# Den Europæiske Unions C 202/30.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 202 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 57. årgang30. juni 2014 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 202

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

57. årgang30. juni 2014

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2014/C 202/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2014/C 202/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2014/C 202/02 | Sag C-43/12: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. maj 2014 — Europa-Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — direktiv 2011/82/EU — grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser — valg af retsgrundlag — artikel 87, stk. 2, litra a), TEUF — artikel 91 TEUF — opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation) | 2 |
| 2014/C 202/03 | Sag C-347/12: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Caisse nationale des prestations familiales mod Ulrike Wiering og Markus Wiering (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg) (Præjudiciel forelæggelse — social sikring — forordning (EØF) nr. 1408/71 — forordning (EØF) nr. 574/72 — familieydelser — børnetilskud — børnepasningsydelse — Elterngeld — Kindergeld — beregning af det forskelsbetingede supplement) | 3 |
| 2014/C 202/04 | Sag C-414/12 P: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 8. maj 2014 — Bolloré mod Europa-Kommissionen (Appel — konkurrence — karteller — markedet for karbonfrit papir — moderselskabet pålagt ansvaret for overtrædelse begået af dets datterselskab — moderselskabets direkte deltagelse i overtrædelsen — ligebehandling — varigheden af den administrative og retslige procedure — rimelig frist — ret til forsvar) | 4 |
| 2014/C 202/05 | Sag C-483/12: Domstolens dom (Første Afdeling) af 8. maj 2014 — Pelckmans Turnhout NV mod Walter Van Gastel Balen NV m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Grondwettelijk Hof — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — princippet om ligebehandling og om forbud mod forskelsbehandling — gennemførelse af EU-retten — EU-rettens anvendelsesområde — foreligger ikke — Domstolen ikke kompetent) | 4 |
| 2014/C 202/06 | Sag C-591/12 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2014 — Bimbo, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Panrico, SA (Appel — EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om registrering af ordmærket BIMBO DOUGHNUTS — det ældre spanske varemærke DOGHNUTS — relative registreringshindringer — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 1, litra b) — helhedsvurdering af risikoen for forveksling — en bestanddel i et sammensat ordmærke med en selvstændig adskillelsesevne) | 5 |
| 2014/C 202/07 | Sag C-604/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 8. maj 2014 — H.N. mod Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland) (Direktiv 2004/83/EF — minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus — direktiv 2005/85/EF — minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne — national procedureregel, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus — lovlig — medlemsstaternes procesautonomi — effektivitetsprincippet — ret til god forvaltning — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 41 — uvildig og hurtig procedure) | 6 |
| 2014/C 202/08 | Sag C-15/13: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Technische Universität Hamburg-Harburg og Hochschul-Informations-System GmbH mod Datenlotsen Informationssysteme GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Tyskland) (Offentlige indkøb — direktiv 2004/18/EF — tildeling af kontrakten uden indledning af en offentlig udbudsprocedure — såkaldt in house-tildeling — ordremodtageren juridisk forskellig fra den ordregivende myndighed — betingelse om tilsvarende kontrol — den ordregivende myndighed og ordremodtageren ikke i et indbyrdes kontrolforhold — ekstern offentlig myndighed, som udøver en delvis kontrol med den ordregivende myndighed og med ordremodtageren, som vil kunne kvalificeres som tilsvarende — horisontal in house-tildeling) | 7 |
| 2014/C 202/09 | Sag C-35/13: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 8. maj 2014 — Assica — Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi og Kraft Foods Italia SpA. mod Associazioni fra produttori per la tutela del Salame Felino m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Landbrug — landbrugsprodukter og levnedsmidler — forordning nr. 2081/92 (EØF) — artikel 2 — beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser — materielt anvendelsesområde — beskyttelse på det nationale område — manglende fællesskabsregistrering — følger — beskyttelse af betegnelser for produkter for hvilke der ikke er nogen særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse — betingelser) | 8 |
| 2014/C 202/10 | Sag C-161/13: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Idrodinamica Spurgo Velox m.fl. mod Acquedotto Pugliese SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italien) (Offentlige kontrakter — vandsektoren — direktiv 92/13/EØF — effektive og hurtige klageprocedurer — klagefrister — tidspunktet, fra hvilket disse frister begynder at løbe) | 9 |
| 2014/C 202/11 | Sag C-162/14: Sag anlagt den 4. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen | 10 |
| 2014/C 202/12 | Sag C-179/14: Sag anlagt den 10. april 2014 — Kommissionen mod Ungarn | 10 |
| 2014/C 202/13 | Sag C-187/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 16. april 2014, Skatteministeriet mod DSV Road A/S | 12 |
| 2014/C 202/14 | Sag C-189/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af dall’Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cypern) den 16. april 2014 — Bogdan Chain mod Atlanco LTD | 12 |
| 2014/C 202/15 | Sag C-198/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingin hovioikeus (Finland) den 22. april 2014 — Valev Visnapuu mod Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki) og Suomen valtio — Tullihallitus | 13 |
| 2014/C 202/16 | Sag C-202/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative d’appel de Nantes (Frankrig) den 13. februar 2014 — Adiamix mod Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale | 14 |
| 2014/C 202/17 | Sag C-207/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo og turizem in storitve, d.o.o. mod Ministrstvo za kmetijstvo in okolje | 15 |
| 2014/C 202/18 | Sag C-209/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — NLB Leasing d.o.o. mod Repubblica di Slovenia — Ministrstvo za finance | 15 |
| 2014/C 202/19 | Sag C-633/13: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 13. marts 2014 — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, med deltagelse af P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) | 16 |
| | Retten |
| 2014/C 202/20 | Sag T-406/09: Rettens dom af 14. maj 2014 — Donau Chemie mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til brug i stål- og gassektoren i EØF, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — prisfastsættelse og markedsopdeling — bøder — artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 — retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 — formildende omstændigheder — samarbejde under den administrative procedure — begrundelsespligt — ligebehandling — proportionalitet — betalingsevne) | 17 |
| 2014/C 202/21 | Sag T-30/10: Rettens dom af 14. maj 1014 — Reagens mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — det europæiske marked for tinvarmestabilisatorer — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 — prisfastsættelse, opdeling af markedet og udveksling af kommercielt følsomme oplysninger — overtrædelsens varighed — bøder — retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 — grundbeløbet — formildende omstændigheder — betalingsevne — ligebehandling — proportionalitet — fuld prøvelsesret — passende bødestørrelse) | 17 |
| 2014/C 202/22 | Forenede sager T-458/10 — T-467/10 og T-471/10: Rettens dom af 13. maj 2014 — McBride m.fl. mod Kommissionen (Fiskeri — foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne — omstrukturering af sektoren — anmodninger om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerheden om bord — anmodning indgivet af Irland vedrørende forskellige fartøjer — afgørelse truffet efter Rettens annullation af den oprindelige afgørelse vedrørende den samme procedure — ny afgørelse om afslag — Kommissionens manglede kompetence) | 18 |
| 2014/C 202/23 | Sag T-160/12: Rettens dom af 14. maj 2014 — Adler Modemärkte mod KHIM — Blufin (MARINE BLEU) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket MARINE BLEU — det ældre EF-ordmærke BLUMARINE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 19 |
| 2014/C 202/24 | Sag T-198/12: Rettens dom af 14. maj 2014 — Tyskland mod Kommissionen (Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 2009/48/EF — sikkerhedskrav til legetøj — grænseværdierne for nitrosaminer, nitroserbare stoffer, bly, barium, arsen, antimon og kviksølv i legetøj — Kommissionens afgørelse om ikke fuldstændigt at godkende opretholdelsen af de nationale bestemmelser, der fraviger herfra — tidsbegrænset godkendelse — bevis for et højere beskyttelsesniveau for menneskers sundhed i de nationale bestemmelser) | 20 |
| 2014/C 202/25 | Sag T-247/12: Rettens dom af 20. maj 2014 — Argo Group International Holdings mod KHIM — Arisa Assurances (ARIS) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket ARIS — det ældre EF-figurmærke ARISA ASSURANCES S.A. — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — tegnenes lighed — ældre varemærkers sameksistens på markedet — princippet i amerikansk ret Morehouse defense — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 20 |
| 2014/C 202/26 | Sag T-366/12: Rettens dom af 15. maj 2014 — Katjes Fassin mod KHIM (Yoghurt-Gums) (EF-varemærker — ansøgning om EF-figurmærket Yoghurt-Gums — absolutte hindringer for registrering — fornødent særpræg — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr 207/2009) | 21 |
| 2014/C 202/27 | Sag T-200/13 P: Rettens dom af 20. maj 2014 — De Luca mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — udnævnelse — indplacering i lønklasse — udnævnelse i en stilling i en højere ansættelsesgruppe efter en almindelig udvælgelsesprøve — frifindelse i første instans efter Rettens hjemvisning — ikrafttræden af den nye vedtægt — overgangsbestemmelser — artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten) | 22 |
| 2014/C 202/28 | Sag T-419/13: Rettens kendelse af 6. maj 2014 — Unión de Almacenistas de Hierros de España mod Kommissionen (Aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — dokumenter vedrørende to spanske sager på konkurrenceområdet — stiltiende afslag på aktindsigt — udtrykkelig afgørelse vedtaget efter sagsanlæggelse — ufornødent at træffe afgørelse) | 22 |
| 2014/C 202/29 | Sag T-103/14 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. maj 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte — alkohol og spiritus — afskrivning af en skattegæld i forbindelse med en kollektiv insolvensbehandling — afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt — begæring om udsættelse af gennemførelse — manglende uopsættelighed — manglende fumus boni juris) | 23 |
| 2014/C 202/30 | Sag T-200/14: Sag anlagt den 27. marts 2014 — Ben Ali mod Rådet | 23 |
| 2014/C 202/31 | Sag T-207/14: Sag anlagt den 28. marts 2014 — Aluwerk Hettstedt mod ECHA | 24 |
| 2014/C 202/32 | Sag T-208/14: Sag anlagt den 28. marts 2014 — Richard Anton mod ECHA | 25 |
| 2014/C 202/33 | Sag T-217/14: Sag anlagt den 9. april 2014 — Gmina Kosakowo mod Kommissionen | 26 |
| 2014/C 202/34 | Sag T-231/14 P: Appel iværksat den 15. april 2014 af Det Europæiske Lægemiddelagentur til prøvelse af Personalerettens dom af 5. februar 2014 i sag F-29/13, Drakeford mod EMEA | 27 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2014/C 202/02

Sag C-43/12: Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. maj 2014 — Europa-Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — direktiv 2011/82/EU — grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser — valg af retsgrundlag — artikel 87, stk. 2, litra a), TEUF — artikel 91 TEUF — opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation)

2

2014/C 202/03

Sag C-347/12: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Caisse nationale des prestations familiales mod Ulrike Wiering og Markus Wiering (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg) (Præjudiciel forelæggelse — social sikring — forordning (EØF) nr. 1408/71 — forordning (EØF) nr. 574/72 — familieydelser — børnetilskud — børnepasningsydelse — Elterngeld — Kindergeld — beregning af det forskelsbetingede supplement)

3

2014/C 202/04

Sag C-414/12 P: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 8. maj 2014 — Bolloré mod Europa-Kommissionen (Appel — konkurrence — karteller — markedet for karbonfrit papir — moderselskabet pålagt ansvaret for overtrædelse begået af dets datterselskab — moderselskabets direkte deltagelse i overtrædelsen — ligebehandling — varigheden af den administrative og retslige procedure — rimelig frist — ret til forsvar)

4

2014/C 202/05

Sag C-483/12: Domstolens dom (Første Afdeling) af 8. maj 2014 — Pelckmans Turnhout NV mod Walter Van Gastel Balen NV m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Grondwettelijk Hof — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — princippet om ligebehandling og om forbud mod forskelsbehandling — gennemførelse af EU-retten — EU-rettens anvendelsesområde — foreligger ikke — Domstolen ikke kompetent)

4

2014/C 202/06

Sag C-591/12 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2014 — Bimbo, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Panrico, SA (Appel — EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om registrering af ordmærket BIMBO DOUGHNUTS — det ældre spanske varemærke DOGHNUTS — relative registreringshindringer — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 1, litra b) — helhedsvurdering af risikoen for forveksling — en bestanddel i et sammensat ordmærke med en selvstændig adskillelsesevne)

