# Euroopan unionin L 158/2011

| | ISSN 1725-261X
  doi:10.3000/1725261X.L_2011.158.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 158 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 54. vuosikerta16. kesäkuu 2011 |

ISSN 1725-261X

doi:10.3000/1725261X.L_2011.158.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 158

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

54. vuosikerta16. kesäkuu 2011

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission asetus (EU) N:o 566/2011, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuden osalta (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 567/2011, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011, nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Porchetta di Ariccia (SMM)) | 25 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 568/2011, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011, nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Miód drahimski (SMM)) | 27 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 569/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 29 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 570/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, asetuksessa (EU) N:o 867/2010 markkinointivuodeksi 2010/11 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta | 31 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 571/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, vilja-alalla 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkaen kannettavien tuontitullien vahvistamisesta | 33 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2011/341/YUTP |
| | * | Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös Atalanta/2/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, EU-operaation komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta) | 36 |
| | | 2011/342/EU |
| | * | Euroopan keskuspankin päätös, annettu 9 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun päätöksen EKP/2004/3 muuttamisesta (EKP/2011/6) | 37 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission asetus (EU) N:o 566/2011, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuden osalta (
  1
  )

1

1

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 567/2011, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011, nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Porchetta di Ariccia (SMM))

25

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 568/2011, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011, nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Miód drahimski (SMM))

27

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 569/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

29

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 570/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, asetuksessa (EU) N:o 867/2010 markkinointivuodeksi 2010/11 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

31

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 571/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, vilja-alalla 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkaen kannettavien tuontitullien vahvistamisesta

33

PÄÄTÖKSET

2011/341/YUTP

*

Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean päätös Atalanta/2/2011, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011, EU-operaation komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta)

36

2011/342/EU

*

Euroopan keskuspankin päätös, annettu 9 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun päätöksen EKP/2004/3 muuttamisesta (EKP/2011/6)

(EKP/2011/6)

37

| | | IV   EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen nojalla ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 341/09/KOL, tehty 23 päivänä heinäkuuta 2009, ilmoitetusta järjestelmästä, joka koskee tietyille osuuskunnille myönnettäviä verohelpotuksia (Norja) | 39 |

IV   EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen nojalla ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 341/09/KOL, tehty 23 päivänä heinäkuuta 2009, ilmoitetusta järjestelmästä, joka koskee tietyille osuuskunnille myönnettäviä verohelpotuksia (Norja)

39

| | | Oikaisuja |
| --- | --- | --- |
| | * | Oikaistaan komission asetus (EU) N:o 446/2011, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien tiettyjen rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonnissa (EUVL L 122, 11.5.2011) | 54 |

Oikaisuja

*

Oikaistaan komission asetus (EU) N:o 446/2011, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien tiettyjen rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonnissa (EUVL L 122, 11.5.2011)

(EUVL L 122, 11.5.2011)

54

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/1

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 566/2011,

annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20 päivänä kesäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan,

ottaa huomioon puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (2) ja erityisesti sen 39 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksessa (EY) N:o 715/2007 vahvistetaan yhteiset tekniset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen, jäljempänä ’ajoneuvot’, ja niiden varaosien tyyppihyväksyntää niiden päästöjen osalta, ja annetaan säännöt, jotka koskevat käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta, pilaantumista rajoittavien laitteiden kestävyyttä, ajoneuvon sisäisiä valvontajärjestelmiä (OBD-järjestelmiä), polttoaineen kulutuksen mittaamista ja ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saantia. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksessa (EY) N:o 715/2007 vahvistetaan yhteiset tekniset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen, jäljempänä ’ajoneuvot’, ja niiden varaosien tyyppihyväksyntää niiden päästöjen osalta, ja annetaan säännöt, jotka koskevat käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta, pilaantumista rajoittavien laitteiden kestävyyttä, ajoneuvon sisäisiä valvontajärjestelmiä (OBD-järjestelmiä), polttoaineen kulutuksen mittaamista ja ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saantia.

| (2) | Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (3) edellytetään, että komissio ottaa käyttöön uuden testausmenettelyn, joka koskee kevyiden ajoneuvojen päästöjen hiukkasmassaa ja –määriä. |
| --- | --- |

(2)

Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (3) edellytetään, että komissio ottaa käyttöön uuden testausmenettelyn, joka koskee kevyiden ajoneuvojen päästöjen hiukkasmassaa ja –määriä.

| (3) | Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/756/ETY (4) edellytetään huomiovalaisinten käyttöä turvallisuussyistä. Kyseiset laitteet ovat jatkuvasti kytkettyinä ajoneuvon käytön aikana, minkä olisi asianmukaisesti kuvastuttava mitatuissa epäpuhtaus- ja hiilidioksidipäästöissä. |
| --- | --- |

(3)

Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/756/ETY (4) edellytetään huomiovalaisinten käyttöä turvallisuussyistä. Kyseiset laitteet ovat jatkuvasti kytkettyinä ajoneuvon käytön aikana, minkä olisi asianmukaisesti kuvastuttava mitatuissa epäpuhtaus- ja hiilidioksidipäästöissä.

| (4) | Asiaton käsittely ja täydellinen rikkoutuminen ovat riskejä, joiden vuoksi dieselhiukkassuodattimia on seurattava riippumatta siitä, ylittyykö soveltuva OBD-kynnysarvo. |
| --- | --- |

(4)

Asiaton käsittely ja täydellinen rikkoutuminen ovat riskejä, joiden vuoksi dieselhiukkassuodattimia on seurattava riippumatta siitä, ylittyykö soveltuva OBD-kynnysarvo.

| (5) | Jatkuvuutensa vuoksi sähköisten piirien valvonta olisi vapautettava raportoinnista, joka johtuu OBD-järjestelmän käytönaikaista tehokkuutta koskevista vaatimuksista. |
| --- | --- |

(5)

Jatkuvuutensa vuoksi sähköisten piirien valvonta olisi vapautettava raportoinnista, joka johtuu OBD-järjestelmän käytönaikaista tehokkuutta koskevista vaatimuksista.

| (6) | Ajotilanteet, joiden aikana voidaan käyttää ahtopaineen valvontajärjestelmän valvontalaitteita tai kylmäkäynnistystä edellyttäviä valvontalaitteita, ovat niin harvinaisia, että näiden valvontalaitteiden käytönaikaiselle tehokkuudelle asetetaan erityisiä vaatimuksia. |
| --- | --- |

(6)

Ajotilanteet, joiden aikana voidaan käyttää ahtopaineen valvontajärjestelmän valvontalaitteita tai kylmäkäynnistystä edellyttäviä valvontalaitteita, ovat niin harvinaisia, että näiden valvontalaitteiden käytönaikaiselle tehokkuudelle asetetaan erityisiä vaatimuksia.

| (7) | Tilastoedellytykset, joiden mukaisesti käytönaikaista tehokkuutta koskevien vaatimusten mukaisuutta oletusarvoisesti arvioidaan, olisi yhdenmukaistettava. |
| --- | --- |

(7)

Tilastoedellytykset, joiden mukaisesti käytönaikaista tehokkuutta koskevien vaatimusten mukaisuutta oletusarvoisesti arvioidaan, olisi yhdenmukaistettava.

| (8) | Olisi määriteltävä tarkemmin edellytykset, joilla kuljettajan toimintaa vaativa järjestelmä aktivoituu, kun typen oksidien päästöjen (NOx-päästöjen) valvonnalla tunnistetaan selektiivisen katalyyttisen pelkistyksen (SCR-järjestelmän) asiaton käsittely. |
| --- | --- |

(8)

Olisi määriteltävä tarkemmin edellytykset, joilla kuljettajan toimintaa vaativa järjestelmä aktivoituu, kun typen oksidien päästöjen (NOx-päästöjen) valvonnalla tunnistetaan selektiivisen katalyyttisen pelkistyksen (SCR-järjestelmän) asiaton käsittely.

| (9) | Kuljettajan toimintaa vaativan järjestelmän aktivoitumisen kirjaamista olisi selvennettävä niiltä osin kuin näitä tietoja voidaan mahdollisesti tulevaisuudessa käyttää katsastuksissa. |
| --- | --- |

(9)

Kuljettajan toimintaa vaativan järjestelmän aktivoitumisen kirjaamista olisi selvennettävä niiltä osin kuin näitä tietoja voidaan mahdollisesti tulevaisuudessa käyttää katsastuksissa.

| (10) | Päästöjenvalvontatietokoneen suojelun asiattomalta käsittelyltä pitäisi olla avointa innovoinnin myötä tehtäville teknisille parannuksille. |
| --- | --- |

(10)

Päästöjenvalvontatietokoneen suojelun asiattomalta käsittelyltä pitäisi olla avointa innovoinnin myötä tehtäville teknisille parannuksille.

| (11) | Tietojen kirjaaminen ja raportointi ovat olennainen osa pakollista OBD-valvontalaitetta, eikä niistä pitäisi luopua väitettyjen puutteiden vuoksi, etenkään järjestelmällisesti, jos valmistaja päätyy käyttämään tiettyjä ajoneuvon sisäisen/ulkopuolisen viestinnän standardeja. |
| --- | --- |

(11)

Tietojen kirjaaminen ja raportointi ovat olennainen osa pakollista OBD-valvontalaitetta, eikä niistä pitäisi luopua väitettyjen puutteiden vuoksi, etenkään järjestelmällisesti, jos valmistaja päätyy käyttämään tiettyjä ajoneuvon sisäisen/ulkopuolisen viestinnän standardeja.

