den första till den andra åtagandeperioden bör säkerställas. |
| --- | --- |

(14)

Efterlevnad av de begränsningar som fastställts genom relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av CER och ERU från den första till den andra åtagandeperioden bör säkerställas.

| (15) | Förordning (EU) nr 525/2013 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(15)

Förordning (EU) nr 525/2013 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EU) nr 525/2013 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 3 ska följande led läggas till:
  ”13a.   reserv för åtagandeperioden (CPR): den reserv som upprättats enligt bilagan till beslut 11/CMP.1 eller andra relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet,
  13b.   reserv av överskott från föregående period (PPSR): det konto som upprättats enligt beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet,
  13c.   överenskommelse om gemensamt fullgörande: bestämmelser i en överenskommelse enligt artikel 4 i Kyotoprotokollet mellan unionen, dess medlemsstater och ett tredjeland om att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet för den andra åtagandeperioden gemensamt,” |
| --- | --- |

1.

I artikel 3 ska följande led läggas till:

”13a.   reserv för åtagandeperioden (CPR): den reserv som upprättats enligt bilagan till beslut 11/CMP.1 eller andra relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet,

13b.   reserv av överskott från föregående period (PPSR): det konto som upprättats enligt beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet,

13c.   överenskommelse om gemensamt fullgörande: bestämmelser i en överenskommelse enligt artikel 4 i Kyotoprotokollet mellan unionen, dess medlemsstater och ett tredjeland om att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet för den andra åtagandeperioden gemensamt,”

| 2. | Artikel 10 ska ändras på följande sätt:






  a) | I artikel 10.1 ska följande stycken läggas till:
  ”Unionen och medlemsstaterna ska var och en, i sina respektive register upprättade enligt första stycket, redovisa sina respektive tilldelade mängder för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod och utföra de transaktioner som avses i första stycket enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet och enligt en överenskommelse om gemensamt fullgörande. Unionen och varje medlemsstat ska därför i sina respektive register






  — | upprätta och förvalta partsdepåkonton, inbegripet ett depositionskonto, samt utfärda så många AAU som motsvarar deras respektive tilldelade mängd för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod till dessa partsdepåkonton, |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

a)

I artikel 10.1 ska följande stycken läggas till:

”Unionen och medlemsstaterna ska var och en, i sina respektive register upprättade enligt första stycket, redovisa sina respektive tilldelade mängder för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod och utföra de transaktioner som avses i första stycket enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet och enligt en överenskommelse om gemensamt fullgörande. Unionen och varje medlemsstat ska därför i sina respektive register

—

upprätta och förvalta partsdepåkonton, inbegripet ett depositionskonto, samt utfärda så många AAU som motsvarar deras respektive tilldelade mängd för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod till dessa partsdepåkonton,

| — | när så är tillämpligt redovisa utfärdande, innehav, överföring, förvärv, annullering, återlösen och ersättning av, eller ändrat sista giltighetsdatum för, de AAU, RMU, ERU, CER, tCER och ICER som finns i deras respektive register för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, |
| --- | --- |

—

när så är tillämpligt redovisa utfärdande, innehav, överföring, förvärv, annullering, återlösen och ersättning av, eller ändrat sista giltighetsdatum för, de AAU, RMU, ERU, CER, tCER och ICER som finns i deras respektive register för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod,

| — | upprätta och upprätthålla en reserv för åtagandeperioden, |
| --- | --- |

—

upprätta och upprätthålla en reserv för åtagandeperioden,

| — | flytta över AAU, CER och ERU från sina respektive register från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod samt upprätta en reserv av överskott från föregående period och förvalta däri befintliga AAU som finns i den reserven, |
| --- | --- |

—

flytta över AAU, CER och ERU från sina respektive register från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod samt upprätta en reserv av överskott från föregående period och förvalta däri befintliga AAU som finns i den reserven,

| — | redovisa överföringen av AAU eller ERU som en avgift, efter utfärdandet av ERU och vid den första internationella överföringen av AAU.” |
| --- | --- |

—

redovisa överföringen av AAU eller ERU som en avgift, efter utfärdandet av ERU och vid den första internationella överföringen av AAU.”

| b) | I artikel 10 ska följande punkter läggas till:
  ”5.   Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att, genom unionens och medlemsstaternas register, verkställa det nödvändiga tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande i enlighet med punkt 1.
  6.   Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att säkerställa att






  — | eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar enligt beslut nr 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen genom direktiv 2003/87/EG och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU genom ett clearingförfarande vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet, |
| --- | --- | --- |

b)

I artikel 10 ska följande punkter läggas till:

”5.   Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att, genom unionens och medlemsstaternas register, verkställa det nödvändiga tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande i enlighet med punkt 1.

6.   Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att säkerställa att

—

eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar enligt beslut nr 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen genom direktiv 2003/87/EG och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU genom ett clearingförfarande vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet,

| — | sådana transaktioner som är nödvändiga för att tillämpningen av de begränsningar som anges i beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av ERU och CER från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod ska ligga i linje med genomförandet av artikel 11a i direktiv 2003/87/EG genomförs; sådana transaktioner ska inte påverka möjligheten för medlemsstater att föra över ytterligare ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för andra syften, under förutsättning att begränsningarna för överföring av ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet inte överskrids. |
| --- | --- |

—

sådana transaktioner som är nödvändiga för att tillämpningen av de begränsningar som anges i beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av ERU och CER från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod ska ligga i linje med genomförandet av artikel 11a i direktiv 2003/87/EG genomförs; sådana transaktioner ska inte påverka möjligheten för medlemsstater att föra över ytterligare ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för andra syften, under förutsättning att begränsningarna för överföring av ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet inte överskrids.

7.   Om en medlemsstat missgynnas allvarligt med anledning av en särskild och exceptionell situation, inbegripet inkonsekvenser i redovisningsförfarandet vid anpassningen av genomförandet av unionslagstiftning till Kyotoprotokollets bestämmelser får kommissionen beroende på tillgången på enheter vid slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod anta åtgärder för att ta itu med situationen. I detta syfte ska kommissionen ges befogenhet att anta genomförandeakter för att föra över CER, ERU och AAU i unionens register till den medlemsstatens register. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta dessa genomförandeakter från och med det datum då unionen ingår Dohaändringen till Kyotoprotokollet.

8.   När kommissionen antar delegerade akter enligt punkterna 5 och 6 ska den säkerställa överensstämmelse med direktiv 2003/87/EG och beslut nr 406/2009/EG och ett konsekvent genomförande av internationellt överenskomna redovisningskrav, optimera transparensen och säkerställa att unionens och medlemsstaternas redovisning av AAU, RMU, ERU, CER, tCER och ICER är korrekt och samtidigt i möjligaste mån undvika administrativa bördor och kostnader, inbegripet vad avser avgifter, it-utveckling och underhåll. Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin praxis och genomför samråd med experter, inbegripet experter från medlemsstaterna, innan dessa delegerade akter antas.”

| 3. | I artikel 11 ska följande punkt läggas till:
  ”3.   Unionen och dess medlemsstater ska var och en, vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet och i enlighet med beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande, återlösa från sina respektive register AAU, RMU, ERU, CER, tCER eller ICER som motsvarar växthusgasutsläppen från källor och upptag i sänkor som ryms inom deras respektive tilldelade mängder.” |
| --- | --- |

3.

I artikel 11 ska följande punkt läggas till:

”3.   Unionen och dess medlemsstater ska var och en, vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet och i enlighet med beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande, återlösa från sina respektive register AAU, RMU, ERU, CER, tCER eller ICER som motsvarar växthusgasutsläppen från källor och upptag i sänkor som ryms inom deras respektive tilldelade mängder.”

| 4. | Artikel 25 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 2 ska den första meningen ersättas med följande:
  ”Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 6, 7 och 10.4 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 8 juli 2013.” |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 25 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska den första meningen ersättas med följande:

”Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 6, 7 och 10.4 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 8 juli 2013.”

| b) | Följande punkt ska införas:
  ”2a.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10.5 och 10.6 ska ges till kommissionen från och med dagen för unionens ingående av Dohaändringen till Kyotoprotokollet till och med slutet av tilläggsperioden för att uppfylla åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska införas:

”2a.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10.5 och 10.6 ska ges till kommissionen från och med dagen för unionens ingående av Dohaändringen till Kyotoprotokollet till och med slutet av tilläggsperioden för att uppfylla åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.”

| 5. | I artikel 26 ska följande punkt läggas till:
  ”3.   När det gäller artikel 10.7 ska kommissionen, om kommittén inte avger något yttrande, inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 26 ska följande punkt läggas till:

”3.   När det gäller artikel 10.7 ska kommissionen, om kommittén inte avger något yttrande, inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 26 februari 2014 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 maj 2014.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 136).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG av den 11 februari 2004 om en mekanism för övervakning av utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och för genomförande av Kyotoprotokollet (EUT L 49, 19.2.2004, s. 1).

5

(6)  Kommissionens förordning (EG) nr 2216/2004 av den 21 december 2004 om ett standardiserat och skyddat registersystem i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG (EUT L 386, 29.12.2004, s. 1).

6

(7)  Kommissionens förordning (EU) nr 920/2010 av den 7 oktober 2010 om upprättande av ett unionsregister för den handelsperiod i EU:s utsläppshandelssystem som inleds den 1 januari 2013, och följande handelsperioder, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG och om ändring av kommissionens förordningar (EG) nr 2216/2004 och (EU) nr 920/2010

7

(EUT L 270, 14.10.2010, s. 1).

(8)  Kommissionens förordning (EU) nr 389/2013 av den 2 maj 2013 om upprättande av ett unionsregister i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG och nr 406/2009/EG samt om upphävande av kommissionens förordningar (EU) nr 920/2010 och (EU) nr 1193/2011 (EUT L 122, 3.5.2013, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

10

---

DIREKTIV

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/161 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/161

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/64/EU

av den 15 maj 2014

om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG vad gäller databaser som är en del av medlemsstaternas övervakningssystem

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Rådets direktiv 64/432/EEG (3) är tillämplig på handeln med nötkreatur och svin inom unionen. I det föreskrivs att den behöriga myndigheten i en medlemsstat får inrätta ett övervakningssystem. Detta system omfattar en databas som åtminstone ska innehålla ett antal uppgifter som anges i direktiv 64/432/EEG, däribland varje djurs identitetskod. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 64/432/EEG (3) är tillämplig på handeln med nötkreatur och svin inom unionen. I det föreskrivs att den behöriga myndigheten i en medlemsstat får inrätta ett övervakningssystem. Detta system omfattar en databas som åtminstone ska innehålla ett antal uppgifter som anges i direktiv 64/432/EEG, däribland varje djurs identitetskod.

| (2) | Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) upprättas ett system för identifiering och registrering av nötkreatur. Där föreskrivs som allmän regel att de två officiella identifieringsmärken som tilldelats ett djur ska ha samma identitetskod. Under anpassningsfasen, när elektronisk identifiering börjar användas som ett officiellt identifieringsmärke, kan det dock inte uteslutas att uppbyggnaden av ett djurs ursprungliga identitetskod är förenad med tekniska begränsningar som förhindrar att koden överförs till en elektronisk identifierare. Detta kan inträffa om de tecken som bildar djurets nuvarande identitetskod förhindrar att den koden kan överföras till ett elektroniskt format. Därför föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000 särskilda undantag under en övergångsperiod så att elektroniska identifierare kan användas även för dessa djur, förutsatt att det säkerställs att djuren kan spåras fullständigt och att de kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där de föddes. Möjligheten att använda sådana elektroniska identifierare bör komma till uttryck i förteckningen över uppgifter som ska ingå i de databaser som föreskrivs i direktiv 64/432/EEG. |
| --- | --- |

(2)

Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) upprättas ett system för identifiering och registrering av nötkreatur. Där föreskrivs som allmän regel att de två officiella identifieringsmärken som tilldelats ett djur ska ha samma identitetskod. Under anpassningsfasen, när elektronisk identifiering börjar användas som ett officiellt identifieringsmärke, kan det dock inte uteslutas att uppbyggnaden av ett djurs ursprungliga identitetskod är förenad med tekniska begränsningar som förhindrar att koden överförs till en elektronisk identifierare. Detta kan inträffa om de tecken som bildar djurets nuvarande identitetskod förhindrar att den koden kan överföras till ett elektroniskt format. Därför föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000 särskilda undantag under en övergångsperiod så att elektroniska identifierare kan användas även för dessa djur, förutsatt att det säkerställs att djuren kan spåras fullständigt och att de kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där de föddes. Möjligheten att använda sådana elektroniska identifierare bör komma till uttryck i förteckningen över uppgifter som ska ingå i de databaser som föreskrivs i direktiv 64/432/EEG.

| (3) | För att skapa enhetlighet i unionslagstiftningen bör man även lägga till en uppgift om typen av elektronisk identifierare, om en sådan används på djuren, i förteckningen över uppgifter som ska ingå i databaserna enligt direktiv 64/432/EEG. |
| --- | --- |

(3)

För att skapa enhetlighet i unionslagstiftningen bör man även lägga till en uppgift om typen av elektronisk identifierare, om en sådan används på djuren, i förteckningen över uppgifter som ska ingå i databaserna enligt direktiv 64/432/EEG.

| (4) | Direktiv 64/432/EEG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Direktiv 64/432/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I del C i artikel 14.3 i direktiv 64/432/EEG ska punkt 1 ersättas med följande:

| ”1. | För varje djur:






  — | Unik identitetskod eller unika identitetskoder i fråga om de fall som anges i artiklarna 4.1, 4b, 4c.1 och 4d i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (5). |
| --- | --- | --- |

”1.

För varje djur:

—

Unik identitetskod eller unika identitetskoder i fråga om de fall som anges i artiklarna 4.1, 4b, 4c.1 och 4d i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (5).

| — | Födelsedatum. |
| --- | --- |

—

Födelsedatum.

| — | Kön. |
| --- | --- |

—

Kön.

| — | Ras eller färg. |
| --- | --- |

—

Ras eller färg.

| — | Moderns identitetskod eller, i fråga om djur som importerats från tredje land, den unika identitetskod som anges på djurets individuella ID-märkning och som destinationsmedlemsstaten tilldelat djuret i enlighet med förordning (EG) nr 1760/2000. |
| --- | --- |

—

Moderns identitetskod eller, i fråga om djur som importerats från tredje land, den unika identitetskod som anges på djurets individuella ID-märkning och som destinationsmedlemsstaten tilldelat djuret i enlighet med förordning (EG) nr 1760/2000.

| — | Födelseanläggningens identifikationsnummer. |
| --- | --- |

—

Födelseanläggningens identifikationsnummer.

| — | Identifikationsnummer för alla anläggningar där djuret har hållits och datum för varje förflyttning. |
| --- | --- |

—

Identifikationsnummer för alla anläggningar där djuret har hållits och datum för varje förflyttning.

| — | Döds- eller slaktdatum. |
| --- | --- |

—

Döds- eller slaktdatum.

| — | Typ av elektronisk identifieringsmetod, om en sådan används på djuret. |
| --- | --- |

—

Typ av elektronisk identifieringsmetod, om en sådan används på djuret.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska senast den 18 januari 2016 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 18 juli 2019.

När en medlemsstat antar de bestämmelserna, ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 43, 15.2.2012, s. 64.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

2

(3)  Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000, s. 1).

4

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/164 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/164

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/68/EU

av den 15 maj 2014

om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av tryckbärande anordningar

(omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG (3) har ändrats på väsentliga punkter (4). Med anledning av nya ändringar bör det direktivet för att skapa klarhet omarbetas. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG (3) har ändrats på väsentliga punkter (4). Med anledning av nya ändringar bör det direktivet för att skapa klarhet omarbetas.

| (2) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (5) innehåller regler för ackreditering av organ för bedömning av överensstämmelse, ett ramverk för marknadskontroll av produkter och för kontroll av produkter från tredjeländer samt allmänna principer för CE-märkning. |
| --- | --- |

(2)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (5) innehåller regler för ackreditering av organ för bedömning av överensstämmelse, ett ramverk för marknadskontroll av produkter och för kontroll av produkter från tredjeländer samt allmänna principer för CE-märkning.

| (3) | I Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (6) fastställs gemensamma principer och referensbestämmelser avsedda att användas i sektorsspecifik lagstiftning som en enhetlig grund för översyn eller omarbetning av den lagstiftningen. Direktiv 97/23/EG bör därför anpassas till det beslutet. |
| --- | --- |

(3)

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (6) fastställs gemensamma principer och referensbestämmelser avsedda att användas i sektorsspecifik lagstiftning som en enhetlig grund för översyn eller omarbetning av den lagstiftningen. Direktiv 97/23/EG bör därför anpassas till det beslutet.

| (4) | Detta direktiv gäller för tryckbärande anordningar och aggregat som inte redan finns på Europeiska unionens marknad när de släpps ut på marknaden. Det betyder att det är antingen helt nya tryckbärande anordningar eller aggregat som är tillverkade av en tillverkare som är etablerad i unionen eller tryckbärande anordningar eller aggregat som antingen är nya eller begagnade och som importerats från ett tredjeland. |
| --- | --- |

(4)

Detta direktiv gäller för tryckbärande anordningar och aggregat som inte redan finns på Europeiska unionens marknad när de släpps ut på marknaden. Det betyder att det är antingen helt nya tryckbärande anordningar eller aggregat som är tillverkade av en tillverkare som är etablerad i unionen eller tryckbärande anordningar eller aggregat som antingen är nya eller begagnade och som importerats från ett tredjeland.

| (5) | Detta direktiv bör tillämpas på alla former av leveranser, inklusive distansförsäljning. |
| --- | --- |

(5)

Detta direktiv bör tillämpas på alla former av leveranser, inklusive distansförsäljning.

| (6) | Detta direktiv böra endast vara tillämpligt på tryckbärande anordningar som utsätts för ett högsta tillåtet tryck PS överstigande 0,5 bar. Tryckbärande anordningar som utsätts för ett tryck på högst 0,5 bar medför inte någon avgörande risk med hänsyn till trycket. Därför bör deras fria rörlighet inom unionen inte hindras. |
| --- | --- |

(6)

Detta direktiv böra endast vara tillämpligt på tryckbärande anordningar som utsätts för ett högsta tillåtet tryck PS överstigande 0,5 bar. Tryckbärande anordningar som utsätts för ett tryck på högst 0,5 bar medför inte någon avgörande risk med hänsyn till trycket. Därför bör deras fria rörlighet inom unionen inte hindras.

| (7) | Detta direktiv bör också gälla för aggregat som består av flera tryckbärande anordningar som sammanfogats till en integrerad och funktionell helhet. Dessa aggregat kan vara allt från ett enkelt aggregat, som en tryckkokare, till ett komplicerat aggregat, som en vattenrörpanna. Om en tillverkare av ett aggregat ämnar släppa ut det på marknaden för användning som sådant – och inte endast de ingående delarna var för sig – bör aggregatet vara förenligt med detta direktiv. Direktivet bör däremot inte gälla sammanfogning av tryckbärande anordningar som sker på plats hos en brukare som inte är tillverkaren, och under dennes ansvar, exempelvis när det gäller industriella anläggningar. |
| --- | --- |

(7)

Detta direktiv bör också gälla för aggregat som består av flera tryckbärande anordningar som sammanfogats till en integrerad och funktionell helhet. Dessa aggregat kan vara allt från ett enkelt aggregat, som en tryckkokare, till ett komplicerat aggregat, som en vattenrörpanna. Om en tillverkare av ett aggregat ämnar släppa ut det på marknaden för användning som sådant – och inte endast de ingående delarna var för sig – bör aggregatet vara förenligt med detta direktiv. Direktivet bör däremot inte gälla sammanfogning av tryckbärande anordningar som sker på plats hos en brukare som inte är tillverkaren, och under dennes ansvar, exempelvis när det gäller industriella anläggningar.

| (8) | Detta direktiv bör harmonisera de nationella bestämmelserna när det gäller risker som härrör från tryck. Följaktligen omfattas andra risker som en tryckbärande anordning kan medföra av andra direktiv som behandlar sådana risker. |
| --- | --- |

(8)

Detta direktiv bör harmonisera de nationella bestämmelserna när det gäller risker som härrör från tryck. Följaktligen omfattas andra risker som en tryckbärande anordning kan medföra av andra direktiv som behandlar sådana risker.

| (9) | Vissa tryckbärande anordningar omfattas emellertid av andra direktiv som antagits i enlighet med artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). De bestämmelser som angetts i vissa av dessa direktiv behandlar också risker som härrör från tryck. Dessa direktiv anses vara tillräckliga för att ge lämpligt skydd om den risk som härrör från tryck hos sådana anordningar förblir liten. Därför bör sådana anordningar undantas från det här direktivets tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(9)

Vissa tryckbärande anordningar omfattas emellertid av andra direktiv som antagits i enlighet med artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). De bestämmelser som angetts i vissa av dessa direktiv behandlar också risker som härrör från tryck. Dessa direktiv anses vara tillräckliga för att ge lämpligt skydd om den risk som härrör från tryck hos sådana anordningar förblir liten. Därför bör sådana anordningar undantas från det här direktivets tillämpningsområde.

| (10) | För vissa tryckbärande anordningar som behandlas i internationella överenskommelser om internationell transport behandlas faror och risker i samband med transport samt faror och risker beroende på tryck i unionsdirektiv som är grundade på dessa överenskommelser. Enligt dessa direktiv gäller dessa överenskommelser också nationella transporter, så att den fria rörligheten för farligt gods säkerställs samtidigt som säkerheten vid transport förbättras. Anordningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/68/EG (7) och av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/35/EU (8) bör inte omfattas av det här direktivet. |
| --- | --- |

(10)

För vissa tryckbärande anordningar som behandlas i internationella överenskommelser om internationell transport behandlas faror och risker i samband med transport samt faror och risker beroende på tryck i unionsdirektiv som är grundade på dessa överenskommelser. Enligt dessa direktiv gäller dessa överenskommelser också nationella transporter, så att den fria rörligheten för farligt gods säkerställs samtidigt som säkerheten vid transport förbättras. Anordningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/68/EG (7) och av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/35/EU (8) bör inte omfattas av det här direktivet.

| (11) | Vissa typer av tryckbärande anordningar medför, även om de utsätts för ett högsta tillåtet tryck PS som överstiger 0,5 bar, inte några betydande risker som härrör från tryck. Därför bör inga hinder skapas för fri rörlighet inom unionen för sådana anordningar, om de lagligen tillverkats eller släppts ut på marknaden i en medlemsstat. Det är inte nödvändigt att infoga dem i detta direktivs tillämpningsområde för att säkerställa deras fria rörlighet. Följaktligen bör de uttryckligen undantas därifrån. |
| --- | --- |

(11)

Vissa typer av tryckbärande anordningar medför, även om de utsätts för ett högsta tillåtet tryck PS som överstiger 0,5 bar, inte några betydande risker som härrör från tryck. Därför bör inga hinder skapas för fri rörlighet inom unionen för sådana anordningar, om de lagligen tillverkats eller släppts ut på marknaden i en medlemsstat. Det är inte nödvändigt att infoga dem i detta direktivs tillämpningsområde för att säkerställa deras fria rörlighet. Följaktligen bör de uttryckligen undantas därifrån.

| (12) | Andra tryckbärande anordningar som utsätts för ett högsta tillåtet tryck som överstiger 0,5 bar och som medför betydande risker som härrör från tryck, men för vilka fri rörlighet och lämplig säkerhetsnivå är garanterade, bör undantas från detta direktivs tillämpningsområde. Sådana undantag bör emellertid regelbundet ses över för att säkerställa om det är nödvändigt att vidta åtgärder på unionsnivå. |
| --- | --- |

(12)

Andra tryckbärande anordningar som utsätts för ett högsta tillåtet tryck som överstiger 0,5 bar och som medför betydande risker som härrör från tryck, men för vilka fri rörlighet och lämplig säkerhetsnivå är garanterade, bör undantas från detta direktivs tillämpningsområde. Sådana undantag bör emellertid regelbundet ses över för att säkerställa om det är nödvändigt att vidta åtgärder på unionsnivå.

| (13) | Det här direktivets tillämpningsområde bör bygga på en allmän definition av termen tryckbärande anordning för att kunna tillåta teknisk utveckling av produkterna. |
| --- | --- |

(13)

Det här direktivets tillämpningsområde bör bygga på en allmän definition av termen tryckbärande anordning för att kunna tillåta teknisk utveckling av produkterna.

| (14) | Uppfyllande av de väsentliga säkerhetskraven är nödvändigt för att garantera säkerheten hos tryckbärande anordningar. Dessa krav bör delas upp i allmänna och särskilda krav som den tryckbärande anordningen måste uppfylla. I synnerhet de särskilda kraven bör ta hänsyn till speciella typer av tryckbärande anordningar. Vissa typer av tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV bör underkastas en slutkontroll som omfattar slutlig undersökning och tryckkontroll. |
| --- | --- |

(14)

Uppfyllande av de väsentliga säkerhetskraven är nödvändigt för att garantera säkerheten hos tryckbärande anordningar. Dessa krav bör delas upp i allmänna och särskilda krav som den tryckbärande anordningen måste uppfylla. I synnerhet de särskilda kraven bör ta hänsyn till speciella typer av tryckbärande anordningar. Vissa typer av tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV bör underkastas en slutkontroll som omfattar slutlig undersökning och tryckkontroll.

| (15) | Medlemsstaterna bör ha möjlighet att vid mässor tillåta visning av tryckbärande anordningar som ännu inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Vid visningar bör lämpliga säkerhetsåtgärder vidtas i enlighet med den berörda medlemsstatens allmänna säkerhetsföreskrifter för att garantera människors säkerhet. |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaterna bör ha möjlighet att vid mässor tillåta visning av tryckbärande anordningar som ännu inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Vid visningar bör lämpliga säkerhetsåtgärder vidtas i enlighet med den berörda medlemsstatens allmänna säkerhetsföreskrifter för att garantera människors säkerhet.

| (16) | I direktiv 97/23/EG fastställs en klassificering av tryckbärande anordningar i kategorier efter ökande risker. Den innehåller också en klassificering av den fluid som den tryckbärande anordningen innehåller som farlig eller ej, i enlighet med rådets direktiv 67/548/EEG (9). Den 1 juni 2015 kommer direktiv 67/548/EEG att upphöra att gälla och ersättas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (10), genom vilken det globalt harmoniserade systemet för klassificering och märkning av kemikalier (GHS), som har antagits på internationell nivå inom Förenta nationernas struktur, införs i unionen. Genom förordning (EG) nr 1272/2008 införs nya faroklasser och farokategorier som endast delvis motsvarar dem som fastställts genom direktiv 67/548/EEG. Direktiv 97/23/EG bör därför anpassas till förordning (EG) nr 1272/2008, samtidigt som de skyddsnivåer som föreskrivs i direktivet behålls. |
| --- | --- |

(16)

I direktiv 97/23/EG fastställs en klassificering av tryckbärande anordningar i kategorier efter ökande risker. Den innehåller också en klassificering av den fluid som den tryckbärande anordningen innehåller som farlig eller ej, i enlighet med rådets direktiv 67/548/EEG (9). Den 1 juni 2015 kommer direktiv 67/548/EEG att upphöra att gälla och ersättas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (10), genom vilken det globalt harmoniserade systemet för klassificering och märkning av kemikalier (GHS), som har antagits på internationell nivå inom Förenta nationernas struktur, införs i unionen. Genom förordning (EG) nr 1272/2008 införs nya faroklasser och farokategorier som endast delvis motsvarar dem som fastställts genom direktiv 67/548/EEG. Direktiv 97/23/EG bör därför anpassas till förordning (EG) nr 1272/2008, samtidigt som de skyddsnivåer som föreskrivs i direktivet behålls.

| (17) | De ekonomiska aktörerna bör, i förhållande till den roll de har i leveranskedjan, ansvara för att tryckbärande anordningar och aggregat uppfyller kraven i detta direktiv, så att man kan säkerställa en hög nivå i fråga om skydd av allmänna intressen, såsom människors hälsa och säkerhet samt skydd av husdjur och egendom, och garantera säkra och rättvisa konkurrensvillkor på unionsmarknaden. |
| --- | --- |

(17)

De ekonomiska aktörerna bör, i förhållande till den roll de har i leveranskedjan, ansvara för att tryckbärande anordningar och aggregat uppfyller kraven i detta direktiv, så att man kan säkerställa en hög nivå i fråga om skydd av allmänna intressen, såsom människors hälsa och säkerhet samt skydd av husdjur och egendom, och garantera säkra och rättvisa konkurrensvillkor på unionsmarknaden.

| (18) | Alla ekonomiska aktörer som ingår i leverans- och distributionskedjan bör vidta lämpliga åtgärder för att se till att de endast tillhandahåller sådana tryckbärande anordningar och aggregat på marknaden som överensstämmer med detta direktiv. Det måste göras en tydlig och proportionell fördelning av skyldigheterna som motsvarar varje ekonomisk aktörs roll i leverans- och distributionskedjan. |
| --- | --- |

(18)

Alla ekonomiska aktörer som ingår i leverans- och distributionskedjan bör vidta lämpliga åtgärder för att se till att de endast tillhandahåller sådana tryckbärande anordningar och aggregat på marknaden som överensstämmer med detta direktiv. Det måste göras en tydlig och proportionell fördelning av skyldigheterna som motsvarar varje ekonomisk aktörs roll i leverans- och distributionskedjan.

| (19) | Tillverkaren, som besitter detaljkunskap om konstruktions- och tillverkningsprocessen, är den som bäst kan genomföra förfarandet för bedömning av överensstämmelse. Därför bör även i fortsättningen endast tillverkaren vara skyldig att göra en bedömning av överensstämmelse. |
| --- | --- |

(19)

Tillverkaren, som besitter detaljkunskap om konstruktions- och tillverkningsprocessen, är den som bäst kan genomföra förfarandet för bedömning av överensstämmelse. Därför bör även i fortsättningen endast tillverkaren vara skyldig att göra en bedömning av överensstämmelse.

| (20) | För att underlätta kommunikationen mellan ekonomiska aktörer, marknadskontrollmyndigheter och konsumenter bör medlemsstaterna också uppmuntra ekonomiska aktörer att utöver postadressen även ange en internetadress. |
| --- | --- |

(20)

För att underlätta kommunikationen mellan ekonomiska aktörer, marknadskontrollmyndigheter och konsumenter bör medlemsstaterna också uppmuntra ekonomiska aktörer att utöver postadressen även ange en internetadress.

| (21) | Det måste finnas garantier för att tryckbärande anordningar och aggregat från tredjeländer som förs in på unionsmarknaden uppfyller kraven i detta direktiv, och det måste framför allt säkerställas att tillverkarna har underkastat anordningarna eller aggregaten lämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Det bör därför slås fast att importörerna ska se till att de tryckbärande anordningar eller de aggregat som de släpper ut på marknaden uppfyller kraven i detta direktiv och att de inte släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller dessa krav eller som utgör en risk. Det bör också slås fast att importörerna ska se till att förfaranden för bedömning av överensstämmelse har genomförts och att den märkning av de tryckbärande anordningarna eller aggregaten och dokumentation som tagits fram av tillverkarna är tillgänglig för kontroll av de behöriga nationella myndigheterna. |
| --- | --- |

(21)

Det måste finnas garantier för att tryckbärande anordningar och aggregat från tredjeländer som förs in på unionsmarknaden uppfyller kraven i detta direktiv, och det måste framför allt säkerställas att tillverkarna har underkastat anordningarna eller aggregaten lämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Det bör därför slås fast att importörerna ska se till att de tryckbärande anordningar eller de aggregat som de släpper ut på marknaden uppfyller kraven i detta direktiv och att de inte släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller dessa krav eller som utgör en risk. Det bör också slås fast att importörerna ska se till att förfaranden för bedömning av överensstämmelse har genomförts och att den märkning av de tryckbärande anordningarna eller aggregaten och dokumentation som tagits fram av tillverkarna är tillgänglig för kontroll av de behöriga nationella myndigheterna.

| (22) | Vid utsläppandet på marknaden bör varje importör på de tryckbärande anordningarna eller aggregaten ange sitt namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke samt den postadress på vilken han eller hon kan kontaktas. Undantag bör medges i de fall då detta inte är möjligt på grund av den tryckbärande anordningens eller aggregatets storlek eller art. Detta gäller bland annat de fall då importören skulle behöva öppna förpackningen för att anbringa sitt namn och sin adress på den tryckbärande anordningen eller på aggregatet. |
| --- | --- |

(22)

Vid utsläppandet på marknaden bör varje importör på de tryckbärande anordningarna eller aggregaten ange sitt namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke samt den postadress på vilken han eller hon kan kontaktas. Undantag bör medges i de fall då detta inte är möjligt på grund av den tryckbärande anordningens eller aggregatets storlek eller art. Detta gäller bland annat de fall då importören skulle behöva öppna förpackningen för att anbringa sitt namn och sin adress på den tryckbärande anordningen eller på aggregatet.

| (23) | Distributörerna tillhandahåller tryckbärande anordningar eller aggregat på marknaden efter det att de har släppts ut på marknaden av tillverkaren eller importören, och de bör iaktta vederbörlig omsorg för att se till att deras hantering av de tryckbärande anordningarna eller aggregaten inte inverkar negativt på de tryckbärande anordningarnas eller aggregatens överensstämmelse med kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

(23)

Distributörerna tillhandahåller tryckbärande anordningar eller aggregat på marknaden efter det att de har släppts ut på marknaden av tillverkaren eller importören, och de bör iaktta vederbörlig omsorg för att se till att deras hantering av de tryckbärande anordningarna eller aggregaten inte inverkar negativt på de tryckbärande anordningarnas eller aggregatens överensstämmelse med kraven i detta direktiv.

| (24) | Alla ekonomiska aktörer som släpper ut en tryckbärande anordning eller ett aggregat på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller ändrar den tryckbärande anordningen eller aggregatet på ett sådant sätt att det kan påverka överensstämmelsen med kraven i detta direktiv, bör anses vara tillverkare och bör därför överta tillverkarens skyldigheter. |
| --- | --- |

(24)

Alla ekonomiska aktörer som släpper ut en tryckbärande anordning eller ett aggregat på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller ändrar den tryckbärande anordningen eller aggregatet på ett sådant sätt att det kan påverka överensstämmelsen med kraven i detta direktiv, bör anses vara tillverkare och bör därför överta tillverkarens skyldigheter.

| (25) | Distributörer och importörer är nära marknaden och bör därför vara involverade i de behöriga nationella myndigheternas marknadskontroll, och de bör vara beredda på att delta aktivt genom att förse dessa myndigheter med alla nödvändiga uppgifter om den berörda tryckbärande anordningen eller det berörda aggregatet. |
| --- | --- |

(25)

Distributörer och importörer är nära marknaden och bör därför vara involverade i de behöriga nationella myndigheternas marknadskontroll, och de bör vara beredda på att delta aktivt genom att förse dessa myndigheter med alla nödvändiga uppgifter om den berörda tryckbärande anordningen eller det berörda aggregatet.

| (26) | Marknadskontrollen blir enklare och effektivare om man kan säkerställa den tryckbärande anordningens eller aggregatets spårbarhet genom hela leveranskedjan. Med ett effektivt spårbarhetssystem blir det lättare för marknadskontrollmyndigheterna att spåra den ekonomiska aktör som är ansvarig för att på marknaden ha tillhandahållit tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven. |
| --- | --- |

(26)

Marknadskontrollen blir enklare och effektivare om man kan säkerställa den tryckbärande anordningens eller aggregatets spårbarhet genom hela leveranskedjan. Med ett effektivt spårbarhetssystem blir det lättare för marknadskontrollmyndigheterna att spåra den ekonomiska aktör som är ansvarig för att på marknaden ha tillhandahållit tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven.

| (27) | När den information som enligt detta direktiv krävs för identifiering av andra ekonomiska aktörer bevaras, bör ekonomiska aktörer inte vara skyldiga att uppdatera denna information vad gäller andra ekonomiska aktörer som antingen har levererat tryckbärande anordningar eller ett aggregat till dem eller till vilka de har levererat tryckbärande anordningar eller ett aggregat. |
| --- | --- |

(27)

När den information som enligt detta direktiv krävs för identifiering av andra ekonomiska aktörer bevaras, bör ekonomiska aktörer inte vara skyldiga att uppdatera denna information vad gäller andra ekonomiska aktörer som antingen har levererat tryckbärande anordningar eller ett aggregat till dem eller till vilka de har levererat tryckbärande anordningar eller ett aggregat.

| (28) | I detta direktiv bör de väsentliga säkerhetskraven endast anges. För att underlätta bedömningen av överensstämmelse med dessa krav är det nödvändigt att föreskriva om presumtion om överensstämmelse för tryckbärande anordningar och aggregat som överensstämmer med harmoniserade standarder som har antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (11) och som innehåller detaljerade tekniska specifikationer av dessa krav, särskilt när det gäller konstruktion, tillverkning och provning av tryckbärande anordningar och aggregat. |
| --- | --- |

(28)

I detta direktiv bör de väsentliga säkerhetskraven endast anges. För att underlätta bedömningen av överensstämmelse med dessa krav är det nödvändigt att föreskriva om presumtion om överensstämmelse för tryckbärande anordningar och aggregat som överensstämmer med harmoniserade standarder som har antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (11) och som innehåller detaljerade tekniska specifikationer av dessa krav, särskilt när det gäller konstruktion, tillverkning och provning av tryckbärande anordningar och aggregat.