5

2014/C 202/07

Sag C-604/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 8. maj 2014 — H.N. mod Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland) (Direktiv 2004/83/EF — minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus — direktiv 2005/85/EF — minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne — national procedureregel, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus — lovlig — medlemsstaternes procesautonomi — effektivitetsprincippet — ret til god forvaltning — Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — artikel 41 — uvildig og hurtig procedure)

6

2014/C 202/08

Sag C-15/13: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Technische Universität Hamburg-Harburg og Hochschul-Informations-System GmbH mod Datenlotsen Informationssysteme GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Tyskland) (Offentlige indkøb — direktiv 2004/18/EF — tildeling af kontrakten uden indledning af en offentlig udbudsprocedure — såkaldt in house-tildeling — ordremodtageren juridisk forskellig fra den ordregivende myndighed — betingelse om tilsvarende kontrol — den ordregivende myndighed og ordremodtageren ikke i et indbyrdes kontrolforhold — ekstern offentlig myndighed, som udøver en delvis kontrol med den ordregivende myndighed og med ordremodtageren, som vil kunne kvalificeres som tilsvarende — horisontal in house-tildeling)

7

2014/C 202/09

Sag C-35/13: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 8. maj 2014 — Assica — Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi og Kraft Foods Italia SpA. mod Associazioni fra produttori per la tutela del Salame Felino m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Landbrug — landbrugsprodukter og levnedsmidler — forordning nr. 2081/92 (EØF) — artikel 2 — beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser — materielt anvendelsesområde — beskyttelse på det nationale område — manglende fællesskabsregistrering — følger — beskyttelse af betegnelser for produkter for hvilke der ikke er nogen særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse — betingelser)

8

2014/C 202/10

Sag C-161/13: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Idrodinamica Spurgo Velox m.fl. mod Acquedotto Pugliese SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italien) (Offentlige kontrakter — vandsektoren — direktiv 92/13/EØF — effektive og hurtige klageprocedurer — klagefrister — tidspunktet, fra hvilket disse frister begynder at løbe)

9

2014/C 202/11

Sag C-162/14: Sag anlagt den 4. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen

10

2014/C 202/12

Sag C-179/14: Sag anlagt den 10. april 2014 — Kommissionen mod Ungarn

10

2014/C 202/13

Sag C-187/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 16. april 2014, Skatteministeriet mod DSV Road A/S

12

2014/C 202/14

Sag C-189/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af dall’Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cypern) den 16. april 2014 — Bogdan Chain mod Atlanco LTD

12

2014/C 202/15

Sag C-198/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingin hovioikeus (Finland) den 22. april 2014 — Valev Visnapuu mod Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki) og Suomen valtio — Tullihallitus

13

2014/C 202/16

Sag C-202/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative d’appel de Nantes (Frankrig) den 13. februar 2014 — Adiamix mod Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale

14

2014/C 202/17

Sag C-207/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo og turizem in storitve, d.o.o. mod Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

15

2014/C 202/18

Sag C-209/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — NLB Leasing d.o.o. mod Repubblica di Slovenia — Ministrstvo za finance

15

2014/C 202/19

Sag C-633/13: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 13. marts 2014 — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, med deltagelse af P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

16

Retten

2014/C 202/20

Sag T-406/09: Rettens dom af 14. maj 2014 — Donau Chemie mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til brug i stål- og gassektoren i EØF, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — prisfastsættelse og markedsopdeling — bøder — artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 — retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 — formildende omstændigheder — samarbejde under den administrative procedure — begrundelsespligt — ligebehandling — proportionalitet — betalingsevne)

17

2014/C 202/21

Sag T-30/10: Rettens dom af 14. maj 1014 — Reagens mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — det europæiske marked for tinvarmestabilisatorer — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 — prisfastsættelse, opdeling af markedet og udveksling af kommercielt følsomme oplysninger — overtrædelsens varighed — bøder — retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 — grundbeløbet — formildende omstændigheder — betalingsevne — ligebehandling — proportionalitet — fuld prøvelsesret — passende bødestørrelse)

17

2014/C 202/22

Forenede sager T-458/10 — T-467/10 og T-471/10: Rettens dom af 13. maj 2014 — McBride m.fl. mod Kommissionen (Fiskeri — foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne — omstrukturering af sektoren — anmodninger om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerheden om bord — anmodning indgivet af Irland vedrørende forskellige fartøjer — afgørelse truffet efter Rettens annullation af den oprindelige afgørelse vedrørende den samme procedure — ny afgørelse om afslag — Kommissionens manglede kompetence)

18

2014/C 202/23

Sag T-160/12: Rettens dom af 14. maj 2014 — Adler Modemärkte mod KHIM — Blufin (MARINE BLEU) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket MARINE BLEU — det ældre EF-ordmærke BLUMARINE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

19

2014/C 202/24

Sag T-198/12: Rettens dom af 14. maj 2014 — Tyskland mod Kommissionen (Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 2009/48/EF — sikkerhedskrav til legetøj — grænseværdierne for nitrosaminer, nitroserbare stoffer, bly, barium, arsen, antimon og kviksølv i legetøj — Kommissionens afgørelse om ikke fuldstændigt at godkende opretholdelsen af de nationale bestemmelser, der fraviger herfra — tidsbegrænset godkendelse — bevis for et højere beskyttelsesniveau for menneskers sundhed i de nationale bestemmelser)

20

2014/C 202/25

Sag T-247/12: Rettens dom af 20. maj 2014 — Argo Group International Holdings mod KHIM — Arisa Assurances (ARIS) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket ARIS — det ældre EF-figurmærke ARISA ASSURANCES S.A. — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — tegnenes lighed — ældre varemærkers sameksistens på markedet — princippet i amerikansk ret Morehouse defense — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

20

2014/C 202/26

Sag T-366/12: Rettens dom af 15. maj 2014 — Katjes Fassin mod KHIM (Yoghurt-Gums) (EF-varemærker — ansøgning om EF-figurmærket Yoghurt-Gums — absolutte hindringer for registrering — fornødent særpræg — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr 207/2009)

21

2014/C 202/27

Sag T-200/13 P: Rettens dom af 20. maj 2014 — De Luca mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — udnævnelse — indplacering i lønklasse — udnævnelse i en stilling i en højere ansættelsesgruppe efter en almindelig udvælgelsesprøve — frifindelse i første instans efter Rettens hjemvisning — ikrafttræden af den nye vedtægt — overgangsbestemmelser — artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten)

22

2014/C 202/28

Sag T-419/13: Rettens kendelse af 6. maj 2014 — Unión de Almacenistas de Hierros de España mod Kommissionen (Aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — dokumenter vedrørende to spanske sager på konkurrenceområdet — stiltiende afslag på aktindsigt — udtrykkelig afgørelse vedtaget efter sagsanlæggelse — ufornødent at træffe afgørelse)

22

2014/C 202/29

Sag T-103/14 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. maj 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte — alkohol og spiritus — afskrivning af en skattegæld i forbindelse med en kollektiv insolvensbehandling — afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt — begæring om udsættelse af gennemførelse — manglende uopsættelighed — manglende fumus boni juris)

23

2014/C 202/30

Sag T-200/14: Sag anlagt den 27. marts 2014 — Ben Ali mod Rådet

23

2014/C 202/31

Sag T-207/14: Sag anlagt den 28. marts 2014 — Aluwerk Hettstedt mod ECHA

24

2014/C 202/32

Sag T-208/14: Sag anlagt den 28. marts 2014 — Richard Anton mod ECHA

25

2014/C 202/33

Sag T-217/14: Sag anlagt den 9. april 2014 — Gmina Kosakowo mod Kommissionen

26

2014/C 202/34

Sag T-231/14 P: Appel iværksat den 15. april 2014 af Det Europæiske Lægemiddelagentur til prøvelse af Personalerettens dom af 5. februar 2014 i sag F-29/13, Drakeford mod EMEA

27

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

2014/C 202/01

Seneste offentliggørelse

EUT C 194 af 24.6.2014

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 184 af 16.6.2014

EUT C 175 af 10.6.2014

EUT C 159 af 26.5.2014

EUT C 151 af 19.5.2014

EUT C 142 af 12.5.2014

EUT C 135 af 5.5.2014

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/2

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. maj 2014 — Europa-Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-43/12) (1)

((Annullationssøgsmål - direktiv 2011/82/EU - grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser - valg af retsgrundlag - artikel 87, stk. 2, litra a), TEUF - artikel 91 TEUF - opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation))

2014/C 202/02

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved T. van Rijn og R. Troosters, som befuldmægtigede)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved F. Drexler, A. Troupiotis og K. Zejdová, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved J. Monteiro og E. Karlsson, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved J.-C. Halleux og T. Materne, som befuldmægtigede, bistået af avocats S. Rodrigues og F. Libert), Irland (ved E. Creedon, som befuldmægtiget, bistået af N. Travers, BL), Ungarn (ved M. Z. Fehér, K. Szíjjártó og K. Molnár, som befuldmægtigede), Republikken Polen (ved B. Majczyna og M. Szpunar, som befuldmægtigede), Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget), Kongeriget Sverige (ved A. Falk og C. Stege, som befuldmægtigede) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. Murrell og S. Behzadi-Spencer, som befuldmægtigede, bistået af barristers J. Maurici og J. Holmes)

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/82/EU af 25. oktober 2011 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (EUT L 288, s. 1) — valg af retsgrundlag — erstatning af det foreslåede retsgrundlag inden for området for den fælles transportpolitik med et andet inden for området for politisamarbejde — formål om forbedring af trafiksikkerheden — opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation

Konklusion

| 1) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/82/EU af 25. oktober 2011 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser annulleres. |
| --- | --- |

1)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/82/EU af 25. oktober 2011 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser annulleres.

| 2) | Virkningerne af direktiv 2011/82 opretholdes indtil ikrafttrædelsen inden for en rimelig frist, der ikke kan overskride 12 måneder regnet fra datoen for afsigelsen af denne dom, af et nyt direktiv med det korrekte retsgrundlag, nemlig artikel 91, stk. 1, litra c), TEUF. |
| --- | --- |

2)

Virkningerne af direktiv 2011/82 opretholdes indtil ikrafttrædelsen inden for en rimelig frist, der ikke kan overskride 12 måneder regnet fra datoen for afsigelsen af denne dom, af et nyt direktiv med det korrekte retsgrundlag, nemlig artikel 91, stk. 1, litra c), TEUF.

| 3) | Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

| 4) | Kongeriget Belgien, Irland, Ungarn, Republikken Polen, Den Slovakiske Republik, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger |
| --- | --- |

4)

Kongeriget Belgien, Irland, Ungarn, Republikken Polen, Den Slovakiske Republik, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger

---

(1)  EUT C 98 af 31.3.2012

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/3

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Caisse nationale des prestations familiales mod Ulrike Wiering og Markus Wiering (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg)

(Sag C-347/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - social sikring - forordning (EØF) nr. 1408/71 - forordning (EØF) nr. 574/72 - familieydelser - børnetilskud - børnepasningsydelse - »Elterngeld« - »Kindergeld« - beregning af det forskelsbetingede supplement))

2014/C 202/03

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Caisse nationale des prestations familiales

Sagsøgte: Ulrike Wiering og Markus Wiering

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — fortolkning af fortolkning af artikel 1, litra u), nr. i), artikel 4, stk. 1, litra h), og artikel 76 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret (EFT L 149, s. 2) — fortolkning af artikel 10, stk. 1, litra b), nr. i), i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT L 74, s. 1) — begrebet »familieydelse« — arbejdstager med bopæl i Tyskland og som udøver sit erhverv i Luxembourg — kumulering af familieydelser — beregning af det forskelsbetingede tillæg udbetalt af Luxembourg — hensyntagen til de tyske børnepasningsydelser »Elterngeld« og »Kindergeld«

Konklusion

Artikel 1, litra u), nr. i), og artikel 4, stk. 1), litra h), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998, samt artikel 10, stk. 1, litra b), nr. i), i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, skal i en situation som den i hovedsagen omhandlede fortolkes således, at samtlige familieydelser, der oppebæres af en vandrende arbejdstagers familie i medfør af lovgivningen i bopælsmedlemsstaten, ikke skal tages i betragtning ved beregningen af det forskelsbetingede supplement, der eventuelt skal betales til denne arbejdstager i den pågældendes beskæftigelsesmedlemsstat, eftersom »Elterngeld«, der er fastsat i den tyske lovgivning — med forbehold af de undersøgelser, som den forelæggende ret skal foretage — ikke er af samme art som »Kindergeld«, der er fastsat i denne lovgivning, og de børnetilskud, der er fastsat i den luxembourgske lovgivning, jf. artikel 12 i forordning nr. 1408/71.