| (12) | Jotta ajoneuvon korjaus- ja huoltotietopalveluiden markkinoilla varmistetaan tehokas kilpailu ja jotta voidaan selventää, että kyseisiin tietoihin kuuluvat myös tiedot, jotka on toimitettava muille riippumattomille toimijoille kuin korjaamoille, jolloin varmistetaan, että riippumattomat ajoneuvojen korjaus- ja huoltomarkkinat kokonaisuudessaan voivat kilpailla valtuutettujen jälleenmyyjien kanssa riippumatta siitä, antaako ajoneuvon valmistaja tällaiset tiedot valtuuttamilleen jälleenmyyjille ja korjaamoille suoraan, on tarpeen tehdä lisäselvennyksiä, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 715/2007 nojalla toimitettavien tietojen yksityiskohtia. |
| --- | --- |

(12)

Jotta ajoneuvon korjaus- ja huoltotietopalveluiden markkinoilla varmistetaan tehokas kilpailu ja jotta voidaan selventää, että kyseisiin tietoihin kuuluvat myös tiedot, jotka on toimitettava muille riippumattomille toimijoille kuin korjaamoille, jolloin varmistetaan, että riippumattomat ajoneuvojen korjaus- ja huoltomarkkinat kokonaisuudessaan voivat kilpailla valtuutettujen jälleenmyyjien kanssa riippumatta siitä, antaako ajoneuvon valmistaja tällaiset tiedot valtuuttamilleen jälleenmyyjille ja korjaamoille suoraan, on tarpeen tehdä lisäselvennyksiä, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 715/2007 nojalla toimitettavien tietojen yksityiskohtia.

| (13) | Suhteellisuusperiaatteen vuoksi ajoneuvon valmistajia ei pitäisi velvoittaa keräämään kolmansilta osapuolilta tietoja yksittäisten ajoneuvojen muutoksista ainoastaan asetusta (EY) N:o 715/2007 ja sen täytäntöönpanosäädöksiä varten, mutta riippumattomien toimijoiden olisi saatava päivityksiä ajoneuvojen osatietoihin, siinä määrin kuin ne ovat valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamoiden saatavilla, jotta varmistetaan kilpailu korjaus- ja huoltomarkkinoilla. |
| --- | --- |

(13)

Suhteellisuusperiaatteen vuoksi ajoneuvon valmistajia ei pitäisi velvoittaa keräämään kolmansilta osapuolilta tietoja yksittäisten ajoneuvojen muutoksista ainoastaan asetusta (EY) N:o 715/2007 ja sen täytäntöönpanosäädöksiä varten, mutta riippumattomien toimijoiden olisi saatava päivityksiä ajoneuvojen osatietoihin, siinä määrin kuin ne ovat valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamoiden saatavilla, jotta varmistetaan kilpailu korjaus- ja huoltomarkkinoilla.

| (14) | Työyksiköt ovat riippumattomien toimijoiden kannalta merkittäviä teknisiä korjaus- ja kunnossapitotietoja. Selvennys, jonka mukaan työyksiköt kuuluvat asetuksen (EY) N:o 715/2007 6 artiklan soveltamisalaan, antaa markkinoiden toimijoille kaupallista varmuutta. |
| --- | --- |

(14)

Työyksiköt ovat riippumattomien toimijoiden kannalta merkittäviä teknisiä korjaus- ja kunnossapitotietoja. Selvennys, jonka mukaan työyksiköt kuuluvat asetuksen (EY) N:o 715/2007 6 artiklan soveltamisalaan, antaa markkinoiden toimijoille kaupallista varmuutta.

| (15) | Jos ajoneuvon valmistajat määräävät, että korjaus- ja huoltotietoja ei enää säilytetä ajoneuvossa sijaitsevassa fyysisessä tallennusmuodossa – jonka ajoneuvon omistajat voivat tarjota myös riippumattomien korjaamoiden saataville, jotta ne voisivat antaa ilmoituksen tehdystä korjaus- ja huoltotyöstä – vaan ajoneuvon valmistajan keskitetyssä tietokannassa, nämä tiedot on ajoneuvon omistajien suostumuksella tarjottava myös riippumattoman korjaamon saataville, jotta se voi jatkossakin tarjota täydelliset tiedot tehdystä korjaus- ja huoltotyöstä ja jotta ajoneuvon omistajat saavat yhdessä asiakirjassa tositteen kaikista tällaisista töistä. |
| --- | --- |

(15)

Jos ajoneuvon valmistajat määräävät, että korjaus- ja huoltotietoja ei enää säilytetä ajoneuvossa sijaitsevassa fyysisessä tallennusmuodossa – jonka ajoneuvon omistajat voivat tarjota myös riippumattomien korjaamoiden saataville, jotta ne voisivat antaa ilmoituksen tehdystä korjaus- ja huoltotyöstä – vaan ajoneuvon valmistajan keskitetyssä tietokannassa, nämä tiedot on ajoneuvon omistajien suostumuksella tarjottava myös riippumattoman korjaamon saataville, jotta se voi jatkossakin tarjota täydelliset tiedot tehdystä korjaus- ja huoltotyöstä ja jotta ajoneuvon omistajat saavat yhdessä asiakirjassa tositteen kaikista tällaisista töistä.

| (16) | Ajoneuvon hallintayksiköiden uudelleen ohjelmointiin sekä ajoneuvon valmistajien ja riippumattomien toimijoiden väliseen tiedonvaihtoon olisi tarjottava lisää joustavuutta, jotta innovatiiviset uudistukset ja kustannussäästöt olisivat mahdollisia. |
| --- | --- |

(16)

Ajoneuvon hallintayksiköiden uudelleen ohjelmointiin sekä ajoneuvon valmistajien ja riippumattomien toimijoiden väliseen tiedonvaihtoon olisi tarjottava lisää joustavuutta, jotta innovatiiviset uudistukset ja kustannussäästöt olisivat mahdollisia.

| (17) | Olisi varmistettava, että ajoneuvot, jotka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja asetuksen (EY) N:o 692/2008 päästövaatimuksia vastaavan asianmukaisen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) säännön mukaisesti ja jotka täyttävät mainittujen asetusten tiedonsaantivaatimukset, hyväksytään asetuksen (EY) N:o 715/2007 mukaisesti ilman hallinnollisia rasitteita. |
| --- | --- |

(17)

Olisi varmistettava, että ajoneuvot, jotka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja asetuksen (EY) N:o 692/2008 päästövaatimuksia vastaavan asianmukaisen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) säännön mukaisesti ja jotka täyttävät mainittujen asetusten tiedonsaantivaatimukset, hyväksytään asetuksen (EY) N:o 715/2007 mukaisesti ilman hallinnollisia rasitteita.

| (18) | Koska ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden välistä ajoneuvojen osia koskevien tietojen vaihtoa varten ei tällä hetkellä ole yhteistä jäsenneltyä prosessia, on tarpeen laatia tällaista tietojen vaihtoa koskevia periaatteita. Euroopan standardointikomitean (CEN) olisi laadittava vaihdettavien tietojen standardoitua muotoa koskeva yhteinen jäsennelty prosessi virallisesti, minkä vuoksi CENille annetussa toimeksiannossa ei ennakoida tällaisen standardin yksityiskohtaista tasoa. CENin työn pitäisi erityisesti tasapuolisesti kuvastaa ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden etuja ja tarpeita ja olisi tarkasteltava myös muita ratkaisuja, kuten avoimia tietomuotoja, jotka kuvaillaan hyvin määritellyllä metatietojoukolla nykyisen tietoteknisen infrastruktuurin mukauttamiseksi. |
| --- | --- |

(18)

Koska ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden välistä ajoneuvojen osia koskevien tietojen vaihtoa varten ei tällä hetkellä ole yhteistä jäsenneltyä prosessia, on tarpeen laatia tällaista tietojen vaihtoa koskevia periaatteita. Euroopan standardointikomitean (CEN) olisi laadittava vaihdettavien tietojen standardoitua muotoa koskeva yhteinen jäsennelty prosessi virallisesti, minkä vuoksi CENille annetussa toimeksiannossa ei ennakoida tällaisen standardin yksityiskohtaista tasoa. CENin työn pitäisi erityisesti tasapuolisesti kuvastaa ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden etuja ja tarpeita ja olisi tarkasteltava myös muita ratkaisuja, kuten avoimia tietomuotoja, jotka kuvaillaan hyvin määritellyllä metatietojoukolla nykyisen tietoteknisen infrastruktuurin mukauttamiseksi.

| (19) | Sen vuoksi asetuksia (EY) N:o 715/2007 ja (EY) N:o 692/2008 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(19)

Sen vuoksi asetuksia (EY) N:o 715/2007 ja (EY) N:o 692/2008 olisi muutettava.

| (20) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoja käsittelevän teknisen komitean – moottoriajoneuvot lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(20)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoja käsittelevän teknisen komitean – moottoriajoneuvot lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 715/2007 seuraavasti:

| 1) | Muutetaan 6 artikla seuraavasti:






  a) | Korvataan 2 kohta seuraavasti:
  ”2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ovat






  a) | ajoneuvon yksiselitteinen tunnistaminen; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Muutetaan 6 artikla seuraavasti:

a)

Korvataan 2 kohta seuraavasti:

”2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ovat

a)

ajoneuvon yksiselitteinen tunnistaminen;

| b) | huoltokäsikirjat, korjaus- ja huoltotiedot mukaan lukien; |
| --- | --- |

b)

huoltokäsikirjat, korjaus- ja huoltotiedot mukaan lukien;

| c) | tekniset ohjeet; |
| --- | --- |

c)

tekniset ohjeet;

| d) | osia ja vianmääritystä koskevat tiedot (kuten mittausten teoreettiset enimmäis- ja vähimmäisarvot); |
| --- | --- |

d)

osia ja vianmääritystä koskevat tiedot (kuten mittausten teoreettiset enimmäis- ja vähimmäisarvot);

| e) | johdotuskaaviot; |
| --- | --- |

e)

johdotuskaaviot;

| f) | vianmäärityskoodit (myös valmistajakohtaiset koodit); |
| --- | --- |

f)

vianmäärityskoodit (myös valmistajakohtaiset koodit);

| g) | ajoneuvotyyppiä koskeva ohjelmiston kalibrointitunnus; |
| --- | --- |

g)

ajoneuvotyyppiä koskeva ohjelmiston kalibrointitunnus;

| h) | välineistä ja laitteista annetut sekä välineiden ja laitteiden välittämät tiedot; |
| --- | --- |

h)

välineistä ja laitteista annetut sekä välineiden ja laitteiden välittämät tiedot;

| i) | datatietueita koskevat tiedot sekä kaksisuuntaiset valvonta- ja testaustiedot; ja |
| --- | --- |

i)

datatietueita koskevat tiedot sekä kaksisuuntaiset valvonta- ja testaustiedot; ja

| j) | standardoidut työyksiköt tai ajanjaksot korjaus- ja huoltotehtäviä varten, jos ne saatetaan valmistajan valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamojen saataville joko suoraan tai kolmannen osapuolen välityksellä.” |
| --- | --- |

j)

standardoidut työyksiköt tai ajanjaksot korjaus- ja huoltotehtäviä varten, jos ne saatetaan valmistajan valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamojen saataville joko suoraan tai kolmannen osapuolen välityksellä.”

| b) | Lisätään 8 kohta seuraavasti:
  ”8.   Jos ajoneuvon korjaus- ja huoltotietoja säilytetään ajoneuvon valmistajan keskustietokannassa tai valmistajan puolesta, riippumattomien korjaamojen, jotka on hyväksytty ja joille on myönnetty lupa komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 (5) liitteessä XIV olevan 2.2 kohdan vaatimusten mukaisesti, on saatava käyttöönsä tällaiset tiedot maksutta ja samoin edellytyksin kuin valtuutettujen jälleenmyyjien tai korjaamoiden, jotta ne voivat kirjata tiedot suorittamastaan korjauksesta ja huollosta. |
| --- | --- |

b)

Lisätään 8 kohta seuraavasti:

”8.   Jos ajoneuvon korjaus- ja huoltotietoja säilytetään ajoneuvon valmistajan keskustietokannassa tai valmistajan puolesta, riippumattomien korjaamojen, jotka on hyväksytty ja joille on myönnetty lupa komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 (5) liitteessä XIV olevan 2.2 kohdan vaatimusten mukaisesti, on saatava käyttöönsä tällaiset tiedot maksutta ja samoin edellytyksin kuin valtuutettujen jälleenmyyjien tai korjaamoiden, jotta ne voivat kirjata tiedot suorittamastaan korjauksesta ja huollosta.

| 2) | Korvataan 7 artiklan 2 kohta seuraavasti:
  ”2.   Valmistajan on asetettava ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot, myös toimikohtaiset palvelut kuten uudelleen ohjelmointi ja tekninen tuki, käyttöön tunti-, päivä-, kuukausi- ja vuosikohtaisesti, jolloin tietojen saannista perittävät maksut vaihtelevat tietojen saatavuuden keston mukaan. Aikapohjaisen tietojen tarjoamisen lisäksi valmistajat voivat tarjota toimikohtaista tietojen saantia, jolloin maksut peritään toimikohtaisesti, eikä tietojen saatavuuden keston mukaan. Jos valmistajat tarjoavat molempia tietojen saannin järjestelmiä, riippumattomat korjaamot valitsevat parhaana pitämänsä järjestelmän, joko aikapohjaisen tai toimikohtaisen.” |
| --- | --- |

2)

Korvataan 7 artiklan 2 kohta seuraavasti:

”2.   Valmistajan on asetettava ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot, myös toimikohtaiset palvelut kuten uudelleen ohjelmointi ja tekninen tuki, käyttöön tunti-, päivä-, kuukausi- ja vuosikohtaisesti, jolloin tietojen saannista perittävät maksut vaihtelevat tietojen saatavuuden keston mukaan. Aikapohjaisen tietojen tarjoamisen lisäksi valmistajat voivat tarjota toimikohtaista tietojen saantia, jolloin maksut peritään toimikohtaisesti, eikä tietojen saatavuuden keston mukaan. Jos valmistajat tarjoavat molempia tietojen saannin järjestelmiä, riippumattomat korjaamot valitsevat parhaana pitämänsä järjestelmän, joko aikapohjaisen tai toimikohtaisen.”

| 3) | Poistetaan liitteessä I olevan taulukon 1 huomautukset 1 ja 2 sekä taulukon 2 huomautukset 1, 2 ja 5. |
| --- | --- |

3)

Poistetaan liitteessä I olevan taulukon 1 huomautukset 1 ja 2 sekä taulukon 2 huomautukset 1, 2 ja 5.

2 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 692/2008 seuraavasti:

| 1) | Lisätään 2 artiklaan 33 alakohta seuraavasti:






  ”33. | ‧kylmäkäynnistyksellä‧ moottorin jäähdytysnesteen lämpötilaa (tai vastaavaa lämpötilaa), joka moottorin käynnistyessä on enintään 35 °C ja enintään 7 K korkeampi kuin ympäristön lämpötila (jos saatavilla) moottorin käynnistyessä.” |
| --- | --- | --- |

1)

Lisätään 2 artiklaan 33 alakohta seuraavasti:

”33.

‧kylmäkäynnistyksellä‧ moottorin jäähdytysnesteen lämpötilaa (tai vastaavaa lämpötilaa), joka moottorin käynnistyessä on enintään 35 °C ja enintään 7 K korkeampi kuin ympäristön lämpötila (jos saatavilla) moottorin käynnistyessä.”

| 2) | Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan neljäs ja viides alakohta seuraavasti:
  ”Asiaa koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:






  a) | Jäljempänä 13 artiklassa annetut vaatimukset täyttyvät; |
| --- | --- | --- |

2)

Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan neljäs ja viides alakohta seuraavasti:

”Asiaa koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a)

Jäljempänä 13 artiklassa annetut vaatimukset täyttyvät;

| b) | Ajoneuvo on hyväksytty UN/ECE:n säännön nro 83, muutossarja 06, säännön nro 101, muutossarja 01, ja kun kyseessä ovat puristussytytysmoottoreilla varustetut ajoneuvot, säännön nro 24 osan III, muutossarja 03, mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

Ajoneuvo on hyväksytty UN/ECE:n säännön nro 83, muutossarja 06, säännön nro 101, muutossarja 01, ja kun kyseessä ovat puristussytytysmoottoreilla varustetut ajoneuvot, säännön nro 24 osan III, muutossarja 03, mukaisesti.

Neljännessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sovelletaan myös 14 artiklaa.”

| 3) | Lisätään 10 artiklan 1 kohtaan kolmas ja neljäs alakohta seuraavasti:
  ”Asiaa koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:






  a) | Jäljempänä 13 artiklassa annetut vaatimukset täyttyvät; |
| --- | --- | --- |

3)

Lisätään 10 artiklan 1 kohtaan kolmas ja neljäs alakohta seuraavasti:

”Asiaa koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a)

Jäljempänä 13 artiklassa annetut vaatimukset täyttyvät;

| b) | Korvaava pilaantumista rajoittava laite on hyväksytty UN/ECE:n säännön nro 103 mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

Korvaava pilaantumista rajoittava laite on hyväksytty UN/ECE:n säännön nro 103 mukaisesti.

Kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sovelletaan myös 14 artiklaa.”

| 4) | Korvataan 13 artiklan 9 kohta seuraavasti:
  ”9.   Perustetaan ajoneuvojen tietojen saatavuutta käsittelevä foorumi, jäljempänä ’foorumi’.
  Foorumi tarkastelee, vaikuttaako tietojen saatavuus ajoneuvovarkauksien vähentämisen alalla tapahtuneeseen edistykseen, ja esittää suosituksia tietojen saatavuutta koskevien vaatimusten parantamiseksi. Foorumi antaa komissiolle neuvoja erityisesti sellaisen prosessin käyttöönotosta, jolla akkreditoidut organisaatiot hyväksyvät ja valtuuttavat riippumattomia toimijoita saamaan ajoneuvojen turvatietoja.
  Komissio saattaa päättää, että foorumin keskustelut ja päätelmät pidetään luottamuksellisina.” |
| --- | --- |

4)

Korvataan 13 artiklan 9 kohta seuraavasti:

”9.   Perustetaan ajoneuvojen tietojen saatavuutta käsittelevä foorumi, jäljempänä ’foorumi’.

Foorumi tarkastelee, vaikuttaako tietojen saatavuus ajoneuvovarkauksien vähentämisen alalla tapahtuneeseen edistykseen, ja esittää suosituksia tietojen saatavuutta koskevien vaatimusten parantamiseksi. Foorumi antaa komissiolle neuvoja erityisesti sellaisen prosessin käyttöönotosta, jolla akkreditoidut organisaatiot hyväksyvät ja valtuuttavat riippumattomia toimijoita saamaan ajoneuvojen turvatietoja.

Komissio saattaa päättää, että foorumin keskustelut ja päätelmät pidetään luottamuksellisina.”

| 5) | Muutetaan liitteet I, III, IV, VIII, IX, XI, XII, XIV, XVI ja XVIII tämän asetuksen liitteen I mukaisesti. |
| --- | --- |

5)

Muutetaan liitteet I, III, IV, VIII, IX, XI, XII, XIV, XVI ja XVIII tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.

| 6) | Korvataan liite II tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä. |
| --- | --- |

6)

Korvataan liite II tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta

José Manuel BARROSO

Puheenjohtaja

---

(1)  EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1.

2

(3)  EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1.

3

(4)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 1.

4

(5)  EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1.”