| (29) | I förordning (EU) nr 1025/2012 fastställs ett förfarande för invändningar mot harmoniserade standarder som inte helt uppfyller kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

(29)

I förordning (EU) nr 1025/2012 fastställs ett förfarande för invändningar mot harmoniserade standarder som inte helt uppfyller kraven i detta direktiv.

| (30) | Vid tillverkning av tryckbärande anordningar ska material som är säkra användas. I brist på harmoniserade standarder bör man fastställa egenskaperna hos material som avses för återkommande användning. Dessa egenskaper bör fastställas genom europeiska materialgodkännanden som beviljas av ett av de anmälda organ som speciellt utsetts för detta uppdrag. Material som överensstämmer med sådant godkännande bör presumeras uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

(30)

Vid tillverkning av tryckbärande anordningar ska material som är säkra användas. I brist på harmoniserade standarder bör man fastställa egenskaperna hos material som avses för återkommande användning. Dessa egenskaper bör fastställas genom europeiska materialgodkännanden som beviljas av ett av de anmälda organ som speciellt utsetts för detta uppdrag. Material som överensstämmer med sådant godkännande bör presumeras uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv.

| (31) | Med hänsyn till den typ av risker som är förenade med användning av tryckbärande anordningar och aggregat och för att de ekonomiska aktörerna ska kunna visa och de behöriga myndigheterna kunna säkerställa att de tryckbärande anordningar eller aggregat som har tillhandahållits på marknaden uppfyller de väsentliga säkerhetskraven måste det fastställas förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Dessa förfaranden bör utformas med hänsyn till hur stor fara som den tryckbärande anordningen eller aggregatet innebär. Följaktligen bör det för varje kategori av tryckbärande anordning finnas ett lämpligt förfarande eller göras ett val bland flera förfaranden med motsvarande stränghet. Beslut nr 768/2008/EG innehåller moduler för mer eller mindre strikta förfaranden för bedömning av överensstämmelse, allt efter risknivån och den erforderliga säkerhetsnivån. För att säkerställa enhetlighet mellan sektorer och undvika tillfälliga varianter bör förfarandena för bedömning av överensstämmelse väljas från dessa moduler. Tilläggen till dessa förfaranden motiveras av de speciella krav på verifikation som behövs för tryckbärande anordningar. |
| --- | --- |

(31)

Med hänsyn till den typ av risker som är förenade med användning av tryckbärande anordningar och aggregat och för att de ekonomiska aktörerna ska kunna visa och de behöriga myndigheterna kunna säkerställa att de tryckbärande anordningar eller aggregat som har tillhandahållits på marknaden uppfyller de väsentliga säkerhetskraven måste det fastställas förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Dessa förfaranden bör utformas med hänsyn till hur stor fara som den tryckbärande anordningen eller aggregatet innebär. Följaktligen bör det för varje kategori av tryckbärande anordning finnas ett lämpligt förfarande eller göras ett val bland flera förfaranden med motsvarande stränghet. Beslut nr 768/2008/EG innehåller moduler för mer eller mindre strikta förfaranden för bedömning av överensstämmelse, allt efter risknivån och den erforderliga säkerhetsnivån. För att säkerställa enhetlighet mellan sektorer och undvika tillfälliga varianter bör förfarandena för bedömning av överensstämmelse väljas från dessa moduler. Tilläggen till dessa förfaranden motiveras av de speciella krav på verifikation som behövs för tryckbärande anordningar.

| (32) | Medlemsstaterna bör ha möjlighet att auktorisera brukares kontrollorgan för att utföra vissa uppgifter vid bedömning av överensstämmelse inom ramen för detta direktiv. Därför bör man i direktivet ange kriterier för medlemsstaternas auktorisation av brukares kontrollorgan. |
| --- | --- |

(32)

Medlemsstaterna bör ha möjlighet att auktorisera brukares kontrollorgan för att utföra vissa uppgifter vid bedömning av överensstämmelse inom ramen för detta direktiv. Därför bör man i direktivet ange kriterier för medlemsstaternas auktorisation av brukares kontrollorgan.

| (33) | I enlighet med vissa förfaranden för bedömning av överensstämmelse bör varje enhet kunna undersökas och provas av ett anmält organ eller brukarnas kontrollorgan som en del av slutkontrollen av den tryckbärande anordningen eller aggregatet. I andra fall bör det säkerställas att slutkontrollen kan övervakas av ett anmält organ vid oanmälda besök. |
| --- | --- |

(33)

I enlighet med vissa förfaranden för bedömning av överensstämmelse bör varje enhet kunna undersökas och provas av ett anmält organ eller brukarnas kontrollorgan som en del av slutkontrollen av den tryckbärande anordningen eller aggregatet. I andra fall bör det säkerställas att slutkontrollen kan övervakas av ett anmält organ vid oanmälda besök.

| (34) | Tillverkarna bör upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse som innehåller den information som enligt detta direktiv krävs om den tryckbärande anordningens eller aggregatets överensstämmelse med kraven i detta direktiv och i annan relevant harmoniserad unionslagstiftning. |
| --- | --- |

(34)

Tillverkarna bör upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse som innehåller den information som enligt detta direktiv krävs om den tryckbärande anordningens eller aggregatets överensstämmelse med kraven i detta direktiv och i annan relevant harmoniserad unionslagstiftning.

| (35) | För att säkerställa faktisk tillgång till information för marknadskontrolländamål bör den information som krävs för att identifiera alla tillämpliga unionsakter finnas tillgänglig i en enda EU-försäkran om överensstämmelse i de fall där en tryckbärande anordning eller ett aggregat omfattas av särskilda delar av unionslagstiftningen om harmonisering. För att minska den administrativa bördan för de ekonomiska aktörerna kan denna enda EU-försäkran om överensstämmelse utgöras av dokumentation bestående av de enskilda relevanta förklaringarna om överensstämmelse. |
| --- | --- |

(35)

För att säkerställa faktisk tillgång till information för marknadskontrolländamål bör den information som krävs för att identifiera alla tillämpliga unionsakter finnas tillgänglig i en enda EU-försäkran om överensstämmelse i de fall där en tryckbärande anordning eller ett aggregat omfattas av särskilda delar av unionslagstiftningen om harmonisering. För att minska den administrativa bördan för de ekonomiska aktörerna kan denna enda EU-försäkran om överensstämmelse utgöras av dokumentation bestående av de enskilda relevanta förklaringarna om överensstämmelse.

| (36) | För att säkra ett effektivt skydd för konsumenter, andra brukare och tredje parter måste överensstämmelsen med de väsentliga säkerhetskraven kontrolleras. |
| --- | --- |

(36)

För att säkra ett effektivt skydd för konsumenter, andra brukare och tredje parter måste överensstämmelsen med de väsentliga säkerhetskraven kontrolleras.

| (37) | Tryckbärande anordningar och aggregat bör som huvudregel vara försedda med CE-märkning. CE-märkningen visar att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med kraven och är, i vid bemärkelse, det synliga resultatet av en hel process av bedömning av överensstämmelse. Allmänna principer för CE-märkning och dess förhållande till annan märkning fastställs i förordning (EG) nr 765/2008. Bestämmelser för hur CE-märkningen ska anbringas bör fastställas i detta direktiv. |
| --- | --- |

(37)

Tryckbärande anordningar och aggregat bör som huvudregel vara försedda med CE-märkning. CE-märkningen visar att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med kraven och är, i vid bemärkelse, det synliga resultatet av en hel process av bedömning av överensstämmelse. Allmänna principer för CE-märkning och dess förhållande till annan märkning fastställs i förordning (EG) nr 765/2008. Bestämmelser för hur CE-märkningen ska anbringas bör fastställas i detta direktiv.

| (38) | CE-märkning bör inte anbringas på tryckbärande anordningar som anges i detta direktiv och som endast innebär en mycket liten risk som härrör från tryck, och för vilka certifieringsförfaranden därför inte är motiverade. |
| --- | --- |

(38)

CE-märkning bör inte anbringas på tryckbärande anordningar som anges i detta direktiv och som endast innebär en mycket liten risk som härrör från tryck, och för vilka certifieringsförfaranden därför inte är motiverade.

| (39) | Vissa förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i detta direktiv kräver involvering av organ för bedömning av överensstämmelse, vilka medlemsstaterna har anmält till kommissionen. |
| --- | --- |

(39)

Vissa förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i detta direktiv kräver involvering av organ för bedömning av överensstämmelse, vilka medlemsstaterna har anmält till kommissionen.

| (40) | Erfarenheten har visat att de kriterier i direktiv 97/23/EG som organen för bedömning av överensstämmelse måste uppfylla för att kunna bli anmälda till kommissionen är otillräckliga för att säkerställa en enhetligt hög prestationsnivå hos dessa organ i hela unionen. Det är dock av största vikt att alla organ för bedömning av överensstämmelse utför sina uppgifter på samma nivå och under rättvisa konkurrensvillkor. Det kräver att man fastställer obligatoriska krav för de organ för bedömning av överensstämmelse som vill bli anmälda för att kunna tillhandahålla bedömningar av överensstämmelse. |
| --- | --- |

(40)

Erfarenheten har visat att de kriterier i direktiv 97/23/EG som organen för bedömning av överensstämmelse måste uppfylla för att kunna bli anmälda till kommissionen är otillräckliga för att säkerställa en enhetligt hög prestationsnivå hos dessa organ i hela unionen. Det är dock av största vikt att alla organ för bedömning av överensstämmelse utför sina uppgifter på samma nivå och under rättvisa konkurrensvillkor. Det kräver att man fastställer obligatoriska krav för de organ för bedömning av överensstämmelse som vill bli anmälda för att kunna tillhandahålla bedömningar av överensstämmelse.

| (41) | Om ett organ för bedömning av överensstämmelse visar att kriterierna i de harmoniserade standarderna är uppfyllda bör det anses uppfylla motsvarande krav som fastställs i detta direktiv. |
| --- | --- |

(41)

Om ett organ för bedömning av överensstämmelse visar att kriterierna i de harmoniserade standarderna är uppfyllda bör det anses uppfylla motsvarande krav som fastställs i detta direktiv.

| (42) | För att säkerställa en enhetlig kvalitetsnivå vid bedömning av överensstämmelse måste man också fastställa krav för de anmälande myndigheterna och andra organ som är involverade i bedömningen, anmälan och övervakningen av organ för bedömning av överensstämmelse. |
| --- | --- |

(42)

För att säkerställa en enhetlig kvalitetsnivå vid bedömning av överensstämmelse måste man också fastställa krav för de anmälande myndigheterna och andra organ som är involverade i bedömningen, anmälan och övervakningen av organ för bedömning av överensstämmelse.

| (43) | Det system som fastställs i detta direktiv bör kompletteras av ackrediteringssystemet i förordning (EG) nr 765/2008. Eftersom ackreditering är mycket viktigt för att kontrollera kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse bör det också användas i samband med anmälan. |
| --- | --- |

(43)

Det system som fastställs i detta direktiv bör kompletteras av ackrediteringssystemet i förordning (EG) nr 765/2008. Eftersom ackreditering är mycket viktigt för att kontrollera kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse bör det också användas i samband med anmälan.

| (44) | De nationella offentliga myndigheterna inom unionen bör betrakta öppen ackreditering enligt förordning (EG) nr 765/2008 som det bästa sättet att styrka den tekniska kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse, för att den nivå som krävs när det gäller förtroendet för intyg om överensstämmelse ska tryggas. Nationella myndigheter kan emellertid anse att de har tillräckliga möjligheter att utföra bedömningen på egen hand. I så fall bör de nationella myndigheterna, för att trygga en rimlig trovärdighetsnivå på bedömningar utförda av andra nationella myndigheter, ta fram den dokumentation som krävs för att visa kommissionen och övriga medlemsstater att de utvärderade organen för bedömning av överensstämmelse uppfyller de relevanta kraven. |
| --- | --- |

(44)

De nationella offentliga myndigheterna inom unionen bör betrakta öppen ackreditering enligt förordning (EG) nr 765/2008 som det bästa sättet att styrka den tekniska kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse, för att den nivå som krävs när det gäller förtroendet för intyg om överensstämmelse ska tryggas. Nationella myndigheter kan emellertid anse att de har tillräckliga möjligheter att utföra bedömningen på egen hand. I så fall bör de nationella myndigheterna, för att trygga en rimlig trovärdighetsnivå på bedömningar utförda av andra nationella myndigheter, ta fram den dokumentation som krävs för att visa kommissionen och övriga medlemsstater att de utvärderade organen för bedömning av överensstämmelse uppfyller de relevanta kraven.

| (45) | Organ för bedömning av överensstämmelse lägger ofta ut verksamhet kopplad till bedömningen av överensstämmelse på underentreprenad eller anlitar ett dotterbolag. För att säkerställa den erforderliga skyddsnivån för de tryckbärande anordningar eller aggregat som ska släppas ut på unionsmarknaden är det viktigt vid bedömning av överensstämmelse att de underentreprenörer och dotterbolag som utför bedömningarna uppfyller samma krav som de anmälda organen. Därför är det viktigt att bedömningen av kompetens och förmåga hos de organ som ska anmälas och övervakning över de redan anmälda organen också täcker den verksamhet som bedrivs av underentreprenörer och dotterbolag. |
| --- | --- |

(45)

Organ för bedömning av överensstämmelse lägger ofta ut verksamhet kopplad till bedömningen av överensstämmelse på underentreprenad eller anlitar ett dotterbolag. För att säkerställa den erforderliga skyddsnivån för de tryckbärande anordningar eller aggregat som ska släppas ut på unionsmarknaden är det viktigt vid bedömning av överensstämmelse att de underentreprenörer och dotterbolag som utför bedömningarna uppfyller samma krav som de anmälda organen. Därför är det viktigt att bedömningen av kompetens och förmåga hos de organ som ska anmälas och övervakning över de redan anmälda organen också täcker den verksamhet som bedrivs av underentreprenörer och dotterbolag.

| (46) | Anmälningsförfarandet måste bli effektivare och öppnare, och det måste framför allt anpassas till ny teknik för att möjliggöra elektronisk anmälan. |
| --- | --- |

(46)

Anmälningsförfarandet måste bli effektivare och öppnare, och det måste framför allt anpassas till ny teknik för att möjliggöra elektronisk anmälan.

| (47) | Eftersom organen för bedömning av överensstämmelse får erbjuda sina tjänster i hela unionen bör medlemsstaterna och kommissionen beredas tillfälle att göra invändningar rörande ett anmält organ. Därför är det viktigt att en period fastställs under vilken eventuellt tvivel eller osäkerhet om kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse kan redas ut innan de börjar fungera som anmälda organ. |
| --- | --- |

(47)

Eftersom organen för bedömning av överensstämmelse får erbjuda sina tjänster i hela unionen bör medlemsstaterna och kommissionen beredas tillfälle att göra invändningar rörande ett anmält organ. Därför är det viktigt att en period fastställs under vilken eventuellt tvivel eller osäkerhet om kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse kan redas ut innan de börjar fungera som anmälda organ.

| (48) | Av konkurrensskäl är det av avgörande betydelse att organen för bedömning av överensstämmelse tillämpar förfarandena för bedömning av överensstämmelse utan att belasta de ekonomiska aktörerna i onödan. Av samma skäl och för att säkerställa likabehandling av de ekonomiska aktörerna måste en enhetlig teknisk tillämpning av förfarandena för bedömning av överensstämmelse säkerställas. Detta kan bäst uppnås genom samordning och samarbete mellan de organen för bedömning av överensstämmelse. |
| --- | --- |

(48)

Av konkurrensskäl är det av avgörande betydelse att organen för bedömning av överensstämmelse tillämpar förfarandena för bedömning av överensstämmelse utan att belasta de ekonomiska aktörerna i onödan. Av samma skäl och för att säkerställa likabehandling av de ekonomiska aktörerna måste en enhetlig teknisk tillämpning av förfarandena för bedömning av överensstämmelse säkerställas. Detta kan bäst uppnås genom samordning och samarbete mellan de organen för bedömning av överensstämmelse.

| (49) | Medlemsstaterna bör vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att tryckbärande anordningar och aggregat släpps ut på marknaden endast om de, när de förvaras på rätt sätt och används för sitt avsedda ändamål eller under användningsförhållanden som rimligen kan förutses, inte medför fara för människors hälsa och säkerhet. Tryckbärande anordningar och aggregat bör anses vara oförenliga med de väsentliga säkerhetskrav som fastställs i detta direktiv endast om de används under förhållanden som rimligen kan förutses, det vill säga en sådan användning som skulle kunna vara resultatet av ett lagligt och lätt förutsebart mänskligt beteende. |
| --- | --- |

(49)

Medlemsstaterna bör vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att tryckbärande anordningar och aggregat släpps ut på marknaden endast om de, när de förvaras på rätt sätt och används för sitt avsedda ändamål eller under användningsförhållanden som rimligen kan förutses, inte medför fara för människors hälsa och säkerhet. Tryckbärande anordningar och aggregat bör anses vara oförenliga med de väsentliga säkerhetskrav som fastställs i detta direktiv endast om de används under förhållanden som rimligen kan förutses, det vill säga en sådan användning som skulle kunna vara resultatet av ett lagligt och lätt förutsebart mänskligt beteende.

| (50) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12). |
| --- | --- |

(50)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).

| (51) | Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter för att anmoda den anmälande medlemsstaten att vidta nödvändiga korrigerande åtgärder avseende anmälda organ som inte längre uppfyller kraven för anmälan. |
| --- | --- |

(51)

Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter för att anmoda den anmälande medlemsstaten att vidta nödvändiga korrigerande åtgärder avseende anmälda organ som inte längre uppfyller kraven för anmälan.

| (52) | Granskningsförfarandet bör användas för antagande av genomförandeakter som gäller europeiska materialgodkännanden som är bristfälliga och till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, eftersom ett sådant beslut skulle kunna påverka den presumerade överensstämmelsen med de tillämpliga väsentliga kraven. |
| --- | --- |

(52)

Granskningsförfarandet bör användas för antagande av genomförandeakter som gäller europeiska materialgodkännanden som är bristfälliga och till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, eftersom ett sådant beslut skulle kunna påverka den presumerade överensstämmelsen med de tillämpliga väsentliga kraven.

| (53) | Kommissionen bör anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på tryckbärande anordningar eller aggregat som överensstämmer med kraven men som utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet samt för husdjur och egendom, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet. |
| --- | --- |

(53)

Kommissionen bör anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på tryckbärande anordningar eller aggregat som överensstämmer med kraven men som utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet samt för husdjur och egendom, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.

| (54) | I enlighet med etablerad praxis kan den kommitté som inrättas enligt detta direktiv spela en värdefull roll vid behandling av frågor som rör tillämpningen av detta direktiv som tas upp av antingen kommitténs ordförande eller av en företrädare för en medlemsstat i enlighet med dess arbetsordning. |
| --- | --- |

(54)

I enlighet med etablerad praxis kan den kommitté som inrättas enligt detta direktiv spela en värdefull roll vid behandling av frågor som rör tillämpningen av detta direktiv som tas upp av antingen kommitténs ordförande eller av en företrädare för en medlemsstat i enlighet med dess arbetsordning.

| (55) | Om en expertgrupp i kommissionen behandlar sådana frågor rörande detta direktiv som inte avser direktivets genomförande eller överträdelser, bör Europaparlamentet i överensstämmelse med gängse praxis få full information och dokumentation och vid behov bjudas in att närvara vid expertgruppens relevanta sammanträden. |
| --- | --- |

(55)

Om en expertgrupp i kommissionen behandlar sådana frågor rörande detta direktiv som inte avser direktivets genomförande eller överträdelser, bör Europaparlamentet i överensstämmelse med gängse praxis få full information och dokumentation och vid behov bjudas in att närvara vid expertgruppens relevanta sammanträden.

| (56) | Kommissionen bör genom genomförandeakter och, mot bakgrund av deras särskilda karaktär, utan att tillämpa förordning (EU) nr 182/2011, fastställa huruvida åtgärder som har vidtagits av medlemsstater avseende tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven är berättigade eller ej. |
| --- | --- |

(56)

Kommissionen bör genom genomförandeakter och, mot bakgrund av deras särskilda karaktär, utan att tillämpa förordning (EU) nr 182/2011, fastställa huruvida åtgärder som har vidtagits av medlemsstater avseende tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven är berättigade eller ej.

| (57) | I syfte att kunna beakta mycket allvarliga säkerhetsrisker som uppstår bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionen delegeras till kommissionen med avseende på ändringar i klassificeringen av tryckbärande anordningar eller aggregat. Omklassificeringen bör baseras på lämpliga underlag och motiveringar i varje enskilt fall. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. |
| --- | --- |

(57)

I syfte att kunna beakta mycket allvarliga säkerhetsrisker som uppstår bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionen delegeras till kommissionen med avseende på ändringar i klassificeringen av tryckbärande anordningar eller aggregat. Omklassificeringen bör baseras på lämpliga underlag och motiveringar i varje enskilt fall. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.

| (58) | När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(58)

När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (59) | Direktiv 97/23/EG innehåller övergångsbestämmelser som gör det möjligt att ta i bruk tryckbärande anordningar och aggregat som är förenliga med de nationella regler som gällde vid den tidpunkt då direktiv 97/23/EG trädde i kraft. För att det ska skapas rättslig klarhet måste dessa övergångsbestämmelser också ingå i det här direktivet. |
| --- | --- |

(59)

Direktiv 97/23/EG innehåller övergångsbestämmelser som gör det möjligt att ta i bruk tryckbärande anordningar och aggregat som är förenliga med de nationella regler som gällde vid den tidpunkt då direktiv 97/23/EG trädde i kraft. För att det ska skapas rättslig klarhet måste dessa övergångsbestämmelser också ingå i det här direktivet.

| (60) | Det är nödvändigt att fastställa rimliga övergångsbestämmelser om att tryckbärande anordningar och aggregat som har släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 97/23/EG redan före den dag då de nationella åtgärderna för införlivande av detta direktiv börjar tillämpas ska få tillhandahållas på marknaden och tas i bruk utan att de måste uppfylla ytterligare produktkrav. Distributörer bör därför kunna tillhandahålla tryckbärande anordningar och aggregat som har släppts ut på marknaden, det vill säga varor som redan finns i distributionskedjan före den dag då de nationella åtgärderna för införlivande av detta direktiv börjar tillämpas. |
| --- | --- |

(60)

Det är nödvändigt att fastställa rimliga övergångsbestämmelser om att tryckbärande anordningar och aggregat som har släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 97/23/EG redan före den dag då de nationella åtgärderna för införlivande av detta direktiv börjar tillämpas ska få tillhandahållas på marknaden och tas i bruk utan att de måste uppfylla ytterligare produktkrav. Distributörer bör därför kunna tillhandahålla tryckbärande anordningar och aggregat som har släppts ut på marknaden, det vill säga varor som redan finns i distributionskedjan före den dag då de nationella åtgärderna för införlivande av detta direktiv börjar tillämpas.

| (61) | Medlemsstaterna bör föreskriva sanktioner för överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats enligt detta direktiv och se till att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(61)

Medlemsstaterna bör föreskriva sanktioner för överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats enligt detta direktiv och se till att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (62) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att se till att tryckbärande anordningar och aggregat på marknaden uppfyller krav som tillgodoser en hög skyddsnivå avseende människors hälsa och säkerhet samt skydd av husdjur och egendom samtidigt som man säkerställer att den inre marknaden fungerar, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av sin omfattning och sina verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(62)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att se till att tryckbärande anordningar och aggregat på marknaden uppfyller krav som tillgodoser en hög skyddsnivå avseende människors hälsa och säkerhet samt skydd av husdjur och egendom samtidigt som man säkerställer att den inre marknaden fungerar, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av sin omfattning och sina verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (63) | Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell rätt bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till det tidigare direktivet. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det tidigare direktivet. |
| --- | --- |

(63)

Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell rätt bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till det tidigare direktivet. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det tidigare direktivet.

| (64) | Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell rätt och de datum för tillämpningen av direktivet som anges i del B i bilaga V. |
| --- | --- |

(64)

Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell rätt och de datum för tillämpningen av direktivet som anges i del B i bilaga V.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Detta direktiv gäller för konstruktion, tillverkning och bedömning av överensstämmelse för tryckbärande anordningar och aggregat vars högsta tillåtna tryck PS överstiger 0,5 bar.

2.   Detta direktiv ska inte tillämpas på följande:

| a) | Sådan rörledning som innehåller ett rör eller rörsystem avsett för transport av fluider eller ämnen till eller från en anläggning (till lands eller till havs), från och med den sista avstängningsanordningen belägen inom installationen, inklusive alla anslutna anordningar som är specifikt konstruerade för rörledningen. Detta undantag ska inte omfatta tryckbärande standardanordningar som t.ex. kan finnas i trycksänknings- eller tryckhöjningsstationer. |
| --- | --- |

a)

Sådan rörledning som innehåller ett rör eller rörsystem avsett för transport av fluider eller ämnen till eller från en anläggning (till lands eller till havs), från och med den sista avstängningsanordningen belägen inom installationen, inklusive alla anslutna anordningar som är specifikt konstruerade för rörledningen. Detta undantag ska inte omfatta tryckbärande standardanordningar som t.ex. kan finnas i trycksänknings- eller tryckhöjningsstationer.

| b) | System för tillförsel, fördelning och utsläpp av vatten och tillhörande utrustning samt tilloppskanaler såsom turbinrör, trycktunnlar och tryckschakt i vattenkraftverk och tillhörande utrustningsdelar. |
| --- | --- |

b)

System för tillförsel, fördelning och utsläpp av vatten och tillhörande utrustning samt tilloppskanaler såsom turbinrör, trycktunnlar och tryckschakt i vattenkraftverk och tillhörande utrustningsdelar.

| c) | Enkla tryckkärl som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/29/EU (13). |
| --- | --- |

c)

Enkla tryckkärl som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/29/EU (13).

| d) | Aerosolbehållare som omfattas av rådets direktiv 75/324/EEG (14). |
| --- | --- |

d)

Aerosolbehållare som omfattas av rådets direktiv 75/324/EEG (14).

| e) | Anordningar som är avsedda för fordons funktion och som definieras i följande rättsakter:






  i) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (15). |
| --- | --- | --- |

e)

Anordningar som är avsedda för fordons funktion och som definieras i följande rättsakter:

i)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (15).

| ii) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 (16). |
| --- | --- |

ii)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 (16).

| iii) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 (17). |
| --- | --- |

iii)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 (17).

| f) | Anordningar som klassas i högst kategori I vid tillämpning av artikel 13 i detta direktiv, och som omfattas av något av följande direktiv:






  i) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (18). |
| --- | --- | --- |

f)

Anordningar som klassas i högst kategori I vid tillämpning av artikel 13 i detta direktiv, och som omfattas av något av följande direktiv:

i)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (18).

| ii) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/33/EU (19). |
| --- | --- |

ii)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/33/EU (19).

| iii) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/35/EU (20). |
| --- | --- |

iii)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/35/EU (20).

| iv) | Rådets direktiv 93/42/EEG (21). |
| --- | --- |

iv)

Rådets direktiv 93/42/EEG (21).

| v) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/142/EG (22). |
| --- | --- |

v)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/142/EG (22).

| vi) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/34/EU (23). |
| --- | --- |

vi)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/34/EU (23).

| g) | Anordningar som omfattas av artikel 346.1 b i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

g)

Anordningar som omfattas av artikel 346.1 b i EUF-fördraget.

| h) | Anordningar som är speciellt konstruerade för kärnteknisk användning och där brister kan orsaka radioaktiva utsläpp. |
| --- | --- |

h)

Anordningar som är speciellt konstruerade för kärnteknisk användning och där brister kan orsaka radioaktiva utsläpp.

| i) | Anordningar som används för prospektering och utvinning av olja, gas och jordvärme samt för underjordisk lagring och som är avsedda att innehålla och/eller kontrollera trycket i brunnen. Detta ska omfatta brunnens topp (julgranen) och tillhörande säkerhetsanordningar (blowout preventers, BOP), rörledningar och uppsamlingskärl samt uppströms placerad utrustning. |
| --- | --- |

i)

Anordningar som används för prospektering och utvinning av olja, gas och jordvärme samt för underjordisk lagring och som är avsedda att innehålla och/eller kontrollera trycket i brunnen. Detta ska omfatta brunnens topp (julgranen) och tillhörande säkerhetsanordningar (blowout preventers, BOP), rörledningar och uppsamlingskärl samt uppströms placerad utrustning.

| j) | Anordningar som omfattar höljen eller maskindelar för vilka dimensioneringen, valet av material och konstruktionsreglerna i huvudsak baseras på krav på tillräcklig hållfasthet, styvhet och stabilitet när det gäller statisk och dynamisk påkänning under drift eller med hänsyn till andra egenskaper som påverkar deras funktion och där trycket inte har väsentlig betydelse för konstruktionen. Sådana anordningar kan omfatta följande:






  i) | Motorer, inklusive turbiner och förbränningsmotorer. |
| --- | --- | --- |

j)

Anordningar som omfattar höljen eller maskindelar för vilka dimensioneringen, valet av material och konstruktionsreglerna i huvudsak baseras på krav på tillräcklig hållfasthet, styvhet och stabilitet när det gäller statisk och dynamisk påkänning under drift eller med hänsyn till andra egenskaper som påverkar deras funktion och där trycket inte har väsentlig betydelse för konstruktionen. Sådana anordningar kan omfatta följande:

i)

Motorer, inklusive turbiner och förbränningsmotorer.

| ii) | Ångmaskiner, gas- eller ångturbiner, turbogeneratorer, kompressorer, pumpar och ställdon. |
| --- | --- |

ii)

Ångmaskiner, gas- eller ångturbiner, turbogeneratorer, kompressorer, pumpar och ställdon.

| k) | Masugnar, med tillhörande kylsystem, varmluftrekuperatorer, stoftavskiljare och rökgasrenare till masugnar samt direktreduktionsugnar med tillhörande kylsystem, gaskonvertrar, ugnar och skänkar för smältning, omsmältning, avgasning och gjutning av stål, järn och icke järnmetaller. |
| --- | --- |

k)

Masugnar, med tillhörande kylsystem, varmluftrekuperatorer, stoftavskiljare och rökgasrenare till masugnar samt direktreduktionsugnar med tillhörande kylsystem, gaskonvertrar, ugnar och skänkar för smältning, omsmältning, avgasning och gjutning av stål, järn och icke järnmetaller.

| l) | Höljen för elektriska högspänningsapparater som kopplings- och manöveranordningar, transformatorer och rotorer. |
| --- | --- |

l)

Höljen för elektriska högspänningsapparater som kopplings- och manöveranordningar, transformatorer och rotorer.

| m) | Ledningshöljen under tryck för överföringsnät, t.ex. elektriska kablar och telefonkablar. |
| --- | --- |

m)

Ledningshöljen under tryck för överföringsnät, t.ex. elektriska kablar och telefonkablar.

| n) | Båtar, raketer, luftfartyg eller mobila offshore-enheter, samt utrustning speciellt avsedd för installation ombord på dessa farkoster eller för deras framdrivning. |
| --- | --- |

n)

Båtar, raketer, luftfartyg eller mobila offshore-enheter, samt utrustning speciellt avsedd för installation ombord på dessa farkoster eller för deras framdrivning.

| o) | Tryckbärande anordning bestående av ett mjukt hölje, t.ex. bildäck, luftkuddar, bollar och ballonger för lek och idrott, uppblåsbara båtar och andra liknande anordningar under tryck. |
| --- | --- |

o)

Tryckbärande anordning bestående av ett mjukt hölje, t.ex. bildäck, luftkuddar, bollar och ballonger för lek och idrott, uppblåsbara båtar och andra liknande anordningar under tryck.

| p) | Ljuddämpare för insug och utlopp. |
| --- | --- |

p)

Ljuddämpare för insug och utlopp.

| q) | Flaskor eller burkar för kolsyrade drycker, avsedda för slutkonsumenter. |
| --- | --- |

q)

Flaskor eller burkar för kolsyrade drycker, avsedda för slutkonsumenter.

| r) | Behållare avsedda för transport och distribution av drycker vars PS × V inte överstiger 500 barliter och vars högsta tillåtna tryck inte överstiger 7 bar. |
| --- | --- |

r)

Behållare avsedda för transport och distribution av drycker vars PS × V inte överstiger 500 barliter och vars högsta tillåtna tryck inte överstiger 7 bar.

| s) | Anordningar som omfattas av direktiv 2008/68/EG och direktiv 2010/35/EU och anordningar som faller under Internationella koden för transport av farligt gods till sjöss och konventionen angående internationell civil luftfart. |
| --- | --- |

s)

Anordningar som omfattas av direktiv 2008/68/EG och direktiv 2010/35/EU och anordningar som faller under Internationella koden för transport av farligt gods till sjöss och konventionen angående internationell civil luftfart.

| t) | Radiatorer och rörledningar i varmvattensvärmesystem. |
| --- | --- |

t)

Radiatorer och rörledningar i varmvattensvärmesystem.

| u) | Behållare för vätskor med gastryck ovanför vätskan som inte överstiger 0,5 bar. |
| --- | --- |

u)

Behållare för vätskor med gastryck ovanför vätskan som inte överstiger 0,5 bar.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv ska följande definitioner gälla:

1.   tryckbärande anordning: tryckkärl, rörledning, säkerhetsutrustning och tryckbärande tillbehör, i förekommande fall även sådana element som är sammanfogade med tryckbärande delar, såsom flänsar, stutsar, kopplingar, bärelement och lyftöglor.

2.   tryckkärl: behållare som konstruerats och tillverkats för att innehålla fluider under tryck, inkluderande till behållaren direkt sammanfogade delar fram till anslutningspunkten till annan anordning. Ett tryckkärl kan innehålla ett eller flera rum.

3.   rörledning: ledningsdelar som är avsedda för transport av fluider när de är hopfogade för att integreras i ett tryckbärande system. Rörledningar innehåller särskilt ett rör eller ett system av rör, kopplingar, rörtillbehör, expansionskomponenter, slangar eller i förekommande fall andra tryckbärande delar. Värmeväxlare som består av rör för kylning eller uppvärmning av luft ska betraktas som rörledning.

4.   säkerhetsutrustning: utrustning avsedd att skydda tryckbärande anordningar mot överskridande av tillåtna gränser, omfattande utrustning för direkt begränsning av tryck, såsom säkerhetsventiler, sprängbleck, brytstänger, styrda säkerhetsanordningar (CSPRS) och begränsningsutrustning som antingen aktiverar korrigeringsorgan eller ombesörjer avstängning eller avstängning och spärrning, såsom brytare som styrs av tryck, temperatur eller fluidumnivå samt säkerhetsrelaterade mät-, kontroll- och regleranordningar (SRMCR).

5.   tryckbärande tillbehör: anordningar med driftsfunktion och tryckbärande hölje.

6.   aggregat: flera tryckbärande anordningar som satts samman av en tillverkare för att bilda n integrerad och funktionell enhet.

7.   tryck: tryck jämfört med atmosfärtrycket, dvs. övertryck. Följaktligen uttrycks vakuum med ett negativt värde.

8.   högsta tillåtna tryck PS: det av tillverkaren angivna högsta tryck som den tryckbärande anordningen är konstruerad för och som ska anges på en plats som specificeras av tillverkaren, antingen på den plats där skydds- och/eller begränsningsutrustningen är monterad eller på den tryckbärande anordningens övre del eller, om detta inte är lämpligt, på annan angiven plats.

9.   högsta/lägsta tillåtna temperatur TS: den av tillverkaren angivna högsta/lägsta temperaturen som den tryckbärande anordningen är konstruerad för.

10.   volym V: den inre volymen hos varje rum, inklusive volymen hos stutsar fram till den första anslutningen eller svetsen, men exklusive permanenta inre delars volym.

11.   nominell storlek DN: numerisk benämning på den dimension som är gemensam för alla delar i ett rörsystem, utöver de delar som anges med sin ytterdiameter eller med gängdiametern. Det är ett avrundat tal för referensändamål, vilket inte nödvändigtvis överensstämmer med tillverkningsmåtten. Den nominella storleken anges med DN följt av ett tal.

12.   fluider: gaser, vätskor och ångor i ren fas samt blandningar av dessa. Fluider kan innehålla en suspension av fasta ämnen.

13.   permanenta förband: förband som inte kan tas isär annat än genom användning av förstörande metoder.

14.   europeiskt materialgodkännande: tekniskt dokument som anger egenskaper för material som avses för återkommande användning vid tillverkning av tryckbärande anordningar och som inte omfattas av en harmoniserad standard.

15.   tillhandahållande på marknaden: leverans av tryckbärande anordningar eller aggregat för distribution eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller kostnadsfritt.

16.   utsläppande på marknaden: tillhandahållande för första gången av en tryckbärande anordning eller ett aggregat på unionsmarknaden.

17.   ibruktagande: användning för första gången av tryckbärande anordningar eller ett aggregat av användaren.

18.   tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar eller som låter konstruera eller tillverka tryckbärande anordningar eller ett aggregat och saluför denna tryckbärande anordning eller detta aggregat, i eget namn eller under eget varumärke, eller använder den eller det för egna ändamål.