---

(1)  EUT C 287 af 22.9.2012

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/4 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/4

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 8. maj 2014 — Bolloré mod Europa-Kommissionen

(Sag C-414/12 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - markedet for karbonfrit papir - moderselskabet pålagt ansvaret for overtrædelse begået af dets datterselskab - moderselskabets direkte deltagelse i overtrædelsen - ligebehandling - varigheden af den administrative og retslige procedure - rimelig frist - ret til forsvar))

2014/C 202/04

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Bolloré (ved avocats P. Gassenbach, C. Lemaire og O. de Juvigny)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved W. Mölls og R. Sauer, som befuldmægtigede, bistået af avocat N. Coutrelis)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 27. juni 2012 i sag T-372/10, Bolloré mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation eller omgørelse af Kommissionens beslutning K(2010) 4160 endelig af 23. juni 2010 om en procedure efter artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (Sag COMP/36212 — Karbonfrit papir) — beslutning truffet som følge af annullation af den første beslutning — overtrædelsen tilregnet moderselskabet, anset for direkte gerningsmand — bøde — lovhjemmel for strafansvar og straf — ligebehandling — rimelig frist — ret til forsvar

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Bolloré betaler omkostningerne i forbindelse med denne appel. |
| --- | --- |

2)

Bolloré betaler omkostningerne i forbindelse med denne appel.

---

(1)  EUT C 355 af 17.11.2012.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/4 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/4

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 8. maj 2014 — Pelckmans Turnhout NV mod Walter Van Gastel Balen NV m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Grondwettelijk Hof — Belgien)

(Sag C-483/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - princippet om ligebehandling og om forbud mod forskelsbehandling - gennemførelse af EU-retten - EU-rettens anvendelsesområde - foreligger ikke - Domstolen ikke kompetent))

2014/C 202/05

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Grondwettelijk Hof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Pelckmans Turnhout NV

Sagsøgte: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV og Walter Van Gastel Schoten NV

Procesdeltager: Ministerraad

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Grondwettelijk Hof — fortolkning af artikel 6, stk. 3, TEU, artikel 34, 35, 36, 56 og 57 TEUF, og af artikel 15, 16, 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — national lovgivning, der pålægger detailhandlende at holde en ugentlig lukkedag — undtagelser fastsat for handlende, der er etableret på visse steder, eller som forhandler visse varetyper

Konklusion

Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af Grondwettelijk Hof (Belgien).

---

(1)  EUT C 26 af 26.1.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/5

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2014 — Bimbo, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Panrico, SA

(Sag C-591/12 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om registrering af ordmærket BIMBO DOUGHNUTS - det ældre spanske varemærke DOGHNUTS - relative registreringshindringer - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - helhedsvurdering af risikoen for forveksling - en bestanddel i et sammensat ordmærke med en selvstændig adskillelsesevne))

2014/C 202/06

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Bimbo, SA (ved abogado C. Prat og barrrister R. Ciullo)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) ved A. Folliard-Monguiral og J. Crespo Carrillo, som befuldmægtigede og Panrico, SA (ved abogado Pellisé Urquiza)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 10. oktober 2012 i sag T-569/10, Bimbo, S c mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om ordmærket »BIMBO DOUGHNUTS« for varer i klasse 30 til prøvelse af afgørelse truffet den 7. oktober 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 838/2009-4) vedrørende afslag på klage over indsigelsesafdelings afgørelse, hvorved denne afslog registrering af det nævnte varemærke inden for rammerne af en indsigelsessag, rejst af indehaveren af de internationale og nationale ordmærker »DONUT«, »DOGHNUTS« og »DONUTS« samt de internationale og nationale figurmærker, der indeholder ordbestanddelen »donuts« for varer i klasse 30 — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — risiko for forveksling

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Bimbo SA betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Bimbo SA betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 55 af 23.2.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/6

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 8. maj 2014 — H.N. mod Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland)

(Sag C-604/12) (1)

((Direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - direktiv 2005/85/EF - minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne - national procedureregel, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus - lovlig - medlemsstaternes procesautonomi - effektivitetsprincippet - ret til god forvaltning - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 41 - uvildig og hurtig procedure))

2014/C 202/07

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: H.N.

Sagsøgte: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 304, s. 12) — ansøgning om subsidiær beskyttelse, der indgives uden forinden at have indgivet en ansøgning om tildeling af flygtningestatus

Konklusion

Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse samt effektivitetsprincippet og retten til god forvaltning er ikke til hinder for en national procedureregel som den i hovedsagen omhandlede, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus, så længe ansøgningen om tildeling af flygtningestatus og ansøgningen om subsidiær beskyttelse for det første kan indgives samtidig, og denne nationale procedureregel for det andet ikke fører til, at behandlingen af ansøgningen om subsidiær beskyttelse foretages inden for en urimelig frist, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 86 af 23.3.2013

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/7

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Technische Universität Hamburg-Harburg og Hochschul-Informations-System GmbH mod Datenlotsen Informationssysteme GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-15/13) (1)

((Offentlige indkøb - direktiv 2004/18/EF - tildeling af kontrakten uden indledning af en offentlig udbudsprocedure - såkaldt »in house«-tildeling - ordremodtageren juridisk forskellig fra den ordregivende myndighed - betingelse om »tilsvarende kontrol« - den ordregivende myndighed og ordremodtageren ikke i et indbyrdes kontrolforhold - ekstern offentlig myndighed, som udøver en delvis kontrol med den ordregivende myndighed og med ordremodtageren, som vil kunne kvalificeres som »tilsvarende« - »horisontal in house-tildeling«))

2014/C 202/08

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Technische Universität Hamburg-Harburg og Hochschul-Informations-System GmbH

Sagsøgt: Datenlotsen Informationssysteme GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg — fortolkning af begrebet »offentlig kontrakt« i artikel 1, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — hvorvidt en kontrakt mellem et selskab og et universitet, der er underlagt kontrol fra det samme offentligretlige organ, som er ordregiver i direktivets forstand (horisontal in house-aftale), er omfattet — rækkevidden af dette offentligretlige organs kontrol

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at en kontrakt, hvis formål er levering af varer, og som er indgået mellem på den ene side et universitet, der er en ordregivende myndighed, og som inden for området for sine erhvervelser af varer og tjenesteydelser kontrolleres af en tysk delstat, og på den anden side en privatretlig virksomhed, som ejes af forbundsstaten og tyske delstater — herunder den nævnte delstat — udgør en offentlig kontrakt i denne bestemmelses forstand, der som sådan er omfattet af de i direktivet fastlagte regler i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter

---

(1)  EUT C 114 af 20.4.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/8

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 8. maj 2014 — Assica — Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi og Kraft Foods Italia SpA. mod Associazioni fra produttori per la tutela del »Salame Felino« m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)

(Sag C-35/13) (1)

((Landbrug - landbrugsprodukter og levnedsmidler - forordning nr. 2081/92 (EØF) - artikel 2 - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser - materielt anvendelsesområde - beskyttelse på det nationale område - manglende fællesskabsregistrering - følger - beskyttelse af betegnelser for produkter for hvilke der ikke er nogen særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse - betingelser))

2014/C 202/09

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Assica — Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi og Kraft Foods Italia SpA.

Sagsøgte: Associazioni fra produttori per la tutela del »Salame Felino«, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl og Salumificio B.R.B. Snc

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte suprema di cassazione — fortolkning af artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208, s. 1) — oprindelsesbetegnelse, som ikke er blevet registreret, og for hvilken der ikke foreligger nogen bindende foranstaltning, hvoraf grænserne for det geografiske produktionsområde, de for produktionen gældende bestemmelser og eventuelle krav som producenterne skal opfylde for at kunne benytte sig af betegnelsen, fremgår — mulighed for på det nationale område at forbyde anvendelsen af denne betegnelse for nationale produkter, som ikke hidrører fra nogen af de områder, som er omfattet af oprindelsesbetegnelsen, med henvisning til at der er tale om illoyal konkurrence

Konklusion

Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 535/1997 af 17. marts 1997, skal fortolkes således, at den ikke beskytter en geografisk betegnelse, som mangler en fællesskabsregistrering, men en sådan betegnelse kan i givet fald være beskyttet i medfør af en national bestemmelse om geografiske betegnelser for produkter, for hvilke der ikke er nogen særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse, dog på betingelse af, for det første, at gennemførelsen af denne bestemmelse ikke bringer de med forordning nr. 2081/92, som ændret ved forordning nr. 535/97, forfulgte formål i fare, og for det andet, at bestemmelsen ikke er i strid med varernes frie bevægelighed som beskrevet i artikel 28 EF, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve

---

(1)  EUT C 86 af 23.3.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/9

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Idrodinamica Spurgo Velox m.fl. mod Acquedotto Pugliese SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italien)

(Sag C-161/13) (1)

((Offentlige kontrakter - vandsektoren - direktiv 92/13/EØF - effektive og hurtige klageprocedurer - klagefrister - tidspunktet, fra hvilket disse frister begynder at løbe))

2014/C 202/10

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl og Sceap srl

Sagsøgt: Acquedotto Pugliese SpA

Procesdeltagere: Tundo srl og Giovanni XXIII Soc. coop. arl

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — fortolkning af artikel 1, 2a, 2c og 2f i Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76, s. 14) — frist for indgivelse af klage — udgangspunkt — national lovgivning, hvorefter fristen for indgivelse af klage begynder at løbe fra datoen for forkyndelsen for klageren af beslutningen om endelig tildeling af kontrakten — situation, hvor klageren fik kendskab til en tilsidesættelse af bestemmelserne om indgåelse af offentlige kontrakter efter nævnte forkyndelse

Konklusion

Artikel 1, stk. 1 og 3, og artikel 2a, stk. 2, sidste afsnit, i Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007, skal fortolkes således, at fristen for indgivelse af klage med påstand om annullation af en beslutning om tildeling af en kontrakt skal begynde at løbe på ny, når ordregiveren har truffet en ny beslutning efter denne tildelingsbeslutning, men før undertegnelsen af kontrakten, som kan have betydning for lovligheden af beslutningen om tildeling. Denne frist begynder at løbe fra den dato, hvor tilbudsgiverne meddeles den senere beslutning, eller i mangel heraf fra den dato, hvor de sidstnævnte har fået kendskab hertil.

Hvis en tilbudsgiver efter udløbet af den frist for indgivelse af en klage, som er fastsat i de nationale bestemmelser, får kendskab til en uregelmæssighed, som angiveligt er blevet begået før beslutningen om tildeling af en kontrakt, er vedkommende kun sikret en ret til at indgive en klage til anfægtelse af denne beslutning inden for denne frist, medmindre national ret indeholder en udtrykkelig bestemmelse, der sikrer en sådan ret i overensstemmelse med EU-retten

---

(1)  EUT C 189 af 29.6.2013

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/10

---

Sag anlagt den 4. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen

(Sag C-162/14)

2014/C 202/11

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Tokár og K. Herrmann)

Sagsøgt: Republikken Polen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 45, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (1), idet den har opretholdt de i artikel 24, stk. 1, nr. 1 og 1a, i lov om offentlige kontrakter (Prawo zamówień publicznych) foreskrevne bydende hensyn, der medfører udelukkelse af en økonomisk aktør fra deltagelse i en udbudsprocedure, som går videre end de materielretlige kriterier i den udtømmende opregning af udelukkelsesgrundene i direktivets artikel 45, stk. 2. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 45, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (1), idet den har opretholdt de i artikel 24, stk. 1, nr. 1 og 1a, i lov om offentlige kontrakter (Prawo zamówień publicznych) foreskrevne bydende hensyn, der medfører udelukkelse af en økonomisk aktør fra deltagelse i en udbudsprocedure, som går videre end de materielretlige kriterier i den udtømmende opregning af udelukkelsesgrundene i direktivets artikel 45, stk. 2.

| — | Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

De i artikel 24, stk. 1, nr. 1 og 1a, i lov om offentlige kontrakter foreskrevne grunde til udelukkelse af en økonomisk aktør fra et udbud, som vedrører aktørens erhvervsmæssige egnethed — nemlig for det første, at en økonomisk aktør har forårsaget retskraftigt fastslåede skader grundet manglende eller mangelfuld opfyldelse af en kontrakt, og for det andet, at en økonomisk aktør har været part i en kontrakt, som ordregiver har ophævet eller opsagt eller er trådt tilbage fra på grund af omstændigheder, som aktøren bærer ansvaret for — overskrider rammerne for udelukkelsesbetingelserne i henhold til artikel 45, stk. 2, i direktiv 2004/18/EF, og særligt dette stykkes litra d).