5

---

LIITE I

Muutokset asetuksen (EY) N:o 692/2008 tiettyihin liitteisiin

| 1) | Muutetaan liite I seuraavasti:






  a) | Korvataan 2.3.1 kohta seuraavasti:






  ”2.3.1 | Päästöjenvalvontatietokoneella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava ominaisuuksia, joiden avulla estetään muiden kuin valmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan on sallittava muutokset, jos muutokset ovat tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. Uudelleenohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattava ja niillä on varmistettava vähintään sama suojelun taso kuin standardin ISO 15031–7, päivätty 15. maaliskuuta 2001 (SAE J2186, päivätty lokakuussa 1996) määräyksillä. Kalibrointiin käytettävien irrotettavien muistipiirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa, tai ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla eivätkä ne saa olla vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä. Ainoastaan päästöjen kalibrointiin tai ajoneuvovarkauden estämiseen liittyvät tekijät voidaan suojata tällä tavalla.” |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Muutetaan liite I seuraavasti:

a)

Korvataan 2.3.1 kohta seuraavasti:

”2.3.1

Päästöjenvalvontatietokoneella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava ominaisuuksia, joiden avulla estetään muiden kuin valmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan on sallittava muutokset, jos muutokset ovat tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. Uudelleenohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattava ja niillä on varmistettava vähintään sama suojelun taso kuin standardin ISO 15031–7, päivätty 15. maaliskuuta 2001 (SAE J2186, päivätty lokakuussa 1996) määräyksillä. Kalibrointiin käytettävien irrotettavien muistipiirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa, tai ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla eivätkä ne saa olla vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä. Ainoastaan päästöjen kalibrointiin tai ajoneuvovarkauden estämiseen liittyvät tekijät voidaan suojata tällä tavalla.”

| b) | Korvataan kuva I.2.4 seuraavasti:
  ”Kuva I.2.4


  Testivaatimusten soveltaminen tyyppihyväksyntää ja laajentamista varten | Ottomoottorilla varustetut ajoneuvot, mukaan lukien hybridiajoneuvot | Puristussytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot, mukaan lukien hybridiajoneuvot |
| --- | --- | --- | --- |
| Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot | Kahdella polttoaineella toimivat ajoneuvot (1) | Flex-fuel-ajoneuvot (1) | Flex-fuel-ajoneuvot | Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot |
| Vertailupolttoaine | Bensiini (E5) | Nestekaasu | Maakaasu/ biometaani | Vety | Bensiini (E5) | Bensiini (E5) | Bensiini (E5) | Bensiini (E5) | Diesel (B5) | Diesel (B5) |
| Nestekaasu | Maakaasu/biometaani | Vety | Etanoli (E85) | Biodiesel |
| Kaasumaiset päästöt
  (Tyyppi 1 -testi) | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan B5) (2) | Kyllä |
| Hiukkasmassa ja hiukkasmäärä
  (Tyyppi 1 -testi) | Kyllä | — | — | | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan B5) (2) | Kyllä |
| Joutokäyntipäästöt
  (Tyyppi 2 -testi) | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | — | — |
| Kampikammiopäästöt
  (Tyyppi 3 -testi) | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (bensiini) | — | — |
| Haihtumispäästöt
  (Tyyppi 4 -testi) | Kyllä | — | — | | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (bensiini) | — | — |
| Kestävyys
  (Tyyppi 5 -testi) | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan B5) (2) | Kyllä |
| Päästöt alhaisessa lämpötilassa
  (Tyyppi 6 -testi) | Kyllä | — | — | | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) (3) | | |
| Ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuus | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) (2) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan B5) (2) | Kyllä |
| OBD-järjestelmät | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Kyllä |
| CO2-päästöt ja polttoaineenkulutus | Kyllä | Kyllä | Kyllä | | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan bensiini) | Kyllä
  (molemmat polttoaineet) | Kyllä
  (ainoastaan B5) (2) | Kyllä |
| Savun tiheys | — | — | — | | — | — | — | — | (ainoasta
  an B5) (2) | Kyllä |

b)

Korvataan kuva I.2.4 seuraavasti:

”Kuva I.2.4

Testivaatimusten soveltaminen tyyppihyväksyntää ja laajentamista varten

Ottomoottorilla varustetut ajoneuvot, mukaan lukien hybridiajoneuvot

Puristussytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot, mukaan lukien hybridiajoneuvot

Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot

Kahdella polttoaineella toimivat ajoneuvot (1)

Flex-fuel-ajoneuvot (1)

Flex-fuel-ajoneuvot

Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot

Vertailupolttoaine

Bensiini (E5)

Nestekaasu

Maakaasu/ biometaani

Vety

Bensiini (E5)

Bensiini (E5)

Bensiini (E5)

Bensiini (E5)

Diesel (B5)

Diesel (B5)

Nestekaasu

Maakaasu/biometaani

Vety

Etanoli (E85)

Biodiesel

Kaasumaiset päästöt

(Tyyppi 1 -testi)

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan B5) (2)

Kyllä

Hiukkasmassa ja hiukkasmäärä

(Tyyppi 1 -testi)

Kyllä

—

—

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan B5) (2)

Kyllä

Joutokäyntipäästöt

(Tyyppi 2 -testi)

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

—

—

Kampikammiopäästöt

(Tyyppi 3 -testi)

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(bensiini)

—

—

Haihtumispäästöt

(Tyyppi 4 -testi)

Kyllä

—

—

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(bensiini)

—

—

Kestävyys

(Tyyppi 5 -testi)

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(bensiini)

Kyllä

(ainoastaan B5) (2)

Kyllä

Päästöt alhaisessa lämpötilassa

(Tyyppi 6 -testi)

Kyllä

—

—

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(molemmat polttoaineet) (3)

Ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuus

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan bensiini) (2)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan B5) (2)

Kyllä

OBD-järjestelmät

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

CO2-päästöt ja polttoaineenkulutus

Kyllä

Kyllä

Kyllä

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan bensiini)

Kyllä

(molemmat polttoaineet)

Kyllä

(ainoastaan B5) (2)

Kyllä

Savun tiheys

—

—

—

—

—

—

—

(ainoasta

an B5) (2)

Kyllä

| c) | Korvataan lisäyksessä 3 oleva 3.4.8 kohta seuraavasti:






  ”3.4.8 | Ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde ... km (UN/ECE:n säännön nro 101 liitteen 9 mukaan)” |
| --- | --- | --- |

c)

Korvataan lisäyksessä 3 oleva 3.4.8 kohta seuraavasti:

”3.4.8

Ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde ... km (UN/ECE:n säännön nro 101 liitteen 9 mukaan)”

| d) | Korvataan lisäyksessä 4 oleva 3.2 kohta seuraavasti:






  ”3.2 | Edellä 3.1 kohdassa tarkoitettujen www-sivustojen saatavuuden ehdot (eli käytön kesto ja tunti-, päivä-, kuukausi-, vuosi- ja toimikohtainen käyttöhinta): ...”; |
| --- | --- | --- |

d)

Korvataan lisäyksessä 4 oleva 3.2 kohta seuraavasti:

”3.2

Edellä 3.1 kohdassa tarkoitettujen www-sivustojen saatavuuden ehdot (eli käytön kesto ja tunti-, päivä-, kuukausi-, vuosi- ja toimikohtainen käyttöhinta): ...”;

| e) | Lisätään lisäyksessä 6 taulukkoon 1 selitys seuraavasti:
  ” ”Euro 5b” päästöstandardi= täydet Euro 5 -päästövaatimukset, myös tarkistettu menetelmä hiukkasten mittaamiseen, hiukkasmäärän standardi ja flex-fuel-ajoneuvojen alhaisissa lämpötiloissa tuottamien päästöjen testaaminen biopolttoaineella.
  ”Euro 6b” päästöstandardi= täydet Euro 6 -päästövaatimukset, myös tarkistettu menetelmä hiukkasten mittaamiseen, hiukkasmäärän standardi ja flex-fuel-ajoneuvojen alhaisissa lämpötiloissa tuottamien päästöjen testaaminen biopolttoaineella.
  ”Euro 5 OBD” -standardi= Euro 5 OBD -perusvaatimukset, lukuun ottamatta käytönaikaista tehokkuussuhdetta (IUPR), bensiinikäyttöisten ajoneuvojen NOx-päästöjen valvontaa sekä tiukennettuja hiukkasmassaan perustuvia päästöjen raja-arvoja dieselin osalta.
  ”Euro 6 OBD” -standardi= täydet Euro 6 OBD-vaatimukset.” |
| --- | --- |

e)

Lisätään lisäyksessä 6 taulukkoon 1 selitys seuraavasti:

” ”Euro 5b” päästöstandardi= täydet Euro 5 -päästövaatimukset, myös tarkistettu menetelmä hiukkasten mittaamiseen, hiukkasmäärän standardi ja flex-fuel-ajoneuvojen alhaisissa lämpötiloissa tuottamien päästöjen testaaminen biopolttoaineella.

”Euro 6b” päästöstandardi= täydet Euro 6 -päästövaatimukset, myös tarkistettu menetelmä hiukkasten mittaamiseen, hiukkasmäärän standardi ja flex-fuel-ajoneuvojen alhaisissa lämpötiloissa tuottamien päästöjen testaaminen biopolttoaineella.

”Euro 5 OBD” -standardi= Euro 5 OBD -perusvaatimukset, lukuun ottamatta käytönaikaista tehokkuussuhdetta (IUPR), bensiinikäyttöisten ajoneuvojen NOx-päästöjen valvontaa sekä tiukennettuja hiukkasmassaan perustuvia päästöjen raja-arvoja dieselin osalta.