19.   tillverkarens representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och som enligt skriftlig fullmakt från tillverkaren har rätt att i dennes ställe utföra särskilda uppgifter.

20.   importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat från ett tredjeland på unionsmarknaden.

21.   distributör: fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller tryckbärande anordningar eller aggregat på marknaden.

22.   ekonomisk aktör: tillverkaren, tillverkarens representant, importören och distributören.

23.   teknisk specifikation: dokument där det fastställs vilka tekniska krav som en tryckbärande anordning eller ett aggregat ska uppfylla.

24.   harmoniserad standard: harmoniserad standard enligt definitionen i artikel 2.1 c i förordning (EU) nr 1025/2012.

25.   ackreditering: ackreditering enligt definitionen i artikel 2.10 i förordning (EG) nr 765/2008.

26.   nationellt ackrediteringsorgan: nationellt ackrediteringsorgan enligt definitionen i artikel 2.11 i förordning (EG) nr 765/2008.

27.   bedömning av överensstämmelse: den process där det visas huruvida de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv avseende tryckbärande anordningar eller aggregat har uppfyllts.

28.   organ för bedömning av överensstämmelse: organ som utför bedömning av överensstämmelse, bland annat kalibrering, provning, certifiering och kontroll.

29.   återkallelse: åtgärd för att dra tillbaka en tryckbärande anordning eller ett aggregat som redan tillhandahålls konsumenter eller andra användare.

30.   tillbakadragande: åtgärd för att förhindra att tryckbärande anordningar eller aggregat i leveranskedjan tillhandahålls på marknaden.

31.   CE-märkning: märkning genom vilken tillverkaren visar att de tryckbärande anordningarna eller aggregaten överensstämmer med de tillämpliga kraven i unionslagstiftning om harmonisering som föreskriver CE-märkning.

32.   unionslagstiftning om harmonisering: unionslagstiftning som harmoniserar villkoren för saluföring av produkter.

Artikel 3

Tillhandahållande på marknaden och ibruktagande

1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att tryckbärande anordningar och aggregat tillhandahålls på marknaden och tas i bruk endast om de uppfyller kraven i detta direktiv om de installeras och sköts på rätt sätt och används för avsett ändamål.

2.   Detta direktiv ska inte inverka på medlemsstaternas rätt att föreskriva de krav som de anser vara nödvändiga för att säkerställa skydd för människor, och, i synnerhet, arbetstagare vid användning av tryckbärande anordningar eller aggregat, under förutsättning att detta inte medför någon förändring av dessa anordningar eller aggregat i förhållande till detta direktiv.

3.   Medlemsstaterna ska inte uppställa några hinder, exempelvis vid mässor, utställningar, demonstrationer och liknande evenemang, för visning av tryckbärande anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven i detta direktiv, under förutsättning att en synlig skylt tydligt anger att sådana tryckbärande anordningar eller aggregat inte får tillhandahållas på marknaden och/eller tas i bruk förrän de uppfyller bestämmelserna. Vid demonstrationer ska lämpliga säkerhetsåtgärder vidtas i enlighet med de krav som fastställs av den berörda medlemsstatens behöriga myndighet för att garantera människors säkerhet.

Artikel 4

Tekniska krav

1.   Följande tryckbärande anordningar ska uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I:

| a) | Tryckkärl, med undantag för dem som anges i led b, avsedda för






  i) | gas, kondenserad gas, under tryck löst gas, ångor samt vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur med mer än 0,5 bar överstiger det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:






  — | För fluider i grupp 1, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 25 bar × liter, eller då trycket PS överstiger 200 bar (bilaga II, tabell 1). |
| --- | --- | --- | --- |

a)

Tryckkärl, med undantag för dem som anges i led b, avsedda för

i)

gas, kondenserad gas, under tryck löst gas, ångor samt vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur med mer än 0,5 bar överstiger det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:

—

För fluider i grupp 1, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 25 bar × liter, eller då trycket PS överstiger 200 bar (bilaga II, tabell 1).

| — | För fluider i grupp 2, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 50 barliter, eller då trycket PS överstiger 1 000 bar, samt alla bärbara brandsläckare och flaskor för andningsapparater (bilaga II, tabell 2). |
| --- | --- |

—

För fluider i grupp 2, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 50 barliter, eller då trycket PS överstiger 1 000 bar, samt alla bärbara brandsläckare och flaskor för andningsapparater (bilaga II, tabell 2).

| ii) | vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur är högst 0,5 bar över det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:






  — | För fluider i grupp 1, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 200 barliter, eller då trycket PS överstiger 500 bar (bilaga II, tabell 3). |
| --- | --- | --- |

ii)

vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur är högst 0,5 bar över det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:

—

För fluider i grupp 1, då volymen överstiger 1 liter och produkten PS × V överstiger 200 barliter, eller då trycket PS överstiger 500 bar (bilaga II, tabell 3).

| — | För fluider i grupp 2, då trycket PS överstiger 10 bar och produkten PS × V överstiger 10 000 barliter, eller då trycket PS överstiger 1 000 bar (bilaga II, tabell 4). |
| --- | --- |

—

För fluider i grupp 2, då trycket PS överstiger 10 bar och produkten PS × V överstiger 10 000 barliter, eller då trycket PS överstiger 1 000 bar (bilaga II, tabell 4).

| b) | Tryckbärande anordning som värms med direkt låga eller på annat sätt som medför risk för överhettning, med en volym större än 2 liter och avsedd för produktion av ånga eller hetvatten över 110 °C, samt alla tryckkokare (bilaga II, tabell 5). |
| --- | --- |

b)

Tryckbärande anordning som värms med direkt låga eller på annat sätt som medför risk för överhettning, med en volym större än 2 liter och avsedd för produktion av ånga eller hetvatten över 110 °C, samt alla tryckkokare (bilaga II, tabell 5).

| c) | Rörledningar avsedda för






  i) | gas, kondenserad gas, under tryck löst gas, ångor samt vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur med mer än 0,5 bar överstiger det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:






  — | För fluider i grupp 1, då DN överstiger 25 (bilaga II, tabell 6). |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Rörledningar avsedda för

i)

gas, kondenserad gas, under tryck löst gas, ångor samt vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur med mer än 0,5 bar överstiger det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:

—

För fluider i grupp 1, då DN överstiger 25 (bilaga II, tabell 6).

| — | För fluider i grupp 2, då DN överstiger 32 och produkten PS × DN överstiger 1 000 bar (bilaga II, tabell 7). |
| --- | --- |

—

För fluider i grupp 2, då DN överstiger 32 och produkten PS × DN överstiger 1 000 bar (bilaga II, tabell 7).

| ii) | vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur är högst 0,5 bar över det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:






  — | För fluider i grupp 1, då DN överstiger 25 och produkten PS × DN överstiger 2 000 bar (bilaga II, tabell 8). |
| --- | --- | --- |

ii)

vätskor vars ångtryck vid högsta tillåtna temperatur är högst 0,5 bar över det normala atmosfärtrycket (1 013 mbar), med följande gränser:

—

För fluider i grupp 1, då DN överstiger 25 och produkten PS × DN överstiger 2 000 bar (bilaga II, tabell 8).

| — | För fluider i grupp 2, då PS överstiger 10 bar och DN överstiger 200 och produkten PS × DN överstiger 5 000 bar (bilaga II, tabell 9). |
| --- | --- |

—

För fluider i grupp 2, då PS överstiger 10 bar och DN överstiger 200 och produkten PS × DN överstiger 5 000 bar (bilaga II, tabell 9).

| d) | Säkerhetsutrustning och tryckbärande tillbehör avsedda för tryckbärande anordningar enligt leden a, b och c samt sådan utrustning när den ingår i ett aggregat. |
| --- | --- |

d)

Säkerhetsutrustning och tryckbärande tillbehör avsedda för tryckbärande anordningar enligt leden a, b och c samt sådan utrustning när den ingår i ett aggregat.

2.   Följande aggregat som innehåller minst en tryckbärande anordning som faller under punkt 1 ska uppfylla de väsentliga säkerhetskrav som anges i bilaga I:

| a) | Aggregat avsedda för produktion av ånga eller hetvatten med en temperatur överstigande 110 °C som innehåller minst en tryckbärande anordning som värms med direkt låga eller på annat sätt som medför risk för överhettning. |
| --- | --- |

a)

Aggregat avsedda för produktion av ånga eller hetvatten med en temperatur överstigande 110 °C som innehåller minst en tryckbärande anordning som värms med direkt låga eller på annat sätt som medför risk för överhettning.

| b) | Aggregat, andra än de som anges i led a, om tillverkaren avser att tillhandahålla dem på marknaden för att tas i bruk som aggregat. |
| --- | --- |

b)

Aggregat, andra än de som anges i led a, om tillverkaren avser att tillhandahålla dem på marknaden för att tas i bruk som aggregat.

Med avvikelse från vad som sägs i första stycket ska aggregat avsedda för produktion av varmvatten med en temperatur på högst 110 °C och som är manuellt eldade med fast bränsle och där PS × V är större än 50 barliter uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i punkterna 2.10, 2.11, 3.4, 5 a och 5 d i bilaga I.

3.   Tryckbärande anordningar och aggregat med värden under eller lika med de gränser som anges i punkt 1 a, b och c och i punkt 2 ska konstrueras och tillverkas i enlighet med god teknisk praxis som gäller i en av medlemsstaterna för att säkerställa att de kan användas på ett säkert sätt. De tryckbärande anordningarna och aggregaten ska åtföljas av tillräckliga instruktioner som behövs för användningen.

Utan att det påverkar annan tillämplig unionslagstiftning om harmonisering som föreskriver CE-märkning, får dessa tryckbärande anordningar eller aggregat inte förses med sådan CE-märkning som avses i artikel 18.

Artikel 5

Fri rörlighet

1.   Medlemsstaterna får inte med hänvisning till risker som härrör från tryck förbjuda, begränsa eller hindra tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande enligt de förutsättningar som angetts av tillverkaren av tryckbärande anordningar eller aggregat, om anordningarna uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.

Medlemsstaterna får inte med hänvisning till risker som härrör från tryck förbjuda, begränsa eller hindra tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande av tryckbärande anordningar eller aggregat som uppfyller bestämmelserna i artikel 4.3.

2.   Om en medlemsstat har utsett en brukares kontrollorgan i enlighet med de krav som anges i artikel 25, kan de inte med hänvisning till risker som härrör från tryck förbjuda, begränsa eller hindra utsläppande på marknaden eller ibruktagande enligt de villkor som fastställs i artikel 16 för tryckbärande anordningar eller aggregat vars överensstämmelse har bedömts av en brukares kontrollorgan som utsetts av en annan medlemsstat i enlighet med de krav som anges i artikel 25.

3.   Medlemsstaterna kan, i den utsträckning det är nödvändigt för korrekt och säker användning av tryckbärande anordningar och aggregat, kräva att den information som omtalas i punkt 3.3 och 3.4 i bilaga I ska tillhandahållas på ett eller flera av unionens institutioners officiella språk, vilket kan beslutas av den medlemsstat i vilken anordningen eller aggregatet tillhandahålls på marknaden.

KAPITEL 2

DE EKONOMISKA AKTÖRERNAS SKYLDIGHETER

Artikel 6

Tillverkarnas skyldigheter

1.   Tillverkarna ska, när de släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 på marknaden eller använder dem för egna ändamål, se till att de har konstruerats och tillverkats i enlighet med de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I.

Tillverkarna ska, när de släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.3 på marknaden eller använder dem för egna ändamål, se till att de har konstruerats och tillverkats i enlighet med i enlighet med en medlemsstats tekniska praxis.

2.   För tryckbärande anordningar och aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 ska tillverkarna utarbeta den tekniska dokumentation som avses i bilaga III och utföra eller låta utföra den relevanta bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 14.

Om den bedömning som avses i första stycket i denna punkt har visat att tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 uppfyller de tillämpliga kraven ska tillverkarna upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse och anbringa CE-märkningen.

3.   Tillverkarna ska behålla den tekniska dokumentationen och EU-försäkran om överensstämmelse i tio år efter det att den tryckbärande anordningen eller aggregatet har släppts ut på marknaden.

4.   Tillverkarna ska se till att det finns rutiner som garanterar att serietillverkningen fortsätter att överensstämma med kraven i detta direktiv. Det ska också tas hänsyn till ändringar i den tryckbärande anordningens eller aggregatets konstruktion eller egenskaper och ändringar i de harmoniserade standarderna eller andra tekniska specifikationer som det hänvisas till vid försäkran om överensstämmelse för den tryckbärande anordningen eller aggregatet.

När det anses lämpligt med tanke på de risker som tryckbärande anordningar eller aggregat utgör ska tillverkarna, för att skydda konsumenternas och andra användares hälsa och säkerhet, utföra slumpvis provning av tryckbärande anordningar och aggregat som tillhandahålls på marknaden, granska och vid behov registerföra inkomna klagomål, anordningar och aggregat som inte överensstämmer med kraven och återkallelser av anordningar och aggregat samt informera distributörerna om all sådan övervakning.

5.   Tillverkarna ska se till att deras tryckbärande anordningar och aggregat är försedda med typnummer, partinummer, serienummer eller annan identifieringsmärkning eller, om detta inte är möjligt på grund av anordningens eller aggregatets storlek eller art, se till att den erforderliga informationen anbringas på förpackningen eller på ett medföljande dokument.

6.   Tillverkarna ska på den tryckbärande anordningen eller aggregatet ange namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke och en postadress på vilken de kan kontaktas eller, om det inte är möjligt, på förpackningen eller i ett medföljande dokument. Den angivna adressen ska gå till en enda kontaktpunkt där tillverkaren kan kontaktas. Kontaktuppgifterna ska anges på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna, andra användare och marknadskontrollmyndigheterna.

7.   Tillverkarna ska se till att tryckbärande anordningar och aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter enligt punkt 3.3 och 3.4 i bilaga I, på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra slutanvändare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. Sådana bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter ska vara tydliga och lättbegripliga.

Tillverkarna ska se till att tryckbärande anordningar och aggregat enligt artikel 4.3 åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter enligt artikel 4.3, på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra användare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. Sådana bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter ska vara tydliga och lättbegripliga.

8.   Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en tryckbärande anordning eller ett aggregat som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med detta direktiv ska omedelbart vidta korrigerande åtgärder för att få den tryckbärande anordningen eller aggregatet att överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, för att dra tillbaka eller återkalla anordningen eller aggregatet. Om den tryckbärande anordningen eller aggregatet utgör en risk ska tillverkarna dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit den tryckbärande anordningen eller aggregatet på marknaden, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.

9.   Tillverkarna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ge myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med detta direktiv, på ett språk som lätt kan förstås av den myndigheten. Denna information och dokumentation kan lämnas i pappersform eller elektronisk form. Tillverkarna ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med den tryckbärande anordning eller det aggregat som de har släppt ut på marknaden.

Artikel 7

Tillverkarens representant

1.   Tillverkarna får genom skriftlig fullmakt utse en representant.

De skyldigheter som anges i artikel 6.1 och skyldigheten att upprätta sådan teknisk dokumentation som avses i artikel 6.2 får inte delegeras till tillverkarens representant.

2.   Tillverkarens representant ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten från tillverkaren. Fullmakten ska ge tillverkarens representant rätt att bl.a.

| a) | inneha EU-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen för att kunna uppvisa dem för de nationella marknadskontrollmyndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen eller aggregatet har släppts ut på marknaden, |
| --- | --- |

a)

inneha EU-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen för att kunna uppvisa dem för de nationella marknadskontrollmyndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen eller aggregatet har släppts ut på marknaden,

| b) | på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ge den myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att en tryckbärande anordning eller ett aggregat överensstämmer med kraven, |
| --- | --- |

b)

på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ge den myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att en tryckbärande anordning eller ett aggregat överensstämmer med kraven,

| c) | på begäran samarbeta med de behöriga nationella myndigheterna om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med den tryckbärande anordningen eller det aggregat som omfattas av fullmakten. |
| --- | --- |

c)

på begäran samarbeta med de behöriga nationella myndigheterna om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med den tryckbärande anordningen eller det aggregat som omfattas av fullmakten.

Artikel 8

Importörernas skyldigheter

1.   Importörerna får endast släppa ut sådana tryckbärande anordningar och aggregat på marknaden som överensstämmer med den tillämpliga lagstiftningen.

2.   Innan importörerna släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 på marknaden ska de se till att tillverkaren har utfört bedömningen av överensstämmelse enligt artikel 14. De ska se till att tillverkaren har upprättat den tekniska dokumentationen, att den tryckbärande anordningen eller aggregatet är försedd med CE-märkning och åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter enligt punkt 3.3 och 3.4 i bilaga I samt att tillverkaren har uppfyllt kraven i artikel 6.5 och 6.6.

Innan importörerna släpper ut tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.3 på marknaden ska de se till att tillverkaren har upprättat den tekniska dokumentationen, att de tryckbärande anordningarna eller aggregaten åtföljs av lämplig bruksanvisning samt att tillverkaren har uppfyllt kraven i artikel 6.5 och 6.6.

Om en importör anser eller har skäl att tro att en tryckbärande anordning eller ett aggregat inte överensstämmer med de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I får importören inte släppa ut den tryckbärande anordningen eller aggregatet på marknaden förrän den eller det överensstämmer med de tillämpliga kraven. Om den tryckbärande anordningen eller aggregatet utgör en risk ska importören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna om detta.

3.   Importörerna ska på den tryckbärande anordningen eller aggregatet ange namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke och en postadress på vilken de kan kontaktas eller, om detta inte är möjligt, ange detta på förpackningen eller i ett medföljande dokument. Kontaktuppgifterna ska anges på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna, andra användare och marknadskontrollmyndigheterna.

4.   Importörerna ska se till att tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter enligt punkt 3.3 och 3.4 i bilaga I, på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra användare och som bestämts av den berörda medlemsstaten.

Importörerna ska se till att tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.3 åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter, på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra användare och som bestämts av den berörda medlemsstaten.

5.   Importörerna ska, så länge de har ansvar för tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2, se till att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar deras överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I.

6.   När det anses lämpligt med tanke på de risker som tryckbärande anordningar eller aggregat utgör ska importörerna, för att skydda konsumenternas och andra användares hälsa och säkerhet, utföra slumpvis provning av tryckbärande anordningar och aggregat som tillhandahålls på marknaden, granska och vid behov registerföra inkomna klagomål, anordningar eller aggregat som inte överensstämmer med kraven och återkallelser av anordningar eller aggregat samt informera distributörerna om all sådan övervakning.

7.   Importörer som anser eller har skäl att tro att en tryckbärande anordning eller ett aggregat som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med detta direktiv ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få den tryckbärande anordningen eller aggregatet att överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, för att dra tillbaka eller återkalla anordningen eller aggregatet. Om den tryckbärande anordningen eller aggregatet utgör en risk ska importörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit den tryckbärande anordningen eller aggregatet på marknaden, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.

8.   Under tio år efter det att den tryckbärande anordningen eller aggregatet släppts ut på marknaden ska importörerna kunna uppvisa EU-försäkran om överensstämmelse för marknadskontrollmyndigheterna och se till att dessa myndigheter på begäran kan få tillgång till den tekniska dokumentationen.

9.   Importörerna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ge myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av den myndigheten. Denna information och dokumentation kan lämnas i pappersform eller elektronisk form. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med den tryckbärande anordning eller det aggregat som de har släppt ut på marknaden.

Artikel 9

Distributörernas skyldigheter

1.   När distributörerna tillhandahåller tryckbärande anordningar eller aggregat på marknaden ska de iaktta vederbörlig omsorg för att se till att kraven i detta direktiv uppfylls.

2.   Innan distributörerna tillhandahåller tryckbärande anordningar eller aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 på marknaden ska de kontrollera att de tryckbärande anordningarna eller aggregaten är försedda med CE-märkning och åtföljs av erforderliga dokument och av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter enligt artikel 3.3 och 3.4 i bilaga I, på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra användare i den medlemsstat där de tryckbärande anordningarna eller aggregaten ska tillhandahållas på marknaden samt att tillverkaren och importören har uppfyllt kraven i artiklarna 6.5, 6.6 respektive 8.3.

Om en distributör anser eller har skäl att tro att en tryckbärande anordning eller ett aggregat inte överensstämmer med de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I får distributören inte tillhandahålla anordningen eller aggregatet på marknaden förrän den eller det överensstämmer med de tillämpliga kraven. Om den tryckbärande anordningen eller aggregatet utgör en risk ska distributören dessutom informera tillverkaren eller importören samt marknadskontrollmyndigheterna om detta.

Innan distributörerna tillhandahåller en tryckbärande anordning eller ett aggregat enligt artikel 4.3 på marknaden ska de kontrollera att den tryckbärande anordningen eller aggregatet åtföljs av en bruksanvisning på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra användare i den medlemsstat där den tryckbärande anordningen eller aggregatet ska tillhandahållas på marknaden samt att tillverkaren och importören har uppfyllt kraven i artiklarna 6.5, 6.6 respektive 8.3.

3.   Distributörerna ska, så länge de har ansvar för tryckbärande anordningar eller aggregat som avses i artikel 4.1 och 4.2, se till att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar deras överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I.

4.   Distributörer som anser eller har skäl att tro att en tryckbärande anordning eller ett aggregat som de har tillhandahållit på marknaden inte överensstämmer med detta direktiv ska försäkra sig om att det vidtas nödvändiga korrigerande åtgärder för att få anordningen eller aggregatet att överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, för att dra tillbaka eller återkalla den eller det. Om den tryckbärande anordningen eller aggregatet utgör en risk ska distributörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit anordningen eller aggregatet på marknaden, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.

5.   Distributörerna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ge myndigheten den information och dokumentation som behövs för att visa att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med kraven. Denna information och dokumentation kan lämnas i pappersform eller elektronisk form. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de tryckbärande anordningar eller aggregat som de har tillhandahållit på marknaden.

Artikel 10

De fall när importörer och distributörer ska ha samma skyldigheter som tillverkaren

Importörer eller distributörer ska anses vara tillverkare enligt detta direktiv och ska ha samma skyldigheter som tillverkaren har enligt artikel 6 när de släpper ut en tryckbärande anordning eller ett aggregat på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller ändrar en tryckbärande anordning eller ett aggregat som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med kraven i detta direktiv kan påverkas.

Artikel 11

Identifiering av de ekonomiska aktörerna

De ekonomiska aktörerna ska på begäran identifiera följande aktörer för marknadskontrollmyndigheterna:

| a) | Alla ekonomiska aktörer som har levererat en tryckbärande anordning eller ett aggregat till dem. |
| --- | --- |

a)

Alla ekonomiska aktörer som har levererat en tryckbärande anordning eller ett aggregat till dem.

| b) | Alla ekonomiska aktörer som de har levererat en tryckbärande anordning eller ett aggregat till. |
| --- | --- |

b)

Alla ekonomiska aktörer som de har levererat en tryckbärande anordning eller ett aggregat till.

De ekonomiska aktörerna ska kunna tillhandahålla den information som avses i första stycket i tio år efter det att de har tagit emot den tryckbärande anordningen eller aggregatet och i tio år efter det att de har levererat den tryckbärande anordningen eller aggregatet.

KAPITEL 3

TRYCKBÄRANDE ANORDNINGARS OCH AGGREGATS ÖVERENSSTÄMMELSE MED KRAVEN OCH KLASSIFICERING

Artikel 12

Presumtion om överensstämmelse

1.   Tryckbärande anordningar och aggregat enligt artikel 4.1 och 4.2 som överensstämmer med de harmoniserade standarder eller delar av dem till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ska presumeras överensstämma med de väsentliga säkerhetskrav i bilaga I som omfattas av dessa standarder eller delar av dem.

2.   De material som används vid tillverkning av tryckbärande anordningar eller aggregat, i enlighet med ett europeiskt materialgodkännande som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 15.4, ska presumeras uppfylla de tillämpliga väsentliga säkerhetskraven i bilaga I.

Artikel 13

Klassificering av tryckbärande anordningar

1.   De tryckbärande anordningar som anges i artikel 4.1 skall klassificeras i kategorier enligt bilaga II efter ökande faror.

För denna klassificering har fluider delats in i följande två grupper:

| a) | Grupp 1 som består av ämnen och blandningar, så som de definieras i artikel 2.7 och 2.8 i förordning (EG) nr 1272/2008, som klassificeras som farliga i enlighet med följande faroklasser för fysikalisk fara eller hälsofara enligt delarna 2 och 3 i bilaga I till den förordningen:






  i) | Instabila explosiva ämnen, blandningar och föremål eller explosiva ämnen, blandningar och föremål i riskgrupperna 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 och 1.5. |
| --- | --- | --- |

a)

Grupp 1 som består av ämnen och blandningar, så som de definieras i artikel 2.7 och 2.8 i förordning (EG) nr 1272/2008, som klassificeras som farliga i enlighet med följande faroklasser för fysikalisk fara eller hälsofara enligt delarna 2 och 3 i bilaga I till den förordningen:

i)

Instabila explosiva ämnen, blandningar och föremål eller explosiva ämnen, blandningar och föremål i riskgrupperna 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 och 1.5.

| ii) | Brandfarliga gaser, kategori 1 och 2. |
| --- | --- |

ii)

Brandfarliga gaser, kategori 1 och 2.

| iii) | Oxiderande gaser, kategori 1. |
| --- | --- |

iii)

Oxiderande gaser, kategori 1.

| iv) | Brandfarliga vätskor, kategori 1 och 2. |
| --- | --- |

iv)

Brandfarliga vätskor, kategori 1 och 2.

| v) | Brandfarliga vätskor kategori 3 med en högsta tillåtna temperatur över flampunkten. |
| --- | --- |

v)

Brandfarliga vätskor kategori 3 med en högsta tillåtna temperatur över flampunkten.

| vi) | Brandfarliga fasta ämnen, kategori 1 och 2. |
| --- | --- |

vi)

Brandfarliga fasta ämnen, kategori 1 och 2.

| vii) | Självreaktiva ämnen och blandningar, typ A–F. |
| --- | --- |

vii)

Självreaktiva ämnen och blandningar, typ A–F.

| viii) | Pyrofora vätskor, kategori 1. |
| --- | --- |

viii)

Pyrofora vätskor, kategori 1.

| ix) | Pyrofora fasta ämnen, kategori 1. |
| --- | --- |

ix)

Pyrofora fasta ämnen, kategori 1.

| x) | Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, kategori 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

x)

Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, kategori 1, 2 och 3.

| xi) | Oxiderande vätskor, kategori 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

xi)

Oxiderande vätskor, kategori 1, 2 och 3.

| xii) | Oxiderande fasta ämnen, kategori 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

xii)

Oxiderande fasta ämnen, kategori 1, 2 och 3.

| xiii) | Organiska peroxider, typ A–F. |
| --- | --- |

xiii)

Organiska peroxider, typ A–F.

| xiv) | Akut oral toxicitet, kategori 1 och 2. |
| --- | --- |

xiv)

Akut oral toxicitet, kategori 1 och 2.

| xv) | Akut dermal toxicitet, kategori 1 och 2. |
| --- | --- |

xv)

Akut dermal toxicitet, kategori 1 och 2.

| xvi) | Akut inhalationstoxicitet, kategori 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

xvi)

Akut inhalationstoxicitet, kategori 1, 2 och 3.

| xvii) | Specifik organtoxicitet – enstaka exponering: kategori 1. |
| --- | --- |

xvii)

Specifik organtoxicitet – enstaka exponering: kategori 1.

Grupp 1 omfattar även ämnen och blandningar som finns i tryckbärande anordningar och som har en högsta tillåten temperatur TS som överstiger fluidens flampunkt.

| b) | Grupp 2 som omfattar ämnen och blandningar som inte avses i led a. |
| --- | --- |

b)

Grupp 2 som omfattar ämnen och blandningar som inte avses i led a.

2.   Om ett tryckkärl består av flera rum, ska det klassas i den högsta kategorin för vart och ett av de enskilda rummen. Om ett rum innehåller flera fluider ska klassificeringen ske enligt den fluid som medför den högsta kategorin.

Artikel 14

Förfaranden för bedömning av överensstämmelse

1.   Vilka förfaranden för bedömning av överensstämmelse som ska tillämpas för en tryckbärande anordning ska bestämmas av den kategori som anordningen klassas i enligt artikel 13.

2.   De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som ska användas för de olika kategorierna är följande:

| a) | Kategori I






  — | Modul A |
| --- | --- | --- |

a)

Kategori I

—

Modul A

| b) | Kategori II






  — | Modul A2 |
| --- | --- | --- |

b)

Kategori II

—

Modul A2

| — | Modul D1 |
| --- | --- |

—

Modul D1

| — | Modul E1 |
| --- | --- |

—

Modul E1

| c) | Kategori III






  — | Modulerna B (konstruktionstyp) + D |
| --- | --- | --- |

c)

Kategori III

—

Modulerna B (konstruktionstyp) + D

| — | Modulerna B (konstruktionstyp) + F |
| --- | --- |

—

Modulerna B (konstruktionstyp) + F

| — | Modulerna B (produktionstyp) + E |
| --- | --- |

—

Modulerna B (produktionstyp) + E

| — | Modulerna B (produktionstyp) + C2 |
| --- | --- |

—

Modulerna B (produktionstyp) + C2

| — | Modulerna H |
| --- | --- |

—

Modulerna H

| d) | Kategori IV






  — | Modulerna B (produktionstyp) + D |
| --- | --- | --- |

d)

Kategori IV

—

Modulerna B (produktionstyp) + D

| — | Modulerna B (produktionstyp) + F |
| --- | --- |

—

Modulerna B (produktionstyp) + F

| — | Modul G |
| --- | --- |

—

Modul G

| — | Modul H1 |
| --- | --- |

—

Modul H1

Förfarandena för bedömning av överensstämmelse anges i bilaga III.

3.   Den tryckbärande anordningen ska efter tillverkarens val underkastas något av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges för den kategori som anordningen klassificeras i. Tillverkaren kan också välja att använda något av de förfaranden som anges för en högre kategori om sådan finns.

4.   Inom ramen för förfaranden för kvalitetssäkring av de tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV som avses i artikel 4.1 a i), 4.1 a ii) första strecksatsen och 4.1 b, ska det anmälda organet när det avlägger oanmälda besök ta ett prov av utrustningen från tillverknings- eller lagerlokalerna för att utföra, eller låta utföra, den slutkontroll som avses i punkt 3.2 i bilaga I. I detta syfte ska tillverkaren underrätta det anmälda organet om den avsedda tillverkningsplanen. Det anmälda organet ska göra åtminstone två besök under det första tillverkningsåret. Hur ofta efterföljande besök ska ske ska det anmälda organet bestämma på grundval av de kriterier som anges i punkt 4.4 i modulerna D, E och H och punkt 5.4 i modul H1.

5.   När det gäller enstaka tillverkning av sådana tryckkärl och tryckbärande anordningar i kategori III som avses i artikel 4.1 b i enlighet med förfarandet enligt modul H, ska det anmälda organet genomföra eller ha genomfört den slutkontroll som avses i punkt 3.2 i bilaga I för varje enhet. För detta ändamål ska tillverkaren meddela den avsedda tillverkningsplanen till det anmälda organet.

6.   De aggregat som anges i artikel 4.2 ska underkastas ett allomfattande förfarande för bedömning av överensstämmelse enligt följande:

| a) | Bedömning av var och en av de tryckbärande anordningar som tillsammans utgör det aggregat som anges i artikel 4.1, om de inte tidigare varit föremål för något förfarande som avser bedömning av överensstämmelse och separat CE-märkning. Vilket bedömningsförfarande som ska användas ska bestämmas av kategorin för var och en av dessa anordningar. |
| --- | --- |

a)

Bedömning av var och en av de tryckbärande anordningar som tillsammans utgör det aggregat som anges i artikel 4.1, om de inte tidigare varit föremål för något förfarande som avser bedömning av överensstämmelse och separat CE-märkning. Vilket bedömningsförfarande som ska användas ska bestämmas av kategorin för var och en av dessa anordningar.

| b) | Bedömning av ihopsättningen av de olika delarna i aggregatet i enlighet med punkt 2.3, 2.8 och 2.9 i bilaga I, som ska bestämmas av den högsta kategori som är tillämplig på de berörda anordningarna, med undantag för den som är tillämplig på säkerhetsutrustning. |
| --- | --- |

b)

Bedömning av ihopsättningen av de olika delarna i aggregatet i enlighet med punkt 2.3, 2.8 och 2.9 i bilaga I, som ska bestämmas av den högsta kategori som är tillämplig på de berörda anordningarna, med undantag för den som är tillämplig på säkerhetsutrustning.

| c) | Bedömning av aggregatets skydd mot överskridande av de tillåtna driftgränserna i enlighet med punkterna 2.10 och 3.2.3 i bilaga I ska ske enligt den högsta av kategorierna för de anordningar som ska skyddas. |
| --- | --- |

c)

Bedömning av aggregatets skydd mot överskridande av de tillåtna driftgränserna i enlighet med punkterna 2.10 och 3.2.3 i bilaga I ska ske enligt den högsta av kategorierna för de anordningar som ska skyddas.

7.   Utan hinder av punkterna 1 och 2 i den här artikeln kan de behöriga myndigheterna, då det är berättigat, på den berörda medlemsstatens territorium, för försöksverksamhet tillåta tillhandahållande på marknaden och ibruktagande av enskilda tryckbärande anordningar och aggregat som anges i artikel 2 för vilka de förfaranden som föreskrivs i punkterna 1 och 2 i den här artikeln inte har tillämpats.

8.   Dokumenten och skriftväxlingen rörande förfaranden för bedömning av överensstämmelse ska avfattas på ett av de officiella språken i den medlemsstat där det organ som har befogenhet att genomföra bedömningen av överensstämmelse är etablerat, eller på ett språk som godtas av detta organ.

Artikel 15

Europeiskt materialgodkännande

1.   Det europeiska materialgodkännandet ska på begäran av en eller flera tillverkare av material eller anordningar utfärdas av ett av de anmälda organ som anges i artikel 20 och som särskilt utsetts för denna uppgift. Det anmälda organet ska ange och utföra, eller låta utföra, undersökningar och provningar som är lämpliga för att bedöma materialtypens överensstämmelse med motsvarande krav i detta direktiv. När det gäller material som före den 29 november 1999 godkänts som säkra för användning ska det anmälda organet ta hänsyn till befintliga data vid bedömning av överensstämmelse.

2.   Det anmälda organet ska innan det utfärdar ett europeiskt materialgodkännande, underrätta medlemsstaterna och kommissionen, och därvid översända nödvändig information. Medlemsstaterna och kommissionen har tre månader på sig att lämna synpunkter, med angivande av skäl. Det anmälda organet får utfärda det europeiska materialgodkännandet med hänsyn tagen till framförda synpunkter.

3.   En kopia av det europeiska materialgodkännandet ska sändas till medlemsstaterna, de anmälda organen och till kommissionen.

4.   När det europeiska materialgodkännandet uppfyller de krav som det omfattar och som föreskrivs i bilaga I ska kommissionen offentliggöra hänvisningarna till godkännandet. Kommissionen ska hålla en uppdaterad förteckning över sådana godkännanden i Europeiska unionens officiella tidning.

5.   Det anmälda organ som har utfärdat det europeiska materialgodkännandet ska dra in detta godkännande om det anser att nämnda godkännande inte borde ha utfärdats eller om materialtypen täcks av en harmoniserad standard. Det ska omedelbart meddela de övriga medlemsstaterna, de anmälda organen och kommissionen om varje indraget godkännande.

6.   När en medlemsstat eller kommissionen anser att ett europeiskt materialgodkännande till vilket hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning inte helt uppfyller de väsentliga säkerhetskrav som omfattas av godkännandet och som anges i bilaga I, ska kommissionen genom genomförandeakter besluta om hänvisningarna till det europeiska materialgodkännandet ska dras tillbaka från Europeiska unionens officiella tidning.

De genomförandeakter som avses i första stycket i denna punkt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.3.

Artikel 16

Brukarnas kontrollorgan

1.   Med avvikelse från de bestämmelser om vilka uppgifter som ska utföras av de anmälda organen kan medlemsstaterna inom sitt territorium tillåta utsläppande på marknaden, och ibruktagande av användarna, av tryckbärande anordningar eller aggregat vars överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven har bedömts av brukarens kontrollorgan som utsetts i enlighet med punkt 7.

2.   De tryckbärande anordningar och aggregat vars överensstämmelse har bedömts av en brukares kontrollorgan får inte vara försedda med CE-märkning.

3.   Sådana tryckbärande anordningar och aggregat som avses i punkt 1 får endast användas i anläggningar som drivs av den grupp som brukarens kontrollorgan tillhör. Gruppen ska tillämpa en gemensam säkerhetspolicy när det gäller de tekniska specifikationerna för konstruktion, tillverkning, kontroll, underhåll och användning av tryckbärande anordningar och aggregat.

4.   Brukarnas kontrollorgan ska arbeta uteslutande för den grupp de ingår i.

5.   De förfaranden som brukarnas kontrollorgan ska tillämpa för bedömning av överensstämmelse är modulerna A2, C2, F och G enligt bilaga III.