Fortolkningen af denne sidstnævnte betingelse var genstand for Domstolens dom i sag C-465/11, Forposta og ABC Direct Contact. Domstolen fastslog i denne dom, at begrebet fejl i forbindelse med udøvelsen af erhverv som omhandlet i artikel 45, stk. 2, litra d), i direktiv 2004/18/EF omfatter enhver culpøs adfærd, der har indvirkning på den pågældende operatørs faglige troværdighed. Den polske lovs udelukkelsesbetingelser indskrænker sig imidlertid ikke til adfærd, som udgør en misligholdelseshensigt eller uagtsomhed af en vis alvor hos den økonomiske aktør, men pålægger den offentlige ordregiver automatisk at udelukke den økonomiske aktør uden forudgående bedømmelse af dennes angiveligt forsømmelige adfærd.

---

(1)  EUT L 134, s. 114.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/10

---

Sag anlagt den 10. april 2014 — Kommissionen mod Ungarn

(Sag C-179/14)

2014/C 202/12

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Tokár og E. Montaguti, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Ungarn

Sagsøgerens påstande

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (1), idet det har indført og opretholdt SZÉP-kortordningen, som er reguleret ved dekret nr. 55 af 12. april 2011, ændret ved lov nr. CLVI af 2011, for så vidt som:






  — | § 13 i dekretet om SZÉP-kortet, fortolket i sammenhæng med § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993, § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997 og § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, udelukker muligheden for, at virksomhedsfilialer udsteder SZÉP-kortet, hvorved den tilsidesætter artikel 14, stk. 3, og artikel 15, stk. 2, litra b), i direktiv 2006/123. |
| --- | --- | --- |

1.

Det fastslås, at Ungarn har tilsidesat Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (1), idet det har indført og opretholdt SZÉP-kortordningen, som er reguleret ved dekret nr. 55 af 12. april 2011, ændret ved lov nr. CLVI af 2011, for så vidt som:

—

§ 13 i dekretet om SZÉP-kortet, fortolket i sammenhæng med § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993, § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997 og § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, udelukker muligheden for, at virksomhedsfilialer udsteder SZÉP-kortet, hvorved den tilsidesætter artikel 14, stk. 3, og artikel 15, stk. 2, litra b), i direktiv 2006/123.

| — | § 13 i dekretet om SZÉP-kortet, sammenholdt med § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993 og § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997, med henblik på at opfylde de krav, der er fastsat i § 13, litra a), b) og c), i dekretet om SZÉP-kortet, ikke anerkender aktiviteter, som udøves af de virksomhedskoncerner, hvis moderselskab ikke er et selskab oprettet i henhold til ungarsk ret, og hvis medlemmer ikke er stiftet som selskab i henhold til ungarsk ret, hvorved den tilsidesætter artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 2, litra b), og artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/123. |
| --- | --- |

—

§ 13 i dekretet om SZÉP-kortet, sammenholdt med § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993 og § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997, med henblik på at opfylde de krav, der er fastsat i § 13, litra a), b) og c), i dekretet om SZÉP-kortet, ikke anerkender aktiviteter, som udøves af de virksomhedskoncerner, hvis moderselskab ikke er et selskab oprettet i henhold til ungarsk ret, og hvis medlemmer ikke er stiftet som selskab i henhold til ungarsk ret, hvorved den tilsidesætter artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 2, litra b), og artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/123.

| — | § 13 i dekretet om SZÉP-kortet, sammenholdt med § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993 og § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997, opretholder muligheden for, at banker og andre kreditinstitutter udsteder SZÉP-kortet, eftersom kun disse virksomheder kan opfylde kravene fastsat i dekretets § 13, og derved tilsidesætter artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 2, litra d), og artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/123. |
| --- | --- |

—

§ 13 i dekretet om SZÉP-kortet, sammenholdt med § 1, § 2, stk. 1 og 2, § 55, stk. 1 og 3, og § 64, stk. 1, i lov nr. IV af 2006, § 2, stk. 2, litra d), i lov nr. XCVI af 1993 og § 2, litra b), i lov nr. CXXXII af 1997, opretholder muligheden for, at banker og andre kreditinstitutter udsteder SZÉP-kortet, eftersom kun disse virksomheder kan opfylde kravene fastsat i dekretets § 13, og derved tilsidesætter artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 2, litra d), og artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/123.

| — | § 13 i dekretet om SZÉP-kortet er i strid med artikel 16 i direktiv 2006/123, idet den kræver, at der findes et ungarsk forretningssted, for at SZÉP-kortet kan udstedes. |
| --- | --- |

—

§ 13 i dekretet om SZÉP-kortet er i strid med artikel 16 i direktiv 2006/123, idet den kræver, at der findes et ungarsk forretningssted, for at SZÉP-kortet kan udstedes.

| 2. | subsidiært fastslås det, såfremt forskrifterne i direktiv 2006/123 omtalt under punkt 1 ikke finder anvendelse på de i punkt 1 nævnte bestemmelser, at SZÉP-kortordningen, som er indført ved dekret nr. 55 af 12. april 2011, er i strid med artikel 49 TEUF og 56 TEUF. |
| --- | --- |

2.

subsidiært fastslås det, såfremt forskrifterne i direktiv 2006/123 omtalt under punkt 1 ikke finder anvendelse på de i punkt 1 nævnte bestemmelser, at SZÉP-kortordningen, som er indført ved dekret nr. 55 af 12. april 2011, er i strid med artikel 49 TEUF og 56 TEUF.

| 3. | Det fastslås, at Erzsébet-kuponordningen, der er reguleret ved lov nr. CLVI af 2011 og lov nr. CIII af 2012, som opretter et monopol til fordel for offentlige organer inden for udstedelsen af kuponer til kold mad, og som trådte i kraft, uden at der havde været en passende overgangsperiode eller passende overgangsbestemmelser, er i strid med artikel 49 TEUF og 56 TEUF, for så vidt som § 1, 5 og 477 i lov nr. CLVI af 2011 og § 2, stk. 1 og 2, samt § 6 og 7 i lov nr. CIII af 2012 fastsætter uforholdsmæssige begrænsninger.4. Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3.

Det fastslås, at Erzsébet-kuponordningen, der er reguleret ved lov nr. CLVI af 2011 og lov nr. CIII af 2012, som opretter et monopol til fordel for offentlige organer inden for udstedelsen af kuponer til kold mad, og som trådte i kraft, uden at der havde været en passende overgangsperiode eller passende overgangsbestemmelser, er i strid med artikel 49 TEUF og 56 TEUF, for så vidt som § 1, 5 og 477 i lov nr. CLVI af 2011 og § 2, stk. 1 og 2, samt § 6 og 7 i lov nr. CIII af 2012 fastsætter uforholdsmæssige begrænsninger.4. Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| 4. | Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

4.

Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I 2011 ændrede Ungarn lovgivningen om udstedelse af kuponer til kold og varm mad og fritidsaktiviteter, som indrømmes af arbejdsgiverne til arbejdstagerne, og som anses som løntilskud og dermed er underlagt den mest gunstige skatte- og sociale sikkerhedsordning. Den nye lovgivning trådte i kraft den 1. januar 2012 uden en passende overgangsordning. Inden disse ændringer fastsatte national lovgivning ikke konkrete eller særlige betingelser vedrørende udstedelsen af madkuponer eller om disses form. I medfør af indførelsen af disse ændringer har et offentligt organ, Magyar Nemzeti Üdülési Alapítvány (Den nationale ungarske fond for fritidsaktiviteter), et monopol hvad angår udstedelsen af papirkuponer til varm mad og papir- eller elektroniske kuponer til kold mad. Ved lovgivningen pålægges således særligt strenge regler for udstedelsen af kuponer til varm mad og fritidsaktiviteter, som herefter kun kunne udstedes i elektronisk format. De anfægtede foranstaltninger medførte en udelukkelse af operatører, der havde været til stede på dette marked i årevis, de udgør en adgangshindring til markedet for nye operatører, og de er til hinder for en fri udveksling af tjenesteydelser. SZÉP-kortordningen forbeholder således de facto markedet tre store bankkoncerner, der er oprettet i henhold til ungarsk ret, mens udstedelsen af Erzsébet-kuponer udelukkende kan foretages inden for rammerne af et statsligt monopol. Den omstændighed, at indtægterne for det offentlige organ, som er begunstiget af monopolet, benyttes til at afholde sociale udgifter, er ikke en tilstrækkelig berettigelse for de indførte begrænsninger. I henhold til de relevante bestemmelser i EUF-traktaten og direktiv 2006/123, kan der udelukkende indføres begrænsninger i etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, når de ikke udgør forskelsbehandling, når de er af almen interesse, og forudsat at de er nødvendige og forholdsmæssige.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12.12.2006 om tjenesteydelser på det indre marked (EUT L 376, s. 36).

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 16. april 2014, Skatteministeriet mod DSV Road A/S

(Sag C-187/14)

2014/C 202/13

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Østre Landsret

Parter

Sagsøger: Skatteministeriet

Sagsøgte: DSV Road A/S

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal toldkodeksens (1) artikel 203, stk. l, fortolkes således, at der foreligger unddragelse fra toldtilsyn i en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer? |
| --- | --- |

1)

Skal toldkodeksens (1) artikel 203, stk. l, fortolkes således, at der foreligger unddragelse fra toldtilsyn i en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer?

| 2) | Skal toldkodeksens (2) artikel 204 fortolkes således, at der opstår toldskyld i en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer? |
| --- | --- |

2)

Skal toldkodeksens (2) artikel 204 fortolkes således, at der opstår toldskyld i en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer?

| 3) | Skal gennemførselsbestemmelsernes (3) artikel 859 fortolkes således, at der under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder er tale om en misligholdelse, der ikke har haft reelle følger for det korrekte forløb af toldproceduren, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer? |
| --- | --- |

3)

Skal gennemførselsbestemmelsernes (3) artikel 859 fortolkes således, at der under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder er tale om en misligholdelse, der ikke har haft reelle følger for det korrekte forløb af toldproceduren, hvis det lægges til grund, a) at hver af de to oprettede forsendelser i henholdsvis 2007 og 2008 vedrørte de samme varer, henholdsvis b) det ikke kan dokumenteres, at der var tale om de samme varer?

| 4) | Kan en indførselsmedlemsstat nægte den af medlemsstaten udpegede betalingspligtige person fradrag for importmomsen efter momssystemdirektivets (4) artikel 168, litra e, når importmomsen opkræves hos en transportør af de pågældende varer, som ikke er importør og ejer af varerne, men alene har transporteret og foretaget den toldmæssige ekspedition af forsendelsen af disse led i sin udøvelse af momspligtige speditionsvirksomhed? |
| --- | --- |

4)

Kan en indførselsmedlemsstat nægte den af medlemsstaten udpegede betalingspligtige person fradrag for importmomsen efter momssystemdirektivets (4) artikel 168, litra e, når importmomsen opkræves hos en transportør af de pågældende varer, som ikke er importør og ejer af varerne, men alene har transporteret og foretaget den toldmæssige ekspedition af forsendelsen af disse led i sin udøvelse af momspligtige speditionsvirksomhed?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks. (EFT L 302, s. 1)

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks. (EFT L 302, s. 1)

(3)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks. (EFT L 253, s. 1)

(4)  Rådets direktiv nr. 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem. (EUT L 347, s. 1)

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af dall’Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cypern) den 16. april 2014 — Bogdan Chain mod Atlanco LTD

(Sag C-189/14)