”Euro 6 OBD” -standardi= täydet Euro 6 OBD-vaatimukset.”

| 2) | Muutetaan liite III seuraavasti:






  a) | Korvataan 3.1 kohta seuraavasti:






  ”3.1 | UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 4 esitettyjä teknisiä vaatimuksia sovelletaan 3.2–3.12 kohdassa esitetyin poikkeuksin. Asetuksen (EY) N:o 715/2007 10 artiklan 6 kohdan toisessa virkkeessä vahvistetuista päivämääristä alkaen hiukkasmassa (PM) ja hiukkasten lukumäärä (P) on määritettävä UN/ECE:n säännön nro 83, muutossarja 05, täydennys 07, liitteessä 4a olevassa 6 kohdassa annetun päästötestimenettelyn mukaisesti käyttäen sen 4.4 ja 4.5 kohdassa kuvailtua testilaitteistoa.” |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Muutetaan liite III seuraavasti:

a)

Korvataan 3.1 kohta seuraavasti:

”3.1

UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 4 esitettyjä teknisiä vaatimuksia sovelletaan 3.2–3.12 kohdassa esitetyin poikkeuksin. Asetuksen (EY) N:o 715/2007 10 artiklan 6 kohdan toisessa virkkeessä vahvistetuista päivämääristä alkaen hiukkasmassa (PM) ja hiukkasten lukumäärä (P) on määritettävä UN/ECE:n säännön nro 83, muutossarja 05, täydennys 07, liitteessä 4a olevassa 6 kohdassa annetun päästötestimenettelyn mukaisesti käyttäen sen 4.4 ja 4.5 kohdassa kuvailtua testilaitteistoa.”

| b) | Lisätään 3.4 kohtaan seuraava:






  ”etanolille (E75) (C1 H2,61 O0,329) | d = 0,886 g/l”; |
| --- | --- | --- |

b)

Lisätään 3.4 kohtaan seuraava:

”etanolille (E75) (C1 H2,61 O0,329)

d = 0,886 g/l”;

| c) | Korvataan 3.8 kohdassa oleva taulukko seuraavasti:






  ”Polttoaine | X |
| --- | --- | --- |
| Bensiini (E5) | 13,4 |
| Diesel (B5) | 13,5 |
| Nestekaasu | 11,9 |
| Maakaasu/biometaani | 9,5 |
| Etanoli (E85) | 12,5 |
| Etanoli (E75) | 12,7” |

c)

Korvataan 3.8 kohdassa oleva taulukko seuraavasti:

”Polttoaine

X

Bensiini (E5)

13,4

Diesel (B5)

13,5

Nestekaasu

11,9

Maakaasu/biometaani

9,5

Etanoli (E85)

12,5

Etanoli (E75)

12,7”

| d) | Lisätään 3.10 kohtaan seuraava:
  ”QTHC = 0,886 etanolin osalta (E75)”; |
| --- | --- |

d)

Lisätään 3.10 kohtaan seuraava:

”QTHC = 0,886 etanolin osalta (E75)”;

| e) | Lisätään 3.14 kohta seuraavasti:






  ”3.14 | Komission direktiivin 2008/89/EY (4) 2 artiklassa säädetyistä päivämääristä alkaen on UN/ECE:n säännön nro 48 (5) 2 kohdassa määritellyt ajoneuvon huomiovalaisimet kytkettävä toimintaan testisyklin ajaksi. Testattava ajoneuvo on varustettava huomiovalaisinjärjestelmällä, jolla on suurin sähköenergian kulutus niistä huomiovalaisinjärjestelmistä, joita valmistaja asentaa niihin ajoneuvoihin, jotka kuuluvat tyyppihyväksyttävän ajoneuvon edustamaan ryhmään. Valmistajan on näiltä osin toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaisille asianmukaiset tekniset asiakirjat. |
| --- | --- | --- |

e)

Lisätään 3.14 kohta seuraavasti:

”3.14

Komission direktiivin 2008/89/EY (4) 2 artiklassa säädetyistä päivämääristä alkaen on UN/ECE:n säännön nro 48 (5) 2 kohdassa määritellyt ajoneuvon huomiovalaisimet kytkettävä toimintaan testisyklin ajaksi. Testattava ajoneuvo on varustettava huomiovalaisinjärjestelmällä, jolla on suurin sähköenergian kulutus niistä huomiovalaisinjärjestelmistä, joita valmistaja asentaa niihin ajoneuvoihin, jotka kuuluvat tyyppihyväksyttävän ajoneuvon edustamaan ryhmään. Valmistajan on näiltä osin toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaisille asianmukaiset tekniset asiakirjat.

| 3) | Korvataan liitteen IV lisäyksessä 1 oleva 2.2 kohta seuraavasti:






  ”2.2 | Säännön 5.3.7.3 kohdassa eritellyt atomisuhteet ovat seuraavat: | Hcv = atomisuhde vety-hiili






  — | bensiinin osalta (E5) 1,89 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

3)

Korvataan liitteen IV lisäyksessä 1 oleva 2.2 kohta seuraavasti:

”2.2

Säännön 5.3.7.3 kohdassa eritellyt atomisuhteet ovat seuraavat:

Hcv = atomisuhde vety-hiili

—

bensiinin osalta (E5) 1,89

| — | nestekaasun osalta 2,53 |
| --- | --- |

—

nestekaasun osalta 2,53

| — | maakaasun/biometaanin osalta 4,0 |
| --- | --- |

—

maakaasun/biometaanin osalta 4,0

| — | etanolin osalta (E85) 2,74 |
| --- | --- |

—

etanolin osalta (E85) 2,74

| — | etanolin osalta (E75) 2,61 |
| --- | --- |

—

etanolin osalta (E75) 2,61

| | Ocv = atomisuhde happi-hiili






  — | bensiinin osalta (E5) 0,016 |
| --- | --- | --- |

Ocv = atomisuhde happi-hiili

—

bensiinin osalta (E5) 0,016

| — | nestekaasun osalta 0,0 |
| --- | --- |

—

nestekaasun osalta 0,0

| — | maakaasun/biometaanin osalta 0,0 |
| --- | --- |

—

maakaasun/biometaanin osalta 0,0

| — | etanolin osalta (E85) 0,39 |
| --- | --- |

—

etanolin osalta (E85) 0,39

| — | etanolin osalta (E75) 0,329” |
| --- | --- |

—

etanolin osalta (E75) 0,329”

| 4) | Korvataan liitteessä VIII oleva 2.3 kohta seuraavasti:






  ”2.3 | UN/ECE:n säännössä nro 83 olevan 5.3.5.2 kohdan raja-arvot liittyvät asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukossa 4 vahvistettuihin raja-arvoihin.” |
| --- | --- | --- |

4)

Korvataan liitteessä VIII oleva 2.3 kohta seuraavasti:

”2.3

UN/ECE:n säännössä nro 83 olevan 5.3.5.2 kohdan raja-arvot liittyvät asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukossa 4 vahvistettuihin raja-arvoihin.”

| 5) | Korvataan liitteen IX osan B lopussa teksti Vertailupolttoaineen eritelmä laaditaan ennen asetuksen (EY) N:o 715/2007 10 artiklan 6 kohdassa säädettyjä päivämääriä seuraavalla taulukolla:









  ”Parametri | Yksikkö | Raja-arvot (6) | Testimenetelmä (7) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vähintään | Enintään |
| Tutkimusoktaaniluku, RON | | 95 | — | EN ISO 5164 |
| Moottorioktaaniluku, MON | | 85 | — | EN ISO 5163 |
| Tiheys 15 °C:ssa | kg/m3 | ilmoitetaan | EN ISO 12185 |
| Höyrypaine | kPa | 50 | 60 | EN ISO 13016–1 (DVPE) |
| Rikkipitoisuus (8)
   (9) | mg/kg | — | 10 | EN ISO 20846
  EN ISO 20884 |
| Hapettumisvakaus | minuuttia | 360 | — | EN ISO 7536 |
| Hartsipitoisuus (ilman liuotteita) | mg/100ml | — | 4 | EN ISO 6246 |
| Ulkomuoto määritellään ympäristön lämpötilassa tai 15 °C:ssa sen mukaan kumpi on korkeampi. | | Puhdas ja kirkas, ilman näkyviä kiinteitä tai jähmeitä epäpuhtauksia | Silmämääräinen tarkastus |
| Etanoli ja väkevämmät alkoholit (12) | % (V/V) | 70 | 80 | EN 1601
  EN 13132
  EN 14517 |
| Väkevämmät alkoholit (C3–C8) | % (V/V) | — | 2 | |
| Metanoli | | — | 0,5 | |
| Bensiini (10) | % (V/V) | Tasapainosuhde | EN 228 |
| Fosfori | mg/l | 0,30 (11) | EN 15487
  ASTM D 3231 |
| Vesipitoisuus | % (V/V) | — | 0,3 | ASTM E 1064
  EN 15489 |
| Epäorgaanisten kloridien pitoisuus | mg/l | — | 1 | ISO 6227 – EN 15492 |
| pHe | | 6,50 | 9 | ASTM D 6423
  EN 15490 |
| Kuparinauhakorroosio (3 h lämpötilassa 50 °C) | aste | luokka 1 | | EN ISO 2160 |
| Happamuus (etikkahappona CH3COOH) | % (m/m) | | 0,005 | ASTM D1613
  EN 15491 |
| mg/l | | 40 |
| Hiili/vetysuhde | | ilmoitetaan | |
| Hiili/happisuhde | | ilmoitetaan | |

5)

Korvataan liitteen IX osan B lopussa teksti Vertailupolttoaineen eritelmä laaditaan ennen asetuksen (EY) N:o 715/2007 10 artiklan 6 kohdassa säädettyjä päivämääriä seuraavalla taulukolla:

”Parametri

Yksikkö

Raja-arvot (6)

Testimenetelmä (7)

Vähintään

Enintään

Tutkimusoktaaniluku, RON

95

—

EN ISO 5164

Moottorioktaaniluku, MON

85

—

EN ISO 5163

Tiheys 15 °C:ssa

kg/m3

ilmoitetaan

EN ISO 12185

Höyrypaine

kPa

50

60

EN ISO 13016–1 (DVPE)

Rikkipitoisuus (8)
   (9)

mg/kg

—

10

EN ISO 20846

EN ISO 20884

Hapettumisvakaus

minuuttia

360

—

EN ISO 7536

Hartsipitoisuus (ilman liuotteita)

mg/100ml

—

4

EN ISO 6246

Ulkomuoto määritellään ympäristön lämpötilassa tai 15 °C:ssa sen mukaan kumpi on korkeampi.