6.   Medlemsstaterna ska meddela de övriga medlemsstaterna och kommissionen vilka kontrollorgan som de har godkänt, för vilka uppgifter de har utsetts samt, för varje organ, tillhandahålla en förteckning över de anläggningar som uppfyller bestämmelserna i punkt 3.

7.   När medlemsstaterna utser brukares kontrollorgan ska de tillämpa de krav som anges i artikel 25 och försäkra sig om att den grupp som kontrollorganet ingår i tillämpar de kriterier som anges i andra meningen i punkt 3 i denna artikel.

Artikel 17

EU-försäkran om överensstämmelse

1.   I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges att de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I har visats vara uppfyllda.

2.   EU-försäkran om överensstämmelse ska utformas i enlighet med mallen i bilaga IV, innehålla de uppgifter som anges i de berörda förfarandena för bedömning av överensstämmelse i bilaga III och regelbundet uppdateras. Den ska översättas till det eller de språk som krävs av den medlemsstat där den tryckbärande anordningen eller aggregatet släpps ut eller tillhandahålls på marknaden.

3.   Om tryckbärande anordningar eller aggregat omfattas av mer än en unionsakt där det ställs krav på EU-försäkran om överensstämmelse ska en enda EU-försäkran om överensstämmelse upprättas för alla dessa unionsakter. I denna försäkran ska det anges vilka unionsakter som berörs, och det ska lämnas en publikationshänvisning till dem.

4.   Genom att upprätta EU-försäkran om överensstämmelse tar tillverkaren ansvar för att den tryckbärande anordningen eller aggregatet överensstämmer med kraven i detta direktiv.

Artikel 18

Allmänna principer för CE-märkning

CE-märkningen ska omfattas av de allmänna principer som fastställs i artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008.

Artikel 19

Regler och villkor för anbringande av CE-märkning

1.   CE-märkningen ska anbringas så att den är synlig, lätt läsbar och outplånlig, på varje

| a) | tryckbärande anordning som avses i artikel 4.1 eller på anordningens skylt, eller |
| --- | --- |

a)

tryckbärande anordning som avses i artikel 4.1 eller på anordningens skylt, eller

| b) | varje aggregat som avses i artikel 4.2 eller på aggregatets skylt. |
| --- | --- |

b)

varje aggregat som avses i artikel 4.2 eller på aggregatets skylt.

Om detta inte är möjligt eller lämpligt på grund av anordningens eller aggregatets art, ska märkningen anbringas på förpackningen och i de medföljande dokumenten.

Den anordning eller det aggregat som avses i första stycket leden a och b ska vara komplett eller i sådant skick att slutkontrollen enligt punkt 3.2 i bilaga I kan utföras.

2.   Det är inte nödvändigt att anbringa CE-märkningen på var och en av de enskilda tryckbärande anordningarna som utgör ett aggregat. De enskilda tryckbärande anordningarna som redan är försedda med CE-märkning då de infogas i aggregatet ska behålla denna märkning.

3.   CE-märkningen ska anbringas innan den tryckbärande anordningen eller aggregatet släpps ut på marknaden.

4.   CE-märkningen ska åtföljas av det anmälda organets identifikationsnummer, om organet medverkar i produktionskontrollen.

Det anmälda organets identifikationsnummer ska anbringas av organet självt, eller efter dess anvisningar, av tillverkaren eller dennes representant.

5.   CE-märkningen och i tillämpliga fall det identifikationsnummer som avses i punkt 4 får åtföljas av något annat märke som anger en särskild risk eller ett särskilt användningsområde.

6.   Medlemsstaterna ska utgå från befintliga mekanismer för att se till att bestämmelserna om CE-märkning tillämpas korrekt och vidta lämpliga åtgärder i händelse av otillbörlig användning av den märkningen.

KAPITEL 4

ANMÄLAN AV ORGAN FÖR BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Artikel 20

Anmälan

Medlemsstaterna ska anmäla till kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka anmälda organ och brukares kontrollorgan som fått i uppdrag att utföra bedömningar av överensstämmelse enligt artikel 14, 15 eller 16 och tredjepartsorganisationer som de har godkänt för att utföra de uppgifter som avses i punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

Artikel 21

Anmälande myndigheter

1.   Medlemsstaterna ska utse en anmälande myndighet med ansvar för att inrätta och genomföra de förfaranden som krävs för bedömning och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ, erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan, inklusive överensstämmelse med artikel 27.

2.   Medlemsstaterna får besluta att den bedömning och övervakning som avses i punkt 1 ska utföras av ett nationellt ackrediteringsorgan i den betydelse som anges i och i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008.

3.   Om den anmälande myndigheten delegerar eller på annat sätt överlåter den bedömning, anmälan eller övervakning som avses i punkt 1 till ett organ som inte är offentligt, ska det organet vara en juridisk person och ska i tillämpliga delar uppfylla kraven i artikel 22. Dessutom ska detta organ ha vidtagit åtgärder för att kunna hantera ansvarsskyldighet som kan uppstå i samband med dess verksamhet.

4.   Den anmälande myndigheten ska ta det fulla ansvaret för de uppgifter som utförs av det organ som avses i punkt 3.

Artikel 22

Krav på de anmälande myndigheterna

1.   En anmälande myndighet ska vara inrättad på ett sådant sätt att det inte uppstår någon intressekonflikt med organen för bedömning av överensstämmelse.

2.   En anmälande myndighet ska vara organiserad och fungera på ett sådant sätt att dess verksamhet är objektiv och opartisk.

3.   En anmälande myndighet ska vara organiserad på ett sådant sätt att alla beslut som rör anmälan av ett organ för bedömning av överensstämmelse fattas av annan behörig personal än den som har gjort bedömningen.

4.   En anmälande myndighet får inte erbjuda eller utföra sådan verksamhet som utförs av organ för bedömning av överensstämmelse och får inte heller erbjuda eller utföra konsulttjänster på kommersiell eller konkurrensmässig grund.

5.   En anmälande myndighet ska skydda erhållen konfidentiell information.

6.   En anmälande myndighet ska ha tillräckligt många anställda med lämplig kompetens för att kunna utföra sina uppgifter.

Artikel 23

De anmälande myndigheternas informationsskyldighet

Medlemsstaterna ska informera kommissionen om sina förfaranden för bedömning och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ, erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan, samt om eventuella ändringar.

Kommissionen ska offentliggöra denna information.

Artikel 24

Krav avseende anmälda organ och erkända tredjepartsorganisationer

1.   När det gäller anmälan ska anmälda organ eller erkända tredjepartsorganisationer uppfylla kraven i punkterna 2–11.

2.   Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska inrättas enligt en medlemsstats nationella rätt och vara en juridisk person.

3.   Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska vara ett tredjepartsorgan som är oberoende av den organisation eller tryckbärande anordning eller aggregat som den bedömer.

Detta organ får vara ett organ som hör till en näringslivsorganisation eller branschorganisation som företräder företag som är involverade i konstruktion, tillverkning, leverans, installation, användning eller underhåll av de tryckbärande anordningar eller aggregat som det bedömer, förutsatt att det kan styrkas att organet är oberoende och att det saknas intressekonflikter.

4.   Ett organ för bedömning av överensstämmelse, dess högsta ledning och den personal som ansvarar för bedömningen av överensstämmelse får inte utgöras av den som konstruerar, tillverkar, levererar, installerar, köper, äger, använder eller underhåller de tryckbärande anordningar eller aggregat som bedöms och inte heller av den som företräder någon av dessa parter. Detta ska inte hindra användning av bedömda tryckbärande anordningar eller aggregat som är nödvändiga för verksamheten inom organet för bedömning av överensstämmelse eller användning av sådana anordningar eller aggregat för personligt bruk.

Ett organ för bedömning av överensstämmelse, dess högsta ledning och bedömningspersonal får varken delta direkt i konstruktion, tillverkning, marknadsföring, installation, användning eller underhåll av dessa tryckbärande anordningar eller aggregat eller företräda parter som bedriver sådan verksamhet. De får inte delta i någon verksamhet som kan påverka deras objektivitet och integritet i samband med den bedömning av överensstämmelse för vilken de har anmälts. Detta ska särskilt gälla för konsultverksamhet.

Organ för bedömning av överensstämmelse ska se till att deras dotterbolags eller underentreprenörers verksamhet inte påverkar sekretessen, objektiviteten eller opartiskheten i organens bedömningar av överensstämmelse.

5.   Organ för bedömning av överensstämmelse och deras personal ska utföra bedömningen av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet, ha teknisk kompetens på det specifika området och vara fria från alla påtryckningar och incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan påverka deras omdöme eller resultaten av deras bedömning av överensstämmelse; detta gäller särskilt påtryckningar och incitament från personer eller grupper av personer som berörs av denna verksamhet.

6.   Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska kunna utföra alla de uppgifter avseende bedömning av överensstämmelse som fastställs i artikel 14 eller 15 eller punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I för ett sådant organ och för vilka det har anmälts, oavsett om dessa uppgifter utförs av organet för bedömning av överensstämmelse eller för dess räkning och under dess ansvar.

Vid alla tidpunkter och vid varje bedömning av överensstämmelse och för varje typ eller kategori av tryckbärande anordningar för vilka det har anmälts ska organet för bedömning av överensstämmelse ha följande till sitt förfogande:

| a) | Erforderlig personal med teknisk kunskap och tillräcklig erfarenhet för att utföra bedömningen av överensstämmelse. |
| --- | --- |

a)

Erforderlig personal med teknisk kunskap och tillräcklig erfarenhet för att utföra bedömningen av överensstämmelse.

| b) | Erforderliga beskrivningar av förfaranden för att utföra bedömningar av överensstämmelse; dessa förfaranden måste medge insyn och kunna reproduceras. Organet ska ha lämpliga rutiner och förfaranden för att skilja mellan de uppgifter som det utför i sin egenskap av organ för bedömning av överensstämmelse och all annan verksamhet. |
| --- | --- |

b)

Erforderliga beskrivningar av förfaranden för att utföra bedömningar av överensstämmelse; dessa förfaranden måste medge insyn och kunna reproduceras. Organet ska ha lämpliga rutiner och förfaranden för att skilja mellan de uppgifter som det utför i sin egenskap av organ för bedömning av överensstämmelse och all annan verksamhet.

| c) | Förfaranden som gör det möjligt för organet att utöva sin verksamhet med vederbörlig hänsyn tagen till ett företags storlek, bransch och struktur, den berörda produktteknikens komplexitet och eventuell massproduktion eller serietillverkning. |
| --- | --- |

c)

Förfaranden som gör det möjligt för organet att utöva sin verksamhet med vederbörlig hänsyn tagen till ett företags storlek, bransch och struktur, den berörda produktteknikens komplexitet och eventuell massproduktion eller serietillverkning.

Organet för bedömning av överensstämmelse ska ha nödvändiga medel för att korrekt kunna utföra de tekniska och administrativa uppgifterna i samband med bedömningen av överensstämmelse och ska ha tillgång till den utrustning och de hjälpmedel som är nödvändiga.

7.   Den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse ska ha

| a) | fullgod teknisk och yrkesinriktad utbildning som täcker all slags bedömning av överensstämmelse på det område inom vilket organet för bedömning av överensstämmelse har anmälts, |
| --- | --- |

a)

fullgod teknisk och yrkesinriktad utbildning som täcker all slags bedömning av överensstämmelse på det område inom vilket organet för bedömning av överensstämmelse har anmälts,

| b) | tillfredsställande kunskap om kraven för de bedömningar som de gör och befogenhet att utföra dessa bedömningar, |
| --- | --- |

b)

tillfredsställande kunskap om kraven för de bedömningar som de gör och befogenhet att utföra dessa bedömningar,

| c) | tillräcklig kännedom och insikt om de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I, de tillämpliga harmoniserade standarderna och de relevanta bestämmelserna i unionslagstiftningen om harmonisering och nationell lagstiftning, |
| --- | --- |

c)

tillräcklig kännedom och insikt om de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I, de tillämpliga harmoniserade standarderna och de relevanta bestämmelserna i unionslagstiftningen om harmonisering och nationell lagstiftning,

| d) | förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter som visar att bedömningarna har gjorts. |
| --- | --- |

d)

förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter som visar att bedömningarna har gjorts.

8.   Det ska garanteras att organ för bedömning av överensstämmelse, deras högsta ledning och den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse är opartiska.

Ersättningen till den högsta ledningen och den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse vid ett organ för bedömning av överensstämmelse får inte vara beroende av antalet bedömningar som görs eller resultaten av bedömningarna.

9.   Organ för bedömning av överensstämmelse ska vara ansvarsförsäkrade, om inte staten tar på sig ansvaret enligt nationell lagstiftning eller medlemsstaten själv tar direkt ansvar för bedömningen av överensstämmelse.

10.   Personalen vid ett organ för bedömning av överensstämmelse ska iaktta tystnadsplikt beträffande all information som de erhåller vid utförandet av sina uppgifter i enlighet med artikel 14, artikel 15 eller punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I eller de nationella bestämmelser som genomför unionslagstiftningen, utom gentemot de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där verksamheten utförs. Immaterialrätten ska vara skyddad.

11.   Organ för bedömning av överensstämmelse ska delta i, eller se till att deras personal som ansvarar för bedömningen av överensstämmelse känner till, det relevanta standardiseringsarbetet och det arbete som utförs i den samordningsgrupp för anmälda organ som inrättats i enlighet med relevant unionslagstiftning om harmonisering, och de ska som generella riktlinjer använda de administrativa beslut och dokument som är resultatet av gruppens arbete.

Artikel 25

Krav avseende brukarnas kontrollorgan

1.   När det gäller anmälan ska en brukares kontrollorgan uppfylla kraven i punkterna 2–11.

2.   En brukares kontrollorgan ska inrättas enligt en medlemsstats nationella lagstiftning och vara en juridisk person.

3.   En brukares kontrollorgan ska ha en identifierbar struktur och rapporteringsmetoder inom gruppen som garanterar och tydligt visar dess opartiskhet.

4.   En brukares kontrollorgan, dess högsta ledning och den personal som ansvarar för bedömningen av överensstämmelse får inte utgöras av den som konstruerar, tillverkar, levererar, installerar, köper, äger, använder eller underhåller de tryckbärande anordningar eller aggregat som bedöms och inte heller av den som företräder någon av dessa parter. Detta ska inte hindra användning av bedömda tryckbärande anordningar eller aggregat som är nödvändiga för verksamheten inom brukarens kontrollorgan eller användning av sådana anordningar eller aggregat för personligt bruk.

En brukares kontrollorgan, dess högsta ledning och bedömningspersonal får varken delta direkt i konstruktion, tillverkning, marknadsföring, installation, användning eller underhåll av dessa tryckbärande anordningar eller aggregat eller företräda parter som bedriver sådan verksamhet. De får inte delta i någon verksamhet som kan påverka deras objektivitet och integritet i samband med den bedömning av överensstämmelse för vilken de har anmälts. Detta ska framför allt gälla konsultverksamhet.

5.   Brukarnas kontrollorgan och deras personal ska utföra bedömningen av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet, ha teknisk kompetens på det specifika området och vara fria från alla påtryckningar och incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan påverka deras omdöme eller resultaten av deras bedömning av överensstämmelse; detta gäller särskilt påtryckningar och incitament från personer eller grupper av personer som berörs av denna verksamhet.

6.   En brukares kontrollorgan ska kunna utföra alla de uppgifter avseende bedömning av överensstämmelse som fastställs i artikel 16 för ett sådant organ och för vilka det har anmälts, oavsett om dessa uppgifter utförs av kontrollorganet eller för dess räkning och under dess ansvar.

Vid alla tidpunkter och vid varje bedömning av överensstämmelse och för varje typ eller kategori av tryckbärande anordningar för vilka det har anmälts ska brukarens kontrollorgan ha följande till sitt förfogande:

| a) | Erforderlig personal med teknisk kunskap och tillräcklig erfarenhet för att utföra bedömningen av överensstämmelse. |
| --- | --- |

a)

Erforderlig personal med teknisk kunskap och tillräcklig erfarenhet för att utföra bedömningen av överensstämmelse.

| b) | Erforderliga beskrivningar av förfaranden för att utföra bedömningar av överensstämmelse; dessa förfaranden måste medge insyn och kunna reproduceras. Organet ska ha lämpliga rutiner och förfaranden för att skilja mellan de uppgifter som det utför i sin egenskap av brukares kontrollorgan och all annan verksamhet. |
| --- | --- |

b)

Erforderliga beskrivningar av förfaranden för att utföra bedömningar av överensstämmelse; dessa förfaranden måste medge insyn och kunna reproduceras. Organet ska ha lämpliga rutiner och förfaranden för att skilja mellan de uppgifter som det utför i sin egenskap av brukares kontrollorgan och all annan verksamhet.

| c) | Förfaranden som gör det möjligt för organet att utöva sin verksamhet med vederbörlig hänsyn tagen till ett företags storlek, bransch och struktur, den berörda produktteknikens komplexitet och eventuell massproduktion eller serietillverkning. |
| --- | --- |

c)

Förfaranden som gör det möjligt för organet att utöva sin verksamhet med vederbörlig hänsyn tagen till ett företags storlek, bransch och struktur, den berörda produktteknikens komplexitet och eventuell massproduktion eller serietillverkning.

En brukares kontrollorgan ska ha de nödvändiga medlen för att korrekt kunna utföra de tekniska och administrativa uppgifterna i samband med bedömningen av överensstämmelse och ha tillgång till den utrustning och de hjälpmedel som är nödvändiga.

7.   Den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse ska ha

| a) | fullgod teknisk och yrkesinriktad utbildning som täcker all slags bedömning av överensstämmelse på det område inom vilket organet för bedömning av överensstämmelse har anmälts, |
| --- | --- |

a)

fullgod teknisk och yrkesinriktad utbildning som täcker all slags bedömning av överensstämmelse på det område inom vilket organet för bedömning av överensstämmelse har anmälts,

| b) | tillfredsställande kunskap om kraven för de bedömningar som de gör och befogenhet att utföra dessa bedömningar, |
| --- | --- |

b)

tillfredsställande kunskap om kraven för de bedömningar som de gör och befogenhet att utföra dessa bedömningar,

| c) | tillräcklig kännedom och insikt om de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I, de tillämpliga harmoniserade standarderna och de relevanta bestämmelserna i unionslagstiftningen om harmonisering och nationell lagstiftning, |
| --- | --- |

c)

tillräcklig kännedom och insikt om de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I, de tillämpliga harmoniserade standarderna och de relevanta bestämmelserna i unionslagstiftningen om harmonisering och nationell lagstiftning,

| d) | förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter som visar att bedömningarna har gjorts. |
| --- | --- |

d)

förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter som visar att bedömningarna har gjorts.

8.   Det ska garanteras att brukarnas kontrollorgan, deras högsta ledning och den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse är opartiska. Brukarnas kontrollorgan får inte delta i någon verksamhet som kan vara oförenlig med ett oberoende omdöme och integritet i kontrollverksamheten.

Ersättningen till ledningen för och den personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse vid brukarens kontrollorgan får inte vara beroende av antalet bedömningar som görs eller resultaten av bedömningarna.

9.   Brukarnas kontrollorgan ska vara ansvarsförsäkrade, om inte gruppen som de tillhör tar på sig ansvaret.

10.   Personalen vid brukarnas kontrollorgan ska iaktta tystnadsplikt beträffande all information som de erhåller vid utförandet av sina uppgifter i enlighet med artikel 16 eller de nationella bestämmelser som genomför unionslagstiftningen, utom gentemot de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där verksamheten utförs. Immaterialrätten ska vara skyddad.

11.   Brukarnas kontrollorgan ska delta i, eller se till att deras personal som ansvarar för att utföra bedömningen av överensstämmelse känner till, det relevanta standardiseringsarbetet och det arbete som utförs i samordningsgruppen för anmälda organ, som inrättats i enlighet med relevant unionslagstiftning om harmonisering, och de ska som generella riktlinjer använda de administrativa beslut och dokument som är resultatet av gruppens arbete.

Artikel 26

Presumtion om överensstämmelse för organ för bedömning av överensstämmelse

Ett organ för bedömning av överensstämmelse som kan visa att det uppfyller kriterierna i de relevanta harmoniserade standarder eller delar av dem till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ska presumeras uppfylla kraven i artikel 24 eller 25, förutsatt att dessa krav omfattas av de tillämpliga harmoniserade standarderna.

Artikel 27

Dotterbolag och underentreprenörer till organ för bedömning av överensstämmelse

1.   Om ett anmält organ, en brukares kontrollorgan eller en erkänd tredjepartsorganisation lägger ut specifika uppgifter med anknytning till bedömningen av överensstämmelse på underentreprenad eller anlitar ett dotterbolag ska det se till att underentreprenören eller dotterbolaget uppfyller kraven i artikel 24 eller 25 och informera den anmälande myndigheten om detta.

2.   De anmälda organen, brukarnas kontrollorgan och de erkända tredjepartsorganisationerna ska ta det fulla ansvaret för underentreprenörernas eller dotterbolagens uppgifter, oavsett var dessa är etablerade.

3.   Verksamhet får läggas ut på underentreprenad eller utföras av ett dotterbolag endast om kunden går med på det.

4.   De anmälda organen, brukarnas kontrollorgan och de erkända tredjepartsorganisationerna ska se till att den anmälande myndigheten har tillgång till de relevanta dokumenten rörande bedömningen av underentreprenörens eller dotterbolagets kvalifikationer och det arbete som utförts av dem enligt artikel 14, artikel 15, artikel 16 eller punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

Artikel 28

Ansökan om anmälan

1.   Organet för bedömning av överensstämmelse ska lämna in en ansökan om anmälan till den anmälande myndigheten i den medlemsstat där det är etablerat.

2.   Ansökan om anmälan ska åtföljas av en beskrivning av de bedömningar av överensstämmelse, den eller de moduler för bedömning av överensstämmelse och den eller de tryckbärande anordningar som organet anser sig ha kompetens för samt ett ackrediteringsintyg, om det finns ett sådant, som utfärdats av ett nationellt ackrediteringsorgan och där det intygas att organet för bedömning av överensstämmelse uppfyller kraven i artikel 24 eller 25.

3.   Om organet för bedömning av överensstämmelse inte kan uppvisa något ackrediteringsintyg ska det ge den anmälande myndigheten alla underlag som krävs för kontroll, erkännande och regelbunden övervakning av att det uppfyller kraven i artikel 24 eller 25.

Artikel 29

Anmälningsförfarande

1.   De anmälande myndigheterna får endast anmäla de organ för bedömning av överensstämmelse som har uppfyllt kraven i artikel 24 eller 25.

2.   De ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna med hjälp av det elektroniska anmälningsverktyg som utvecklats och förvaltas av kommissionen.

3.   Anmälan ska innehålla detaljerade uppgifter om bedömningarna av överensstämmelse, modulerna för bedömning av överensstämmelse och de berörda tryckbärande anordningarna samt ett relevant intyg om kompetens.

4.   Om en anmälan inte grundar sig på ett sådant ackrediteringsintyg som avses i artikel 28.2 ska den anmälande myndigheten ge kommissionen och de andra medlemsstaterna de skriftliga underlag som styrker att organet för bedömning av överensstämmelse har erforderlig kompetens och att de system som behövs för att se till att organet övervakas regelbundet och fortsätter att uppfylla kraven i artikel 24 eller 25 har inrättats.

5.   Det berörda organet får bedriva verksamhet som anmält organ, erkänd tredjepartsorganisation eller en brukares kontrollorgan endast om kommissionen eller de andra medlemsstaterna inte har rest invändningar inom två veckor efter anmälan, i de fall då ett ackrediteringsintyg används, eller inom två månader efter anmälan, i de fall då ingen ackreditering används.

Endast ett sådant organ ska anses vara ett anmält organ, en erkänd tredjepartsorganisation eller en brukares kontrollorgan vid tillämpningen av detta direktiv.

6.   Den anmälande myndigheten ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla relevanta ändringar av anmälan.

Artikel 30

Identifikationsnummer och förteckningar över anmälda organ

1.   Kommissionen ska tilldela varje anmält organ ett identifikationsnummer.

Organet ska tilldelas ett enda nummer även om det anmäls i enlighet med flera unionsakter.

2.   Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över de organ som anmälts enligt detta direktiv, inklusive de identifikationsnummer som de har tilldelats och den verksamhet som de har anmälts för.

Kommissionen ska se till att förteckningen hålls uppdaterad.

Artikel 31

Förteckning över erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan

Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan enligt detta direktiv och de uppgifter för vilka de har erkänts.

Kommissionen ska se till att förteckningen hålls uppdaterad.

Artikel 32

Ändringar i anmälan

1.   Om en anmälande myndighet har konstaterat eller har informerats om att ett anmält organ eller en erkänd tredjepartsorganisation inte längre uppfyller de krav som anges i artikel 24 eller att det underlåter att fullgöra sina skyldigheter, ska myndigheten i förekommande fall, beroende på hur allvarlig underlåtenheten att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheterna är, begränsa anmälan eller återkalla den tillfälligt eller slutgiltigt. Den ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta.

Om en anmälande myndighet har konstaterat eller har informerats om att en brukares kontrollorgan inte längre uppfyller de krav som anges i artikel 25 eller att det underlåter att fullgöra sina skyldigheter, ska myndigheten i förekommande fall, beroende på hur allvarlig underlåtenheten att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheterna är, begränsa anmälan eller återkalla den tillfälligt eller slutgiltigt. Den ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta.

2.   I händelse av begränsning, tillfällig återkallelse eller återkallelse av anmälan eller om det anmälda organet, det erkända organet eller brukarens kontrollorgan har upphört med verksamheten ska den anmälande medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att det organets, dokumentation antingen behandlas av ett annat anmält organ, erkänt organ eller brukarens kontrollorgan eller hålls tillgänglig för de ansvariga anmälande myndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna på deras begäran.

Artikel 33

Ifrågasättande av kompetensen hos de anmälda organen, de erkända tredjepartsorganisationerna och brukarnas kontrollorgan

1.   Kommissionen ska undersöka alla fall där den tvivlar på att ett anmält organ, en erkänd tredjepartsorganisation eller en brukares kontrollorgan har erforderlig kompetens eller att ett anmält organ, en erkänd tredjepartsorganisation eller en brukares kontrollorgan alltjämt uppfyller de krav och fullgör de skyldigheter som det omfattas av, och även alla fall där den gjorts uppmärksam på att det föreligger sådana tvivel.

2.   Den anmälande medlemsstaten ska på begäran ge kommissionen all information om grunderna för anmälan eller det berörda organet för bedömning av överensstämmelses fortsatta kompetens.

3.   Kommissionen ska se till att all känslig information som erhållits i samband med undersökningarna behandlas konfidentiellt.

4.   Om kommissionen konstaterar att ett anmält organ, en erkänd tredjepartsorganisation eller en brukares kontrollorgan inte uppfyller eller inte längre uppfyller kraven för anmälan ska den anta en genomförandeakt för att anmoda den anmälande medlemsstaten att vidta erforderliga korrigerande åtgärder, t.ex. vid behov återta anmälan

Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 44.2.

Artikel 34

De anmälda organens, brukarnas kontrollorgans och de erkända tredjepartsorganisationernas operativa skyldigheter

1.   Anmälda organ, brukares kontrollorgan och erkända tredjepartsorganisationer ska utföra bedömningar av överensstämmelse i enlighet med bedömningen av överensstämmelse enligt artikel 14, artikel 15, artikel 16 eller punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

2.   Bedömningarna av överensstämmelse ska vara proportionella så att de ekonomiska aktörerna inte belastas i onödan.

Organen för bedömning av överensstämmelse ska när de utför sin verksamhet ta vederbörlig hänsyn till ett företags storlek, bransch och struktur och till den tryckbärande anordningens eller aggregatets tekniska komplexitet och eventuell massproduktion eller serietillverkning.

Samtidigt ska de dock respektera den grad av noggrannhet och skyddsnivå som krävs för att den tryckbärande anordningen ska överensstämma med kraven i detta direktiv.

3.   Om ett organ för bedömning av överensstämmelse konstaterar att en tillverkare inte uppfyller de väsentliga säkerhetskraven i bilaga I eller motsvarande harmoniserade standarder eller andra tekniska specifikationer, ska det begära att tillverkaren vidtar korrigerande åtgärder, och det ska inte utfärda något intyg om överensstämmelse.

4.   Om ett organ för bedömning av överensstämmelse vid kontroll av överensstämmelse efter det att ett intyg har utfärdats konstaterar att en tryckbärande anordning inte längre uppfyller kraven, ska det begära att tillverkaren vidtar korrigerande åtgärder, och det ska vid behov tillfälligt eller slutgiltigt återkalla intyget.

5.   Om inga korrigerande åtgärder vidtas eller om de inte får önskat resultat, ska organet för bedömning av överensstämmelse i förekommande fall belägga intyget med restriktioner eller återkalla det tillfälligt eller slutgiltigt.

Artikel 35

Överklagande av beslut från de anmälda organen, de erkända tredjepartsorganisationerna och brukarnas kontrollorgan

Medlemsstaterna ska se till att det finns förfaranden för överklagande av beslut som fattas av de anmälda organen, de erkända tredjepartsorganisationerna eller brukarnas kontrollorgan.

Artikel 36

Informationsskyldigheten för anmälda organ, erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan

1.   De anmälda organen, de erkända tredjepartsorganisationerna och brukarnas kontrollorgan ska informera den anmälande myndigheten om följande:

| a) | Avslag, begränsningar och tillfällig eller slutgiltig återkallelse av intyg. |
| --- | --- |

a)

Avslag, begränsningar och tillfällig eller slutgiltig återkallelse av intyg.

| b) | Omständigheter som inverkar på omfattningen av eller villkoren för anmälan. |
| --- | --- |

b)

Omständigheter som inverkar på omfattningen av eller villkoren för anmälan.

| c) | Begäran från marknadskontrollmyndigheterna om information om bedömningar av överensstämmelse. |
| --- | --- |

c)

Begäran från marknadskontrollmyndigheterna om information om bedömningar av överensstämmelse.

| d) | På begäran, bedömningar av överensstämmelse som gjorts inom ramen för anmälan och all annan verksamhet, inklusive gränsöverskridande verksamhet och underentreprenad. |
| --- | --- |

d)

På begäran, bedömningar av överensstämmelse som gjorts inom ramen för anmälan och all annan verksamhet, inklusive gränsöverskridande verksamhet och underentreprenad.

2.   De anmälda organen, de erkända tredjepartsorganisationerna och brukarnas kontrollorgan ska ge de andra organ som anmälts i enlighet med detta direktiv och som utför liknande bedömningar av överensstämmelse som täcker samma tryckbärande anordningar, relevant information om frågor som rör negativa och, på begäran, positiva resultat av bedömningar av överensstämmelse.

Artikel 37

Utbyte av erfarenhet

Kommissionen ska se till att det förekommer utbyte av erfarenhet mellan de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för riktlinjerna för anmälan.

Artikel 38

Samordning av anmälda organ, erkända tredjepartsorganisationer och brukares kontrollorgan

Kommissionen ska se till att det upprättas samordning och samarbete mellan de organ för bedömning av överensstämmelse som anmälts i enlighet med detta direktiv och att samordningen och samarbetet bedrivs på ett tillfredsställande sätt genom en eller flera sektorsspecifika grupper av organ för bedömning av överensstämmelse.

Medlemsstaterna ska se till att de organ för bedömning av överensstämmelse som de har anmält deltar i den eller dessa gruppers arbete direkt eller genom utsedda representanter.

KAPITEL 5

MARKNADSKONTROLL I UNIONEN, KONTROLL AV TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR OCH AGGREGAT SOM FÖRS IN PÅ UNIONSMARKNADEN OCH UNIONENS FÖRFARANDE I FRÅGA OM SKYDDSÅTGÄRDER

Artikel 39

Marknadskontroll i unionen och kontroll av tryckbärande utrustning och aggregat som förs in på unionsmarknaden

Artikel 15.3 och artiklarna 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008 ska tillämpas på tryckbärande anordningar och aggregat som omfattas av artikel 1 i det här direktivet.

Artikel 40

Förfaranden för att hantera tryckbärande anordningar och aggregat som utgör en risk på nationell nivå

1.   Om en medlemsstats marknadskontrollmyndigheter har tillräckliga skäl att anta att tryckbärande utrustningar eller aggregat som omfattas av detta direktiv utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet eller för husdjur eller egendom, ska de göra en utvärdering av den berörda tryckbärande anordningen eller aggregatet omfattande alla relevanta krav som fastställs i detta direktiv. De berörda ekonomiska aktörerna ska när så krävs samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna i det syftet.

Om marknadskontrollmyndigheterna vid den utvärdering som avses i första stycket konstaterar att den tryckbärande anordningen eller aggregatet inte uppfyller kraven i detta direktiv ska de utan dröjsmål ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder för att den tryckbärande anordningen eller aggregatet ska uppfylla dessa krav, dra tillbaka den tryckbärande anordningen eller aggregatet från marknaden eller återkalla den eller det inom en rimlig tid som de fastställer i förhållande till typen av risk.

Marknadskontrollmyndigheterna ska informera det berörda anmälda organet om detta.

Artikel 21 i förordning (EG) nr 765/2008 ska tillämpas på de åtgärder som avses i andra stycket i denna punkt.

2.   Om marknadskontrollmyndigheterna anser att den bristande överensstämmelsen inte bara gäller det nationella territoriet, ska de informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om utvärderingsresultaten och om de åtgärder som de har ålagt de ekonomiska aktörerna att vidta.

3.   Den ekonomiska aktören ska se till att alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas i fråga om alla de berörda tryckbärande anordningar och aggregat som denne har tillhandahållit på unionsmarknaden.

4.   Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den tid som avses i punkt 1 andra stycket, ska marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av den tryckbärande anordningen eller aggregatet på sin nationella marknad, dra tillbaka den tryckbärande anordningen eller aggregatet från den marknaden eller återkalla den eller det.

Marknadskontrollmyndigheterna ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder.

5.   I den information som avses i punkt 4 andra stycket ska alla tillgängliga uppgifter ingå, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera de anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven, ursprung, vilken typ av bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk anordningen eller aggregatet utgör, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter. Marknadskontrollmyndigheterna ska särskilt ange om den bristande överensstämmelsen beror på något av följande:

| a) | Anordningen eller aggregatet uppfyller inte kraven med avseende på människors hälsa eller säkerhet eller skydd av husdjur och egendom. |
| --- | --- |

a)

Anordningen eller aggregatet uppfyller inte kraven med avseende på människors hälsa eller säkerhet eller skydd av husdjur och egendom.

| b) | De harmoniserade standarder som avses i artikel 12 och utgör underlag för presumtion om överensstämmelse är bristfälliga. |
| --- | --- |

b)

De harmoniserade standarder som avses i artikel 12 och utgör underlag för presumtion om överensstämmelse är bristfälliga.

6.   Andra medlemsstater än den som inledde förfarandet enligt denna artikel ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om vidtagna åtgärder och om eventuella kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda anordningens eller det berörda aggregatets bristande överensstämmelse med kraven samt eventuella invändningar mot den antagna nationella åtgärden.

7.   Om varken en medlemsstat eller kommissionen inom tre månader efter mottagandet av den information som avses i punkt 4 andra stycket har rest invändningar mot en tillfällig åtgärd som vidtagits av en medlemsstat ska åtgärden anses vara berättigad.

8.   Medlemsstaterna ska se till att lämpliga begränsande åtgärder, såsom tillbakadragande av anordningen eller aggregatet från marknaden, utan dröjsmål vidtas mot den berörda anordningen eller det berörda aggregatet.

Artikel 41

Unionens förfarande i fråga om skyddsåtgärder

1.   Om det, efter det att förfarandet i artikel 40.3 och 40.4 slutförts, har rests invändningar mot en åtgärd som en medlemsstat vidtagit eller om kommissionen anser att en nationell åtgärd strider mot unionslagstiftningen, ska kommissionen utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av utvärderingsresultaten ska kommissionen anta en genomförandeakt för att fastställa om den nationella åtgärden är berättigad eller inte.

Kommissionen ska rikta beslutet till alla medlemsstater och omedelbart delge beslutet till dem och den eller de berörda ekonomiska aktörerna.

2.   Om den nationella åtgärden anses vara berättigad ska alla medlemsstater vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att anordningar eller aggregat som inte uppfyller kraven dras tillbaka från deras marknader och underrätta kommissionen om detta. Om den nationella åtgärden anses oberättigad ska den berörda medlemsstaten upphäva den åtgärden.

3.   Om den nationella åtgärden anses vara berättigad och anordningens eller aggregatets bristande överensstämmelse kan tillskrivas brister i de harmoniserade standarder som avses i artikel 40.5 b i detta direktiv ska kommissionen tillämpa det förfarande som föreskrivs i artikel 11 i förordning (EU) nr 1025/2012.

Artikel 42

Tryckbärande anordningar eller aggregat som uppfyller kraven men utgör en risk

1.   Om en medlemsstat, efter att ha utfört en utvärdering i enlighet med artikel 40.1, konstaterar att en tryckbärande anordning eller ett aggregat visserligen uppfyller kraven i detta direktiv men utgör en risk för människors hälsa eller säkerhet eller för husdjur eller egendom, ska den ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga åtgärder antingen för att säkerställa att den berörda anordningen eller det berörda aggregatet när den eller det har släppts ut på marknaden inte längre utgör en sådan risk eller för att dra tillbaka eller återkalla anordningen eller aggregatet från marknaden inom en rimlig period som medlemsstaten fastställer i förhållande till typen av risk.