2014/C 202/14

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Tribunale Distrettuale di Nicosia)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bogdan Chain

Sagsøgt: Atlanco LTD

Præjudicielt/Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal den omstændighed, at anvendelsesområdet for artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 883/2004 (1) og artikel 14, stk. 5, litra b), i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 (2) omfatter en »person, der normalt har lønnet beskæftigelse i to eller flere medlemsstater«, fortolkes således, at det også omfatter en situation, hvor en person udfører arbejde i henhold til en arbejdskontrakt med en enkelt arbejdsgiver med hjemsted i en EU-medlemsstat i to andre EU-medlemsstater, selv om:






  a) | den anden medlemsstat, hvor den pågældende person skal arbejde, endnu ikke er blevet fastlagt og heller ikke kan forudses på tidspunktet for anmodningen om udstedelse af en blanket A1 på grund af arbejdets særlige karakter, dvs. arbejdstagernes midlertidige beskæftigelse i korte perioder i forskellige EU-medlemsstater
  eller |
| --- | --- | --- |

1)

Skal den omstændighed, at anvendelsesområdet for artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 883/2004 (1) og artikel 14, stk. 5, litra b), i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 (2) omfatter en »person, der normalt har lønnet beskæftigelse i to eller flere medlemsstater«, fortolkes således, at det også omfatter en situation, hvor en person udfører arbejde i henhold til en arbejdskontrakt med en enkelt arbejdsgiver med hjemsted i en EU-medlemsstat i to andre EU-medlemsstater, selv om:

a)

den anden medlemsstat, hvor den pågældende person skal arbejde, endnu ikke er blevet fastlagt og heller ikke kan forudses på tidspunktet for anmodningen om udstedelse af en blanket A1 på grund af arbejdets særlige karakter, dvs. arbejdstagernes midlertidige beskæftigelse i korte perioder i forskellige EU-medlemsstater

eller

| b) | varigheden af beskæftigelsen i den første og/eller den anden medlemsstat endnu ikke kan fastlægges eller ikke kan forudses på grund af arbejdets særlige karakter, dvs. arbejdstagernes midlertidige beskæftigelse i korte perioder i forskellige EU-medlemsstater? |
| --- | --- |

b)

varigheden af beskæftigelsen i den første og/eller den anden medlemsstat endnu ikke kan fastlægges eller ikke kan forudses på grund af arbejdets særlige karakter, dvs. arbejdstagernes midlertidige beskæftigelse i korte perioder i forskellige EU-medlemsstater?

| 2) | Såfremt spørgsmålene under punkt 1 besvares bekræftende, kan artikel 14, stk. 5, litra b), i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 da fortolkes således, at med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 883/2004 henviser udtrykket »person, der normalt har lønnet beskæftigelse i to eller flere medlemsstater«, også til en situation, hvor der forekommer inaktive perioder mellem to perioder med arbejde i forskellige medlemsstater, hvor arbejdstageren fortsat er omfattet af den samme arbejdskontrakt? |
| --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmålene under punkt 1 besvares bekræftende, kan artikel 14, stk. 5, litra b), i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 da fortolkes således, at med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 883/2004 henviser udtrykket »person, der normalt har lønnet beskæftigelse i to eller flere medlemsstater«, også til en situation, hvor der forekommer inaktive perioder mellem to perioder med arbejde i forskellige medlemsstater, hvor arbejdstageren fortsat er omfattet af den samme arbejdskontrakt?

| 3) | Såfremt spørgsmålene under punkt 1 besvares bekræftende, udelukker den omstændighed, at den kompetente medlemsstat ikke udsteder en blanket A 1, da anvendelsen af artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 883/2004? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmålene under punkt 1 besvares bekræftende, udelukker den omstændighed, at den kompetente medlemsstat ikke udsteder en blanket A 1, da anvendelsen af artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 883/2004?

| 4) | Pålægger artikel 16, stk. 5, og/eller artikel 20, stk. 1, eller enhver anden artikel i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 medlemsstaten en forpligtelse til, på grundlag af en foreløbig afgørelse truffet af bopælsmedlemsstaten om, hvilken lovgivning der finder anvendelse, at udstede en blanket A 1 af egen drift, uden at det er nødvendigt, at den berørte arbejdsgiver indgiver en særskilt anmodning til den kompetente medlemsstat? |
| --- | --- |

4)

Pålægger artikel 16, stk. 5, og/eller artikel 20, stk. 1, eller enhver anden artikel i gennemførelsesforordning nr. 987/2009 medlemsstaten en forpligtelse til, på grundlag af en foreløbig afgørelse truffet af bopælsmedlemsstaten om, hvilken lovgivning der finder anvendelse, at udstede en blanket A 1 af egen drift, uden at det er nødvendigt, at den berørte arbejdsgiver indgiver en særskilt anmodning til den kompetente medlemsstat?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT L 166, s. 1-123).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16.9.2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT L s. 1-42).

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingin hovioikeus (Finland) den 22. april 2014 — Valev Visnapuu mod Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki) og Suomen valtio — Tullihallitus

(Sag C-198/14)

2014/C 202/15

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Helsingin hovioikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Valev Visnapuu

Sagsøgt: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki) og Suomen valtio — Tullihallitus

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal lovligheden af den finske ordning vedrørende afgiften på drikkevareemballage, hvorefter denne afgift opkræves, såfremt emballagen ikke er omfattet af et retursystem, undersøges på grundlag af artikel 110 TEUF i stedet for på grundlag af artikel 34 TEUF? Det pågældende retursystem skal være et pantsystem, ved hvilket den, som emballerer eller indfører drikkevarerne, alene eller på den måde, der er fastsat i affaldsloven eller den tilsvarende for provinsen Åland gældende lovgivning, sørger for genbrug eller genanvendelse af drikkevareemballagen på en sådan måde, at emballagen enten genbruges eller genanvendes som råmateriale. |
| --- | --- |

1)

Skal lovligheden af den finske ordning vedrørende afgiften på drikkevareemballage, hvorefter denne afgift opkræves, såfremt emballagen ikke er omfattet af et retursystem, undersøges på grundlag af artikel 110 TEUF i stedet for på grundlag af artikel 34 TEUF? Det pågældende retursystem skal være et pantsystem, ved hvilket den, som emballerer eller indfører drikkevarerne, alene eller på den måde, der er fastsat i affaldsloven eller den tilsvarende for provinsen Åland gældende lovgivning, sørger for genbrug eller genanvendelse af drikkevareemballagen på en sådan måde, at emballagen enten genbruges eller genanvendes som råmateriale.

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er den nævnte ordning i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, artikel 7 og artikel 15 i direktiv 94/62/EF (1), også henset til artikel 110 TEUF? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er den nævnte ordning i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, artikel 7 og artikel 15 i direktiv 94/62/EF (1), også henset til artikel 110 TEUF?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Er den nævnte ordning i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, artikel 7 og artikel 15 i direktiv 94/62/EF, også henset til artikel 34 TEUF? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Er den nævnte ordning i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, artikel 7 og artikel 15 i direktiv 94/62/EF, også henset til artikel 34 TEUF?

| 4) | Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende: Skal den finske ordning for drikkevareemballage anses for tilladt i medfør af artikel 36 TEUF? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende: Skal den finske ordning for drikkevareemballage anses for tilladt i medfør af artikel 36 TEUF?

| 5) | Kan kravet om, at den, som anvender alkoholholdige drikkevarer i kommercielt øjemed eller for udøvelsen af anden erhvervsmæssig virksomhed, skal have en særlig detailhandelstilladelse for at indføre alkoholholdige drikkevarer — når en finsk køber via internettet eller på anden måde pr. postordre af en sælger, der driver virksomhed i en anden medlemsstat, har købt alkoholholdige drikkevarer, som sælgeren indfører til Finland — anses for at vedrøre et monopol eller for en del af et monopols funktion, således at bestemmelserne i artikel 34 TEUF ikke er til hinder herfor, men at kravet i stedet skal vurderes i lyset af artikel 37 TEUF? |
| --- | --- |

5)

Kan kravet om, at den, som anvender alkoholholdige drikkevarer i kommercielt øjemed eller for udøvelsen af anden erhvervsmæssig virksomhed, skal have en særlig detailhandelstilladelse for at indføre alkoholholdige drikkevarer — når en finsk køber via internettet eller på anden måde pr. postordre af en sælger, der driver virksomhed i en anden medlemsstat, har købt alkoholholdige drikkevarer, som sælgeren indfører til Finland — anses for at vedrøre et monopol eller for en del af et monopols funktion, således at bestemmelserne i artikel 34 TEUF ikke er til hinder herfor, men at kravet i stedet skal vurderes i lyset af artikel 37 TEUF?

| 6) | Såfremt det femte spørgsmål besvares bekræftende: Er kravet om tilladelse foreneligt med betingelserne for statslige handelsmonopoler i henhold til artikel 37 TEUF? |
| --- | --- |

6)

Såfremt det femte spørgsmål besvares bekræftende: Er kravet om tilladelse foreneligt med betingelserne for statslige handelsmonopoler i henhold til artikel 37 TEUF?

| 7) | Såfremt det femte spørgsmål besvares benægtende og artikel 34 TEUF finder anvendelse på det foreliggende tilfælde: Er den finske ordning, hvorefter indførslen af alkoholholdige drikkevarer til eget brug — når disse drikkevarer bestilles fra udlandet via internettet eller på anden måde pr. postordre — kun er tilladt, såfremt ordregiveren selv eller en af sælgeren uafhængig tredjemand har indført de alkoholholdige drikkevarer, og hvorefter der i modsat fald kræves tilladelse til importen i henhold til alkoholloven, en kvantitativ restriktion eller foranstaltning med tilsvarende virkning, som er i strid med artikel 34? |
| --- | --- |

7)

Såfremt det femte spørgsmål besvares benægtende og artikel 34 TEUF finder anvendelse på det foreliggende tilfælde: Er den finske ordning, hvorefter indførslen af alkoholholdige drikkevarer til eget brug — når disse drikkevarer bestilles fra udlandet via internettet eller på anden måde pr. postordre — kun er tilladt, såfremt ordregiveren selv eller en af sælgeren uafhængig tredjemand har indført de alkoholholdige drikkevarer, og hvorefter der i modsat fald kræves tilladelse til importen i henhold til alkoholloven, en kvantitativ restriktion eller foranstaltning med tilsvarende virkning, som er i strid med artikel 34?

| 8) | Såfremt det syvende spørgsmål besvares bekræftende: Kan ordningen anses for begrundet og forholdsmæssig med henvisning til beskyttelsen af menneskers liv og sundhed? |
| --- | --- |

8)

Såfremt det syvende spørgsmål besvares bekræftende: Kan ordningen anses for begrundet og forholdsmæssig med henvisning til beskyttelsen af menneskers liv og sundhed?

---

(1)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20.12.1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10).

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative d’appel de Nantes (Frankrig) den 13. februar 2014 — Adiamix mod Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale

(Sag C-202/14)

2014/C 202/16

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour administrative d’appel de Nantes

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Adiamix

Sagsøgt: Direction départementale des finances publiques — Pôle Gestion fiscale

Præjudicielt spørgsmål

Domstolen opfordres til at tage stilling til gyldigheden med hensyn til kvalificeringen som eksisterende støtte af Europa-Kommissionens beslutning nr. 2004/343/EF af 16. december 2003 om den skattefritagelsesordning, der er indført ved artikel 44f i code général des impôts, for overtagelse af kriseramte virksomheder (1).

---

(1)  Kommissionens beslutning af 16.12.2003 om Frankrigs støtteordning for overtagelse af kriseramte virksomheder (EÙT L 108, s. 38).

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo og turizem in storitve, d.o.o. mod Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

(Sag C-207/14)

2014/C 202/17

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo og turizem in storitve, d.o.o.