Puhdas ja kirkas, ilman näkyviä kiinteitä tai jähmeitä epäpuhtauksia

Silmämääräinen tarkastus

Etanoli ja väkevämmät alkoholit (12)

% (V/V)

70

80

EN 1601

EN 13132

EN 14517

Väkevämmät alkoholit (C3–C8)

% (V/V)

—

2

Metanoli

—

0,5

Bensiini (10)

% (V/V)

Tasapainosuhde

EN 228

Fosfori

mg/l

0,30 (11)

EN 15487

ASTM D 3231

Vesipitoisuus

% (V/V)

—

0,3

ASTM E 1064

EN 15489

Epäorgaanisten kloridien pitoisuus

mg/l

—

1

ISO 6227 – EN 15492

pHe

6,50

9

ASTM D 6423

EN 15490

Kuparinauhakorroosio (3 h lämpötilassa 50 °C)

aste

luokka 1

EN ISO 2160

Happamuus (etikkahappona CH3COOH)

% (m/m)

0,005

ASTM D1613

EN 15491

mg/l

40

Hiili/vetysuhde

ilmoitetaan

Hiili/happisuhde

ilmoitetaan

| 6) | Muutetaan liite XI seuraavasti:






  a) | Lisätään 2.14 kohta seuraavasti:






  ”2.14 | Poikkeuksena UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 11 olevaan 3.3.5 kohtaan, erillisenä yksikkönä asennettua tai päästöjenrajoituslaitteeseen liitettyä hiukkasloukkua on aina valvottava vähintään rikkoutumisen tai poistamisen osalta, jos viimeksi mainittu on seurausta soveltuvien päästörajojen ylittämisestä. Sitä on myös valvottava kaikkien sellaisten vikojen osalta, joiden seurauksena olisi soveltuvien OBD-kynnysarvojen ylittyminen.” |
| --- | --- | --- | --- |

6)

Muutetaan liite XI seuraavasti:

a)

Lisätään 2.14 kohta seuraavasti:

”2.14

Poikkeuksena UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 11 olevaan 3.3.5 kohtaan, erillisenä yksikkönä asennettua tai päästöjenrajoituslaitteeseen liitettyä hiukkasloukkua on aina valvottava vähintään rikkoutumisen tai poistamisen osalta, jos viimeksi mainittu on seurausta soveltuvien päästörajojen ylittämisestä. Sitä on myös valvottava kaikkien sellaisten vikojen osalta, joiden seurauksena olisi soveltuvien OBD-kynnysarvojen ylittyminen.”

| b) | Korvataan 3.3 kohta seuraavasti:






  ”3.3 | Hyväksyntäviranomaiset eivät hyväksy pyyntöä, jos puutteisiin sisältyy vaaditun vianmääritysvalvonnan puuttuminen tai johonkin valvontalaitteeseen liittyvän vaaditun tiedon kirjaaminen ja raportointi.” |
| --- | --- | --- |

b)

Korvataan 3.3 kohta seuraavasti:

”3.3

Hyväksyntäviranomaiset eivät hyväksy pyyntöä, jos puutteisiin sisältyy vaaditun vianmääritysvalvonnan puuttuminen tai johonkin valvontalaitteeseen liittyvän vaaditun tiedon kirjaaminen ja raportointi.”

| c) | Muutetaan lisäys 1 seuraavasti:






  i) | Korvataan 3.1.7 ja 3.1.8 kohta seuraavasti:






  ”3.1.7 | Valmistajan on osoitettava hyväksyntäviranomaiselle ja pyynnöstä komissiolle, että kaikki valvontalaitteet, joista OBD-järjestelmän on tämän lisäyksen 3.6 kohdan mukaisesti pidettävä kirjaa, täyttävät nämä tilastolliset edellytykset 18 kuukauden kuluessa siitä, kun OBD-perheen ensimmäinen ajoneuvotyyppi, jossa on käytönaikainen tehokkuussuhde, on tuotu markkinoille, ja tämän jälkeen aina 18 kuukauden välein. Tätä varten niitä OBD-perheitä varten, jotka koostuvat yli 1 000 rekisteröinnistä unionissa ja joita koskee näytteenotto näytteenottojakson aikana, on käytettävä liitteessä II kuvailtua prosessia, sanotun rajoittamatta tämän lisäyksen 3.1.9 kohdan säännösten soveltamista.”
  Liitteessä II vahvistettujen vaatimusten lisäksi ja riippumatta liitteessä II olevassa 2 kohdassa kuvaillun tarkastuksen tuloksesta, hyväksynnän myöntäneen viranomaisen on tehtävä ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus liitteen II lisäyksessä 1 kuvailtua käytönaikaista tehokkuussuhdetta varten soveltuvaan määrään sattumanvaraisesti määritettyjä tapauksia. Ilmauksella ”soveltuva määrä sattumanvaraisesti määritettyjä tapauksia” tarkoitetaan, että tällä toimenpiteellä on tämän liitteen 3 kohdan vaatimusten noudattamatta jättämistä tai tarkastusta varten toimitettavia käsiteltyjä, virheellisiä tai epäedustavia tietoja ehkäisevä vaikutus. Jos mitkään poikkeukselliset olosuhteet eivät vallitse eivätkä tyyppihyväksyntäviranomaiset voi niitä osoittaa, ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen, jota sovelletaan sattumanvaraisesti 5 prosenttiin tyyppihyväksytyistä OBD-perheistä, katsotaan riittäväksi tämän vaatimuksen noudattamista varten. Tätä varten tyyppihyväksyntäviranomaiset voivat toteuttaa valmistajan kanssa järjestelyjä tietyn OBD-perheen kaksinkertaisen testaamisen vähentämiseksi, kunhan tällaiset järjestelyt eivät vaaranna tyyppihyväksyntäviranomaisen itse toteuttaman, ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisen vaikutusta, jolla ehkäistään tämän liitteen 3 kohdan vaatimusten noudattamatta jättämistä. Jäsenvaltioiden seurantatestausohjelmien aikana keräämiä tietoja voidaan käyttää ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa. Tyyppihyväksyntäviranomaisten on pyynnöstä ilmoitettava komissiolle ja muille tyyppihyväksyntäviranomaisille sen tekemiä tarkastuksia ja ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden satunnaistestejä koskevat tiedot, myös menetelmä, jota on käytetty niiden tapausten valintaan, joissa tehtiin ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden satunnaistesti. |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Muutetaan lisäys 1 seuraavasti:

i)

Korvataan 3.1.7 ja 3.1.8 kohta seuraavasti:

”3.1.7

Valmistajan on osoitettava hyväksyntäviranomaiselle ja pyynnöstä komissiolle, että kaikki valvontalaitteet, joista OBD-järjestelmän on tämän lisäyksen 3.6 kohdan mukaisesti pidettävä kirjaa, täyttävät nämä tilastolliset edellytykset 18 kuukauden kuluessa siitä, kun OBD-perheen ensimmäinen ajoneuvotyyppi, jossa on käytönaikainen tehokkuussuhde, on tuotu markkinoille, ja tämän jälkeen aina 18 kuukauden välein. Tätä varten niitä OBD-perheitä varten, jotka koostuvat yli 1 000 rekisteröinnistä unionissa ja joita koskee näytteenotto näytteenottojakson aikana, on käytettävä liitteessä II kuvailtua prosessia, sanotun rajoittamatta tämän lisäyksen 3.1.9 kohdan säännösten soveltamista.”

Liitteessä II vahvistettujen vaatimusten lisäksi ja riippumatta liitteessä II olevassa 2 kohdassa kuvaillun tarkastuksen tuloksesta, hyväksynnän myöntäneen viranomaisen on tehtävä ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus liitteen II lisäyksessä 1 kuvailtua käytönaikaista tehokkuussuhdetta varten soveltuvaan määrään sattumanvaraisesti määritettyjä tapauksia. Ilmauksella ”soveltuva määrä sattumanvaraisesti määritettyjä tapauksia” tarkoitetaan, että tällä toimenpiteellä on tämän liitteen 3 kohdan vaatimusten noudattamatta jättämistä tai tarkastusta varten toimitettavia käsiteltyjä, virheellisiä tai epäedustavia tietoja ehkäisevä vaikutus. Jos mitkään poikkeukselliset olosuhteet eivät vallitse eivätkä tyyppihyväksyntäviranomaiset voi niitä osoittaa, ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen, jota sovelletaan sattumanvaraisesti 5 prosenttiin tyyppihyväksytyistä OBD-perheistä, katsotaan riittäväksi tämän vaatimuksen noudattamista varten. Tätä varten tyyppihyväksyntäviranomaiset voivat toteuttaa valmistajan kanssa järjestelyjä tietyn OBD-perheen kaksinkertaisen testaamisen vähentämiseksi, kunhan tällaiset järjestelyt eivät vaaranna tyyppihyväksyntäviranomaisen itse toteuttaman, ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisen vaikutusta, jolla ehkäistään tämän liitteen 3 kohdan vaatimusten noudattamatta jättämistä. Jäsenvaltioiden seurantatestausohjelmien aikana keräämiä tietoja voidaan käyttää ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa. Tyyppihyväksyntäviranomaisten on pyynnöstä ilmoitettava komissiolle ja muille tyyppihyväksyntäviranomaisille sen tekemiä tarkastuksia ja ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden satunnaistestejä koskevat tiedot, myös menetelmä, jota on käytetty niiden tapausten valintaan, joissa tehtiin ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden satunnaistesti.