2.   De ekonomiska aktörerna ska se till att det vidtas korrigerande åtgärder i fråga om alla berörda anordningar och aggregat som de har tillhandahållit på unionsmarknaden.

3.   Medlemsstaten ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna. Informationen ska innehålla alla tillgängliga uppgifter, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera anordningen eller aggregatet, dess ursprung och leveranskedja, den risk anordningen eller aggregatet utgör, vilken typ av nationella åtgärder som vidtagits och deras varaktighet.

4.   Kommissionen ska utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och utvärdera de nationella åtgärderna. På grundval av utvärderingsresultaten ska kommissionen genom genomförandeakter besluta om den nationella åtgärden är berättigad eller inte, och vid behov föreslå lämpliga åtgärder.

De genomförandeakter som avses i första stycket i denna punkt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.3.

Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet avseende skyddet för människors hälsa och säkerhet, eller för husdjur eller egendom, ska kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 44.4.

5.   Kommissionen ska rikta beslutet till alla medlemsstater och omedelbart delge dem och den eller de berörda ekonomiska aktörerna beslutet.

Artikel 43

Formell bristande överensstämmelse

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40 ska en medlemsstat, om den konstaterar något av följande, ålägga den berörda ekonomiska aktören att åtgärda den bristande överensstämmelsen:

| a) | CE-märkningen har anbringats i strid med artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008 eller artikel 19 i detta direktiv. |
| --- | --- |

a)

CE-märkningen har anbringats i strid med artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008 eller artikel 19 i detta direktiv.

| b) | CE-märkning saknas. |
| --- | --- |

b)

CE-märkning saknas.

| c) | Det anmälda organets identifikationsnummer har, i de fall organet medverkar i produktionskontrollen, anbringats i strid med artikel 19 eller saknas. |
| --- | --- |

c)

Det anmälda organets identifikationsnummer har, i de fall organet medverkar i produktionskontrollen, anbringats i strid med artikel 19 eller saknas.

| d) | De märkningar och etiketter som avses i punkt 3.3 i bilaga I saknas eller har anbringats i strid med artikel 19 eller punkt 3.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

d)

De märkningar och etiketter som avses i punkt 3.3 i bilaga I saknas eller har anbringats i strid med artikel 19 eller punkt 3.3 i bilaga I.

| e) | Det har inte upprättats någon EU-försäkran om överensstämmelse. |
| --- | --- |

e)

Det har inte upprättats någon EU-försäkran om överensstämmelse.

| f) | EU-försäkran om överensstämmelse har inte upprättats på ett korrekt sätt. |
| --- | --- |

f)

EU-försäkran om överensstämmelse har inte upprättats på ett korrekt sätt.

| g) | Den tekniska dokumentationen är antingen inte tillgänglig eller inte komplett. |
| --- | --- |

g)

Den tekniska dokumentationen är antingen inte tillgänglig eller inte komplett.

| h) | Den information som avses i artikel 6.6 eller 8.3 saknas, är felaktig eller ofullständig. |
| --- | --- |

h)

Den information som avses i artikel 6.6 eller 8.3 saknas, är felaktig eller ofullständig.

| i) | Andra administrativa krav i artikel 6 eller 8 är inte uppfyllda. |
| --- | --- |

i)

Andra administrativa krav i artikel 6 eller 8 är inte uppfyllda.

2.   Om sådan bristande överensstämmelse som avses i punkt 1 fortsätter ska den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av anordningen eller aggregatet på marknaden eller se till att den eller det återkallas eller dras tillbaka från marknaden.

KAPITEL 6

KOMMITTÉFÖRFARANDE OCH DELEGERADE AKTER

Artikel 44

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för tryckbärande anordningar. Kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

4.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.

5.   Kommissionen ska höra kommittén angående alla frågor för vilka samråd med sektorsexperter krävs enligt förordning (EU) nr 1025/2012 eller enligt annan unionslagstiftning.

Kommittén får dessutom undersöka alla andra frågor avseende tillämpningen av detta direktiv som tas upp av dess ordförande eller av en företrädare för en medlemsstat i enlighet med dess arbetsordning.

Artikel 45

Delegering av befogenheter

1.   I syfte att kunna beakta uppkommande mycket allvarliga säkerhetsaspekter ska kommissionen ha rätt att anta delegerade akter enligt artikel 46 i syfte att omklassificera tryckbärande anordningar eller aggregat för att

| a) | se till att en tryckbärande anordning eller en grupp av tryckbärande anordningar som faller under artikel 4.3 hänförs till bestämmelserna i artikel 4.1, |
| --- | --- |

a)

se till att en tryckbärande anordning eller en grupp av tryckbärande anordningar som faller under artikel 4.3 hänförs till bestämmelserna i artikel 4.1,

| b) | se till att ett aggregat eller en grupp av aggregat som faller under artikel 4.3 hänförs till bestämmelserna i artikel 4.2, |
| --- | --- |

b)

se till att ett aggregat eller en grupp av aggregat som faller under artikel 4.3 hänförs till bestämmelserna i artikel 4.2,

| c) | klassificera en tryckbärande anordning eller en grupp av tryckbärande anordningar i en annan kategori med avvikelse från bestämmelserna i bilaga II. |
| --- | --- |

c)

klassificera en tryckbärande anordning eller en grupp av tryckbärande anordningar i en annan kategori med avvikelse från bestämmelserna i bilaga II.

2.   En medlemsstat som hyser tvivel om en tryckbärande anordnings eller ett aggregats säkerhet ska omedelbart underrätta kommissionen om sina tvivel och lämna en motivering till dessa tvivel.

3.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den genomföra en noggrann utvärdering av de risker som måste omklassificeras.

Artikel 46

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 45 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 1 juni 2015. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 45 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 45 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

KAPITEL 7

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 47

Sanktioner

Medlemsstaterna ska föreskriva sanktioner för ekonomiska aktörers överträdelser av bestämmelser i nationell lagstiftning som har utfärdats med tillämpning av detta direktiv och ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa sanktioner tillämpas. Sådana sanktioner kan omfatta straffrättsliga sanktioner för allvarliga överträdelser.

De sanktioner som avses i första stycket ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 48

Övergångsbestämmelser

1.   Medlemsstaterna får inte förhindra tillhandahållande på marknaden av tryckbärande anordningar och aggregat som följer de regler som var i kraft på deras territorium den dag då direktiv 97/23/EG började tillämpas och som släpptes ut på marknaden till och med den 29 maj 2002.

2.   Medlemsstaterna får inte förhindra att tryckbärande utrustning eller aggregat som omfattas av och är förenlig med direktiv 97/23/EG och som släppts ut på marknaden före den 1 juni 2015 tillhandahålls på marknaden och/eller tas i bruk.

3.   Intyg och beslut som utfärdats av organ för bedömning av överensstämmelse i enlighet med direktiv 97/23/EG ska vara giltiga enligt det här direktivet.

Artikel 49

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska senast den 28 februari 2015 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 13. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juni 2015.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till artikel 9 i direktiv 97/23/EG ska anses som hänvisningar till artikel 13 i detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska senast den 18 juli 2016 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 2.15–2.32, 6–12, 14, 17, 18, 19.3–19.5, 20–43, 47 och 48 samt bilagorna I, II, III och IV. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

De ska tillämpa dessa åtgärder från och med den 19 juli 2016.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till det direktiv som upphävts genom det här direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 50

Upphävande

Artikel 9 i direktiv 97/23/EG ska utgå med verkan från den 1 juni 2015, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och de datum för tillämpning av den artikeln som anges i del B i bilaga V.

Direktiv 97/23/EG, ändrat genom de akter som förtecknas i del A i bilaga V, ska upphöra att gälla med verkan från och med den 19 juli 2016, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och de datum för tillämpning av direktivet som anges i del B i bilaga V.

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VI.

Artikel 51

Ikraftträdande och tillämpning

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artiklarna 1, 2.1–2.14, 3, 4, 5, 14, 15, 16, 19.1 och 19.2, 44, 45 och 46 ska tillämpas från och med den 19 juli 2016.

Artikel 52

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 67, 6.3.2014, s. 101.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 maj 2014.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG av den 29 maj 1997 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tryckbärande anordningar (EGT L 181, 9.7.1997, s. 1).

3

(4)  Se bilaga V del A.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar (EUT L 260, 30.9.2008, s. 13).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/35/EU av den 16 juni 2010 om transportabla tryckbärande anordningar och om upphävande av rådets direktiv 76/767/EEG, 84/525/EEG, 84/526/EEG, 84/527/EEG och 1999/36/EG (EUT L 165, 30.6.2010, s. 1).

8

(9)  Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT 196, 16.8.1967, s. 1).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

12

(13)  Europarlamentets och rådets direktiv 2014/29/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av enkla tryckkärl (EUT L 96, 29.3.2014, s. 45).

13

(14)  Rådets direktiv 75/324/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar beträffande aerosolbehållare (EGT L 147, 9.6.1975, s. 40).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (ramdirektiv) (EUT L 263, 9.10.2007, s. 1).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 av den 5 februari 2013 om godkännande och marknadstillsyn av jordbruks- och skogsbruksfordon (EUT L 60, 2.3.2013, s. 1).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 av den 15 januari 2013 om godkännande av och marknadstillsyn för två- och trehjuliga fordon och fyrhjulingar (EUT L 60, 2.3.2013, s. 52).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG av den 17 maj 2006 om maskiner och om ändring av direktiv 95/16/EG (EUT L 157, 9.6.2006, s. 24).

18

(19)  Europarlamentets och rådets direktiv 2014/33/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av hissar och säkerhetskomponenter till hissar (EUT L 96, 29.3.2014, s. 251).

19

(20)  Europarlamentets och rådets direktiv 2014/35/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser (EUT L 96, 29.3.2014, s. 357).

20

(21)  Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 12.7.1993, s. 1).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/142/EG av den 30 november 2009 om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen (EUT L 330, 16.12.2009, s. 10).

22

(23)  Europarlamentets och rådets direktiv 2014/34/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om utrustning och säkerhetssystem som är avsedda för användning i explosionsfarliga omgivningar (EUT L 96, 29.3.2014, s. 309).

23

---

BILAGA I

VÄSENTLIGA SÄKERHETSKRAV

INLEDANDE ANMÄRKNINGAR

| 1. | De skyldigheter som följer av de väsentliga säkerhetskrav för tryckbärande anordningar som anges i denna bilaga är även tillämpbara på aggregat när en motsvarande fara föreligger. |
| --- | --- |

1.

De skyldigheter som följer av de väsentliga säkerhetskrav för tryckbärande anordningar som anges i denna bilaga är även tillämpbara på aggregat när en motsvarande fara föreligger.

| 2. | De väsentliga säkerhetskrav som fastställs i detta direktiv är bindande. De skyldigheter som följer av dessa väsentliga säkerhetskrav är endast tillämpbara om motsvarande fara föreligger för de berörda tryckbärande anordningarna då de används under sådana omständigheter som tillverkaren rimligen kan förutse. |
| --- | --- |

2.

De väsentliga säkerhetskrav som fastställs i detta direktiv är bindande. De skyldigheter som följer av dessa väsentliga säkerhetskrav är endast tillämpbara om motsvarande fara föreligger för de berörda tryckbärande anordningarna då de används under sådana omständigheter som tillverkaren rimligen kan förutse.

| 3. | Tillverkaren ska analysera farorna och riskerna för att fastställa vilka som med hänsyn till trycket är tillämpbara på anordningen. Anordningen ska därefter konstrueras och framställas med ledning av denna analys. |
| --- | --- |

3.

Tillverkaren ska analysera farorna och riskerna för att fastställa vilka som med hänsyn till trycket är tillämpbara på anordningen. Anordningen ska därefter konstrueras och framställas med ledning av denna analys.

| 4. | De väsentliga säkerhetskraven ska tolkas och tillämpas på ett sådant sätt att hänsyn tas såväl till aktuell teknisk nivå och gängse praxis vid tiden för konstruktionen och tillverkningen som till de tekniska och ekonomiska överväganden som är förenliga med en hög skyddsnivå för hälsa och säkerhet. |
| --- | --- |

4.

De väsentliga säkerhetskraven ska tolkas och tillämpas på ett sådant sätt att hänsyn tas såväl till aktuell teknisk nivå och gängse praxis vid tiden för konstruktionen och tillverkningen som till de tekniska och ekonomiska överväganden som är förenliga med en hög skyddsnivå för hälsa och säkerhet.

1.   ALLMÄNT

| 1.1 | Tryckbärande anordningar ska konstrueras, tillverkas, kontrolleras och, i förekommande fall, utrustas och installeras på ett sådant sätt att deras säkerhet garanteras när de tas i bruk i enlighet med tillverkarens instruktioner eller under de omständigheter som rimligen kan förutses. |
| --- | --- |

1.1

Tryckbärande anordningar ska konstrueras, tillverkas, kontrolleras och, i förekommande fall, utrustas och installeras på ett sådant sätt att deras säkerhet garanteras när de tas i bruk i enlighet med tillverkarens instruktioner eller under de omständigheter som rimligen kan förutses.

| 1.2 | För att kunna välja de mest lämpliga lösningarna ska tillverkaren tillämpa följande principer i den ordning de anges:






  — | Eliminera eller reducera farorna så mycket som rimligen är möjligt. |
| --- | --- | --- |

1.2

För att kunna välja de mest lämpliga lösningarna ska tillverkaren tillämpa följande principer i den ordning de anges:

—

Eliminera eller reducera farorna så mycket som rimligen är möjligt.

| — | Vidta lämpliga skyddsåtgärder mot de faror som inte kunnat elimineras. |
| --- | --- |

—

Vidta lämpliga skyddsåtgärder mot de faror som inte kunnat elimineras.

| — | I förekommande fall informera brukarna om de kvarvarande farorna och påpeka om det är nödvändigt med lämpliga specialåtgärder för att minska riskerna vid installationen och/eller vid användning. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall informera brukarna om de kvarvarande farorna och påpeka om det är nödvändigt med lämpliga specialåtgärder för att minska riskerna vid installationen och/eller vid användning.

| 1.3 | Om det finns en känd eller förutsebar risk för felaktig användning, ska de tryckbärande anordningarna konstrueras på ett sådant sätt att risken med ett sådant felaktigt användande elimineras eller, om så inte är möjligt, ska det på lämpligt sätt anges att de tryckbärande anordningarna inte får användas på detta sätt. |
| --- | --- |

1.3

Om det finns en känd eller förutsebar risk för felaktig användning, ska de tryckbärande anordningarna konstrueras på ett sådant sätt att risken med ett sådant felaktigt användande elimineras eller, om så inte är möjligt, ska det på lämpligt sätt anges att de tryckbärande anordningarna inte får användas på detta sätt.

2.   KONSTRUKTION

2.1   Allmänt

Tryckbärande anordningar ska konstrueras korrekt genom att man beaktar alla relevanta faktorer som behövs för att garantera att anordningen är säker under hela sin förväntade livslängd.

Dimensioneringen ska inbegripa lämpliga säkerhetsfaktorer som grundar sig på allmänna metoder som är kända för att ge fullgoda säkerhetsmarginaler för att på ett konsekvent sätt förebygga alla relevanta skadefall.

2.2   Dimensionering för erforderlig hållfasthet

2.2.1   Tryckbärande anordningar ska vara konstruerade för att klara de belastningar som motsvarar den avsedda användningen liksom för andra rimligen förutsebara driftsförhållanden. Följande faktorer ska särskilt beaktas:

| — | Det inre och det yttre trycket. |
| --- | --- |

—

Det inre och det yttre trycket.

| — | Omgivnings- och arbetstemperatur. |
| --- | --- |

—

Omgivnings- och arbetstemperatur.

| — | Det statiska trycket och innehållets vikt vid drifts- och provningsförhållandena. |
| --- | --- |

—

Det statiska trycket och innehållets vikt vid drifts- och provningsförhållandena.

| — | Belastningar från trafik, vind och jordbävningar. |
| --- | --- |

—

Belastningar från trafik, vind och jordbävningar.

| — | Reaktionskrafter och -moment som beror av fundament, infästningar, rörledningar etc. |
| --- | --- |

—

Reaktionskrafter och -moment som beror av fundament, infästningar, rörledningar etc.

| — | Korrosion, erosion, utmattning, etc. |
| --- | --- |

—

Korrosion, erosion, utmattning, etc.

| — | Sönderfall av instabila fluider. |
| --- | --- |

—

Sönderfall av instabila fluider.

Hänsyn ska tas till de olika belastningar som kan förekomma samtidigt och med beaktande av sannolikheten för deras samtidiga förekomst.

2.2.2   Dimensionering för erforderlig hållfasthet ska baseras på något av följande:

| — | I normalfallet en beräkningsmetod, så som beskrivs i punkt 2.2.3 och som vid behov kompletteras med en experimentell dimensioneringsmetod, som beskrivs i punkt 2.2.4. |
| --- | --- |

—

I normalfallet en beräkningsmetod, så som beskrivs i punkt 2.2.3 och som vid behov kompletteras med en experimentell dimensioneringsmetod, som beskrivs i punkt 2.2.4.

| — | En experimentell dimensioneringsmetod utan beräkningar, som beskrivs i punkt 2.2.4, då produkten av det högsta tillåtna trycket PS och volymen är mindre än 6 000 barliter eller då produkten PS × DN är mindre än 3 000 bar. |
| --- | --- |

—

En experimentell dimensioneringsmetod utan beräkningar, som beskrivs i punkt 2.2.4, då produkten av det högsta tillåtna trycket PS och volymen är mindre än 6 000 barliter eller då produkten PS × DN är mindre än 3 000 bar.

2.2.3   Beräkningsmetod

a)   Inneslutet tryck och andra belastningar

De tillåtna spänningarna hos tryckbärande anordningar ska begränsas med beaktande av de haverimekanismer som rimligen kan förutses utifrån driftsförhållandena. För detta ändamål ska sådana säkerhetsfaktorer användas som helt och hållet eliminerar samtliga osäkerhetsfaktorer knutna till tillverkning, verkliga driftsförhållanden, spänningar, beräkningsmodeller samt materialets egenskaper och beteende.

Dessa beräkningsmetoder ska resultera i tillfredsställande säkerhetsmarginaler i enlighet med kraven i punkt 7 i tillämpliga fall.

Ovanstående bestämmelser kan uppfyllas genom användning av en av följande metoder, eller om nödvändigt, som komplement eller i kombination med varandra:

| — | Dimensionering med hjälp av formler. |
| --- | --- |

—

Dimensionering med hjälp av formler.

| — | Dimensionering med hjälp av spänningsanalys. |
| --- | --- |

—

Dimensionering med hjälp av spänningsanalys.

| — | Dimensionering med hjälp av brottmekanik. |
| --- | --- |

—

Dimensionering med hjälp av brottmekanik.

b)   Hållfasthet

Hållfastheten hos den aktuella tryckbärande anordningen ska fastställas genom lämpliga konstruktionsberäkningar.

Speciellt gäller följande:

| — | Beräkningstrycket får inte vara lägre än det högsta tillåtna trycket, och hänsyn ska tas till fluidens statiska och dynamiska tryck liksom sönderfall av instabila fluider. Då en behållare består av olika, åtskilda rum under trycket, ska skiljeväggarna vara konstruerade med beaktande av det högsta möjliga tryck som kan förekomma i ett rum och det lägsta möjliga tryck som kan förekomma i rummet bredvid. |
| --- | --- |

—

Beräkningstrycket får inte vara lägre än det högsta tillåtna trycket, och hänsyn ska tas till fluidens statiska och dynamiska tryck liksom sönderfall av instabila fluider. Då en behållare består av olika, åtskilda rum under trycket, ska skiljeväggarna vara konstruerade med beaktande av det högsta möjliga tryck som kan förekomma i ett rum och det lägsta möjliga tryck som kan förekomma i rummet bredvid.

| — | Beräkningstemperaturerna ska innefatta tillräckliga säkerhetsmarginaler. |
| --- | --- |

—

Beräkningstemperaturerna ska innefatta tillräckliga säkerhetsmarginaler.

| — | Vid dimensioneringen ska alla möjliga kombinationer av temperatur och tryck som kan uppkomma under rimligen förutsägbara driftsförhållanden noga beaktas. |
| --- | --- |

—

Vid dimensioneringen ska alla möjliga kombinationer av temperatur och tryck som kan uppkomma under rimligen förutsägbara driftsförhållanden noga beaktas.

| — | De maximala spänningarna och spänningskoncentrationerna ska hållas inom säkra gränser. |
| --- | --- |

—

De maximala spänningarna och spänningskoncentrationerna ska hållas inom säkra gränser.

| — | Dimensioneringen mot inneslutet tryck ska baseras på tillförlitliga värden på materialegenskaperna som är grundade på klart bevisade data, med beaktande av bestämmelserna i punkt 4 liksom av tillräckliga säkerhetsfaktorer. De materialegenskaper som ska beaktas innefattar beroende på omständigheterna






  — | sträckgränsen, 0,2 %, eller 1,0 %-förlängningsgränsen vid beräkningstemperaturen, |
| --- | --- | --- |

—

Dimensioneringen mot inneslutet tryck ska baseras på tillförlitliga värden på materialegenskaperna som är grundade på klart bevisade data, med beaktande av bestämmelserna i punkt 4 liksom av tillräckliga säkerhetsfaktorer. De materialegenskaper som ska beaktas innefattar beroende på omständigheterna

—

sträckgränsen, 0,2 %, eller 1,0 %-förlängningsgränsen vid beräkningstemperaturen,

| — | draghållfastheten, |
| --- | --- |

—

draghållfastheten,

| — | hållfastheten som funktion av tiden, dvs. kryphållfastheten, |
| --- | --- |

—

hållfastheten som funktion av tiden, dvs. kryphållfastheten,

| — | uppgifter om utmattningshållfastheten, |
| --- | --- |

—

uppgifter om utmattningshållfastheten,

| — | Youngs modul (elasticitetsmodulen), |
| --- | --- |

—

Youngs modul (elasticitetsmodulen),

| — | den nödvändiga plastiska formändringsförmågan, |
| --- | --- |

—

den nödvändiga plastiska formändringsförmågan,

| — | energi vid slagprovning, |
| --- | --- |

—

energi vid slagprovning,

| — | brottsegheten. |
| --- | --- |

—

brottsegheten.

| — | Lämpliga förbandsfaktorer ska tillämpas på materialegenskaperna beroende på t.ex. typen av oförstörande provning, materialegenskaperna i förbandet och de avsedda driftsförhållandena. |
| --- | --- |

—

Lämpliga förbandsfaktorer ska tillämpas på materialegenskaperna beroende på t.ex. typen av oförstörande provning, materialegenskaperna i förbandet och de avsedda driftsförhållandena.

| — | Vid dimensioneringen ska särskilt beaktas samtliga skademekanismer som rimligen kan förutses, (i synnerhet korrosion, krypning, utmattning), och som motsvarar den användning som anordningen är avsedd för. De instruktioner som avses i punkt 3.4 ska fästa uppmärksamheten på sådana konstruktionsförutsättningar som är avgörande för anordningens livslängd såsom






  — | för krypning: det teoretiska antalet driftstimmar vid specificerade temperaturer, |
| --- | --- | --- |

—

Vid dimensioneringen ska särskilt beaktas samtliga skademekanismer som rimligen kan förutses, (i synnerhet korrosion, krypning, utmattning), och som motsvarar den användning som anordningen är avsedd för. De instruktioner som avses i punkt 3.4 ska fästa uppmärksamheten på sådana konstruktionsförutsättningar som är avgörande för anordningens livslängd såsom

—

för krypning: det teoretiska antalet driftstimmar vid specificerade temperaturer,

| — | för utmattning: det teoretiska antalet cykler vid angivna spänningsnivåer, |
| --- | --- |

—

för utmattning: det teoretiska antalet cykler vid angivna spänningsnivåer,

| — | för korrosion: teoretiskt valt korrosionstillägg. |
| --- | --- |

—

för korrosion: teoretiskt valt korrosionstillägg.

c)   Stabilitet

Om den beräknade godstjockleken inte ger tillräcklig konstruktionsstabilitet, ska nödvändiga åtgärder vidtas för att avhjälpa detta, varvid de risker som är förbundna med transport och hantering ska beaktas.

2.2.4   Experimentell dimensioneringsmetod

Dimensioneringen av den tryckbärande anordningen kan bekräftas, helt eller delvis, genom ett provningsprogram som utförs på ett representativt exemplar av anordningen eller gruppen av anordningar.

Provningsprogrammet ska vara klart definierat före provningen, och det måste i förekommande fall vara godkänt av det anmälda organ som enligt aktuell modul svarar för bedömningen av överensstämmelse.

Programmet ska definiera provningsbetingelserna och kriterierna för godkännande och underkännande. Före provningen ska aktuella värden fastställas för de väsentligaste dimensionerna och de ingående materialens egenskaper hos de provade anordningarna.

I förekommande fall ska den tryckbärande anordningens kritiska områden kunna observeras under provningen med lämpliga instrument som tillåter mätningar av deformationer och spänningar med tillräcklig precision.

Provningsprogrammet ska omfatta följande:

| a) | En tryckprovning för att verifiera att anordningen, vid ett visst tryck som garanterar en säkerhetsmarginal som är fastställd i förhållande till det högsta tillåtna trycket, varken uppvisar något läckage av betydelse eller en deformation som är större än en fastställd nivå.
  Provtrycket ska bestämmas genom beaktande av skillnaderna mellan värdena för de geometriska specifikationerna och materialegenskaperna uppmätta under provningsförhållanden och de för dimensioneringen tillåtna värdena. Skillnaden mellan provningstemperaturen och beräkningstemperaturen ska också beaktas. |
| --- | --- |

a)

En tryckprovning för att verifiera att anordningen, vid ett visst tryck som garanterar en säkerhetsmarginal som är fastställd i förhållande till det högsta tillåtna trycket, varken uppvisar något läckage av betydelse eller en deformation som är större än en fastställd nivå.

Provtrycket ska bestämmas genom beaktande av skillnaderna mellan värdena för de geometriska specifikationerna och materialegenskaperna uppmätta under provningsförhållanden och de för dimensioneringen tillåtna värdena. Skillnaden mellan provningstemperaturen och beräkningstemperaturen ska också beaktas.

| b) | Lämpliga provningar, baserade på driftsförhållanden som anordningen är avsedd för, då risk för krypning eller utmattning föreligger, till exempel driftstid vid specificerade temperaturer eller antal cykler vid bestämda spänningsnivåer. |
| --- | --- |

b)

Lämpliga provningar, baserade på driftsförhållanden som anordningen är avsedd för, då risk för krypning eller utmattning föreligger, till exempel driftstid vid specificerade temperaturer eller antal cykler vid bestämda spänningsnivåer.

| c) | Kompletterande provningar, då det är nödvändigt, som avser andra speciella faktorer som anges i punkt 2.2.1 såsom korrosion och yttre påverkan. |
| --- | --- |

c)

Kompletterande provningar, då det är nödvändigt, som avser andra speciella faktorer som anges i punkt 2.2.1 såsom korrosion och yttre påverkan.

2.3   Säkerhetsbestämmelser för hantering och drift

Den tryckbärande anordningen ska fungera på ett sådant sätt att det inte föreligger någon rimligen förutsebar risk vid dess avsedda användning. Särskild uppmärksamhet ska i tillämpliga fall ägnas följande:

| — | Stängnings- och öppningsanordningar. |
| --- | --- |

—

Stängnings- och öppningsanordningar.

| — | Farliga utsläpp från säkerhetsventiler. |
| --- | --- |

—

Farliga utsläpp från säkerhetsventiler.

| — | Anordningar som hindrar fysiskt tillträde då tryck eller vakuum råder. |
| --- | --- |

—

Anordningar som hindrar fysiskt tillträde då tryck eller vakuum råder.

| — | Yttemperaturen med beaktande av den avsedda användningen. |
| --- | --- |

—

Yttemperaturen med beaktande av den avsedda användningen.

| — | Sönderfall av instabila fluider. |
| --- | --- |

—

Sönderfall av instabila fluider.

I synnerhet ska tryckbärande anordningar med borttagbar förslutning vara försedda med en automatisk eller manuell anordning som gör det möjligt för användaren att på ett enkelt sätt förvissa sig om att öppnandet inte innebär någon fara. I de fall då öppnandet kan ske snabbt, ska den tryckbärande anordningen dessutom vara försedd med en anordning som förhindrar att man kan öppna då trycket eller temperaturen hos fluiden innebär fara.

2.4   Inspektionsmöjlighet

| a) | Tryckbärande anordningar ska vara konstruerade på ett sådant sätt att alla nödvändiga inspektioner som har betydelse för säkerheten kan utföras. |
| --- | --- |

a)

Tryckbärande anordningar ska vara konstruerade på ett sådant sätt att alla nödvändiga inspektioner som har betydelse för säkerheten kan utföras.

| b) | Om det är nödvändigt att avgöra den tryckbärande anordningens inre tillstånd för att garantera dess fortsatta säkerhet, är det viktigt att anordningen är förberedd för detta, såsom med öppningar som tillåter fysiskt tillträde till anordningens inre delar så att lämpliga inspektioner kan utföras på ett säkert och ergonomiskt riktigt sätt. |
| --- | --- |

b)

Om det är nödvändigt att avgöra den tryckbärande anordningens inre tillstånd för att garantera dess fortsatta säkerhet, är det viktigt att anordningen är förberedd för detta, såsom med öppningar som tillåter fysiskt tillträde till anordningens inre delar så att lämpliga inspektioner kan utföras på ett säkert och ergonomiskt riktigt sätt.

| c) | Andra sätt för att säkerställa att den tryckbärande anordningens tillstånd uppfyller säkerhetskraven får användas i något av följande fall:






  — | Då den är för liten för att tillåta fysiskt tillträde till de inre delarna. |
| --- | --- | --- |

c)

Andra sätt för att säkerställa att den tryckbärande anordningens tillstånd uppfyller säkerhetskraven får användas i något av följande fall:

—

Då den är för liten för att tillåta fysiskt tillträde till de inre delarna.

| — | Då öppnandet av den tryckbärande anordningen riskerar att negativt påverka anordningen invändigt. |
| --- | --- |

—

Då öppnandet av den tryckbärande anordningen riskerar att negativt påverka anordningen invändigt.

| — | Då det är bevisat att anordningens innehåll inte är skadligt för det material som den är tillverkad av, och att ingen annan skademekanism rimligen är förutsebar. |
| --- | --- |

—

Då det är bevisat att anordningens innehåll inte är skadligt för det material som den är tillverkad av, och att ingen annan skademekanism rimligen är förutsebar.

2.5   Tömning och avluftning

Tryckbärande anordningar ska vid behov kunna tömmas och avluftas för följande behov:

| — | Så att skadliga effekter, såsom vätskeslag, vakuumkollaps, korrosion och okontrollerade kemiska reaktioner förhindras. Alla stadier av drift och provning, speciellt tryckprovning, ska beaktas. |
| --- | --- |

—

Så att skadliga effekter, såsom vätskeslag, vakuumkollaps, korrosion och okontrollerade kemiska reaktioner förhindras. Alla stadier av drift och provning, speciellt tryckprovning, ska beaktas.

| — | Så att anordningen kan rengöras, kontrolleras och underhållas på ett säkert sätt. |
| --- | --- |

—

Så att anordningen kan rengöras, kontrolleras och underhållas på ett säkert sätt.

2.6   Korrosion och andra kemiska angrepp

Vid behov ska ett korrosionstillägg eller ett lämpligt korrosionsskydd eller skydd mot andra kemiska angrepp finnas, varvid hänsyn ska tas till den avsedda och rimligen förutsebara användningen.

2.7   Slitage

Om anordningen riskerar att utsättas för allvarlig erosion eller nötning, ska lämpliga åtgärder vidtas för att

| — | minimera dessa effekter genom ett lämpligt konstruktivt utförande, t.ex. genom extra godstjocklek eller genom infodring eller beklädning, |
| --- | --- |

—

minimera dessa effekter genom ett lämpligt konstruktivt utförande, t.ex. genom extra godstjocklek eller genom infodring eller beklädning,

| — | möjliggöra utbyte av de mest angripna delarna, |
| --- | --- |

—

möjliggöra utbyte av de mest angripna delarna,

| — | i instruktionerna enligt punkt 3.4 fästa uppmärksamhet på de åtgärder som är nödvändiga för att anordningen fortlöpande skall kunna användas på ett säkert sätt. |
| --- | --- |

—

i instruktionerna enligt punkt 3.4 fästa uppmärksamhet på de åtgärder som är nödvändiga för att anordningen fortlöpande skall kunna användas på ett säkert sätt.

2.8   Aggregat

Aggregat ska konstrueras på ett sådant sätt att

| — | delarna som ska sammanfogas är lämpliga och tillförlitliga för sin användning, |
| --- | --- |

—

delarna som ska sammanfogas är lämpliga och tillförlitliga för sin användning,

| — | samtliga delar passar ihop på ett korrekt sätt och kan sammanfogas på ett lämpligt sätt. |
| --- | --- |

—

samtliga delar passar ihop på ett korrekt sätt och kan sammanfogas på ett lämpligt sätt.

2.9   Bestämmelser om fyllning och tömning

I förekommande fall ska tryckbärande anordningar konstrueras och utrustas med lämpliga tillbehör, eller förberedas för att utrustas med sådana, för att garantera säker fyllning och tömning, i synnerhet när det gäller följande risker:

| a) | Vid fyllning:






  — | Överfyllning eller för högt tryck med hänsyn till fyllnadsgrad och ångtryck vid referenstemperaturen. |
| --- | --- | --- |

a)

Vid fyllning:

—

Överfyllning eller för högt tryck med hänsyn till fyllnadsgrad och ångtryck vid referenstemperaturen.

| — | Instabilitet hos den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

Instabilitet hos den tryckbärande anordningen.

| b) | Vid tömning: okontrollerad utströmning av fluid under tryck. |
| --- | --- |

b)

Vid tömning: okontrollerad utströmning av fluid under tryck.

| c) | Både under fyllning och under tömning: farlig inkoppling och urkoppling. |
| --- | --- |

c)

Både under fyllning och under tömning: farlig inkoppling och urkoppling.

2.10   Skydd mot överskridande av tillåtna gränsvärden för tryckbärande anordningar

När de tillåtna gränsvärdena under rimligen förutsebara omständigheter skulle kunna överskridas, ska den tryckbärande anordningen vara utrustad med, eller förberedas för att utrustas med lämpliga säkerhetsanordningar, såvida inte anordningens skydd är säkerställt av andra skyddsanordningar som är integrerade i ett aggregat.

Den lämpliga säkerhetsanordningen eller kombinationen av sådana säkerhetsanordningar ska bestämmas med hänsyn till den aktuella tryckbärande anordningen eller aggregatet och deras avsedda användning.

Lämpliga säkerhetsanordningar och kombinationer av dessa innefattar

| a) | säkerhetsutrustning som definieras i artikel 2.4, |
| --- | --- |

a)

säkerhetsutrustning som definieras i artikel 2.4,

| b) | i förekommande fall, lämpliga övervakningsanordningar, såsom indikatorer eller larm, som gör det möjligt att vidta åtgärder, automatiskt eller manuellt, för att hålla den tryckbärande anordningen inom de tillåtna gränserna. |
| --- | --- |

b)

i förekommande fall, lämpliga övervakningsanordningar, såsom indikatorer eller larm, som gör det möjligt att vidta åtgärder, automatiskt eller manuellt, för att hålla den tryckbärande anordningen inom de tillåtna gränserna.

2.11   Säkerhetsutrustning

2.11.1   Säkerhetsutrustningen ska

| — | vara konstruerad och tillverkad på ett sådant sätt att den är tillförlitlig och anpassad för sin avsedda användning och att kraven på underhåll och provning i förekommande fall har beaktats, |
| --- | --- |

—

vara konstruerad och tillverkad på ett sådant sätt att den är tillförlitlig och anpassad för sin avsedda användning och att kraven på underhåll och provning i förekommande fall har beaktats,

| — | vara oberoende av andra funktioner utom då deras säkerhetsfunktion inte kan påverkas av andra funktioner, |
| --- | --- |

—

vara oberoende av andra funktioner utom då deras säkerhetsfunktion inte kan påverkas av andra funktioner,

| — | följa lämpliga konstruktionsprinciper som säkerställer ett ändamålsenligt och tillförlitligt skydd. Dessa principer innefattar i synnerhet felsäkerhet (failsafe), redundans, diversifiering och självövervakning. |
| --- | --- |

—

följa lämpliga konstruktionsprinciper som säkerställer ett ändamålsenligt och tillförlitligt skydd. Dessa principer innefattar i synnerhet felsäkerhet (failsafe), redundans, diversifiering och självövervakning.

2.11.2   Utrustning för tryckbegränsning

Dessa utrustningar ska konstrueras så att trycket inte långvarigt överskrider det högsta tillåtna trycket PS; ett kortvarigt övertryck kan dock tillåtas i enlighet med föreskrifterna i punkt 7.3 om det är tillämpbart.