Sagsøgt: Republika Slovenija — Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

Præjudicielt/Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal bestemmelserne i direktiv 2009/54/EF’s artikel 8, stk. 2 (1), fortolkes således, at der ved »naturligt mineralvand fra én og samme kilde« skal forstås:






  a) | vand ved ét og samme udspring, og derimod ikke vand ved forskellige udspring, selv om der er tale om vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF (2)? |
| --- | --- | --- |

1)

Skal bestemmelserne i direktiv 2009/54/EF’s artikel 8, stk. 2 (1), fortolkes således, at der ved »naturligt mineralvand fra én og samme kilde« skal forstås:

a)

vand ved ét og samme udspring, og derimod ikke vand ved forskellige udspring, selv om der er tale om vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF (2)?

| b) | vand ved ét og samme udspring, og derimod ikke vand ved andre udspring, selv om der er tale om vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, idet denne definition også skal tage højde for omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring (eksempelvis den kemiske og mikrobiologiske sammensætning), den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet? |
| --- | --- |

b)

vand ved ét og samme udspring, og derimod ikke vand ved andre udspring, selv om der er tale om vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, idet denne definition også skal tage højde for omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring (eksempelvis den kemiske og mikrobiologiske sammensætning), den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet?

| c) | alt vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, uanset om vandet når overfladen ved flere udspring? |
| --- | --- |

c)

alt vand fra en kilde inden for samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, uanset om vandet når overfladen ved flere udspring?

| d) | alt vand fra en kilde i samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, uanset om vandet når overfladen ved flere udspring, idet denne definition også skal tage højde for omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring (eksempelvis den kemiske og mikrobiologiske sammensætning), den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet? |
| --- | --- |

d)

alt vand fra en kilde i samme grundvandsmagasin i samme grundvandsforekomst ifølge definitionen af begreberne »grundvandsmagasin« og »grundvandsforekomst« i direktiv 2000/60/EF, uanset om vandet når overfladen ved flere udspring, idet denne definition også skal tage højde for omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring (eksempelvis den kemiske og mikrobiologiske sammensætning), den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet?

| 2) | Såfremt ingen af delspørgsmålene i det første spørgsmål kan besvares bekræftende, skal fortolkningen af udtrykket »naturligt mineralvand fra én og samme kilde« da baseres på omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring, den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet? |
| --- | --- |

2)

Såfremt ingen af delspørgsmålene i det første spørgsmål kan besvares bekræftende, skal fortolkningen af udtrykket »naturligt mineralvand fra én og samme kilde« da baseres på omstændigheder såsom afstanden mellem udspringene, deres dybde, den specifikke vandkvalitet ved det enkelte udspring, den hydrauliske forbindelse mellem udspringene, åbningen eller lukningen af grundvandsmagasinet?

---

(1)  EUT L 164 af 26.6.2009, s. 45.

(2)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. april 2014 — NLB Leasing d.o.o. mod Repubblica di Slovenia — Ministrstvo za finance

(Sag C-209/14)

2014/C 202/18

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøger i første instans, nu kassationsappellant: NLB Leasing d.o.o.

Sagsøgt i første instans, nu kassationsindstævnt: Repubblica di Slovenia — Ministrstvo za finance

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 90, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem i lyset af de i hovedsagen omhandlede omstændigheder fortolkes således, at det forhold, at leasinggiveren som følge af leasingtagerens manglende iagttagelse af sine betalingsforpligtelser generhverver den leasede vare (den faste ejendom) med henblik på efterfølgende salg og udligning af leasingsaftalerne, selv efter alle leasingraters forfald, udgør et tilfælde af »annullation, afbestilling, ophævelse, ikke-betaling eller kun delvis betaling« efter det tidspunkt, hvor leveringen har fundet sted, hvorefter afgiftsgrundlaget skal nedsættes tilsvarende? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 90, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem i lyset af de i hovedsagen omhandlede omstændigheder fortolkes således, at det forhold, at leasinggiveren som følge af leasingtagerens manglende iagttagelse af sine betalingsforpligtelser generhverver den leasede vare (den faste ejendom) med henblik på efterfølgende salg og udligning af leasingsaftalerne, selv efter alle leasingraters forfald, udgør et tilfælde af »annullation, afbestilling, ophævelse, ikke-betaling eller kun delvis betaling« efter det tidspunkt, hvor leveringen har fundet sted, hvorefter afgiftsgrundlaget skal nedsættes tilsvarende?

| 2) | Skal artikel 2, stk. 1, artikel 14 og artikel 24, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, fortolkes således, at forkøbsretternes beløb — som udgør den største del af betalingsforpligtelserne i henhold til de finansielle leasingaftaler som leasingtageren skal betale til leasinggiveren, hvilket gør, at leasinggiveren som følge af den manglende iagttagelse af betalingsforpligtelserne har generhvervet den leasede genstand, solgt den til tredjemand og godtgjort leasingtageren avancen opnået ved salget, fra hvilket leasinggiveren i den endelige balance også har fratrukket forkøbsretternes beløb — anses som vederlag for gennemførelse af aftalen og levering af varer, og således som momspligtigt, som vederlag for udlejning eller brug af den faste ejendom (og i kraft heraf momspligtigt i henhold til lov eller efter eget valg af den afgiftspligtige person), eller som skadeserstatning som følge af ophævelse af aftalen, som ydes for at afhjælpe tabet som følge af leasingtagerens misligholdelse, hvilket ikke har en direkte sammenhæng med nogen former for levering af ydelser mod vederlag og således ikke er momspligtig? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 2, stk. 1, artikel 14 og artikel 24, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, fortolkes således, at forkøbsretternes beløb — som udgør den største del af betalingsforpligtelserne i henhold til de finansielle leasingaftaler som leasingtageren skal betale til leasinggiveren, hvilket gør, at leasinggiveren som følge af den manglende iagttagelse af betalingsforpligtelserne har generhvervet den leasede genstand, solgt den til tredjemand og godtgjort leasingtageren avancen opnået ved salget, fra hvilket leasinggiveren i den endelige balance også har fratrukket forkøbsretternes beløb — anses som vederlag for gennemførelse af aftalen og levering af varer, og således som momspligtigt, som vederlag for udlejning eller brug af den faste ejendom (og i kraft heraf momspligtigt i henhold til lov eller efter eget valg af den afgiftspligtige person), eller som skadeserstatning som følge af ophævelse af aftalen, som ydes for at afhjælpe tabet som følge af leasingtagerens misligholdelse, hvilket ikke har en direkte sammenhæng med nogen former for levering af ydelser mod vederlag og således ikke er momspligtig?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares med, at der er tale om vederlag for levering af varer og gennemførelse af aftalen, er princippet om momsens neutralitet da til hinder for, at leasinggiveren har indbetalt den udgående moms to gange, nemlig første gang i forbindelse med indgåelsen af de finansielle leasingaftaler (herunder af forkøbsretternes beløb, som udgør den største del af aftaleværdien) og anden gang — som følge af leasingtagerens manglende iagttagelse af sine betalingsforpligtelser — ved (det efterfølgende) salg af den faste ejendom til tredjemand, henset til, at momsen af denne anden levering betales af leasingtageren ved den endelige indberetning? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares med, at der er tale om vederlag for levering af varer og gennemførelse af aftalen, er princippet om momsens neutralitet da til hinder for, at leasinggiveren har indbetalt den udgående moms to gange, nemlig første gang i forbindelse med indgåelsen af de finansielle leasingaftaler (herunder af forkøbsretternes beløb, som udgør den største del af aftaleværdien) og anden gang — som følge af leasingtagerens manglende iagttagelse af sine betalingsforpligtelser — ved (det efterfølgende) salg af den faste ejendom til tredjemand, henset til, at momsen af denne anden levering betales af leasingtageren ved den endelige indberetning?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/16

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 13. marts 2014 — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, med deltagelse af P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

(Sag C-633/13) (1)

2014/C 202/19

Processprog: polsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 71 af 8.3.2014.

---

Retten

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/17

---

Rettens dom af 14. maj 2014 — Donau Chemie mod Kommissionen

(Sag T-406/09) (1)

((Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til brug i stål- og gassektoren i EØF, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - prisfastsættelse og markedsopdeling - bøder - artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 - formildende omstændigheder - samarbejde under den administrative procedure - begrundelsespligt - ligebehandling - proportionalitet - betalingsevne))

2014/C 202/20

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Donau Chemie AG (Wien, Østrig) (ved advokaterne S. Polster, W. Brugger og M. Brodey)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved N. von Lingen og M. Kellerbauer, som befuldmægtigede, bistået af professor T. Eilmansberger, N. von Lingen og M. Kellerbauer)

Sagens genstand

Delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien) for så vidt som det vedrører sagsøger, samt subsidiært en nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er pålagt

Konklusion

| 1) | Den bøde, der er blevet pålagt Donau Chemie AG i henhold til artikel 2, litra c), i Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til [...] artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39 396 – Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien) fastsættes til 4,35 mio. EUR. |
| --- | --- |

1)

Den bøde, der er blevet pålagt Donau Chemie AG i henhold til artikel 2, litra c), i Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til [...] artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39 396 – Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien) fastsættes til 4,35 mio. EUR.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen

| 3) | Donau Chemie bærer 90 % af sine egne omkostninger og betaler 90 % af de omkostninger, som er afholdt af Kommissionen. Kommissionen bærer 10 % af sine egne omkostninger og betaler 10 % af de omkostninger, som er afholdt af Donau Chemie |
| --- | --- |

3)

Donau Chemie bærer 90 % af sine egne omkostninger og betaler 90 % af de omkostninger, som er afholdt af Kommissionen. Kommissionen bærer 10 % af sine egne omkostninger og betaler 10 % af de omkostninger, som er afholdt af Donau Chemie

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/17

---

Rettens dom af 14. maj 1014 — Reagens mod Kommissionen

(Sag T-30/10) (1)

((Konkurrence - karteller - det europæiske marked for tinvarmestabilisatorer - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 - prisfastsættelse, opdeling af markedet og udveksling af kommercielt følsomme oplysninger - overtrædelsens varighed - bøder - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 - grundbeløbet - formildende omstændigheder - betalingsevne - ligebehandling - proportionalitet - fuld prøvelsesret - passende bødestørrelse))

2014/C 202/21

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italien) (ved solicitor B. O’Connor og advokaterne L. Toffoletti, E. De Giorgi og D. Gullo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Bourke, F. Ronkes Agerbeek og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 8682 endelig af 11. november 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/C.38 589 — Varmestabilisatorer), eller subsidiært en påstand om ændring af størrelsen af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Reagens SpA betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Reagens SpA betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 80 af 27.3.2010.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/18

---

Rettens dom af 13. maj 2014 — McBride m.fl. mod Kommissionen

(Forenede sager T-458/10 — T-467/10 og T-471/10) (1)

((Fiskeri - foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne - omstrukturering af sektoren - anmodninger om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerheden om bord - anmodning indgivet af Irland vedrørende forskellige fartøjer - afgørelse truffet efter Rettens annullation af den oprindelige afgørelse vedrørende den samme procedure - ny afgørelse om afslag - Kommissionens manglede kompetence))

2014/C 202/22

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Peter McBride (Downings, Irland) (sag T-458/10), Hugh McBride (Downings) (sag T-459/10), Mullglen Ltd (Largy, Irland) (sag T-460/10), Cathal Boyle (Fiafannon, Irland) (sag T-461/10), Thomas Flaherty (Kilronan, Irland) (sag T-462/10), Ocean Tawlers Ltd (Killybegs, Irland) (sag T-463/10), Patrick Fitzpatrick (Killeany, Irland) (sag T-464/10), Eamon McHugh (Killybegs) (sag T-465/10), Eugene Hannigan (Killybegs) (sag T-466/10), Larry Murphy (Castletownbere, Irland) (sag T-467/10) og Brendan Gill (Lifford, Irland) (sag T-471/10) (først ved A. Collins, SC, barrister N. Travers og solicitor D. Barry, derefter ved barristers N. Travers, D. Barry og E. Barrington)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen (i sagerne T-458/10 — T-467/10 først ved K. Banks, A. Bouquet og A. Szmytkowska, derefter ved A. Bouquet og A. Szmytkowska, som befuldmægtigede, bistået af barrister af B. Doherty, og i sag T-471/10 ved A. Bouquet og A. Szmytkowska, bistået af B. Doherty)

Sagens genstand

Annullation af Kommissionens afgørelser K(2010) 4758, K(2010) 4748, K(2010) 4757, K(2010) 4751, K(2010) 4764, K(2010) 4750, K(2010) 4761, K(2010) 4767, K(2010) 4754, K(2010) 4753 og K(2010) 4752 af 13. juli 2010 om afvisning af en anmodning indgivet af Irland om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram FUP IV for perioden fra den 1. januar 1997 til den 31. december 2001 med henblik på, at der tages hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed for fartøjerne Peadar Elaine II, Heather Jane II, Pacelli, Marie Dawn, Westward Isle, Golden Rose, Shauna Ann, Antartic, Niamh Eoghan, Menhaden og Brendelen, der ejes af henholdsvis Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy og Brendan Gill, der blev vedtaget annullation af Kommissionens afgørelse 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 meter (EUT L 90, s. 48) ved henholdsvis Domstolens dom af 17. april 2008, Flaherty m.fl. mod Kommissionen (forenede sager C-373/06 P, C-379/06 P og C-382/06 P, Sml. I, s. 2649) og Rettens dom af 13. juni 2006, Boyle m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-218/03 — T-240/03, Sml. II, s. 1699).