| 3.1.8 | Valmistajan on koko ajoneuvojen testiotoksen osalta raportoitava asianomaisille viranomaisille kaikki käytönaikaiseen tehokkuuteen liittyvät tiedot, jotka OBD-järjestelmän on kirjattava tämän lisäyksen 3.6 kohdan mukaisesti sekä testattavan ajoneuvon tunnistetiedot ja menetelmä, jota käytettiin testattujen ajoneuvojen valintaan. Tyyppihyväksynnän myöntävä viranomainen saattaa pyynnöstä nämä tiedot ja tilastollisen arvioinnin tulokset komission ja muiden hyväksyntäviranomaisten saataville. |
| --- | --- |

3.1.8

Valmistajan on koko ajoneuvojen testiotoksen osalta raportoitava asianomaisille viranomaisille kaikki käytönaikaiseen tehokkuuteen liittyvät tiedot, jotka OBD-järjestelmän on kirjattava tämän lisäyksen 3.6 kohdan mukaisesti sekä testattavan ajoneuvon tunnistetiedot ja menetelmä, jota käytettiin testattujen ajoneuvojen valintaan. Tyyppihyväksynnän myöntävä viranomainen saattaa pyynnöstä nämä tiedot ja tilastollisen arvioinnin tulokset komission ja muiden hyväksyntäviranomaisten saataville.

| ii) | Lisätään 3.1.10 kohta seuraavasti:






  ”3.1.10 | Edellä 3.1.7 tai 3.1.9 kohdassa kuvailluilla testeillä todettu 3.1.6 kohdan vaatimusten noudattamatta jättäminen katsotaan rikkomiseksi, jota koskevat asetuksen (EY) N:o 715/2007 13 artiklassa vahvistetut seuraamukset. Tämä viittaus ei rajoita tällaisten seuraamusten soveltamista asetuksen (EY) N:o 715/2007 muiden säännösten tai tämän asetuksen sellaisten säännösten rikkomisiin, joissa ei nimenomaan viitata asetuksen (EY) N:o 715/2007 13 artiklaan.” |
| --- | --- | --- |

ii)

Lisätään 3.1.10 kohta seuraavasti:

”3.1.10

Edellä 3.1.7 tai 3.1.9 kohdassa kuvailluilla testeillä todettu 3.1.6 kohdan vaatimusten noudattamatta jättäminen katsotaan rikkomiseksi, jota koskevat asetuksen (EY) N:o 715/2007 13 artiklassa vahvistetut seuraamukset. Tämä viittaus ei rajoita tällaisten seuraamusten soveltamista asetuksen (EY) N:o 715/2007 muiden säännösten tai tämän asetuksen sellaisten säännösten rikkomisiin, joissa ei nimenomaan viitata asetuksen (EY) N:o 715/2007 13 artiklaan.”

| iii) | Lisätään 3.3.2 kohtaan e ja f alakohta seuraavasti:






  ”e) | rajoittamatta vaatimuksia, jotka koskevat muiden valvontalaitteiden nimittäjien kasvamista, seuraavien osien valvontalaitteiden nimittäjien on kasvettava ainoastaan, jos ajosykli aloitettiin kylmäkäynnistyksellä:






  i) | nesteen (öljy, moottorin jäähdytysneste, polttoaine, SCR-reagenssi) lämpötilasensorit; |
| --- | --- | --- | --- |

iii)

Lisätään 3.3.2 kohtaan e ja f alakohta seuraavasti:

”e)

rajoittamatta vaatimuksia, jotka koskevat muiden valvontalaitteiden nimittäjien kasvamista, seuraavien osien valvontalaitteiden nimittäjien on kasvettava ainoastaan, jos ajosykli aloitettiin kylmäkäynnistyksellä:

i)

nesteen (öljy, moottorin jäähdytysneste, polttoaine, SCR-reagenssi) lämpötilasensorit;

| ii) | puhtaan ilman (ulkoilma, imuilma, ahtoilma, imusarja) lämpötilasensorit; |
| --- | --- |

ii)

puhtaan ilman (ulkoilma, imuilma, ahtoilma, imusarja) lämpötilasensorit;

| iii) | pakokaasun (EGR-takaisinkierrätys/jäähdytys, pakokaasun turboahtaminen, katalysaattori) lämpötilasensorit; |
| --- | --- |

iii)

pakokaasun (EGR-takaisinkierrätys/jäähdytys, pakokaasun turboahtaminen, katalysaattori) lämpötilasensorit;

| f) | ahtopaineen valvontarjärjestelmän valvontalaitteiden nimittäjät kasvavat, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:






  i) | nimittäjää koskevat yleiset edellytykset täyttyvät; |
| --- | --- | --- |

f)

ahtopaineen valvontarjärjestelmän valvontalaitteiden nimittäjät kasvavat, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

i)

nimittäjää koskevat yleiset edellytykset täyttyvät;

| ii) | ahtopaineen valvontajärjestelmä on aktiivinen vähintään 15 sekunnin ajan.” |
| --- | --- |

ii)

ahtopaineen valvontajärjestelmä on aktiivinen vähintään 15 sekunnin ajan.”

| iv) | Korvataan 3.6.2 kohta seuraavasti:






  ”3.6.2 | Sellaisten erityisten osien tai järjestelmien yhteydessä, joihin liittyy useita valvontalaitteita, joiden tiedot on tämän kohdan mukaan kirjattava, (esim. happianturiryhmään 1 voi kuulua useita valvontalaitteita anturivastetta tai anturin muita ominaisuuksia varten), OBD-järjestelmä seuraa erikseen kunkin valvontalaitteen osoittajia ja nimittäjiä, lukuun ottamatta niitä, jotka valvovat oikosulkuja tai avoimen virtapiirin vikoja, ja kirjaa vain sen valvontalaitteen osoittajan ja nimittäjän, jonka numeerinen suhdeluku on alhaisin. Jos kahdella tai useammalla valvontalaitteella on sama suhdeluku, kyseisestä osasta kirjataan sen valvontalaitteen osoittaja ja nimittäjä, jonka nimittäjä on suurin.” |
| --- | --- | --- |

iv)

Korvataan 3.6.2 kohta seuraavasti:

”3.6.2

Sellaisten erityisten osien tai järjestelmien yhteydessä, joihin liittyy useita valvontalaitteita, joiden tiedot on tämän kohdan mukaan kirjattava, (esim. happianturiryhmään 1 voi kuulua useita valvontalaitteita anturivastetta tai anturin muita ominaisuuksia varten), OBD-järjestelmä seuraa erikseen kunkin valvontalaitteen osoittajia ja nimittäjiä, lukuun ottamatta niitä, jotka valvovat oikosulkuja tai avoimen virtapiirin vikoja, ja kirjaa vain sen valvontalaitteen osoittajan ja nimittäjän, jonka numeerinen suhdeluku on alhaisin. Jos kahdella tai useammalla valvontalaitteella on sama suhdeluku, kyseisestä osasta kirjataan sen valvontalaitteen osoittaja ja nimittäjä, jonka nimittäjä on suurin.”

| 7) | Muutetaan liite XII seuraavasti:






  a) | Korvataan 2.3 kohta seuraavasti:






  ”2.3 | UN/ECE:n säännössä nro 101 on seuraava 5.2.4 kohta:






  1) | tiheys: mitataan testipolttoaineesta ISO-standardin 3675 tai vastaavan menetelmän mukaisesti. Bensiinille, dieselöljylle, biodieselöljylle ja etanolille (E85 ja E75) käytetään 15 °C:n lämpötilassa mitattua tiheyttä; nestekaasulle ja maakaasulle/biometaanille käytetään seuraavia vertailutiheyksiä: | 0,538 kg/litra nestekaasulle, |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

7)

Muutetaan liite XII seuraavasti:

a)

Korvataan 2.3 kohta seuraavasti:

”2.3

UN/ECE:n säännössä nro 101 on seuraava 5.2.4 kohta:

1)

tiheys: mitataan testipolttoaineesta ISO-standardin 3675 tai vastaavan menetelmän mukaisesti. Bensiinille, dieselöljylle, biodieselöljylle ja etanolille (E85 ja E75) käytetään 15 °C:n lämpötilassa mitattua tiheyttä; nestekaasulle ja maakaasulle/biometaanille käytetään seuraavia vertailutiheyksiä:

0,538 kg/litra nestekaasulle,

| | 0,654 kg/m3 maakaasulle (3) |
| --- | --- |

0,654 kg/m3 maakaasulle (3)

| 2) | vety-hiili-happisuhde: käytetään seuraavia kiinteitä arvoja: | C1H1,89O0,016 bensiinille, |
| --- | --- | --- |

2)

vety-hiili-happisuhde: käytetään seuraavia kiinteitä arvoja:

C1H1,89O0,016 bensiinille,

| | C1H1,86O0,005 dieselöljylle, |
| --- | --- |

C1H1,86O0,005 dieselöljylle,

| | C1H2,525 nestekaasulle, |
| --- | --- |

C1H2,525 nestekaasulle,

| | CH4 maakaasulle ja biometaanille, |
| --- | --- |

CH4 maakaasulle ja biometaanille,

| | C1H2,74O0,385 etanolille (E85), |
| --- | --- |

C1H2,74O0,385 etanolille (E85),

| | C1 H2,61 O0,329 etanolille (E75).” |
| --- | --- |

C1 H2,61 O0,329 etanolille (E75).”

| b) | Lisätään 3.5 kohta seuraavasti:






  ”3.5 | Ajoneuvon CO2-päästöjen ja polttoaineenkulutuksen määrittämiseen käytetyn testisyklin aikana sovelletaan liitteessä III olevan 3.14 kohdan säännöstä.” |
| --- | --- | --- |

b)

Lisätään 3.5 kohta seuraavasti:

”3.5

Ajoneuvon CO2-päästöjen ja polttoaineenkulutuksen määrittämiseen käytetyn testisyklin aikana sovelletaan liitteessä III olevan 3.14 kohdan säännöstä.”