2.11.3   Utrustning för temperaturövervakning

Dessa utrustningar ska ha en säkerhetstekniskt anpassad reaktionstid som ska passa till mätfunktionen.

2.12   Extern brand

Om nödvändigt ska tryckbärande anordningar vara konstruerade och, i förekommande fall, vara utrustade med lämpliga tillbehör eller förberedas för att utrustas med sådana för att uppfylla kraven på skadebegränsning vid extern brand, i synnerhet med beaktande av anordningens avsedda användning.

3.   TILLVERKNING

3.1   Tillverkningsförfarande

Tillverkaren ska säkerställa att de villkor som fastställs i konstruktions- och beräkningsfasen tillgodoses på ett sakkunnigt sätt genom att använda lämplig teknik och relevanta metoder, speciellt när det gäller nedanstående faktorer.

3.1.1   Förberedelse av konstruktionsdelar

Förberedelsen av konstruktionsdelar (t.ex. formning och fogberedning) får inte förorsaka skador, sprickor eller ändringar i de mekaniska egenskaperna som påverkar säkerheten hos den tryckbärande anordningen.

3.1.2   Permanenta förband

Permanenta förband och anslutande zoner ska vara fria från sådana ytfel och inre fel som kan påverka den tryckbärande anordningens säkerhet.

Egenskaperna hos permanenta förband ska motsvara de specificerade minimiegenskaperna hos de material som ska sammanfogas, såvida inte andra relevanta värden på samma egenskaper uttryckligen tagits i beaktande vid konstruktionsberäkningarna.

För tryckbärande anordningar ska de permanenta förbanden hos delar som bidrar till anordningens hållfasthet och de delar som är direkt fästade på anordningen, utföras av personal med erforderlig kompetens och i enlighet med tekniskt korrekta metoder.

Metoderna och personalen ska vad gäller tryckbärande anordningar i kategorierna II, III och IV godkännas av en kompetent tredjepart som efter tillverkarens val kan vara

| — | ett anmält organ, eller |
| --- | --- |

—

ett anmält organ, eller

| — | en tredjepartsorganisation erkänd av en medlemsstat enligt artikel 20. |
| --- | --- |

—

en tredjepartsorganisation erkänd av en medlemsstat enligt artikel 20.

För att kunna lämna dessa godkännanden ska tredjeparten utföra eller låta utföra de undersökningar och provningar som anges i relevanta harmoniserade standarder eller likvärdiga undersökningar och provningar.

3.1.3   Oförstörande provning

För tryckbärande anordningar ska oförstörande provning av permanenta förband utföras av personal med erforderlig kompetens. För tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV ska denna personal godkännas av en tredjepartsorganisation som är erkänd av en medlemsstat enligt artikel 20.

3.1.4   Värmebehandling

Då det finns risk för att tillverkningsprocessen ändrar materialets egenskaper i en sådan utsträckning att den tryckbärande anordningens säkerhet skulle påverkas, ska en relevant värmebehandling utföras under ett lämpligt skede av tillverkningen.

3.1.5   Spårbarhet

Relevanta tillvägagångssätt ska fastställas och upprätthållas för att göra det möjligt att på ett lämpligt sätt identifiera materialet i de delar av den tryckbärande anordningen som bidrar till hållfastheten, från mottagandet, genom produktionen och ända till slutprovningen av den färdiga anordningen.

3.2   Slutkontroll

Tryckbärande anordningar ska underkastas en sådan slutkontroll som beskrivs nedan.

3.2.1   Slutlig undersökning

Tryckbärande anordningar ska underkastas en slutlig undersökning för att, genom visuell kontroll och granskning av medföljande dokument, fastställa att kraven i detta direktiv är uppfyllda. I förekommande fall kan kontroller som har utförts under tillverkningens gång beaktas. I den utsträckning som säkerheten kräver, ska den slutliga undersökningen utföras in- och utvändigt av samtliga delar i anordningen, i tillämpliga fall under själva tillverkningsprocessen (till exempel om inspektionen inte längre är möjlig vid den slutliga undersökningen).

3.2.2   Tryckkontroll

Slutkontrollen av den tryckbärande anordningen ska innefatta en hållfasthetskontroll som normalt utförs som en vätsketryckprovning vid ett tryck minst lika med värdet enligt punkt 7.4, då det är tillämpligt.

För serietillverkade tryckbärande anordningar i kategori I kan denna kontroll utföras på statistisk grund.

I de fall då hållfasthetskontrollen med vätska är skadlig eller inte kan utföras, kan andra erkända provningar utföras. För andra provningar än vätsketryckprovningar ska kompletterande åtgärder, såsom oförstörande provning eller andra metoder med likvärdig relevans, vidtas innan tryckprovningen utförs.

3.2.3   Kontroll av säkerhetsanordningar

För aggregat ska slutkontrollen även innefatta en kontroll av att säkerhetsanordningarna till alla delar uppfyller de krav som avses i punkt 2.10.

3.3   Märkning och etikettering

Utöver den CE-märkning som avses i artiklarna 18 och 19 och den information som ska lämnas i enlighet med artiklarna 6.6 och 8.3 ska följande uppgifter lämnas:

| a) | För samtliga tryckbärande anordningar:






  — | Tillverkningsår. |
| --- | --- | --- |

a)

För samtliga tryckbärande anordningar:

—

Tillverkningsår.

| — | Identifikation av den tryckbärande anordningen efter art, t.ex. typidentifikation av serie eller parti, och tillverkningsnummer. |
| --- | --- |

—

Identifikation av den tryckbärande anordningen efter art, t.ex. typidentifikation av serie eller parti, och tillverkningsnummer.

| — | Väsentliga högsta/lägsta tillåtna gränser. |
| --- | --- |

—

Väsentliga högsta/lägsta tillåtna gränser.

| b) | Kompletterande uppgifter beroende på typ av tryckbärande anordning som är nödvändiga för säkerheten vid installation, drift eller användning och, i förekommande fall, vid underhåll och periodisk inspektion, såsom






  — | den tryckbärande anordningens volym V, uttryckt i liter, |
| --- | --- | --- |

b)

Kompletterande uppgifter beroende på typ av tryckbärande anordning som är nödvändiga för säkerheten vid installation, drift eller användning och, i förekommande fall, vid underhåll och periodisk inspektion, såsom

—

den tryckbärande anordningens volym V, uttryckt i liter,

| — | rörledningens nominella storlek DN, |
| --- | --- |

—

rörledningens nominella storlek DN,

| — | det använda provtrycket PT, uttryckt i bar, och datum, |
| --- | --- |

—

det använda provtrycket PT, uttryckt i bar, och datum,

| — | säkerhetsutrustningens inställningstryck, uttryckt i bar, |
| --- | --- |

—

säkerhetsutrustningens inställningstryck, uttryckt i bar,

| — | den tryckbärande anordningens effekt, uttryckt i kW, |
| --- | --- |

—

den tryckbärande anordningens effekt, uttryckt i kW,

| — | matningsspänning, uttryckt i V (volt), |
| --- | --- |

—

matningsspänning, uttryckt i V (volt),

| — | avsedd användning, |
| --- | --- |

—

avsedd användning,

| — | fyllnadsgrad, uttryckt i kg/l, |
| --- | --- |

—

fyllnadsgrad, uttryckt i kg/l,

| — | största fyllnadsvikt, uttryckt i kg, |
| --- | --- |

—

största fyllnadsvikt, uttryckt i kg,

| — | taravikt, uttryckt i kg, |
| --- | --- |

—

taravikt, uttryckt i kg,

| — | fluidgrupp. |
| --- | --- |

—

fluidgrupp.

| c) | Om nödvändigt, varningstext som är anbringad på den tryckbärande anordningen och som fäster uppmärksamheten på felanvändningar som erfarenhetsmässigt förekommer. |
| --- | --- |

c)

Om nödvändigt, varningstext som är anbringad på den tryckbärande anordningen och som fäster uppmärksamheten på felanvändningar som erfarenhetsmässigt förekommer.

De uppgifter som avses i leden a, b och c ska anbringas direkt på den tryckbärande anordningen eller på en väl fastsatt skylt på densamma, med följande undantag:

| — | Motsvarande lämplig dokumentation kan användas för att undvika upprepad märkning av enskilda komponenter såsom rördelar som används i ett och samma aggregat. |
| --- | --- |

—

Motsvarande lämplig dokumentation kan användas för att undvika upprepad märkning av enskilda komponenter såsom rördelar som används i ett och samma aggregat.

| — | Om den tryckbärande anordningen är för liten, till exempel i fråga om tillbehören, kan dessa uppgifter anges på en etikett som fästes vid anordningen. |
| --- | --- |

—

Om den tryckbärande anordningen är för liten, till exempel i fråga om tillbehören, kan dessa uppgifter anges på en etikett som fästes vid anordningen.

| — | En etikett eller något annat lämpligt sätt kan användas för att ange fyllnadsvikten och för de varningar som anges i led c, under förutsättning att läsbarheten bibehålls under den tillämpliga tidsperioden. |
| --- | --- |

—

En etikett eller något annat lämpligt sätt kan användas för att ange fyllnadsvikten och för de varningar som anges i led c, under förutsättning att läsbarheten bibehålls under den tillämpliga tidsperioden.

3.4   Driftsinstruktioner

| a) | Då tryckbärande anordningar tillhandahålls på marknaden ska de vid behov åtföljas av en bruksanvisning för användaren som innehåller samtliga uppgifter om säkerheten i fråga om






  — | montering inklusive sammansättning av olika tryckbärande anordningar, |
| --- | --- | --- |

a)

Då tryckbärande anordningar tillhandahålls på marknaden ska de vid behov åtföljas av en bruksanvisning för användaren som innehåller samtliga uppgifter om säkerheten i fråga om

—

montering inklusive sammansättning av olika tryckbärande anordningar,

| — | driftsstart, |
| --- | --- |

—

driftsstart,

| — | användning, |
| --- | --- |

—

användning,

| — | underhåll inklusive kontroller som utförs av användaren. |
| --- | --- |

—

underhåll inklusive kontroller som utförs av användaren.

| b) | Bruksanvisningen ska innehålla uppgifterna som anbringats på den tryckbärande anordningen enligt punkt 3.3, med undantag för serieidentifiering, och ska i förekommande fall åtföljas av teknisk dokumentation samt ritningar och scheman som är nödvändiga för att instruktionerna lätt ska kunna förstås. |
| --- | --- |

b)

Bruksanvisningen ska innehålla uppgifterna som anbringats på den tryckbärande anordningen enligt punkt 3.3, med undantag för serieidentifiering, och ska i förekommande fall åtföljas av teknisk dokumentation samt ritningar och scheman som är nödvändiga för att instruktionerna lätt ska kunna förstås.

| c) | I förekommande fall ska bruksanvisningen även fästa uppmärksamheten på riskerna vid felanvändning enligt punkt 1.3 och på de speciella konstruktionsförutsättningarna enligt punkt 2.2.3. |
| --- | --- |

c)

I förekommande fall ska bruksanvisningen även fästa uppmärksamheten på riskerna vid felanvändning enligt punkt 1.3 och på de speciella konstruktionsförutsättningarna enligt punkt 2.2.3.

4.   MATERIAL

De material som används vid tillverkningen av tryckbärande anordningar ska vara lämpliga för detta ändamål under anordningens förväntade livslängd, såvida inte utbyte förutses.

Svets- och andra tillsatsmaterial behöver endast uppfylla motsvarande krav som i punkterna 4.1, 4.2 a och 4.3 första stycket på lämpligt sätt, såväl för enskilda material som för sammanfogade strukturer.

| 4.1 | Materialen till tryckbärande delar ska uppfylla följande krav:






  a) | De ska ha lämpliga egenskaper för samtliga rimligen förutsebara driftsförhållanden och provningsförhållanden och i synnerhet vara tillräckligt duktila och sega. I förekommande fall ska egenskaperna hos dessa material uppfylla kraven i punkt 7.5. Dessutom ska ett korrekt materialval ske så att man vid behov kan förhindra ett sprödbrott. Om det av särskilda skäl är nödvändigt att använda ett sprött material, ska lämpliga åtgärder vidtas. |
| --- | --- | --- |

4.1

Materialen till tryckbärande delar ska uppfylla följande krav:

a)

De ska ha lämpliga egenskaper för samtliga rimligen förutsebara driftsförhållanden och provningsförhållanden och i synnerhet vara tillräckligt duktila och sega. I förekommande fall ska egenskaperna hos dessa material uppfylla kraven i punkt 7.5. Dessutom ska ett korrekt materialval ske så att man vid behov kan förhindra ett sprödbrott. Om det av särskilda skäl är nödvändigt att använda ett sprött material, ska lämpliga åtgärder vidtas.

| b) | De ska ha tillräcklig kemisk beständighet mot den fluid som den tryckbärande anordningen innehåller; de kemiska och fysiska egenskaper som är nödvändiga för ett säkert användande får inte förändras påtagligt under anordningens förutsedda livslängd. |
| --- | --- |

b)

De ska ha tillräcklig kemisk beständighet mot den fluid som den tryckbärande anordningen innehåller; de kemiska och fysiska egenskaper som är nödvändiga för ett säkert användande får inte förändras påtagligt under anordningens förutsedda livslängd.

| c) | De får inte vara påtagligt känsliga för åldring. |
| --- | --- |

c)

De får inte vara påtagligt känsliga för åldring.

| d) | De ska vara lämpade för de förutsedda tillverkningsmetoderna. |
| --- | --- |

d)

De ska vara lämpade för de förutsedda tillverkningsmetoderna.

| e) | De ska väljas så att påtagliga negativa effekter undviks när olika material sammanfogas. |
| --- | --- |

e)

De ska väljas så att påtagliga negativa effekter undviks när olika material sammanfogas.

| 4.2 | Tillverkaren av tryckbärande anordningar ska göra följande:






  a) | På ett lämpligt sätt definiera de värden som är nödvändiga för konstruktionsberäkningarna enligt punkt 2.2.3, samt de i punkt 4.1 nämnda väsentliga materialegenskaperna och förutsättningarna för materialens användning. |
| --- | --- | --- |

4.2

Tillverkaren av tryckbärande anordningar ska göra följande:

a)

På ett lämpligt sätt definiera de värden som är nödvändiga för konstruktionsberäkningarna enligt punkt 2.2.3, samt de i punkt 4.1 nämnda väsentliga materialegenskaperna och förutsättningarna för materialens användning.

| b) | I den tekniska dokumentation ange hur materialföreskrifterna i detta direktiv uppfylls, på ett av följande sätt:






  — | Genom att använda material enligt harmoniserade standarder. |
| --- | --- | --- |

b)

I den tekniska dokumentation ange hur materialföreskrifterna i detta direktiv uppfylls, på ett av följande sätt:

—

Genom att använda material enligt harmoniserade standarder.

| — | Genom att använda material som har ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar enligt artikel 15. |
| --- | --- |

—

Genom att använda material som har ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar enligt artikel 15.

| — | Genom en särskild utvärdering av materialet. |
| --- | --- |

—

Genom en särskild utvärdering av materialet.

| c) | För tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV ska en specifik bedömning av den särskilda utvärderingen av materialet utföras av det anmälda organ som ansvarar för bedömningen av överensstämmelse för berörd tryckbärande anordning. |
| --- | --- |

c)

För tryckbärande anordningar i kategorierna III och IV ska en specifik bedömning av den särskilda utvärderingen av materialet utföras av det anmälda organ som ansvarar för bedömningen av överensstämmelse för berörd tryckbärande anordning.

| 4.3 | Tillverkaren av den tryckbärande anordningen ska vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig om att det använda materialet uppfyller de ställda kraven. Speciellt ska för alla material föreligga dokument utfärdade av materialtillverkaren, som intygar överensstämmelse med en given specifikation.
  För de tryckbärande huvudbeståndsdelarna i anordningar i kategorierna II, III och IV ska detta intyg vara ett intyg med särskild kontroll av produkten.
  Om en materialtillverkare har ett lämpligt kvalitetsstyrningssystem som certifierats av ett i unionen etablerat, behörigt organ och som varit föremål för särskild utvärdering angående materialkunskap, antas de intyg som utfärdas av tillverkaren innebära överensstämmelse med motsvarande krav enligt denna punkt. |
| --- | --- |

4.3

Tillverkaren av den tryckbärande anordningen ska vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig om att det använda materialet uppfyller de ställda kraven. Speciellt ska för alla material föreligga dokument utfärdade av materialtillverkaren, som intygar överensstämmelse med en given specifikation.

För de tryckbärande huvudbeståndsdelarna i anordningar i kategorierna II, III och IV ska detta intyg vara ett intyg med särskild kontroll av produkten.

Om en materialtillverkare har ett lämpligt kvalitetsstyrningssystem som certifierats av ett i unionen etablerat, behörigt organ och som varit föremål för särskild utvärdering angående materialkunskap, antas de intyg som utfärdas av tillverkaren innebära överensstämmelse med motsvarande krav enligt denna punkt.

SÄRSKILDA KRAV FÖR VISSA TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR

Utöver de krav som anges i punkterna 1–4, gäller följande krav för sådana tryckbärande anordningar som avses i punkterna 5 och 6.

5.   TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR ENLIGT ARTIKEL 4.1 VILKA UTSÄTTS FÖR ÖPPEN LÅGA ELLER VÄRMS PÅ ANNAT SÄTT SOM MEDFÖR RISK FÖR ÖVERHETTNING

Följande tryckbärande anordningar ingår:

| — | Anordningar, enligt artikel 4.1 b, för produktion av ånga och hetvatten, såsom ångkärl och hetvattenkärl som värms med öppen låga, överhettare och mellanöverhettare, spillvärmekärl, avfallsförbränningspannor, elpannor eller elektrodpannor och autoklaver samt tillbehör till sådana och, i förekommande fall, anordningarnas system för behandling av matarvatten och för bränsletillförsel. |
| --- | --- |

—

Anordningar, enligt artikel 4.1 b, för produktion av ånga och hetvatten, såsom ångkärl och hetvattenkärl som värms med öppen låga, överhettare och mellanöverhettare, spillvärmekärl, avfallsförbränningspannor, elpannor eller elektrodpannor och autoklaver samt tillbehör till sådana och, i förekommande fall, anordningarnas system för behandling av matarvatten och för bränsletillförsel.

| — | Processuppvärmningsanordningar som är avsedda för andra fluider än ånga eller hetvatten och som omfattas av artikel 4.1 a, såsom uppvärmningsanordningar inom kemisk och annan jämförbar industri eller anordningar för behandling av livsmedel. |
| --- | --- |

—

Processuppvärmningsanordningar som är avsedda för andra fluider än ånga eller hetvatten och som omfattas av artikel 4.1 a, såsom uppvärmningsanordningar inom kemisk och annan jämförbar industri eller anordningar för behandling av livsmedel.

Sådana tryckbärande anordningar ska beräknas, utformas och konstrueras på sådant sätt att riskerna för väsentliga utsläpp av innehållet till följd av överhettning undviks eller minimeras. Särskilt ska i tillämpliga fall säkerställas att

| a) | lämplig säkerhetsutrustning finns för att parametrarna vid drift, såsom avseende tillförsel och utsläpp av värme, samt, i förekommande fall, vätskenivån, begränsas i syfte att undvika varje risk för lokal eller allmän överhettning, |
| --- | --- |

a)

lämplig säkerhetsutrustning finns för att parametrarna vid drift, såsom avseende tillförsel och utsläpp av värme, samt, i förekommande fall, vätskenivån, begränsas i syfte att undvika varje risk för lokal eller allmän överhettning,

| b) | provtagningsställen finns, när så är nödvändigt, för kontroll av fluidens egenskaper, för att undvika varje risk förorsakad av avlagringar eller korrosion, |
| --- | --- |

b)

provtagningsställen finns, när så är nödvändigt, för kontroll av fluidens egenskaper, för att undvika varje risk förorsakad av avlagringar eller korrosion,

| c) | erforderliga åtgärder vidtas för att eliminera skaderisker till följd av avlagringar, |
| --- | --- |

c)

erforderliga åtgärder vidtas för att eliminera skaderisker till följd av avlagringar,

| d) | säkra metoder finns för att leda bort restvärme efter stopp, |
| --- | --- |

d)

säkra metoder finns för att leda bort restvärme efter stopp,

| e) | åtgärder vidtas för att undvika farlig ansamling av brandfarliga blandningar av bränsle och luft samt att lågan slår tillbaka. |
| --- | --- |

e)

åtgärder vidtas för att undvika farlig ansamling av brandfarliga blandningar av bränsle och luft samt att lågan slår tillbaka.

6.   RÖRLEDNINGAR ENLIGT ARTIKEL 4.1 c

Utformningen och konstruktionen ska garantera

| a) | att risken för överbelastning till följd av oacceptabla fria rörelser eller för stora krafter, t.ex. på flänsar, kopplingar, kompensatorer och slangar, på lämpligt sätt förebyggs genom exempelvis stöd, förstärkningar, förankringar, styrning och förspänning, |
| --- | --- |

a)

att risken för överbelastning till följd av oacceptabla fria rörelser eller för stora krafter, t.ex. på flänsar, kopplingar, kompensatorer och slangar, på lämpligt sätt förebyggs genom exempelvis stöd, förstärkningar, förankringar, styrning och förspänning,

| b) | att, för de fall det i rören finns risk för kondensation av gasformiga fluider, dränering och avlägsnande av avlagringar kan ske vid lågt belägna ställen, för undvikande av vätskeslag och korrosion, |
| --- | --- |

b)

att, för de fall det i rören finns risk för kondensation av gasformiga fluider, dränering och avlägsnande av avlagringar kan ske vid lågt belägna ställen, för undvikande av vätskeslag och korrosion,

| c) | att möjligheten för skador till följd av turbulens eller virvelbildning beaktas i tillräcklig utsträckning, varvid tillämpliga bestämmelser i punkt 2.7 gäller, |
| --- | --- |

c)

att möjligheten för skador till följd av turbulens eller virvelbildning beaktas i tillräcklig utsträckning, varvid tillämpliga bestämmelser i punkt 2.7 gäller,

| d) | att riskerna för utmattning till följd av vibrationer i rör beaktas i tillräcklig utsträckning, |
| --- | --- |

d)

att riskerna för utmattning till följd av vibrationer i rör beaktas i tillräcklig utsträckning,

| e) | att, då rörledningar innehåller fluider tillhörande grupp 1, nödvändiga åtgärder vidtas för att kunna stänga av förgreningsrör som på grund av sin dimension innebär betydande risker, |
| --- | --- |

e)

att, då rörledningar innehåller fluider tillhörande grupp 1, nödvändiga åtgärder vidtas för att kunna stänga av förgreningsrör som på grund av sin dimension innebär betydande risker,

| f) | att risken för oavsiktlig tömning minimeras, varvid avtappningsställen på sin permanenta sida ska vara försedda med tydlig uppgift om vilken fluid som ledningen innehåller, |
| --- | --- |

f)

att risken för oavsiktlig tömning minimeras, varvid avtappningsställen på sin permanenta sida ska vara försedda med tydlig uppgift om vilken fluid som ledningen innehåller,

| g) | att placeringen och dragningen av markförlagda rörledningar och kulvertar åtminstone finns registrerad i den tekniska dokumentationen för att underlätta att underhåll, inspektion eller reparation kan ske med full säkerhet. |
| --- | --- |

g)

att placeringen och dragningen av markförlagda rörledningar och kulvertar åtminstone finns registrerad i den tekniska dokumentationen för att underlätta att underhåll, inspektion eller reparation kan ske med full säkerhet.

7.   SÄRSKILDA KVANTITATIVA KRAV FÖR VISSA TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR

Nedanstående bestämmelser används som huvudregel. Om bestämmelserna inte följs, inbegripet de fall då det inte särskilt hänvisas till material och inga harmoniserade standarder tillämpas, ska tillverkaren bevisa att lämpliga åtgärder vidtagits för att uppnå en likvärdig övergripande säkerhetsnivå.

Bestämmelserna i avsnittet kompletterar de väsentliga säkerhetskraven i punkterna 1–6 för de tryckbärande anordningar för vilka de gäller.

7.1   Tillåtna spänningar

7.1.1   Symboler

Re/t, sträckgräns, betecknar värdet vid beräkningstemperaturen av, beroende på förutsättningarna,

| — | den övre sträckgränsen för ett material som uppvisar en övre och en undre sträckgräns, |
| --- | --- |

—

den övre sträckgränsen för ett material som uppvisar en övre och en undre sträckgräns,

| — | 1,0 %-förlängningsgränsen för austenitiskt stål och olegerat aluminium, |
| --- | --- |

—

1,0 %-förlängningsgränsen för austenitiskt stål och olegerat aluminium,

| — | 0,2 %-förlängningsgränsen för övriga fall. |
| --- | --- |

—

0,2 %-förlängningsgränsen för övriga fall.

Rm/20 betecknar minsta värdet för draghållfasthet vid 20 °C.

Rm/t betecknar draghållfastheten vid beräkningstemperaturen.

7.1.2   Den tillåtna allmänna membranspänningen för företrädesvis statisk belastning och för temperaturer utanför det område där krypningsfenomen är betydande, får inte, beroende på vilket material som används, överstiga det minsta av följande värden:

| — | 2/3 av Re/t och 5/12 av Rm/20 för ferritiskt stål, inkluderande normaliserat stål (valsat stål) men inte finkornsstål och stål som undergått särskild värmebehandling. |
| --- | --- |

—

2/3 av Re/t och 5/12 av Rm/20 för ferritiskt stål, inkluderande normaliserat stål (valsat stål) men inte finkornsstål och stål som undergått särskild värmebehandling.

| — | För austenitiskt stål:






  — | 2/3 av Re/t om dess brottförlängning överstiger 30 %, |
| --- | --- | --- |

—

För austenitiskt stål:

—

2/3 av Re/t om dess brottförlängning överstiger 30 %,

| — | eller alternativt 5/6 av Re/t och 1/3 av Rm/t om brottförlängningen överstiger 35 %. |
| --- | --- |

—

eller alternativt 5/6 av Re/t och 1/3 av Rm/t om brottförlängningen överstiger 35 %.

| — | 10/19 av Re/t och 1/3 av Rm/20 för olegerat eller låglegerat gjutstål. |
| --- | --- |

—

10/19 av Re/t och 1/3 av Rm/20 för olegerat eller låglegerat gjutstål.

| — | 2/3 av Re/t för aluminium. |
| --- | --- |

—

2/3 av Re/t för aluminium.

| — | 2/3 av Re/t och 5/12 av Rm/20 för icke utskiljningshärdbara aluminiumlegeringar. |
| --- | --- |

—

2/3 av Re/t och 5/12 av Rm/20 för icke utskiljningshärdbara aluminiumlegeringar.

7.2   Förbandsfaktorer

För svetsade förband ska svetsfaktorn vara högst lika med följande värden:

| — | 1 beträffande anordning som underkastas förstörande och oförstörande kontroller vilka medger verifikation på att samtliga förband inte uppvisar brister av betydelse. |
| --- | --- |

—

1 beträffande anordning som underkastas förstörande och oförstörande kontroller vilka medger verifikation på att samtliga förband inte uppvisar brister av betydelse.

| — | 0,85 beträffande anordning som underkastas oförstörande provning stickprovsvis. |
| --- | --- |

—

0,85 beträffande anordning som underkastas oförstörande provning stickprovsvis.

| — | 0,7 beträffande anordning som inte underkastas andra oförstörande kontroller än okulär kontroll. |
| --- | --- |

—

0,7 beträffande anordning som inte underkastas andra oförstörande kontroller än okulär kontroll.

Om nödvändigt ska även hänsyn tas till typen av spänning och förbandets mekaniska och tekniska egenskaper.

7.3   Utrustning för begränsning av trycket, speciellt för tryckkärl

Det kortvariga övertryck som avses i punkt 2.11.2 får högst vara 10 % av högsta tillåtna tryck.

7.4   Vätskeprovtryck

För tryckkärl ska det provtryck som avses i punkt 3.2.2 vara lika stort som det högsta av något av följande värden:

| — | Det tryck som motsvarar den högsta belastning som den tryckbärande anordningen kan utsättas för vid drift, med beaktande av dess högsta tillåtna tryck och dess högsta tillåtna temperatur, multiplicerat med koefficienten 1,25. |
| --- | --- |

—

Det tryck som motsvarar den högsta belastning som den tryckbärande anordningen kan utsättas för vid drift, med beaktande av dess högsta tillåtna tryck och dess högsta tillåtna temperatur, multiplicerat med koefficienten 1,25.

| — | Det högsta tillåtna trycket multiplicerat med koefficienten 1,43. |
| --- | --- |

—

Det högsta tillåtna trycket multiplicerat med koefficienten 1,43.

7.5   Materialegenskaper

Såvida inte andra värden krävs baserade på de andra kriterier som ska beaktas, anses en stålsort vara tillräckligt duktil för att uppfylla kraven i punkt 4.1 a om dess brottförlängning vid en dragprovning utförd enligt standardförfarande, är minst lika med 14 % och om dess uppmätta energi vid slagprovning med ISO V-provstav uppgår till minst 27 J vid en högsta temperatur av 20 °C, dock inte överstigande den lägsta avsedda driftstemperaturen.

---

BILAGA II

TABELLER FÖR BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

| 1. | Hänvisningarna till de olika kategorierna av moduler i tabellerna är följande:







  I | = | Modul A |
| --- | --- | --- | --- |
| II | = | Modulerna A2, D1, E1 |
| III | = | Modulerna B (konstruktionstyp) + D, B (konstruktionstyp) + F, B (produktionstyp) + E, B (produktionstyp) + C2, H |
| IV | = | Modulerna B (produktionstyp) + D, B (produktionstyp) + F, G, H1 |

1.

Hänvisningarna till de olika kategorierna av moduler i tabellerna är följande:

I

=

Modul A

II

=

Modulerna A2, D1, E1

III

=

Modulerna B (konstruktionstyp) + D, B (konstruktionstyp) + F, B (produktionstyp) + E, B (produktionstyp) + C2, H

IV

=

Modulerna B (produktionstyp) + D, B (produktionstyp) + F, G, H1

| 2. | Den säkerhetsutrustning som definieras i artikel 2.4 och som avses i artikel 4.1 d är klassificerad i kategori IV. Emellertid kan säkerhetsutrustning som tillverkas för särskilda anordningar undantagsvis vara klassificerad i samma kategori som den anordning den ska skydda. |
| --- | --- |

2.

Den säkerhetsutrustning som definieras i artikel 2.4 och som avses i artikel 4.1 d är klassificerad i kategori IV. Emellertid kan säkerhetsutrustning som tillverkas för särskilda anordningar undantagsvis vara klassificerad i samma kategori som den anordning den ska skydda.

| 3. | De tryckbärande tillbehör som definieras i artikel 2.5 och som avses i artikel 4.1 d, är klassificerade beroende på






  — | sitt högsta tillåtna tryck PS, |
| --- | --- | --- |

3.

De tryckbärande tillbehör som definieras i artikel 2.5 och som avses i artikel 4.1 d, är klassificerade beroende på

—

sitt högsta tillåtna tryck PS,

| — | sin volym V eller sin nominella storlek DN, beroende på vad som är tillämpligt, |
| --- | --- |

—

sin volym V eller sin nominella storlek DN, beroende på vad som är tillämpligt,

| — | den grupp av fluider för vilka de är avsedda. |
| --- | --- |

—

den grupp av fluider för vilka de är avsedda.

Motsvarande tabell för behållare eller rörsystem ska användas för att avgöra kategorin för bedömning av överensstämmelse.

För det fall både volymen och den nominella storleken anses relevanta enligt första stycket andra strecksatsen, ska det tryckbärande tillbehöret klassificeras i den högsta klassen.

| 4. | Avgränsningslinjerna i tabellerna för bedömning av överensstämmelse som följer anger den övre gränsen för varje kategori.



  Undantag: Behållare som avses innehålla en instabil gas och som vid tillämpning av tabellen ovan skulle tillhöra kategori I eller II, ska klassificeras i kategori III.



  Undantag: Bärbara brandsläckare och flaskor för andningsapparatur ska klassas minst i kategori III.






  Undantag: Aggregat som är avsedda för produktion av varmvatten och som åsyftas i artikel 4.2 andra stycket ska endera genomgå EU-typkontroll (Modul B – konstruktionstyp) med avseende på överensstämmelse med de väsentliga kraven i punkterna 2.10, 2.11, 3.4, 5 a och 5 d i bilaga I, eller fullständig kvalitetssäkring (Modul H).



  Undantag: Konstruktion av tryckkokare ska genomgå ett bedömningsförfarande motsvarande minst en av modulerna i kategori III.



  Undantag: Rörsystem som är avsedda för instabila gaser och som vid tillämpning av tabellen ovan skulle tillhöra kategori I eller II i enlighet med tabell 6, ska klassificeras i kategori III.



  Undantag: Alla rörsystem som innehåller en gas vars temperatur överstiger 350 °C och som skulle tillhöra kategori II i enlighet med tabell 7, ska klassificeras i kategori III. |
| --- | --- |

4.

Avgränsningslinjerna i tabellerna för bedömning av överensstämmelse som följer anger den övre gränsen för varje kategori.

Image

Undantag: Behållare som avses innehålla en instabil gas och som vid tillämpning av tabellen ovan skulle tillhöra kategori I eller II, ska klassificeras i kategori III.

Image

Undantag: Bärbara brandsläckare och flaskor för andningsapparatur ska klassas minst i kategori III.

Image

Image

Undantag: Aggregat som är avsedda för produktion av varmvatten och som åsyftas i artikel 4.2 andra stycket ska endera genomgå EU-typkontroll (Modul B – konstruktionstyp) med avseende på överensstämmelse med de väsentliga kraven i punkterna 2.10, 2.11, 3.4, 5 a och 5 d i bilaga I, eller fullständig kvalitetssäkring (Modul H).

Image

Undantag: Konstruktion av tryckkokare ska genomgå ett bedömningsförfarande motsvarande minst en av modulerna i kategori III.

Image

Undantag: Rörsystem som är avsedda för instabila gaser och som vid tillämpning av tabellen ovan skulle tillhöra kategori I eller II i enlighet med tabell 6, ska klassificeras i kategori III.

Image

Undantag: Alla rörsystem som innehåller en gas vars temperatur överstiger 350 °C och som skulle tillhöra kategori II i enlighet med tabell 7, ska klassificeras i kategori III.

Image

Image

---

BILAGA III

FÖRFARANDEN FÖR BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

De skyldigheter som följer av de i denna bilaga angivna bestämmelserna avseende tryckbärande anordningar gäller även för hela aggregat.

1.   MODUL A: (INTERN TILLVERKNINGSKONTROLL)

1.   Intern tillverkningskontroll är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 3 och 4 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller kraven i detta direktiv.

2.   Teknisk dokumentation

Tillverkaren ska utarbeta den tekniska dokumentationen.

Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

| — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

3.   Tillverkning

Tillverkaren ska vidta alla de åtgärder som behövs för att tillverkningen och övervakningen av den ska leda till att den tryckbärande anordning som tillverkas överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 och med kraven i detta direktiv.

4.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 4.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

4.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 4.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den tillsammans med den tekniska dokumentationen för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

4.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den tillsammans med den tekniska dokumentationen för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

5.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkt 4 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

2.   MODUL A2: INTERN TILLVERKNINGSKONTROLL OCH ÖVERVAKADE KONTROLLER AV DE TRYCKBÄRANDE ANORDNINGARNA MED SLUMPVISA INTERVALL

1.   Intern tillverkningskontroll och övervakade kontroller av de tryckbärande anordningarna med slumpvisa intervall är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 3, 4 och 5 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller kraven i detta direktiv.

2.   Teknisk dokumentation

Tillverkaren ska utarbeta den tekniska dokumentationen. Dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de relevanta kraven och innehålla en tillfredsställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska i tillämpliga fall innehålla minst följande:

| — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc. |
| --- | --- |

—

Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

3.   Tillverkning

Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillverkningen och övervakningen av den ska leda till att de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

4.   Slutkontroll och kontroller av tryckbärande anordningar

Den slutliga kontrollen av den tryckbärande anordningen ska utföras av tillverkaren och övervakas i form av oanmälda besök av ett anmält organ som tillverkaren valt.

Det anmälda organet ska utföra eller låta utföra produktkontroller med slumpvis valda intervall, som fastställts av organet, för att kontrollera kvaliteten på den interna kontrollen av den tryckbärande anordningen, med beaktande av bl.a. den tryckbärande anordningens tekniska komplexitet och produktionsmängden.

Under sina oanmälda besök ska det anmälda organet göra följande:

| — | Fastställa att tillverkaren verkligen utför den slutliga kontrollen i enlighet med punkt 3.2 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

Fastställa att tillverkaren verkligen utför den slutliga kontrollen i enlighet med punkt 3.2 i bilaga I.

| — | I kontrollsyfte ta ut tryckbärande anordningar på platsen för tillverkning eller mellanlagring. Det anmälda organet ska bedöma hur många anordningar som ska tas ut liksom nödvändigheten av att på dessa tryckbärande anordningar utföra hela eller delar av den slutliga kontrollen. |
| --- | --- |

—

I kontrollsyfte ta ut tryckbärande anordningar på platsen för tillverkning eller mellanlagring. Det anmälda organet ska bedöma hur många anordningar som ska tas ut liksom nödvändigheten av att på dessa tryckbärande anordningar utföra hela eller delar av den slutliga kontrollen.