Konklusion

| 1) | Kommissionens afgørelser K(2010) 4758, K(2010) 4748, K(2010) 4757, K(2010) 4751, K(2010) 4764, K(2010) 4750, K(2010) 4761, K(2010) 4767, K(2010) 4754, K(2010) 4753 og K(2010) 4752 af 13. juli 2010 om afvisning af en anmodning indgivet af Irland om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram IV med henblik på, at der tages hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed for sagsøgernes fartøjer annulleres. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens afgørelser K(2010) 4758, K(2010) 4748, K(2010) 4757, K(2010) 4751, K(2010) 4764, K(2010) 4750, K(2010) 4761, K(2010) 4767, K(2010) 4754, K(2010) 4753 og K(2010) 4752 af 13. juli 2010 om afvisning af en anmodning indgivet af Irland om forøgelse af målene for det flerårige udviklingsprogram IV med henblik på, at der tages hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed for sagsøgernes fartøjer annulleres.

| 2) | Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 328 af 4.12.2010.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/19

---

Rettens dom af 14. maj 2014 — Adler Modemärkte mod KHIM — Blufin (MARINE BLEU)

(Sag T-160/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket MARINE BLEU - det ældre EF-ordmærke BLUMARINE - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2014/C 202/23

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Adler Modemärkte AG (Haibach, Tyskland) (ved advokaterne J.-C. Plate og R. Kaase)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka og G. Schneider, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Blufin SpA (Carpi, Italien) (ved advokat F. Caricato)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1955/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Blufin SpA og Adler Modemärkte AG.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Adler Modemärkte AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Adler Modemärkte AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.

| 3) | Blufin SpA bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Blufin SpA bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 184 af 23.6.2012.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/20

---

Rettens dom af 14. maj 2014 — Tyskland mod Kommissionen

(Sag T-198/12) (1)

((Tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 2009/48/EF - sikkerhedskrav til legetøj - grænseværdierne for nitrosaminer, nitroserbare stoffer, bly, barium, arsen, antimon og kviksølv i legetøj - Kommissionens afgørelse om ikke fuldstændigt at godkende opretholdelsen af de nationale bestemmelser, der fraviger herfra - tidsbegrænset godkendelse - bevis for et højere beskyttelsesniveau for menneskers sundhed i de nationale bestemmelser))

2014/C 202/24

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og A. Wiedmann, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia og G. Wilms, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Delvis annullation af Kommissionens afgørelse 2012/160/EU af 1. marts 2012 om de nationale bestemmelser, som den tyske forbundsregering har meddelt om opretholdelse af grænseværdierne for bly, barium, arsen, antimon, kviksølv samt nitrosaminer og nitroserbare stoffer i legetøj efter ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj (EUT L 80, s. 19).

Konklusion

| 1) | Der er ikke behov for at tage stilling til lovligheden af Kommissionens afgørelse 2012/160/EU af 1. marts 2012 om de nationale bestemmelser, som den tyske forbundsregering har meddelt om opretholdelse af grænseværdierne for bly, barium, arsen, antimon, kviksølv og nitrosaminer og nitroserbare stoffer i legetøj efter ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj, for så vidt angår barium. |
| --- | --- |

1)

Der er ikke behov for at tage stilling til lovligheden af Kommissionens afgørelse 2012/160/EU af 1. marts 2012 om de nationale bestemmelser, som den tyske forbundsregering har meddelt om opretholdelse af grænseværdierne for bly, barium, arsen, antimon, kviksølv og nitrosaminer og nitroserbare stoffer i legetøj efter ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj, for så vidt angår barium.

| 2) | Artikel 1, stk. 2, i afgørelse 2012/160/EU annulleres, for så vidt som den begrænsede godkendelsen af nationale foranstaltninger, der fastsætter grænseværdier for bly, indtil 21. juli 2013. |
| --- | --- |

2)

Artikel 1, stk. 2, i afgørelse 2012/160/EU annulleres, for så vidt som den begrænsede godkendelsen af nationale foranstaltninger, der fastsætter grænseværdier for bly, indtil 21. juli 2013.

| 3) | I øvrigt frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes Kommissionen.

| 4) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af Forbundsrepublikken Tysklands omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af Forbundsrepublikken Tysklands omkostninger.

---

(1)  EUT C 200 af 7.7.2012.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/20

---

Rettens dom af 20. maj 2014 — Argo Group International Holdings mod KHIM — Arisa Assurances (ARIS)

(Sag T-247/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket ARIS - det ældre EF-figurmærke ARISA ASSURANCES S.A. - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - tegnenes lighed - ældre varemærkers sameksistens på markedet - princippet i amerikansk ret »Morehouse defense« - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2014/C 202/25

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Argo Group International Holdings Ltd (Hamilton, Bermuda, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland) (ved solicitors R. Hoy, S. Levine og N. Edbrooke)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Arisa Assurances SA (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat H. Bock)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. marts 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 193/2011-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Arisa Assurances SA og Argo Group International Holdings Ltd

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Argo Group International Holdings Ltd betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Argo Group International Holdings Ltd betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 243 af 11.8.2012.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/21

---

Rettens dom af 15. maj 2014 — Katjes Fassin mod KHIM (Yoghurt-Gums)

(Sag T-366/12) (1)

((EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærket Yoghurt-Gums - absolutte hindringer for registrering - fornødent særpræg - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr 207/2009))

2014/C 202/26

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich-sur-le-Rhein, Tyskland) (ved advokat T. Schmitz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. juni 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 523/2012-4) vedrørende en ansøgning om registrering af Yoghurt-Gums som EF-varemærke

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Katjes Fassin GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Katjes Fassin GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 319 af 20.10.2012.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/22

---

Rettens dom af 20. maj 2014 — De Luca mod Kommissionen

(Sag T-200/13 P) (1)

((Appel - personalesag - tjenestemænd - udnævnelse - indplacering i lønklasse - udnævnelse i en stilling i en højere ansættelsesgruppe efter en almindelig udvælgelsesprøve - frifindelse i første instans efter Rettens hjemvisning - ikrafttræden af den nye vedtægt - overgangsbestemmelser - artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten))

2014/C 202/27

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Patrizia De Luca (Bruxelles, Belgien) (først ved advokaterne S. Orlandi og J.-N. Louis, derefter ved advokat S. Orlandi)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall, som befuldmægtiget) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og A. Bisch, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 30. januar 2013 (sag F-20/06 RENV, De Luca mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Patrizia De Luca og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger i forbindelse med de to sager for Retten og de to sager for Personaleretten. |
| --- | --- |

2)

Patrizia De Luca og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger i forbindelse med de to sager for Retten og de to sager for Personaleretten.

| 3) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger i forbindelse med de to sager for Retten og de to sager for Personaleretten. |
| --- | --- |

3)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger i forbindelse med de to sager for Retten og de to sager for Personaleretten.

---

(1)  EUT C 171 af 15.6.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/22

---

Rettens kendelse af 6. maj 2014 — Unión de Almacenistas de Hierros de España mod Kommissionen

(Sag T-419/13) (1)

((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende to spanske sager på konkurrenceområdet - stiltiende afslag på aktindsigt - udtrykkelig afgørelse vedtaget efter sagsanlæggelse - ufornødent at træffe afgørelse))

2014/C 202/28

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Spanien) (ved advokaterne A. Creus Carreras, A. Valiente Martin og C. Maldonado Márquez)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse om ikke at give sagsøgeren aktindsigt i visse dokumenter vedrørende korrespondancen mellem Kommissionen og Comisión Nacional de la Competencia (det spanske nationale konkurrenceudvalg) for så vidt angår to nationale sager indledt af sidstnævnte.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende begæringerne om intervention. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende begæringerne om intervention.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Unión de Almacenistas de Hierros de España afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Unión de Almacenistas de Hierros de España afholdte omkostninger.

| 4) | Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Spanien bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Spanien bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 304 af 19.10.2013.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/23

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. maj 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen

(Sag T-103/14 R)

((Foreløbige forholdsregler - statsstøtte - alkohol og spiritus - afskrivning af en skattegæld i forbindelse med en kollektiv insolvensbehandling - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt - begæring om udsættelse af gennemførelse - manglende uopsættelighed - manglende fumus boni juris))

2014/C 202/29

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovakiet) (ved K. Lasok, QC, barristers B. Hartnett og J. Holmes samt advokat O. Geiss)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Walkerová og L. Armati, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse K(2013) 6261 endelig af 16. oktober 2013 om Den Slovakiske Republiks statsstøtte SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) til Frucona Košice a.s., for så vidt som den pålægger Den Slovakiske Republik at iværksætte en tilbagesøgning af støtten.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/23

---

Sag anlagt den 27. marts 2014 — Ben Ali mod Rådet

(Sag T-200/14)

2014/C 202/30

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Frankrig) (ved advokat A. de Saint Remy)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Der træffes foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse i medfør af artikel 64 i Rettens procesreglement for at formå Kommissionen til at offentliggøre alle dokumenter vedrørende vedtagelsen af den anfægtede forordning. |
| --- | --- |

—

Der træffes foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse i medfør af artikel 64 i Rettens procesreglement for at formå Kommissionen til at offentliggøre alle dokumenter vedrørende vedtagelsen af den anfægtede forordning.

| — | Såvel Rådets afgørelse 2014/49/FUSP af 30. januar 2014 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien som Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 81/2014 af 30. januar 2014 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 101/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Tunesien annulleres. |
| --- | --- |

—

Såvel Rådets afgørelse 2014/49/FUSP af 30. januar 2014 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien som Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 81/2014 af 30. januar 2014 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 101/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Tunesien annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et samlet beløb på 1 00  000 EUR i erstatning for ethvert tab, han måtte have lidt. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et samlet beløb på 1 00  000 EUR i erstatning for ethvert tab, han måtte have lidt.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 30  000 EUR for de udgifter til forsvar, han afholder i forbindelse med det foreliggende søgsmål, og i overensstemmelse med procesreglementets artikel 91 for de udgifter til forsvar, som kan kræves erstattet. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 30  000 EUR for de udgifter til forsvar, han afholder i forbindelse med det foreliggende søgsmål, og i overensstemmelse med procesreglementets artikel 91 for de udgifter til forsvar, som kan kræves erstattet.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til de anbringender, som er blevet anført i forbindelse med sag T-301/11, Ben Ali mod Rådet (1).