Den metod för acceptansprovning som ska användas är avsedd att avgöra om tillverkningen av den tryckbärande anordningen sker inom godkända gränsvärden, för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med de tillämpliga bestämmelserna.

Om en eller flera av de tryckbärande anordningarna eller aggregaten inte uppfyller kraven ska det anmälda organet vidta lämpliga åtgärder.

Tillverkaren ska, under det anmälda organets ansvar, anbringa organets identifikationsnummer under tillverkningen.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den tillsammans med den tekniska dokumentationen för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den tillsammans med den tekniska dokumentationen för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

6.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkt 5 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

3.   MODUL B: EU-TYPKONTROLL

3.1   
  EU-typkontroll – produktionstyp

| 1. | EU-typkontroll – produktionstyp är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken ett anmält organ undersöker en tryckbärande anordnings tekniska konstruktion och kontrollerar och intygar att den uppfyller kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

1.

EU-typkontroll – produktionstyp är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken ett anmält organ undersöker en tryckbärande anordnings tekniska konstruktion och kontrollerar och intygar att den uppfyller kraven i detta direktiv.

| 2. | EU-typkontroll – produktionstyp ska bestå av en bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för den tryckbärande anordningen genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som avses i punkt 3 samt undersökning av ett provexemplar av hela den tryckbärande anordningen, varvid provexemplaret ska vara representativt för produktionen. |
| --- | --- |

2.

EU-typkontroll – produktionstyp ska bestå av en bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för den tryckbärande anordningen genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som avses i punkt 3 samt undersökning av ett provexemplar av hela den tryckbärande anordningen, varvid provexemplaret ska vara representativt för produktionen.

| 3. | Tillverkaren ska lämna in ansökan om EU-typkontroll till ett valfritt anmält organ.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.

Tillverkaren ska lämna in ansökan om EU-typkontroll till ett valfritt anmält organ.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Teknisk dokumentation. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska i tillämpliga fall innehålla minst följande:






  — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- | --- |

—

Teknisk dokumentation. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska i tillämpliga fall innehålla minst följande:

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

| — | De provningsmoment som förutses vid tillverkningen. |
| --- | --- |

—

De provningsmoment som förutses vid tillverkningen.

| — | Information om kvalifikationer och godkännanden som krävs enligt punkterna 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

Information om kvalifikationer och godkännanden som krävs enligt punkterna 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

| — | Provexemplar som är representativa för den planerade produktionen. |
| --- | --- |

—

Provexemplar som är representativa för den planerade produktionen.

Provexemplaret kan omfatta flera versioner av den tryckbärande anordningen förutsatt att skillnaderna mellan versionerna inte påverkar graden av säkerhet.

Det anmälda organet kan vid behov begära in fler provexemplar för att genomföra provningsprogrammet.

| — | Underlag som visar att den lösning som valts för den tekniska konstruktionen är lämplig. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut. Underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som utförts i enlighet med andra relevanta tekniska specifikationer i lämpligt laboratorium som tillhör tillverkaren eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar. |
| --- | --- |

—

Underlag som visar att den lösning som valts för den tekniska konstruktionen är lämplig. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut. Underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som utförts i enlighet med andra relevanta tekniska specifikationer i lämpligt laboratorium som tillhör tillverkaren eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar.

| 4. | Det anmälda organet ska vidta följande åtgärder:






  4.1 | Granska den tekniska dokumentationen och underlagen i syfte att bedöma den tekniska konstruktionens och tillverkningsprocessens lämplighet.
  Det anmälda organet ska i synnerhet






  — | bedöma materialen om dessa inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar och kontrollera att det intyg som materialtillverkaren tillhandahållit överensstämmer med punkt 4.3 i bilaga I, |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Det anmälda organet ska vidta följande åtgärder:

4.1

Granska den tekniska dokumentationen och underlagen i syfte att bedöma den tekniska konstruktionens och tillverkningsprocessens lämplighet.

Det anmälda organet ska i synnerhet

—

bedöma materialen om dessa inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar och kontrollera att det intyg som materialtillverkaren tillhandahållit överensstämmer med punkt 4.3 i bilaga I,

| — | godkänna metoderna för permanent sammanfogning av den tryckbärande anordningens delar eller kontrollera att dessa tidigare godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

godkänna metoderna för permanent sammanfogning av den tryckbärande anordningens delar eller kontrollera att dessa tidigare godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | verifiera att personalen som utför den permanenta sammanfogningen av den tryckbärande anordningens delar och den oförstörande provningen är kvalificerad eller godkänd i enlighet med punkt 3.1.2 eller 3.1.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

verifiera att personalen som utför den permanenta sammanfogningen av den tryckbärande anordningens delar och den oförstörande provningen är kvalificerad eller godkänd i enlighet med punkt 3.1.2 eller 3.1.3 i bilaga I.

| 4.2 | Kontrollera att provexemplaren har tillverkats i enlighet med den tekniska dokumentationen och identifiera de delar som har konstruerats i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i de relevanta harmoniserade standarderna, liksom de delar som har konstruerats enligt andra relevanta tekniska specifikationer utan att de tillämpliga bestämmelserna i dessa standarder har följts. |
| --- | --- |

4.2

Kontrollera att provexemplaren har tillverkats i enlighet med den tekniska dokumentationen och identifiera de delar som har konstruerats i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i de relevanta harmoniserade standarderna, liksom de delar som har konstruerats enligt andra relevanta tekniska specifikationer utan att de tillämpliga bestämmelserna i dessa standarder har följts.

| 4.3 | Utföra undersökningar och nödvändiga provningar för att, i de fall där tillverkaren har valt att använda lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna, kontrollera att dessa lösningar har använts på rätt sätt. |
| --- | --- |

4.3

Utföra undersökningar och nödvändiga provningar för att, i de fall där tillverkaren har valt att använda lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna, kontrollera att dessa lösningar har använts på rätt sätt.

| 4.4 | Utföra undersökningar och nödvändiga provningar för att, i de fall där lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats, kontrollera att de lösningar som tillverkaren använt enligt andra relevanta tekniska specifikationer uppfyller de motsvarande väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

4.4

Utföra undersökningar och nödvändiga provningar för att, i de fall där lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats, kontrollera att de lösningar som tillverkaren använt enligt andra relevanta tekniska specifikationer uppfyller de motsvarande väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv.

| 4.5 | Komma överens med tillverkaren om var undersökningarna och provningarna ska utföras. |
| --- | --- |

4.5

Komma överens med tillverkaren om var undersökningarna och provningarna ska utföras.

| 5. | Det anmälda organet ska utarbeta en utvärderingsrapport där det anges vilka åtgärder som har vidtagits i enlighet med punkt 4 och vad de har resulterat i. Utan att det påverkar det anmälda organets skyldigheter gentemot den anmälande myndigheten får organet inte offentliggöra hela eller delar av innehållet i rapporten utan tillverkarens samtycke. |
| --- | --- |

5.

Det anmälda organet ska utarbeta en utvärderingsrapport där det anges vilka åtgärder som har vidtagits i enlighet med punkt 4 och vad de har resulterat i. Utan att det påverkar det anmälda organets skyldigheter gentemot den anmälande myndigheten får organet inte offentliggöra hela eller delar av innehållet i rapporten utan tillverkarens samtycke.

| 6. | Om typen uppfyller kraven i detta direktiv ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg – produktionstyp till tillverkaren. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska intyget gälla i tio år och kunna förnyas och ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända typen.
  En förteckning över de relevanta delarna av den tekniska dokumentationen ska bifogas intyget och det anmälda organet ska behålla en kopia.
  Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den undersökta typen och för att kontrollera produkter i bruk.
  Om typen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg – produktionstyp och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget. Det ska finnas ett förfarande för överklagande. |
| --- | --- |

6.

Om typen uppfyller kraven i detta direktiv ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg – produktionstyp till tillverkaren. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska intyget gälla i tio år och kunna förnyas och ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända typen.

En förteckning över de relevanta delarna av den tekniska dokumentationen ska bifogas intyget och det anmälda organet ska behålla en kopia.

Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den undersökta typen och för att kontrollera produkter i bruk.

Om typen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg – produktionstyp och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget. Det ska finnas ett förfarande för överklagande.

| 7. | Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända typen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.
  Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har den tekniska dokumentationen rörande EU-typintyget – produktionstyp om alla ändringar av den godkända typen som kan påverka den tryckbärande anordningens överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs ytterligare godkännande i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-typintyget – produktionstyp. |
| --- | --- |

7.

Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända typen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har den tekniska dokumentationen rörande EU-typintyget – produktionstyp om alla ändringar av den godkända typen som kan påverka den tryckbärande anordningens överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs ytterligare godkännande i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-typintyget – produktionstyp.

| 8. | Varje anmält organ ska underrätta sin anmälande myndighet om de EU-typintyg – produktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.
  Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-typintyg – produktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.
  Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-typintyget – produktionstyp och/eller tilläggen till det. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-typintyget – produktionstyp med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt. |
| --- | --- |

8.

Varje anmält organ ska underrätta sin anmälande myndighet om de EU-typintyg – produktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-typintyg – produktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.

Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-typintyget – produktionstyp och/eller tilläggen till det. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-typintyget – produktionstyp med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt.

| 9. | Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-typintyget – produktionstyp med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

9.

Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-typintyget – produktionstyp med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

| 10. | Tillverkarens representant får lämna in den ansökan som avses i punkt 3 och fullgöra skyldigheterna enligt punkterna 7 och 9, förutsatt att de specificeras i fullmakten. |
| --- | --- |

10.

Tillverkarens representant får lämna in den ansökan som avses i punkt 3 och fullgöra skyldigheterna enligt punkterna 7 och 9, förutsatt att de specificeras i fullmakten.

3.2   
  EU-typkontroll – konstruktionstyp

| 1. | EU-typkontroll – konstruktionstyp är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken ett anmält organ undersöker en tryckbärande anordnings tekniska konstruktion och kontrollerar och intygar att den uppfyller kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

1.

EU-typkontroll – konstruktionstyp är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken ett anmält organ undersöker en tryckbärande anordnings tekniska konstruktion och kontrollerar och intygar att den uppfyller kraven i detta direktiv.

| 2. | EU-typkontroll – konstruktionstyp ska bestå av en bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för den tryckbärande anordningen genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som avses i punkt 3, utan undersökning av provexemplar.
  Den experimentella dimensioneringsmetod som avses i punkt 2.2.4 i bilaga I får inte användas inom ramen för denna modul. |
| --- | --- |

2.

EU-typkontroll – konstruktionstyp ska bestå av en bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för den tryckbärande anordningen genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som avses i punkt 3, utan undersökning av provexemplar.

Den experimentella dimensioneringsmetod som avses i punkt 2.2.4 i bilaga I får inte användas inom ramen för denna modul.

| 3. | Tillverkaren ska lämna in en ansökan om EU-typkontroll till ett valfritt anmält organ.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.

Tillverkaren ska lämna in en ansökan om EU-typkontroll till ett valfritt anmält organ.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Teknisk dokumentation. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska i tillämpliga fall innehålla minst följande:






  — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- | --- |

—

Teknisk dokumentation. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska i tillämpliga fall innehålla minst följande:

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Information rörande kvalifikationer och godkännanden som krävs enligt punkterna 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

Information rörande kvalifikationer och godkännanden som krävs enligt punkterna 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

| — | Underlag som visar att den lösning som valts för den tekniska konstruktionen är lämplig. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut. Underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som utförts i tillverkarens laboratorium eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar. |
| --- | --- |

—

Underlag som visar att den lösning som valts för den tekniska konstruktionen är lämplig. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut. Underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som utförts i tillverkarens laboratorium eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar.

Ansökan kan omfatta flera versioner av den tryckbärande anordningen förutsatt att skillnaderna mellan versionerna inte påverkar graden av säkerhet.

| 4. | Det anmälda organet ska vidta följande åtgärder:






  4.1 | Granska den tekniska dokumentationen och underlagen i syfte att bedöma den tekniska konstruktionens lämplighet.
  Det anmälda organet ska i synnerhet






  — | bedöma de använda materialen då dessa inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar, |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Det anmälda organet ska vidta följande åtgärder:

4.1

Granska den tekniska dokumentationen och underlagen i syfte att bedöma den tekniska konstruktionens lämplighet.

Det anmälda organet ska i synnerhet

—

bedöma de använda materialen då dessa inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med ett europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar,

| — | godkänna metoderna för den permanenta sammanfogningen av den tryckbärande anordningens delar eller kontrollera att dessa tidigare godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

godkänna metoderna för den permanenta sammanfogningen av den tryckbärande anordningens delar eller kontrollera att dessa tidigare godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I.

| 4.2 | Utföra undersökningar för att, i de fall där tillverkaren har valt att använda lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna, kontrollera att dessa lösningar har använts på rätt sätt. |
| --- | --- |

4.2

Utföra undersökningar för att, i de fall där tillverkaren har valt att använda lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna, kontrollera att dessa lösningar har använts på rätt sätt.

| 4.3 | Utföra undersökningar för att, i de fall där lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats, kontrollera att de lösningar som tillverkaren använt uppfyller de motsvarande väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

4.3

Utföra undersökningar för att, i de fall där lösningarna i de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats, kontrollera att de lösningar som tillverkaren använt uppfyller de motsvarande väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv.

| 5. | Det anmälda organet ska utarbeta en utvärderingsrapport där det anges vilka åtgärder som har vidtagits i enlighet med punkt 4 och vad de har resulterat i. Utan att det påverkar det anmälda organets skyldigheter gentemot de anmälande myndigheterna får organet inte offentliggöra hela eller delar av innehållet i rapporten utan tillverkarens samtycke. |
| --- | --- |

5.

Det anmälda organet ska utarbeta en utvärderingsrapport där det anges vilka åtgärder som har vidtagits i enlighet med punkt 4 och vad de har resulterat i. Utan att det påverkar det anmälda organets skyldigheter gentemot de anmälande myndigheterna får organet inte offentliggöra hela eller delar av innehållet i rapporten utan tillverkarens samtycke.

| 6. | Om konstruktionen uppfyller kraven i direktivet ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg – konstruktionstyp till tillverkaren. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska intyget gälla i tio år och kunna förnyas och ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända konstruktionen.
  En förteckning över de relevanta delarna av den tekniska dokumentationen ska bifogas intyget och det anmälda organet ska behålla en kopia.
  Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den undersökta konstruktionen och för att kontrollera produkter i bruk.
  Om konstruktionen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg – konstruktionstyp och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget. |
| --- | --- |

6.

Om konstruktionen uppfyller kraven i direktivet ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg – konstruktionstyp till tillverkaren. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska intyget gälla i tio år och kunna förnyas och ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända konstruktionen.

En förteckning över de relevanta delarna av den tekniska dokumentationen ska bifogas intyget och det anmälda organet ska behålla en kopia.

Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den undersökta konstruktionen och för att kontrollera produkter i bruk.

Om konstruktionen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg – konstruktionstyp och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget.

| 7. | Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända konstruktionen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.
  Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har den tekniska dokumentationen rörande EU-typintyget – konstruktionstyp om alla ändringar av den godkända konstruktionen som kan påverka den tryckbärande anordningens överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs ytterligare godkännande i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-typintyget – konstruktionstyp. |
| --- | --- |

7.

Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända konstruktionen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har den tekniska dokumentationen rörande EU-typintyget – konstruktionstyp om alla ändringar av den godkända konstruktionen som kan påverka den tryckbärande anordningens överensstämmelse med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs ytterligare godkännande i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-typintyget – konstruktionstyp.

| 8. | Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de EU-typintyg – konstruktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.
  Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-typintyg – konstruktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.
  Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp och/eller tilläggen till det. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt. |
| --- | --- |

8.

Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de EU-typintyg – konstruktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-typintyg – konstruktionstyp och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.

Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp och/eller tilläggen till det. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt.

| 9. | Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

9.

Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-typintyget – konstruktionstyp med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

| 10. | Tillverkarens representant får lämna in den ansökan som avses i punkt 3 och fullgöra skyldigheterna enligt punkterna 7 och 9, förutsatt att de specificeras i fullmakten. |
| --- | --- |

10.

Tillverkarens representant får lämna in den ansökan som avses i punkt 3 och fullgöra skyldigheterna enligt punkterna 7 och 9, förutsatt att de specificeras i fullmakten.

4.   MODUL C2: ÖVERENSSTÄMMELSE MED TYP SOM GRUNDAR SIG PÅ INTERN TILLVERKNINGSKONTROLL OCH ÖVERVAKADE KONTROLLER AV TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR MED SLUMPVISA INTERVALL

1.   Överensstämmelse med typ som grundar sig på intern tillverkningskontroll och övervakade kontroller av tryckbärande anordningar med slumpvisa intervall är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 3 och 4 samt säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillverkningen och övervakningen av den ska leda till att den tillverkade tryckbärande anordningen överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

3.   Slutkontroll och kontroller av tryckbärande anordningar

Ett anmält organ, som tillverkaren valt, ska utföra eller låta utföra kontroller med slumpvis valda intervall som fastställts av organet, för att kontrollera kvaliteten på slutkontrollen och den interna kontrollen av den tryckbärande anordningen, med beaktande av bl.a. den tryckbärande anordningens tekniska komplexitet och produktionsmängden.

Det anmälda organet ska fastställa att tillverkaren verkligen utför den slutliga kontrollen i enlighet med punkt 3.2 i bilaga I.

Ett lämpligt stickprov av slutprodukterna, taget på plats av det anmälda organet innan de tryckbärande anordningarna släpps ut på marknaden, ska undersökas och tillämpliga provningar enligt de relevanta delarna av de harmoniserade standarderna, och/eller likvärdiga provningar enligt andra tekniska specifikationer, ska utföras för att kontrollera att den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Det anmälda organet ska bedöma hur många anordningar som ska tas ut liksom nödvändigheten av att på dessa tryckbärande anordningar utföra hela eller delar av den slutliga kontrollen.

Om stickprovet inte uppfyller en godtagbar kvalitetsnivå ska organet vidta lämpliga åtgärder.

Den metod för acceptansprovning som ska användas är avsedd att avgöra om tillverkningen av den tryckbärande anordningen sker inom godkända gränsvärden, för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med de tillämpliga bestämmelserna.

Om provningarna utförs av ett anmält organ ska tillverkaren, under organets ansvar, anbringa det anmälda organets identifikationsnummer under tillverkningen.

4.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 4.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning eller aggregat som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

4.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen på varje enskild tryckbärande anordning eller aggregat som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 4.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

4.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för en modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

5.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkt 4 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

5.   MODUL D: ÖVERENSSTÄMMELSE MED TYP SOM GRUNDAR SIG PÅ KVALITETSSÄKRING AV PRODUKTIONEN

1.   Överensstämmelse med typ som grundar sig på kvalitetssäkring av produktionen är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2 och 5 samt säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna eller aggregaten överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för tillverkning, slutbesiktning och provning av den berörda tryckbärande anordningen i enlighet med punkt 3 och övervakas i enlighet med punkt 4.

3.   Kvalitetssystem

| 3.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- |

—

Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | Den tekniska dokumentationen för den godkända typen och en kopia av EU-typintyget. |
| --- | --- |

—

Den tekniska dokumentationen för den godkända typen och en kopia av EU-typintyget.

| 3.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna, |
| --- | --- | --- |

3.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna,

| — | de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkningen, kvalitetskontrollen och kvalitetssäkringen, i synnerhet metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkningen, kvalitetskontrollen och kvalitetssäkringen, i synnerhet metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras, |
| --- | --- |

—

de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras,

| — | kvalitetsdokument såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer eller behörighet, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, och |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer eller behörighet, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, och

| — | metoder för övervakning av att den erforderliga kvaliteten uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

metoder för övervakning av att den erforderliga kvaliteten uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 3.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om de krav som avses i punkt 3.2 är uppfyllda.
  Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.
  Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 femte strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att produkten överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om de krav som avses i punkt 3.2 är uppfyllda.

Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.

Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 femte strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att produkten överensstämmer med kraven.

Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 3.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

3.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 3.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

4.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

| 4.1 | Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

4.1

Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

| 4.2 | För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet






  — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- | --- |

4.2

För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc. |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc.

| 4.3 | Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år. |
| --- | --- |

4.3

Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

| 4.4 | Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:






  — | Kategorin av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- | --- |

4.4

Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

—

Kategorin av tryckbärande anordningar.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska lämna en besöksrapport till tillverkaren och, om provning har utförts, en provningsrapport.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

6.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Den dokumentation som avses i punkt 3.1. |
| --- | --- |

—

Den dokumentation som avses i punkt 3.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.5, 4.3 och 4.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.5, 4.3 och 4.4.

7.   Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystemet som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

8.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 3.1, 3.5, 5 och 6 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

6.   MODUL D1: KVALITETSSÄKRING AV PRODUKTIONEN

1.   Kvalitetssäkring av produktionen är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 4 och 7 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Teknisk dokumentation

Tillverkaren ska utarbeta den tekniska dokumentationen. Dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven och innehålla en tillfredsställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

| — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc. |
| --- | --- |

—

Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

3.   Tillverkaren ska hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för de berörda nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

4.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för tillverkning, slutkontroll och provning av de berörda produkterna i enlighet med punkt 5 och övervakas i enlighet med punkt 6.

5.   Kvalitetssystem

| 5.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- |

—

Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | Den tekniska dokumentation som avses i punkt 2. |
| --- | --- |

—

Den tekniska dokumentation som avses i punkt 2.

| 5.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna, |
| --- | --- | --- |

5.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna,

| — | de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkningen, kvalitetskontrollen och kvalitetssäkringen, i synnerhet metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkningen, kvalitetskontrollen och kvalitetssäkringen, i synnerhet metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänts i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras, |
| --- | --- |

—

de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | metoder för övervakning av att den erforderliga produktkvaliteten uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

metoder för övervakning av att den erforderliga produktkvaliteten uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 5.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om det uppfyller de krav som avses i punkt 5.2. De delar i kvalitetssystemet som överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder ska antas överensstämma med motsvarande krav i punkt 5.2.
  Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

5.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om det uppfyller de krav som avses i punkt 5.2. De delar i kvalitetssystemet som överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder ska antas överensstämma med motsvarande krav i punkt 5.2.

Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.

Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 5.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

5.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 5.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 5.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

5.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 5.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

6.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

| 6.1 | Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

6.1

Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

| 6.2 | För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet






  — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- | --- |

6.2

För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | den tekniska dokumentation som avses i punkt 2, |
| --- | --- |

—

den tekniska dokumentation som avses i punkt 2,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc. |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc.

| 6.3 | Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år. |
| --- | --- |

6.3

Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

| 6.4 | Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:






  — | Kategorin av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- | --- |

6.4

Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

—

Kategorin av tryckbärande anordningar.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska lämna en besöksrapport till tillverkaren och, om provning har utförts, en provningsrapport.

7.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 7.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 5.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

7.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 5.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 7.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken produktmodell den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

7.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken produktmodell den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

8.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Den dokumentation som avses i punkt 5.1. |
| --- | --- |

—

Den dokumentation som avses i punkt 5.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 5.5. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 5.5.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 5.5, 6.3 och 6.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 5.5, 6.3 och 6.4.

9.   Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

10.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 3, 5.1, 5.5, 7 och 8 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

7.   MODUL E: ÖVERENSSTÄMMELSE MED TYP SOM GRUNDAR SIG PÅ KVALITETSSÄKRING AV TRYCKBÄRANDE ANORDNINGAR

1.   Överensstämmelse med typ som grundar sig på kvalitetssäkring av tryckbärande anordningar är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2 och 5 samt säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för slutbesiktning och provning av de berörda tryckbärande anordningarna i enlighet med punkt 3 och övervakas i enlighet med punkt 4.

3.   Kvalitetssystem

| 3.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- |

—

Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | Den tekniska dokumentationen för den godkända typen och en kopia av EU-typintyget. |
| --- | --- |

—

Den tekniska dokumentationen för den godkända typen och en kopia av EU-typintyget.

| 3.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att produkterna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna, |
| --- | --- | --- |

3.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att produkterna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna,

| — | kontroller och provningar som kommer att utföras efter tillverkningen, |
| --- | --- |

—

kontroller och provningar som kommer att utföras efter tillverkningen,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I,

| — | hur kontrollen sker av att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

hur kontrollen sker av att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 3.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda. Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.
  Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 femte strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda. Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.

Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 femte strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.

Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 3.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

3.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 3.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

4.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

| 4.1 | Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

4.1

Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

| 4.2 | För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet






  — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- | --- |

4.2

För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | teknisk dokumentation, |
| --- | --- |

—

teknisk dokumentation,

| — | kvalitetsdokument såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc. |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc.

| 4.3 | Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år. |
| --- | --- |

4.3

Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

| 4.4 | Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren.
  Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:






  — | Kategorin av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- | --- |

4.4

Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren.

Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

—

Kategorin av tryckbärande anordningar.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska lämna en besöksrapport till tillverkaren och, om provning har utförts, en provningsrapport.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken produktmodell den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken produktmodell den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

6.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Den dokumentation som avses i punkt 3.1. |
| --- | --- |

—

Den dokumentation som avses i punkt 3.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.5, 4.3 och 4.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.5, 4.3 och 4.4.

7.   Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

8.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 3.1, 3.5, 5 och 6 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

8.   MODUL E1: KVALITETSSÄKRING AV SLUTLIG KONTROLL AV DE TRYCKBÄRANDE ANORDNINGARNA OCH PROVNING

1.   Kvalitetssäkring av slutlig kontroll av de tryckbärande anordningarna och provning är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 4 och 7 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Teknisk dokumentation

Tillverkaren ska utarbeta den tekniska dokumentationen. Den tekniska dokumentationen ska möjliggöra en bedömning av om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv och innehålla en tillfredställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

| — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc. |
| --- | --- |

—

Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

3.   Tillverkaren ska hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för de berörda nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

4.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för slutkontroll och provning av de tryckbärande anordningarna i enlighet med punkt 5 och övervakas i enlighet med punkt 6.

5.   Kvalitetssystem

| 5.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar. |
| --- | --- |

—

Alla relevanta upplysningar om den avsedda typen av tryckbärande anordningar.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | Den tekniska dokumentation som avses i punkt 2. |
| --- | --- |

—

Den tekniska dokumentation som avses i punkt 2.

| 5.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Inom ramen för kvalitetssystemet ska varje tryckbärande anordning undersökas och lämpliga provningar utföras som föreskrivs i tillämplig(a) standard(er) enligt artikel 12 eller motsvarande provningar och i synnerhet den slutkontroll som avses i punkt 3.2 i bilaga I för att fastställa om det överensstämmer med motsvarande krav i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna, |
| --- | --- | --- |

5.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Inom ramen för kvalitetssystemet ska varje tryckbärande anordning undersökas och lämpliga provningar utföras som föreskrivs i tillämplig(a) standard(er) enligt artikel 12 eller motsvarande provningar och i synnerhet den slutkontroll som avses i punkt 3.2 i bilaga I för att fastställa om det överensstämmer med motsvarande krav i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål, organisationsstruktur och ledningens ansvar och befogenheter beträffande kvaliteten på de tryckbärande anordningarna,

| — | metoderna för permanent sammanfogning av delarna godkända i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

metoderna för permanent sammanfogning av delarna godkända i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | kontroller och provningar som kommer att utföras efter tillverkningen, |
| --- | --- |

—

kontroller och provningar som kommer att utföras efter tillverkningen,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | hur kontrollen sker av att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

hur kontrollen sker av att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 5.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om de krav som avses i punkt 5.2 är uppfyllda.
  Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.
  Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

5.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om de krav som avses i punkt 5.2 är uppfyllda.

Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.

Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av det område och den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.

Tillverkaren ska informeras om beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 5.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

5.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 5.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 5.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

5.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 5.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

6.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

| 6.1 | Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

6.1

Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

| 6.2 | För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet






  — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- | --- |

6.2

För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | den tekniska dokumentation som avses i punkt 2, |
| --- | --- |

—

den tekniska dokumentation som avses i punkt 2,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc. |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om den berörda personalens kvalifikationer etc.

| 6.3 | Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år. |
| --- | --- |

6.3

Det anmälda organet ska utföra periodiska revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och lämna en revisionsrapport till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

| 6.4 | Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:






  — | Utrustningens kategori. |
| --- | --- | --- |

6.4

Dessutom kan det anmälda organet göra oanmälda besök hos tillverkaren. Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

—

Utrustningens kategori.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska lämna en besöksrapport till tillverkaren och, om provning har utförts, en provningsrapport.

7.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 7.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 5.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

7.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 5.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 7.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

7.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

8.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Den dokumentation som avses i punkt 5.1. |
| --- | --- |

—

Den dokumentation som avses i punkt 5.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 5.5. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 5.5.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 5.3, 5.5, 6.3 och 6.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 5.3, 5.5, 6.3 och 6.4.

9.   Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

10.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 3, 5.1, 5.5, 7 och 8 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

9.   MODUL F: ÖVERENSSTÄMMELSE MED TYP SOM GRUNDAR SIG PÅ VERIFIERING AV DE TRYCKBÄRANDE ANORDNINGARNA

1.   Överensstämmelse med typ som grundar sig på verifiering av de tryckbärande anordningarna är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2 och 5 samt säkerställer och försäkrar på eget ansvar att den berörda tryckbärande anordningen, som har genomgått kontroll i enlighet med punkt 3, överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillverkningen och övervakningen av den ska leda till att de tillverkade tryckbärande anordningarna överensstämmer med den godkända typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

3.   Kontroll

Ett anmält organ, som tillverkaren valt, ska utföra undersökningar och provningar för att kontrollera att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med den godkända typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Undersökningarna och provningarna för att kontrollera att de tryckbärande anordningarna uppfyller de tillämpliga kraven ska utföras genom undersökning och provning av varje produkt i enlighet med punkt 4.

4.   Kontroll av överensstämmelse genom undersökning och provning av varje enskild tryckbärande anordning

| 4.1 | Alla tryckbärande anordningar ska undersökas var för sig och provningar i enlighet med relevanta harmoniserade standarder, eller likvärdiga provningar, ska utföras för att fastställa om de överensstämmer med den godkända typen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv. Om det inte finns någon harmoniserad standard ska det berörda anmälda organet bestämma vilka provningar som ska utföras.
  Det anmälda organet ska i synnerhet






  — | kontrollera att personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen är godkänd i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, |
| --- | --- | --- |

4.1

Alla tryckbärande anordningar ska undersökas var för sig och provningar i enlighet med relevanta harmoniserade standarder, eller likvärdiga provningar, ska utföras för att fastställa om de överensstämmer med den godkända typen i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i detta direktiv. Om det inte finns någon harmoniserad standard ska det berörda anmälda organet bestämma vilka provningar som ska utföras.

Det anmälda organet ska i synnerhet

—

kontrollera att personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen är godkänd i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I,

| — | kontrollera det intyg som lämnas av materialtillverkaren i enlighet med punkt 4.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kontrollera det intyg som lämnas av materialtillverkaren i enlighet med punkt 4.3 i bilaga I,

| — | utföra eller låta utföra den slutkontroll och den provning som avses i punkt 3.2 i bilaga I, och i förekommande fall undersöka säkerhetsanordningarna. |
| --- | --- |

—

utföra eller låta utföra den slutkontroll och den provning som avses i punkt 3.2 i bilaga I, och i förekommande fall undersöka säkerhetsanordningarna.

| 4.2 | Det anmälda organet ska utfärda ett intyg om överensstämmelse i fråga om de utförda undersökningarna och provningarna, och anbringa sitt identifikationsnummer på varje godkänd tryckbärande anordning, eller låta anbringa det under sitt ansvar.
  Tillverkaren ska hålla intygen om överensstämmelse tillgängliga för kontroll av de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

4.2

Det anmälda organet ska utfärda ett intyg om överensstämmelse i fråga om de utförda undersökningarna och provningarna, och anbringa sitt identifikationsnummer på varje godkänd tryckbärande anordning, eller låta anbringa det under sitt ansvar.

Tillverkaren ska hålla intygen om överensstämmelse tillgängliga för kontroll av de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med den godkända typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som överensstämmer med den godkända typen enligt beskrivningen i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.
  Om det anmälda organ som avses i punkt 3 godkänner det får tillverkaren också, under organets ansvar, anbringa dess identifikationsnummer på de tryckbärande anordningarna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

Om det anmälda organ som avses i punkt 3 godkänner det får tillverkaren också, under organets ansvar, anbringa dess identifikationsnummer på de tryckbärande anordningarna.

6.   Om det anmälda organet godkänner det och under dess ansvar, får tillverkaren anbringa det anmälda organets identifikationsnummer på de tryckbärande anordningarna under tillverkningen.

7.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten. Tillverkarens representant får inte fullgöra någon av de skyldigheter som åligger tillverkaren i enlighet med punkt 2.

10.   MODUL G: ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ KONTROLL AV ENSKILDA PRODUKTER

1.   Överensstämmelse som grundar sig på kontroll av enskilda produkter är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2, 3 och 5 samt säkerställer och försäkrar på eget ansvar att den berörda tryckbärande anordningen, som har genomgått kontroll i enlighet med punkt 4, uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Teknisk dokumentation

Tillverkaren ska upprätta den tekniska dokumentationen och göra den tillgänglig för det anmälda organ som avses i punkt 4.

Dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven och innehålla en tillfredsställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktion.

Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

| — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- |

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

| — | Lämpliga detaljer beträffande godkännande av tillverknings- och kontrollförfarandena liksom kvalifikationer hos och godkännande av berörd personal i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

—

Lämpliga detaljer beträffande godkännande av tillverknings- och kontrollförfarandena liksom kvalifikationer hos och godkännande av berörd personal i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I.

Tillverkaren ska hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för de berörda nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

3.   Tillverkning

Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillverkningen och övervakningen av den ska leda till att den tillverkade tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

4.   Kontroll

Ett anmält organ, som tillverkaren valt, ska utföra eller låta utföra undersökningar och provningar i enlighet med relevanta harmoniserade standarder, och/eller likvärdiga provningar, för att kontrollera att den tryckbärande anordningen uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Om det inte finns någon harmoniserad standard ska det berörda anmälda organet bestämma vilka provningar som ska utföras enligt andra tekniska specifikationer.

Det anmälda organet ska i synnerhet

| — | granska den tekniska dokumentationen vad gäller konstruktionen liksom tillverkningsprocesserna, |
| --- | --- |

—

granska den tekniska dokumentationen vad gäller konstruktionen liksom tillverkningsprocesserna,

| — | bedöma det använda materialet om detta inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar och kontrollera det intyg som lämnas av tillverkaren av materialet i enlighet med punkt 4.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

bedöma det använda materialet om detta inte överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder eller med europeiskt materialgodkännande för tryckbärande anordningar och kontrollera det intyg som lämnas av tillverkaren av materialet i enlighet med punkt 4.3 i bilaga I,

| — | godkänna metoderna för permanent sammanfogning av delarna eller kontrollera att de har godkänts tidigare i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

godkänna metoderna för permanent sammanfogning av delarna eller kontrollera att de har godkänts tidigare i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | verifiera de kvalifikationer eller godkännanden som föreskrivs i punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

verifiera de kvalifikationer eller godkännanden som föreskrivs i punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I,

| — | företa den slutkontroll som avses i punkt 3.2.1 i bilaga I, utföra eller låta utföra den provning som avses i punkt 3.2.2 i bilaga I och i förekommande fall granska säkerhetsanordningarna. |
| --- | --- |

—

företa den slutkontroll som avses i punkt 3.2.1 i bilaga I, utföra eller låta utföra den provning som avses i punkt 3.2.2 i bilaga I och i förekommande fall granska säkerhetsanordningarna.

Det anmälda organet ska utfärda ett intyg om överensstämmelse i fråga om de utförda undersökningarna och provningarna, och anbringa sitt identifikationsnummer på varje godkänd tryckbärande anordning, eller låta anbringa det under sitt ansvar. Tillverkaren ska hålla intygen om överensstämmelse tillgängliga för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 4, organets identifikationsnummer på varje tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 4, organets identifikationsnummer på varje tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

6.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 2 och 5 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

11.   MODUL H: ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ FULLSTÄNDIG KVALITETSSÄKRING

1.   Överensstämmelse som grundar sig på fullständig kvalitetssäkring är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2 och 5 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för konstruktion, tillverkning, slutkontroll och provning av den berörda tryckbärande anordningen enligt punkt 3 och övervakas i enlighet med punkt 4.

3.   Kvalitetssystem

| 3.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | Den tekniska dokumentationen för en modell av varje kategori av tryckbärande anordningar som är tänkt att tillverkas. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:






  — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- | --- |

—

Den tekniska dokumentationen för en modell av varje kategori av tryckbärande anordningar som är tänkt att tillverkas. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats till något annat anmält organ.

| 3.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Denna dokumentation av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av rutiner och kvalitetsåtgärder, såsom program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål och organisationsstruktur samt ledningens ansvar och befogenheter när det gäller konstruktions- och produktkvalitet, |
| --- | --- | --- |

3.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Denna dokumentation av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av rutiner och kvalitetsåtgärder, såsom program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål och organisationsstruktur samt ledningens ansvar och befogenheter när det gäller konstruktions- och produktkvalitet,

| — | tekniska specifikationer för konstruktionen, inklusive standarder, som kommer att tillämpas och, när de relevanta harmoniserade standarderna inte tillämpas fullt ut, metoder som kommer att användas för att säkerställa att de väsentliga krav i direktivet som avser den tryckbärande anordningen uppfylls, |
| --- | --- |

—

tekniska specifikationer för konstruktionen, inklusive standarder, som kommer att tillämpas och, när de relevanta harmoniserade standarderna inte tillämpas fullt ut, metoder som kommer att användas för att säkerställa att de väsentliga krav i direktivet som avser den tryckbärande anordningen uppfylls,

| — | de metoder, processer och systematiska förfaranden för kontroll och verifikation av konstruktionen som ska användas vid konstruktion av tryckbärande anordningar inom den berörda kategorin, särskilt när det gäller material i enlighet med punkt 4 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de metoder, processer och systematiska förfaranden för kontroll och verifikation av konstruktionen som ska användas vid konstruktion av tryckbärande anordningar inom den berörda kategorin, särskilt när det gäller material i enlighet med punkt 4 i bilaga I,

| — | de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring, särskilt metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänns i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring, särskilt metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänns i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | kontroller och prov som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen med uppgift om hur ofta de kommer att ske, |
| --- | --- |

—

kontroller och prov som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen med uppgift om hur ofta de kommer att ske,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I,

| — | metoder för övervakning av att den konstruktion och kvalitet som krävs för den tryckbärande anordningen uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

metoder för övervakning av att den konstruktion och kvalitet som krävs för den tryckbärande anordningen uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 3.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda. Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.
  Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 andra strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren eller dennes representant ska meddelas beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda. Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard.

Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av den teknologi som avser berörda tryckbärande anordningar och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 andra strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.

Tillverkaren eller dennes representant ska meddelas beslutet. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 3.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

3.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 3.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller de krav som avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

4.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

| 4.1 | Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

4.1

Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

| 4.2 | För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet






  — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- | --- |

4.2

För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokalerna för tillverkning, kontroll, provning och lagring och lämna all nödvändig information, i synnerhet

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | kvalitetsdokument som föreskrivs i den del av kvalitetssystemet som ägnas åt konstruktionen, såsom resultat av analyser, beräkningar och provning, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument som föreskrivs i den del av kvalitetssystemet som ägnas åt konstruktionen, såsom resultat av analyser, beräkningar och provning,

| — | kvalitetsdokument som föreskrivs i den del av kvalitetssystemet som ägnas åt tillverkningen, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument som föreskrivs i den del av kvalitetssystemet som ägnas åt tillverkningen, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer.

| 4.3 | Det anmälda organet ska regelbundet genomföra revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och ska lämna en revisionsberättelse till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år. |
| --- | --- |

4.3

Det anmälda organet ska regelbundet genomföra revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och ska lämna en revisionsberättelse till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

| 4.4 | Det anmälda organet får dessutom göra oanmälda besök hos tillverkaren.
  Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:






  — | Utrustningens kategori. |
| --- | --- | --- |

4.4

Det anmälda organet får dessutom göra oanmälda besök hos tillverkaren.

Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

—

Utrustningens kategori.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska ge tillverkaren en inspektionsrapport och, om provningar har utförts, en provningsrapport.

5.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 5.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

5.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 5.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

5.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

6.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1. |
| --- | --- |

—

Den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1.

| — | Sådan dokumentation av kvalitetssystemet som avses i punkt 3.1. |
| --- | --- |

—

Sådan dokumentation av kvalitetssystemet som avses i punkt 3.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.4. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.4.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.4, 4.3 och 4.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.3, 3.4, 4.3 och 4.4.

7.   Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

8.   Tillverkarens representant

Tillverkarens skyldigheter enligt punkterna 3.1, 3.5, 5 och 6 får fullgöras, för dennes räkning och på dennes ansvar, av tillverkarens representant, förutsatt att dessa skyldigheter specificeras i fullmakten.

12.   MODUL H1: ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ FULLSTÄNDIG KVALITETSSÄKRING OCH KONSTRUKTIONSKONTROLL

1.   Överensstämmelse som grundar sig på fullständig kvalitetssäkring och konstruktionskontroll med särskild övervakning av slutkontrollen är det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilket tillverkaren fullgör skyldigheterna i punkterna 2 och 6 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda tryckbärande anordningarna uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

2.   Tillverkning

Tillverkaren ska tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för konstruktion, tillverkning, slutkontroll och provning av de berörda produkterna i enlighet med punkt 3 och övervakas i enlighet med punkt 5. Att den tryckbärande anordningens tekniska konstruktion är lämplig ska ha kontrollerats i enlighet med punkt 4.

3.   Kvalitetssystem

| 3.1 | Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.
  Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress. |
| --- | --- | --- |

3.1

Tillverkaren ska hos ett valfritt anmält organ ansöka om att få sitt kvalitetssystem för de berörda tryckbärande anordningarna bedömt.

Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress och, om ansökan lämnas in av tillverkarens representant, även dennes namn och adress.

| — | Den tekniska dokumentationen för en modell av varje kategori av tryckbärande anordningar som är tänkt att tillverkas. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:






  — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- | --- |

—

Den tekniska dokumentationen för en modell av varje kategori av tryckbärande anordningar som är tänkt att tillverkas. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc. |
| --- | --- |

—

Resultat av konstruktionsberäkningar och undersökningar etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

| — | Dokumentation om kvalitetssystemet. |
| --- | --- |

—

Dokumentation om kvalitetssystemet.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats till något annat anmält organ.

| 3.2 | Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.
  Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.
  Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av






  — | kvalitetsmål och organisationsstruktur samt ledningens ansvar och befogenheter när det gäller konstruktions- och produktkvalitet, |
| --- | --- | --- |

3.2

Kvalitetssystemet ska säkerställa att de tryckbärande anordningarna överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till ska dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av skriftliga riktlinjer, förfaringssätt och instruktioner. Dokumentationen av kvalitetssystemet ska möjliggöra en enhetlig tolkning av kvalitetsrelaterade program, planer, manualer och protokoll.

Dokumentationen ska framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

—

kvalitetsmål och organisationsstruktur samt ledningens ansvar och befogenheter när det gäller konstruktions- och produktkvalitet,

| — | de tekniska specifikationer för konstruktionen, inklusive standarder, som kommer att tillämpas och, när de relevanta harmoniserade standarderna inte tillämpas fullt ut, de medel som används för att säkerställa att de tillämpliga väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv uppfylls, |
| --- | --- |

—

de tekniska specifikationer för konstruktionen, inklusive standarder, som kommer att tillämpas och, när de relevanta harmoniserade standarderna inte tillämpas fullt ut, de medel som används för att säkerställa att de tillämpliga väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv uppfylls,

| — | de metoder, processer och systematiska förfaranden för kontroll och verifikation av konstruktionen som ska användas vid konstruktion av den tryckbärande anordningen, särskilt när det gäller material i enlighet med punkt 4 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de metoder, processer och systematiska förfaranden för kontroll och verifikation av konstruktionen som ska användas vid konstruktion av den tryckbärande anordningen, särskilt när det gäller material i enlighet med punkt 4 i bilaga I,

| — | de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring, särskilt metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänns i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

de motsvarande metoder, processer och systematiska förfaranden som kommer att användas vid tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring, särskilt metoderna för permanent sammanfogning av de delar som godkänns i enlighet med punkt 3.1.2 i bilaga I,

| — | de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras, |
| --- | --- |

—

de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras,

| — | kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I, |
| --- | --- |

—

kvalitetsdokument, såsom granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata, rapporter om berörd personals kvalifikationer och godkännande, i synnerhet i fråga om personalen som utför den permanenta sammanfogningen av delarna och den oförstörande provningen i enlighet med punkt 3.1.2 och 3.1.3 i bilaga I,

| — | metoder för övervakning av att den konstruktion och kvalitet som krävs för den tryckbärande anordningen uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt. |
| --- | --- |

—

metoder för övervakning av att den konstruktion och kvalitet som krävs för den tryckbärande anordningen uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

| 3.3 | Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda.
  Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard. Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av området och tekniken i fråga om de berörda tryckbärande anordningarna, och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.
  Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 andra strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.
  Tillverkaren eller dennes representant ska meddelas beslutet.
  Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.3

Det anmälda organet ska bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om kraven i punkt 3.2 är uppfyllda.

Det ska presumeras att kraven är uppfyllda i fråga om de delar av kvalitetssystemet som överensstämmer med de aktuella specifikationerna i motsvarande harmoniserade standard. Utöver erfarenhet av kvalitetsledningssystem ska minst en av revisionsgruppens deltagare ha erfarenhet av bedömning av området och tekniken i fråga om de berörda tryckbärande anordningarna, och känna till de tillämpliga kraven i detta direktiv. Revisionen ska även omfatta en inspektion hos tillverkaren.

Revisionsgruppen ska granska den tekniska dokumentation som avses i punkt 3.1 andra strecksatsen för att kontrollera att tillverkaren känner till de relevanta kraven i detta direktiv och kan utföra de undersökningar som krävs för att säkerställa att den tryckbärande anordningen överensstämmer med kraven.

Tillverkaren eller dennes representant ska meddelas beslutet.

Meddelandet ska innehålla slutsatserna från revisionen och det motiverade beslutet.

| 3.4 | Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt. |
| --- | --- |

3.4

Tillverkaren ska åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet och att upprätthålla det så att det förblir ändamålsenligt och effektivt.

| 3.5 | Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.
  Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller kraven i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.
  Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet. |
| --- | --- |

3.5

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetssystemet om alla ändringar som planeras i systemet.

Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna och avgöra om ett ändrat kvalitetssystem fortfarande uppfyller kraven i punkt 3.2 eller om en ny bedömning är nödvändig.

Det ska meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet ska innehålla slutsatserna från undersökningen och det motiverade beslutet.

| 3.6 | Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.
  Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat. |
| --- | --- |

3.6

Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat eller återkallat och ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de godkännanden av kvalitetssystem som det har vägrat utfärda eller tillfälligt eller slutgiltigt återkallat och, på begäran, om de godkännanden av kvalitetssystem som det har utfärdat.

4.   Konstruktionskontroll

| 4.1 | Tillverkaren ska hos det anmälda organ som avses i punkt 3.1 ansöka om kontroll av konstruktionen för varje tryckbärande anordning som inte redan har genomgått konstruktionskontroll. |
| --- | --- |

4.1

Tillverkaren ska hos det anmälda organ som avses i punkt 3.1 ansöka om kontroll av konstruktionen för varje tryckbärande anordning som inte redan har genomgått konstruktionskontroll.

| 4.2 | Ansökan ska göra det möjligt att förstå den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktionssätt, och att bedöma om det överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv. Ansökan ska innehålla följande:






  — | Tillverkarens namn och adress. |
| --- | --- | --- |

4.2

Ansökan ska göra det möjligt att förstå den tryckbärande anordningens konstruktion, tillverkning och funktionssätt, och att bedöma om det överensstämmer med de tillämpliga kraven i detta direktiv. Ansökan ska innehålla följande:

—

Tillverkarens namn och adress.

| — | En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ. |
| --- | --- |

—

En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har lämnats in till något annat anmält organ.

| — | Teknisk dokumentation. Dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de relevanta kraven och innehålla en tillfredsställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion och funktion. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:






  — | En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen. |
| --- | --- | --- |

—

Teknisk dokumentation. Dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om den tryckbärande anordningen uppfyller de relevanta kraven och innehålla en tillfredsställande analys och bedömning av riskerna. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de tillämpliga kraven och, i den mån det krävs för bedömningen, även en beskrivning av den tryckbärande anordningens konstruktion och funktion. Den tekniska dokumentationen ska, där så är tillämpligt, innehålla minst följande:

—

En allmän beskrivning av den tryckbärande anordningen.

| — | Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc. |
| --- | --- |

—

Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delenheter, kretsar etc.

| — | Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion. |
| --- | --- |

—

Beskrivningar och förklaringar som behövs för att förstå dessa ritningar och scheman och den tryckbärande anordningens funktion.

| — | En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats. |
| --- | --- |

—

En förteckning över de harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och som följts helt eller delvis samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv, när de harmoniserade standarderna inte har följts. När det gäller harmoniserade standarder som följts delvis ska det i den tekniska dokumentationen specificeras vilka delar som har tillämpats.

| — | Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc. |
| --- | --- |

—

Resultaten av konstruktionsberäkningar och kontroller etc.

| — | Provningsrapporter. |
| --- | --- |

—

Provningsrapporter.

| — | Det underlag som visar den tekniska konstruktionens lämplighet. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut, och underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som genomförts i tillverkarens laboratorium eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar. |
| --- | --- |

—

Det underlag som visar den tekniska konstruktionens lämplighet. I underlaget ska man ange alla dokument som har använts, särskilt när de relevanta harmoniserade standarderna inte har tillämpats fullt ut, och underlaget ska vid behov innehålla resultaten av provningar som genomförts i tillverkarens laboratorium eller i något annat provningslaboratorium för dennes räkning och under dennes ansvar.

| 4.3 | Det anmälda organet ska pröva ansökan och, om konstruktionen uppfyller de krav i detta direktiv som är tillämpliga på den tryckbärande anordningen, utfärda ett EU-intyg om konstruktionskontroll till tillverkaren. Intyget ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända konstruktionen. Intyget kan ha en eller flera bilagor.
  Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade produkterna överensstämmer med den undersökta konstruktionen och för att i tillämpliga fall kontrollera produkter i bruk.
  Om konstruktionen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget. |
| --- | --- |

4.3

Det anmälda organet ska pröva ansökan och, om konstruktionen uppfyller de krav i detta direktiv som är tillämpliga på den tryckbärande anordningen, utfärda ett EU-intyg om konstruktionskontroll till tillverkaren. Intyget ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av undersökningen, eventuella giltighetsvillkor och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända konstruktionen. Intyget kan ha en eller flera bilagor.

Intyget och bilagorna ska innehålla all information som behövs för att bedöma om de tillverkade produkterna överensstämmer med den undersökta konstruktionen och för att i tillämpliga fall kontrollera produkter i bruk.

Om konstruktionen inte uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska det anmälda organet avslå ansökan om EU-typintyg och underrätta den sökande om detta samt utförligt motivera avslaget.

| 4.4 | Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända konstruktionen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.
  Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har utfärdat EU-intyget om konstruktionskontroll om alla ändringar av den godkända konstruktionen som kan påverka överensstämmelsen med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs det också godkännande – från det anmälda organ som utfärdat EU-intyget om konstruktionskontroll – i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-intyget om konstruktionskontroll. |
| --- | --- |

4.4

Det anmälda organet ska följa med i den tekniska utvecklingen, och om denna ger vid handen att den godkända konstruktionen inte längre uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv ska organet fastställa om det krävs ytterligare undersökningar. Om så är fallet ska det anmälda organet underrätta tillverkaren om detta.

Tillverkaren ska underrätta det anmälda organ som har utfärdat EU-intyget om konstruktionskontroll om alla ändringar av den godkända konstruktionen som kan påverka överensstämmelsen med de väsentliga säkerhetskraven i detta direktiv eller villkoren för intygets giltighet. För sådana ändringar krävs det också godkännande – från det anmälda organ som utfärdat EU-intyget om konstruktionskontroll – i form av ett tillägg till det ursprungliga EU-intyget om konstruktionskontroll.

| 4.5 | Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de EU-intyg om konstruktionskontroll och tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.
  Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-intyg om konstruktionskontroll och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.
  Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-intygen om konstruktionskontroll och/eller tilläggen till dem. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet.
  Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-intyget om konstruktionskontroll med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt. |
| --- | --- |

4.5

Varje anmält organ ska underrätta sina anmälande myndigheter om de EU-intyg om konstruktionskontroll och tillägg till dessa som det har utfärdat eller återkallat, och det ska regelbundet eller på begäran ge de anmälande myndigheterna tillgång till förteckningen över de intyg och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner.

Varje anmält organ ska underrätta de övriga anmälda organen om de EU-intyg om konstruktionskontroll och/eller tillägg till dessa som det har vägrat utfärda, tillfälligt eller slutgiltigt återkallat eller på annat sätt belagt med restriktioner och, på begäran, om de intyg och/eller tillägg som det har utfärdat.

Kommissionen, medlemsstaterna och övriga anmälda organ har rätt att på begäran få en kopia av EU-intygen om konstruktionskontroll och/eller tilläggen till dem. Kommissionen och medlemsstaterna har rätt att på begäran få en kopia av den tekniska dokumentationen och av resultaten från de undersökningar som utförts av det anmälda organet.

Det anmälda organet ska förvara en kopia av EU-intyget om konstruktionskontroll med bilagor och tillägg och av det tekniska underlaget, inklusive dokumentation från tillverkaren, så länge som intyget är giltigt.

| 4.6 | Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-intyget om konstruktionskontroll med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

4.6

Tillverkaren ska för de nationella myndigheterna kunna uppvisa en kopia av EU-intyget om konstruktionskontroll med bilagor och tillägg tillsammans med den tekniska dokumentationen i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden.

5.   Övervakning under det anmälda organets ansvar

5.1   Syftet med övervakningen är att försäkra sig om att tillverkaren fullgör de skyldigheter som följer av det godkända kvalitetssystemet.

5.2   För att möjliggöra en bedömning ska tillverkaren ge det anmälda organet tillträde till lokaler för konstruktion, tillverkning, kontroll, provning och lagring och tillhandahålla all nödvändig information, särskilt i fråga om

| — | dokumentationen av kvalitetssystemet, |
| --- | --- |

—

dokumentationen av kvalitetssystemet,

| — | de dokument som anges i kvalitetssystemets konstruktionsdel, t.ex. resultat från analyser, beräkningar och provningar, |
| --- | --- |

—

de dokument som anges i kvalitetssystemets konstruktionsdel, t.ex. resultat från analyser, beräkningar och provningar,

| — | de dokument som anges i kvalitetssystemets tillverkningsdel, t.ex. granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

de dokument som anges i kvalitetssystemets tillverkningsdel, t.ex. granskningsrapporter och provningsdata, kalibreringsdata och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer.

5.3   Det anmälda organet ska regelbundet genomföra revisioner för att försäkra sig om att tillverkaren upprätthåller och tillämpar kvalitetssystemet och ska lämna en revisionsberättelse till tillverkaren. De periodiska revisionerna ska infalla så att en helt ny bedömning genomförs vart tredje år.

5.4   Det anmälda organet får dessutom göra oanmälda besök hos tillverkaren.

Nödvändigheten av dessa tilläggsbesök och deras frekvens kommer att avgöras på grundval av ett besökskontrollsystem som handhas av det anmälda organet. Man ska i synnerhet ta hänsyn till följande faktorer i besökskontrollsystemet:

| — | Utrustningens kategori. |
| --- | --- |

—

Utrustningens kategori.

| — | Resultaten av tidigare övervakningsbesök. |
| --- | --- |

—

Resultaten av tidigare övervakningsbesök.

| — | Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder. |
| --- | --- |

—

Nödvändigheten av att följa upp korrigeringsåtgärder.

| — | I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet. |
| --- | --- |

—

I förekommande fall speciella villkor som är knutna till systemgodkännandet.

| — | Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik. |
| --- | --- |

—

Betydelsefulla förändringar i organisationen av tillverkningen, riktlinjer eller teknik.

I samband med sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra eller låta utföra produktprovningar för att kontrollera att kvalitetssystemet fungerar tillfredsställande. Det anmälda organet ska ge tillverkaren en inspektionsrapport och, om provningar har utförts, en provningsrapport.

5.5   Särskild övervakning av slutkontrollen

Den slutkontroll som avses i punkt 3.2 i bilaga I ska vara föremål för förstärkt övervakning i form av oanmälda besök av det anmälda organet. I samband med dessa besök ska det anmälda organet företa kontroller av de tryckbärande anordningarna.

Det anmälda organet ska ge tillverkaren en inspektionsrapport och, om provningar har utförts, en provningsrapport.

6.   CE-märkning och EU-försäkran om överensstämmelse

| 6.1 | Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. |
| --- | --- |

6.1

Tillverkaren ska anbringa CE-märkningen och, under ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3.1, organets identifikationsnummer på varje enskild tryckbärande anordning som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

| 6.2 | Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats och vilket nummer intyget om konstruktionskontroll har.
  En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

6.2

Tillverkaren ska upprätta en skriftlig EU-försäkran om överensstämmelse för varje modell av den tryckbärande anordningen och kunna uppvisa den för de nationella myndigheterna i tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges för vilken modell av tryckbärande anordning den har upprättats och vilket nummer intyget om konstruktionskontroll har.

En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.

7.   Tillverkaren ska under tio år efter det att den tryckbärande anordningen har släppts ut på marknaden kunna uppvisa följande för de nationella myndigheterna:

| — | Sådan dokumentation av kvalitetssystemet som avses i punkt 3.1. |
| --- | --- |

—

Sådan dokumentation av kvalitetssystemet som avses i punkt 3.1.

| — | Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5. |
| --- | --- |

—

Sådana godkännanden av ändringar som avses i punkt 3.5.

| — | Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.5, 5.3 och 5.4. |
| --- | --- |

—

Sådana beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkterna 3.5, 5.3 och 5.4.

8.   Tillverkarens representant

Tillverkarens representant får lämna in den ansökan som avses i punkt 4.1 och 4.2 och fullgöra skyldigheterna enligt punkterna 3.1, 3.5, 4.4, 4.6, 6 och 7, för tillverkarens räkning och på dennes ansvar, förutsatt att de specificeras i fullmakten.

---

BILAGA IV

EU-FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE (nr XXX)
   (1)

| 1. | Tryckbärande anordning eller aggregat (produkt-, typ-, parti- eller serienummer): |
| --- | --- |

1.

Tryckbärande anordning eller aggregat (produkt-, typ-, parti- eller serienummer):

| 2. | Namn på och adress till tillverkaren och i tillämpliga fall dennes representant: |
| --- | --- |

2.

Namn på och adress till tillverkaren och i tillämpliga fall dennes representant:

| 3. | Denna EU-försäkran om överensstämmelse utfärdas på tillverkarens eget ansvar: |
| --- | --- |

3.

Denna EU-försäkran om överensstämmelse utfärdas på tillverkarens eget ansvar:

| 4. | Föremål för försäkran (identifiera den tryckbärande anordningen eller aggregatet så att den eller det kan spåras; vid behov kan en bild bifogas):






  — | Beskrivning av den tryckbärande anordningen eller aggregatet. |
| --- | --- | --- |

4.

Föremål för försäkran (identifiera den tryckbärande anordningen eller aggregatet så att den eller det kan spåras; vid behov kan en bild bifogas):

—

Beskrivning av den tryckbärande anordningen eller aggregatet.

| — | Det förfarande som tillämpas för att bedöma överensstämmelsen. |
| --- | --- |

—

Det förfarande som tillämpas för att bedöma överensstämmelsen.

| — | För aggregat, beskrivning av de tryckbärande anordningar som ingår liksom de förfaranden som tillämpas för att bedöma överensstämmelsen. |
| --- | --- |

—

För aggregat, beskrivning av de tryckbärande anordningar som ingår liksom de förfaranden som tillämpas för att bedöma överensstämmelsen.

| 5. | Föremålet för försäkran ovan överensstämmer med den relevanta unionslagstiftningen om harmonisering: |
| --- | --- |

5.

Föremålet för försäkran ovan överensstämmer med den relevanta unionslagstiftningen om harmonisering:

| 6. | Hänvisningar till de relevanta harmoniserade standarder som använts eller hänvisningar till de andra tekniska specifikationer enligt vilka överensstämmelsen försäkras: |
| --- | --- |

6.

Hänvisningar till de relevanta harmoniserade standarder som använts eller hänvisningar till de andra tekniska specifikationer enligt vilka överensstämmelsen försäkras:

| 7. | I förekommande fall, namn och adress och nummer för det anmälda organ som har utfört bedömningen av överensstämmelse samt intygets nummer, och en hänvisning till EU-typintyget – produktionstyp, EU-typintyget – konstruktionstyp, EU-intyget om konstruktionskontroll eller intyget om överensstämmelse. |
| --- | --- |

7.

I förekommande fall, namn och adress och nummer för det anmälda organ som har utfört bedömningen av överensstämmelse samt intygets nummer, och en hänvisning till EU-typintyget – produktionstyp, EU-typintyget – konstruktionstyp, EU-intyget om konstruktionskontroll eller intyget om överensstämmelse.

| 8. | Ytterligare information:
  Undertecknat för: | (ort och datum) |
| --- | --- | --- |

8.

Ytterligare information:

Undertecknat för:

(ort och datum)

| | (namn, befattning) (namnteckning) |
| --- | --- |

(namn, befattning) (namnteckning)

| | (I förekommande fall, identifikation av undertecknaren som har fått befogenhet att skriva under försäkran för tillverkaren eller tillverkarens representant.) |
| --- | --- |

(I förekommande fall, identifikation av undertecknaren som har fått befogenhet att skriva under försäkran för tillverkaren eller tillverkarens representant.)

---

(1)  Det är frivilligt för tillverkaren att numrera EU-försäkran om överensstämmelse.

---

BILAGA V

DEL A

Upphävt direktiv och en förteckning över dess efterföljande ändringar

(se artikel 50)

| Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG
  (EGT L 181, 9.7.1997, s. 1) | |
| --- | --- |
| Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003
  (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1) | Endast punkt 13 i bilaga I |
| Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012
  (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12) | Endast artikel 26.1 f |

Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG

(EGT L 181, 9.7.1997, s. 1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003

(EUT L 284, 31.10.2003, s. 1)

Endast punkt 13 i bilaga I

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012

(EUT L 316, 14.11.2012, s. 12)

Endast artikel 26.1 f

DEL B

Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningsdatum

(se artikel 49)

| Direktiv | Tidsfrist för införlivande | Datum för tillämpning |
| --- | --- | --- |
| 97/23/EG | 29 maj 1999 | 29 november 1999 (1) |

Direktiv

Tidsfrist för införlivande

Datum för tillämpning

97/23/EG

29 maj 1999

29 november 1999 (1)

---

(1)  I enlighet med artikel 20.3 i direktiv 97/23/EG ska medlemsstaterna tillåta ibruktagande av tryckbärande anordningar och aggregat som följer de regler som är i kraft på deras territorium den dag då direktivet börjar tillämpas, efter detta datum.

---

BILAGA VI

JÄMFÖRELSETABELL

| Direktiv 97/23/EG | Detta direktiv |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 | Artikel 1.1 |
| Artikel 1.2 | Artikel 2.1–2.14 |
| Artikel 1.3 | Artikel 1.2 |
| — | Artikel 2.15–2.32 |
| Artikel 2 | Artikel 3 |
| Artikel 3 | Artikel 4 |
| Artikel 4.1 | Artikel 5.1 |
| Artikel 4.2 | Artikel 5.3 |
| — | Artikel 6 |
| — | Artikel 7 |
| — | Artikel 8 |
| — | Artikel 9 |
| — | Artikel 10 |
| — | Artikel 11 |
| Artikel 5 | — |
| Artikel 6 | |
| — | Artikel 12.1 |
| Artikel 7.1 | Artikel 45 |
| Artikel 7.2 | Artikel 44.1 |
| Artikel 7.3 | — |
| Artikel 7.4 | Artikel 44.5 andra stycket |
| Artikel 8 | — |
| Artikel 9.1 | Artikel 13.1 inledningen |
| Artikel 9.2.1 | — |
| — | Artikel 13.1 a |
| Artikel 9.2.2 | Artikel 13.1 b |
| Artikel 9.3 | Artikel 13.2 |
| Artikel 10 | Artikel 14 |
| Artikel 11.1 | Artikel 15.1 |
| Artikel 11.2 | Artikel 15.2 |
| Artikel 11.3 | Artikel 15.3 |
| Artikel 11.4 | Artikel 12.2 |
| — | Artikel 15.4 |
| Artikel 11.5 | Artikel 15.5 |
| — | Artikel 15.6 |
| Artikel 12 | — |
| Artikel 13 | — |
| Artikel 14.1 | Artikel 16.1 |
| Artikel 14.2 | Artikel 5.2 |
| Artikel 14.3–14.8 | Artikel 16.2–16.7 |
| Artikel 14.9 och 14.10 | — |
| — | Artikel 17 |
| — | Artikel 18 |
| Artikel 15.1 | — |
| Artikel 15.2 | Artikel 19.1 |
| Artikel 15.3 | Artikel 19.2 |
| Artikel 15.4 och 15.5 | — |
| — | Artikel 19.3–19.6 |
| — | Artikel 20 |
| — | Artikel 21 |
| — | Artikel 22 |
| — | Artikel 23 |
| — | Artikel 24 |
| — | Artikel 25 |
| — | Artikel 26 |
| — | Artikel 27 |
| — | Artikel 28 |
| — | Artikel 29 |
| — | Artikel 30 |
| — | Artikel 31 |
| — | Artikel 32 |
| — | Artikel 33 |
| — | Artikel 34 |
| — | Artikel 35 |
| — | Artikel 36 |
| — | Artikel 37 |
| — | Artikel 38 |
| Artikel 16 | — |
| Artikel 17 | — |
| Artikel 18 | — |
| — | Artikel 39 |
| — | Artikel 40 |
| — | Artikel 41 |
| — | Artikel 42 |
| — | Artikel 43 |
| — | Artikel 44.2–44.4 |
| — | Artikel 44.5 första stycket |
| — | Artikel 46 |
| — | Artikel 47 |
| Artikel 19 | — |
| Artikel 20.1–20.2 | — |
| Artikel 20.3 | Artikel 48.1 |
| — | Artikel 48.2 och 48.3 |
| — | Artikel 49 |
| — | Artikel 50 |
| — | Artikel 51 |
| Artikel 21 | Artikel 52 |
| Bilaga I | Bilaga I |
| Bilaga II | Bilaga II |
| Bilaga III inledningen | Bilaga III inledningen |
| Bilaga III modul A | Bilaga III punkt 1 modul A |
| Bilaga III modul A1 | Bilaga III punkt 2 modul A2 |
| Bilaga III modul B | Bilaga III punkt 3.1 modul B, EU-typkontroll – produktionstyp |
| Bilaga III modul B1 | Bilaga III punkt 3.2 modul B, EU-typkontroll – konstruktionstyp |
| Bilaga III modul C1 | Bilaga III punkt 4 modul C2 |
| Bilaga III modul D | Bilaga III punkt 5 modul D |
| Bilaga III modul D1 | Bilaga III punkt 6 modul D1 |
| Bilaga III modul E | Bilaga III punkt 7 modul E |
| Bilaga III modul E1 | Bilaga III punkt 8 modul E1 |
| Bilaga III modul F | Bilaga III punkt 9 modul F |
| Bilaga III modul G | Bilaga III punkt 10 modul G |
| Bilaga III modul H | Bilaga III punkt 11 modul H |
| Bilaga III modul H1 | Bilaga III punkt 12 modul H1 |
| Bilaga IV | — |
| Bilaga V | — |
| Bilaga VI | — |
| Bilaga VII | Bilaga IV |
| — | Bilaga V |
| — | Bilaga VI |

Direktiv 97/23/EG

Detta direktiv

Artikel 1.1

Artikel 1.1

Artikel 1.2

Artikel 2.1–2.14

Artikel 1.3

Artikel 1.2

—

Artikel 2.15–2.32

Artikel 2

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 4

Artikel 4.1

Artikel 5.1

Artikel 4.2

Artikel 5.3

—

Artikel 6

—

Artikel 7

—

Artikel 8

—

Artikel 9

—

Artikel 10

—

Artikel 11

Artikel 5

—

Artikel 6

—

Artikel 12.1

Artikel 7.1

Artikel 45

Artikel 7.2

Artikel 44.1

Artikel 7.3

—

Artikel 7.4

Artikel 44.5 andra stycket

Artikel 8

—

Artikel 9.1

Artikel 13.1 inledningen

Artikel 9.2.1

—

—

Artikel 13.1 a

Artikel 9.2.2

Artikel 13.1 b

Artikel 9.3

Artikel 13.2

Artikel 10

Artikel 14

Artikel 11.1

Artikel 15.1

Artikel 11.2

Artikel 15.2

Artikel 11.3

Artikel 15.3

Artikel 11.4

Artikel 12.2

—

Artikel 15.4

Artikel 11.5

Artikel 15.5

—

Artikel 15.6

Artikel 12

—

Artikel 13

—

Artikel 14.1

Artikel 16.1

Artikel 14.2

Artikel 5.2

Artikel 14.3–14.8

Artikel 16.2–16.7

Artikel 14.9 och 14.10

—

—

Artikel 17

—

Artikel 18

Artikel 15.1

—

Artikel 15.2

Artikel 19.1

Artikel 15.3

Artikel 19.2

Artikel 15.4 och 15.5

—

—

Artikel 19.3–19.6

—

Artikel 20

—

Artikel 21

—

Artikel 22

—

Artikel 23

—

Artikel 24

—

Artikel 25

—

Artikel 26

—

Artikel 27

—

Artikel 28

—

Artikel 29

—

Artikel 30

—

Artikel 31

—

Artikel 32

—

Artikel 33

—

Artikel 34

—

Artikel 35

—

Artikel 36

—

Artikel 37

—

Artikel 38

Artikel 16

—

Artikel 17

—

Artikel 18

—

—

Artikel 39

—

Artikel 40

—

Artikel 41

—

Artikel 42

—

Artikel 43

—

Artikel 44.2–44.4

—

Artikel 44.5 första stycket

—

Artikel 46

—

Artikel 47

Artikel 19

—

Artikel 20.1–20.2

—

Artikel 20.3

Artikel 48.1

—

Artikel 48.2 och 48.3

—

Artikel 49

—

Artikel 50

—

Artikel 51

Artikel 21

Artikel 52

Bilaga I

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga II

Bilaga III inledningen

Bilaga III inledningen

Bilaga III modul A

Bilaga III punkt 1 modul A

Bilaga III modul A1

Bilaga III punkt 2 modul A2

Bilaga III modul B

Bilaga III punkt 3.1 modul B, EU-typkontroll – produktionstyp

Bilaga III modul B1

Bilaga III punkt 3.2 modul B, EU-typkontroll – konstruktionstyp

Bilaga III modul C1

Bilaga III punkt 4 modul C2

Bilaga III modul D

Bilaga III punkt 5 modul D

Bilaga III modul D1

Bilaga III punkt 6 modul D1

Bilaga III modul E

Bilaga III punkt 7 modul E

Bilaga III modul E1

Bilaga III punkt 8 modul E1

Bilaga III modul F

Bilaga III punkt 9 modul F

Bilaga III modul G

Bilaga III punkt 10 modul G

Bilaga III modul H

Bilaga III punkt 11 modul H

Bilaga III modul H1

Bilaga III punkt 12 modul H1

Bilaga IV

—

Bilaga V

—

Bilaga VI

—

Bilaga VII

Bilaga IV

—

Bilaga V

—

Bilaga VI

---

UTTALANDE AV EUROPAPARLAMENTET

Europaparlamentet anser att endast om genomförandeakter i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011 diskuteras vid möten med kommittéer kan de sistnämnda anses vara kommittéer inom ramen för kommittéförfarandet i den mening som avses i bilaga I till ramavtalet om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen. Möten med kommittéer omfattas således av punkt 15 i ramavtalet om och när andra frågor diskuteras.

---

Rättelser

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/260 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/260

---

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1295/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av programmet Kreativa Europa (2014–2020) och om upphävande av beslut nr 1718/2006/EG, nr 1855/2006/EG och nr 1041/2009/EG

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 347 av den 20 december 2013
  )

På sidan 233, i artikel 24.6, ska det

i stället för:

”6.   I vederbörligen motiverade fall och genom undantag från artikel 130.2 i budgetförordningen får kommissionen betrakta kostnader som är direkt kopplade till genomförandet av åtgärder och verksamhet som får stöd som bidragsberättigande, även om de uppkom för bidragsmottagaren innan ansökan om bidrag lämnades in.”

vara:

”6.   I vederbörligen motiverade fall och i enlighet med artikel 130.1 i budgetförordningen får kommissionen betrakta kostnader som är direkt kopplade till genomförandet av åtgärder och verksamhet som får stöd som bidragsberättigande, även om de uppkom för bidragsmottagaren innan ansökan om bidrag lämnades in.”

---

| 27.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 189/261 |
| --- | --- | --- | --- |

27.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 189/261

---

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 347 av den 20 december 2013
  )

På sidan 732, artikel 141.2 a ii, ska det

i stället för:

| ”ii) | mellan den 1 februari och den 31 augusti under det innevarande regleringsåret om andra kvantiteter av betsocker, isoglukos eller inulinsirap som överförs,” |
| --- | --- |

”ii)

mellan den 1 februari och den 31 augusti under det innevarande regleringsåret om andra kvantiteter av betsocker, isoglukos eller inulinsirap som överförs,”

vara:

| ”ii) | mellan den 1 februari och den 31 augusti under det innevarande regleringsåret om kvantiteter av betsocker eller inulinsirap som överförs,”. |
| --- | --- |

”ii)

mellan den 1 februari och den 31 augusti under det innevarande regleringsåret om kvantiteter av betsocker eller inulinsirap som överförs,”.

---