---

(1)  EUT 2011, C 226, s. 29.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/24

---

Sag anlagt den 28. marts 2014 — Aluwerk Hettstedt mod ECHA

(Sag T-207/14)

2014/C 202/31

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Aluwerk Hettstedt GmbH (Hettstedt, Tyskland) (ved advokaterne M. Ahlhaus og J. Schrotz)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstande

| — | Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse nr. SME(2013) 4525 af 21. januar 2014 og faktura nr. 10046841 af 23. januar 2014 erklæres ugyldige. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse nr. SME(2013) 4525 af 21. januar 2014 og faktura nr. 10046841 af 23. januar 2014 erklæres ugyldige.

| — | ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgers omkostninger. |
| --- | --- |

—

ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgers omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Det første anbringende vedrørende sagsøgtes mangel på kompetence






  — | Sagsøgte har ikke haft kompetencen til at træffe den anfægtede afgørelse SME(2013) 4525. Hverken forordning (EF) 1907/2006 (1) eller forordning (EF) 340/2008 (2) giver sagsøgte ret til at vedtage en særskilt afgørelse, om hvorvidt en registrant opfylder SME-kriterierne |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende vedrørende sagsøgtes mangel på kompetence

—

Sagsøgte har ikke haft kompetencen til at træffe den anfægtede afgørelse SME(2013) 4525. Hverken forordning (EF) 1907/2006 (1) eller forordning (EF) 340/2008 (2) giver sagsøgte ret til at vedtage en særskilt afgørelse, om hvorvidt en registrant opfylder SME-kriterierne

| 2. | Det andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af forordning nr. 1 af 15. april 1958






  — | I al kommunikationen med sagsøgeren tilsidesatte sagsøgte sin forpligtelse til at tiltale en person, som er underlagt en medlemsstats suverænitet, på denne medlemsstats officielle sprog. Denne lovovertrædelse forhindrede sagsøgeren i at opfylde de krav, som det var underlagt med hensyn til at bevise dets status som lille virksomhed. |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af forordning nr. 1 af 15. april 1958

—

I al kommunikationen med sagsøgeren tilsidesatte sagsøgte sin forpligtelse til at tiltale en person, som er underlagt en medlemsstats suverænitet, på denne medlemsstats officielle sprog. Denne lovovertrædelse forhindrede sagsøgeren i at opfylde de krav, som det var underlagt med hensyn til at bevise dets status som lille virksomhed.

| 3. | Det tredje anbringende om, at de anfægtede afgørelser er ubegrundede, og at den administrative afgift, som er pålagt sagsøgeren, er uforholdsmæssig.






  — | De anfægtede afgørelser er for så vidt angår realiteten forkerte. Sagsøgeren var berettiget til at opnå en gebyrnedsættelse i henhold til forordning (EF) 340/2008. Sagsøgtes faktura angående administrationsafgiften er ikke berettiget, idet administrationsafgiften er blevet pålagt sagsøgeren på baggrund af en forkert procedure. Administrationsafgiften savner et passende retsgrundlag og er uforholdsmæssig. |
| --- | --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om, at de anfægtede afgørelser er ubegrundede, og at den administrative afgift, som er pålagt sagsøgeren, er uforholdsmæssig.

—

De anfægtede afgørelser er for så vidt angår realiteten forkerte. Sagsøgeren var berettiget til at opnå en gebyrnedsættelse i henhold til forordning (EF) 340/2008. Sagsøgtes faktura angående administrationsafgiften er ikke berettiget, idet administrationsafgiften er blevet pålagt sagsøgeren på baggrund af en forkert procedure. Administrationsafgiften savner et passende retsgrundlag og er uforholdsmæssig.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 340/2008 af 16.4.2008 om gebyrer og afgifter til Det Europæiske Kemikalieagentur i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH)

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/25

---

Sag anlagt den 28. marts 2014 — Richard Anton mod ECHA

(Sag T-208/14)

2014/C 202/32

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Richard Anton KG (Grâfelfing, Tyskland) (ved advokaterne M. Ahlhaus og J. Schrotz)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstande

| — | Det Europæiske Kemikalieagenturs nr. SME(2013) 4524 af 21. januar 2014 og faktura nr. 10046845 af 23. januar 2014 erklæres ugyldige. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagenturs nr. SME(2013) 4524 af 21. januar 2014 og faktura nr. 10046845 af 23. januar 2014 erklæres ugyldige.

| — | ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgers omkostninger. |
| --- | --- |

—

ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgers omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Det første anbringende vedrørende sagsøgtes mangel på kompetence






  — | Sagsøgte har ikke haft kompetencen til at træffe den anfægtede afgørelse SME(2013) 4524. Hverken forordning (EF) 1907/2006 (1) eller forordning (EF) 340/2008 (2) giver sagsøgte ret til at vedtage en særskilt afgørelse, om hvorvidt en registrant opfylder SME-kriterierne |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende vedrørende sagsøgtes mangel på kompetence

—

Sagsøgte har ikke haft kompetencen til at træffe den anfægtede afgørelse SME(2013) 4524. Hverken forordning (EF) 1907/2006 (1) eller forordning (EF) 340/2008 (2) giver sagsøgte ret til at vedtage en særskilt afgørelse, om hvorvidt en registrant opfylder SME-kriterierne

| 2. | Det andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af forordning nr. 1 af 15. april 1958






  — | I al kommunikationen med sagsøgeren tilsidesatte sagsøgte sin forpligtelse til at tiltale en person, som er underlagt en medlemsstats suverænitet, på denne medlemsstats officielle sprog. Denne lovovertrædelse har forhindret sagsøgeren i at opfylde de krav, som h ham med hensyn til at bevise dennes status som lille virksomhed. |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af forordning nr. 1 af 15. april 1958

—

I al kommunikationen med sagsøgeren tilsidesatte sagsøgte sin forpligtelse til at tiltale en person, som er underlagt en medlemsstats suverænitet, på denne medlemsstats officielle sprog. Denne lovovertrædelse har forhindret sagsøgeren i at opfylde de krav, som h ham med hensyn til at bevise dennes status som lille virksomhed.

| 3. | Det tredje anbringende om, at de anfægtede afgørelser er ubegrundede, og at den administrative afgift, som er pålagt sagsøgeren, er uforholdsmæssig






  — | De anfægtede afgørelser er for så vidt angår realiteten forkerte. Sagsøgeren var berettiget til at opnå en gebyrnedsættelse i henhold til forordning (EF) 340/2008. Sagsøgtes faktura på administrationsafgiften er ikke berettiget, idet administrationsafgiften er blevet pålagt sagsøgeren på baggrund af en forkert procedure. Administrationsafgiften savner et passende retsgrundlag og er uforholdsmæssigt. |
| --- | --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om, at de anfægtede afgørelser er ubegrundede, og at den administrative afgift, som er pålagt sagsøgeren, er uforholdsmæssig

—

De anfægtede afgørelser er for så vidt angår realiteten forkerte. Sagsøgeren var berettiget til at opnå en gebyrnedsættelse i henhold til forordning (EF) 340/2008. Sagsøgtes faktura på administrationsafgiften er ikke berettiget, idet administrationsafgiften er blevet pålagt sagsøgeren på baggrund af en forkert procedure. Administrationsafgiften savner et passende retsgrundlag og er uforholdsmæssigt.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 340/2008 af 16.4.2008 om gebyrer og afgifter til Det Europæiske Kemikalieagentur i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH)

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/26

---

Sag anlagt den 9. april 2014 — Gmina Kosakowo mod Kommissionen

(Sag T-217/14)

2014/C 202/33

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Polen) (ved juridisk rådgiver M. Leśny)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse af 11. februar 2014 i sag SA.35 388, hvorved Polen pålægges at kræve en uretmæssigt udbetalt statsstøtte til lufthavnen Gdynia-Kosakowo tilbagebetalt, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse af 11. februar 2014 i sag SA.35 388, hvorved Polen pålægges at kræve en uretmæssigt udbetalt statsstøtte til lufthavnen Gdynia-Kosakowo tilbagebetalt, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende:






  — | En urigtig fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, der er blevet lagt til grund for beslutningen. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende:

—

En urigtig fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, der er blevet lagt til grund for beslutningen.

| 2. | Andet anbringende:






  — | Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF på grund af den grundløse antagelse, at Gmina Kosakowo under tilsidesættelse af denne bestemmelse har ydet offentlig støtte, selv om denne enheds overtagelse af kapitalandelene i selskabet Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. udgjorde modregning i forhold til en transaktion inden for rammerne af en aftale om forpagtning af jord og grundstykker. Derudover har Europa-Kommissionen anvendt kriteriet om den private investor fejlagtigt. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende:

—

Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF på grund af den grundløse antagelse, at Gmina Kosakowo under tilsidesættelse af denne bestemmelse har ydet offentlig støtte, selv om denne enheds overtagelse af kapitalandelene i selskabet Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. udgjorde modregning i forhold til en transaktion inden for rammerne af en aftale om forpagtning af jord og grundstykker. Derudover har Europa-Kommissionen anvendt kriteriet om den private investor fejlagtigt.

| 3. | Tredje anbringende:






  — | Tilsidesættelse af de følgende retsforskrifter: Artikel 107, stk. 1, TEUF sammenholdt med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 grundet en fejlagtig anvendelse af kriteriet om den private investor, artikel 7, stk. 5, sammenholdt med artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 grundet en urigtig fastsættelse af den støtte, der skal tilbagebetales, idet udgifter til sikkerhed og infrastruktur også er blevet medregnet deri, og artikel 296, stk. 2, TEUF, fordi den anfægtede afgørelse ikke er blevet behørigt begrundet, idet den ikke indeholder de væsentlige oplysninger, der gør det muligt at fastslå Kommissionens begrundelser. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende:

—

Tilsidesættelse af de følgende retsforskrifter: Artikel 107, stk. 1, TEUF sammenholdt med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 grundet en fejlagtig anvendelse af kriteriet om den private investor, artikel 7, stk. 5, sammenholdt med artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 grundet en urigtig fastsættelse af den støtte, der skal tilbagebetales, idet udgifter til sikkerhed og infrastruktur også er blevet medregnet deri, og artikel 296, stk. 2, TEUF, fordi den anfægtede afgørelse ikke er blevet behørigt begrundet, idet den ikke indeholder de væsentlige oplysninger, der gør det muligt at fastslå Kommissionens begrundelser.

---

| 30.6.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 202/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 202/27

---

Appel iværksat den 15. april 2014 af Det Europæiske Lægemiddelagentur til prøvelse af Personalerettens dom af 5. februar 2014 i sag F-29/13, Drakeford mod EMEA

(Sag T-231/14 P)

2014/C 202/34

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) (ved T. Jabłoński og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Den anden part i appelsagen: David Drakeford (Dublin, Irland)

Appellantens påstande

| — | Personalerettens dom i sag F-29/13 ophæves, for så vidt som den annullerer EMEA’s afgørelse om ikke at forlænge indstævntes kontrakt. |
| --- | --- |

—

Personalerettens dom i sag F-29/13 ophæves, for så vidt som den annullerer EMEA’s afgørelse om ikke at forlænge indstævntes kontrakt.

| — | Der gives medhold i de af appellanten nedlagte påstande i første instans, dvs. sagen forkastes fuldt ud som ugrundet. |
| --- | --- |

—

Der gives medhold i de af appellanten nedlagte påstande i første instans, dvs. sagen forkastes fuldt ud som ugrundet.

| — | Indstævnte tilpligtes at betale omkostningerne i denne instans og i sagen for Personaleretten. |
| --- | --- |

—

Indstævnte tilpligtes at betale omkostningerne i denne instans og i sagen for Personaleretten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat tre anbringender.

| 1. | Det første anbringende vedrører de retlige fejl, der er begået af Personaleretten, for så vidt angår fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, idet Personaleretten fandt, at udtrykket »enhver senere fornyelse« skulle fortolkes som omhandlende enhver fremgangsmåde, hvorefter en midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, ved udløbet af den pågældendes ansættelse på bestemt tid alene kan fortsætte sit ansættelsesforhold hos denne arbejdsgiver som ansat for en bestemt tid, endog selv om denne forlængelse knyttes til et forhøjet løntrin eller en udvikling i de funktioner, der udøves. |
| --- | --- |

1.

Det første anbringende vedrører de retlige fejl, der er begået af Personaleretten, for så vidt angår fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, idet Personaleretten fandt, at udtrykket »enhver senere fornyelse« skulle fortolkes som omhandlende enhver fremgangsmåde, hvorefter en midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, ved udløbet af den pågældendes ansættelse på bestemt tid alene kan fortsætte sit ansættelsesforhold hos denne arbejdsgiver som ansat for en bestemt tid, endog selv om denne forlængelse knyttes til et forhøjet løntrin eller en udvikling i de funktioner, der udøves.

| 2. | Det andet anbringende vedrører den retlige fejl, som Personaleretten har begået, for så vidt angår dennes erklæring om en undtagelse til fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrører den retlige fejl, som Personaleretten har begået, for så vidt angår dennes erklæring om en undtagelse til fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.

| 3. | Det tredje anbringende vedrører den retlige fejl, der er begået af Personaleretten, idet den gjorde brug af sin fulde prøvelsesret. |
| --- | --- |

3.

Det tredje anbringende vedrører den retlige fejl, der er begået af Personaleretten, idet den gjorde brug af sin fulde prøvelsesret.

---