| 8) | Muutetaan liite XIV seuraavasti:






  a) | Lisätään 2.1 kohtaan seuraava:
  ”Tiedot kaikista ajoneuvon osista, joilla ajoneuvon valmistaja on varustanut ajoneuvon, sellaisena kuin se voidaan tunnistaa ajoneuvon tunnusnumeron (VIN) ja mahdollisten lisäperusteiden, kuten akselivälin, moottorin tehon ja viimeistelytason tai -vaihtoehtojen avulla, ja jotka voidaan korvata varaosilla, joita ajoneuvon valmistaja tarjoaa valtuuttamilleen korjaamoille tai jälleenmyyjille taikka kolmansille osapuolille viittaamalla alkuperäiseen osanumeroon, on tarjottava saataville tietokannassa, joka on helposti riippumattomien toimijoiden saatavilla.
  Tähän tietokantaan on sisällytettävä VIN, alkuperäiset osanumerot, alkuperäiset osien nimet, kelpoisuustiedot (kelpoisuuden alkamis- ja päättymispäivät), asennustiedot ja tarvittaessa rakennepiirteet.
  Tietokannan sisältöä on säännöllisesti päivitettävä. Näihin päivityksiin on sisällytettävä erityisesti kaikki yksittäisiin ajoneuvoihin niiden tuotannon jälkeen tehdyt muutokset, jos nämä tiedot ovat valtuutettujen jälleenmyyjien saatavilla.” |
| --- | --- | --- |

8)

Muutetaan liite XIV seuraavasti:

a)

Lisätään 2.1 kohtaan seuraava:

”Tiedot kaikista ajoneuvon osista, joilla ajoneuvon valmistaja on varustanut ajoneuvon, sellaisena kuin se voidaan tunnistaa ajoneuvon tunnusnumeron (VIN) ja mahdollisten lisäperusteiden, kuten akselivälin, moottorin tehon ja viimeistelytason tai -vaihtoehtojen avulla, ja jotka voidaan korvata varaosilla, joita ajoneuvon valmistaja tarjoaa valtuuttamilleen korjaamoille tai jälleenmyyjille taikka kolmansille osapuolille viittaamalla alkuperäiseen osanumeroon, on tarjottava saataville tietokannassa, joka on helposti riippumattomien toimijoiden saatavilla.

Tähän tietokantaan on sisällytettävä VIN, alkuperäiset osanumerot, alkuperäiset osien nimet, kelpoisuustiedot (kelpoisuuden alkamis- ja päättymispäivät), asennustiedot ja tarvittaessa rakennepiirteet.

Tietokannan sisältöä on säännöllisesti päivitettävä. Näihin päivityksiin on sisällytettävä erityisesti kaikki yksittäisiin ajoneuvoihin niiden tuotannon jälkeen tehdyt muutokset, jos nämä tiedot ovat valtuutettujen jälleenmyyjien saatavilla.”

| b) | Korvataan 2.2 ja 2.3 kohta seuraavasti:






  ”2.2 | Valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamojen käytössä olevat ajoneuvon turvatekijöihin liittyvät tiedot on saatettava riippumattomien toimijoiden saataville seuraavien vaatimusten mukaisella turvatekniikalla suojattuna:






  i) | tietoja vaihdettaessa on varmistettava luottamuksellisuus, koskemattomuus ja suoja uudelleen toistamista vastaan; |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Korvataan 2.2 ja 2.3 kohta seuraavasti:

”2.2

Valtuutettujen jälleenmyyjien ja korjaamojen käytössä olevat ajoneuvon turvatekijöihin liittyvät tiedot on saatettava riippumattomien toimijoiden saataville seuraavien vaatimusten mukaisella turvatekniikalla suojattuna:

i)

tietoja vaihdettaessa on varmistettava luottamuksellisuus, koskemattomuus ja suoja uudelleen toistamista vastaan;

| ii) | on käytettävä standardia https // ssl-tls (RFC4346); |
| --- | --- |

ii)

on käytettävä standardia https // ssl-tls (RFC4346);

| iii) | riippumattomien toimijoiden ja valmistajien välistä vastavuoroista tunnistamista varten on käytettävä ISO-standardin 20828 mukaisia tietoturvatodistuksia; |
| --- | --- |

iii)

riippumattomien toimijoiden ja valmistajien välistä vastavuoroista tunnistamista varten on käytettävä ISO-standardin 20828 mukaisia tietoturvatodistuksia;

| iv) | riippumattoman toimijan yksityinen avain on suojattava suojatulla laitteistolla. |
| --- | --- |

iv)

riippumattoman toimijan yksityinen avain on suojattava suojatulla laitteistolla.

Edellä 13 artiklan 9 kohdassa perustettu ajoneuvojen tietojen saatavuutta käsittelevä foorumi täsmentää näiden vaatimusten täyttymistä koskevat parametrit tuoreimman tietämyksen mukaan.

Riippumattomat toimijat hyväksytään ja heille myönnetään lupa sellaisten asiakirjojen perusteella, jotka osoittavat, että he harjoittavat laillista liiketoimintaa eikä heitä ole tuomittu merkittävistä rikoksista.

| 2.3 | Elokuun 31 päivän 2010 jälkeen valmistettujen ajoneuvojen valvontayksiköiden uudelleenohjelmointi tehdään ISO 22900- tai SAE J2534 -vaatimusten mukaisesti tyyppihyväksyntäpäivästä riippumatta. Jotta ISO 22900- tai SAE J2534 -standardin mukaisen valmistajakohtaisen sovelluksen ja ajoneuvon viestintäliittymän (VCI) yhteensopivuus voidaan varmentaa, valmistajan on tarjottava joko riippumattomasti laadittujen VCI:iden validointi tai ne tiedot ja mahdollisesti lainattava erityislaitteisto, joita VCI:n valmistaja tarvitsee tehdäkseen tällaisen validoinnin itse. Tällaisen validoinnin tai tietojen ja laitteiston maksuihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 715/2007 7 artiklan 1 kohdan edellytyksiä.
  Ennen syyskuun 1 päivää 2010 valmistettujen ajoneuvojen osalta valmistaja voi tarjota joko ISO 22900:n tai SAE J2534:n mukaisen täyden uudelleenohjelmoitavuuden tai uudelleenohjelmoinnin sen omistaman työkalun myynnin tai vuokrauksen muodossa. Jälkimmäisessä tapauksessa se on tarjottava riippumattomille toimijoille syrjimättömästi, viipymättä ja oikeasuhteisella tavalla, ja työkalun on oltava käyttökelpoisessa muodossa. Tällaisten työkalujen saannista perittäviin maksuihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 715/2007 7 artiklan säännöksiä.” |
| --- | --- |

2.3

Elokuun 31 päivän 2010 jälkeen valmistettujen ajoneuvojen valvontayksiköiden uudelleenohjelmointi tehdään ISO 22900- tai SAE J2534 -vaatimusten mukaisesti tyyppihyväksyntäpäivästä riippumatta. Jotta ISO 22900- tai SAE J2534 -standardin mukaisen valmistajakohtaisen sovelluksen ja ajoneuvon viestintäliittymän (VCI) yhteensopivuus voidaan varmentaa, valmistajan on tarjottava joko riippumattomasti laadittujen VCI:iden validointi tai ne tiedot ja mahdollisesti lainattava erityislaitteisto, joita VCI:n valmistaja tarvitsee tehdäkseen tällaisen validoinnin itse. Tällaisen validoinnin tai tietojen ja laitteiston maksuihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 715/2007 7 artiklan 1 kohdan edellytyksiä.

Ennen syyskuun 1 päivää 2010 valmistettujen ajoneuvojen osalta valmistaja voi tarjota joko ISO 22900:n tai SAE J2534:n mukaisen täyden uudelleenohjelmoitavuuden tai uudelleenohjelmoinnin sen omistaman työkalun myynnin tai vuokrauksen muodossa. Jälkimmäisessä tapauksessa se on tarjottava riippumattomille toimijoille syrjimättömästi, viipymättä ja oikeasuhteisella tavalla, ja työkalun on oltava käyttökelpoisessa muodossa. Tällaisten työkalujen saannista perittäviin maksuihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 715/2007 7 artiklan säännöksiä.”

| c) | Korvataan 2.8 kohta seuraavasti:






  ”2.8 | Valmistajien on vahvistettava korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavia tietoja koskevien www-sivustojensa käyttöä varten tunti-, päivä-, kuukausi-, vuosi- ja toimikohtaiset maksut, jotka ovat kohtuullisia ja oikeasuhteisia.” |
| --- | --- | --- |

c)

Korvataan 2.8 kohta seuraavasti:

”2.8

Valmistajien on vahvistettava korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavia tietoja koskevien www-sivustojensa käyttöä varten tunti-, päivä-, kuukausi-, vuosi- ja toimikohtaiset maksut, jotka ovat kohtuullisia ja oikeasuhteisia.”

| 9) | Muutetaan liite XVI seuraavasti:






  a) | Lisätään 6.2 kohtaan seuraava:
  ”Tässä kohdassa oletetaan, että tällaisia tilanteita ilmenee, jos asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukon 1 sovellettava typen oksidien päästöraja kerrottuna arvolla 1,5 ylittyy. Poikkeuksena tästä oletetaan, että tämän asetuksen liitteessä XI olevan 2.3.2 kohdan, Euro 6 -ajoneuvojen OBD-järjestelmien tilapäisten kynnysarvojen mukaisesti hyväksytyn ajoneuvon osalta tällaisia tilanteita ilmenee, jos asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukon 2 sovellettava typen oksidien päästöraja ylittyy vähintään 100 mg:lla. Typen oksidien päästöt testin aikana, jolla osoitetaan näiden vaatimusten mukaisuus, voivat olla enintään 20 prosenttia korkeammat kuin ensimmäisessä ja toisessa virkkeessä tarkoitetut arvot.” |
| --- | --- | --- |

9)

Muutetaan liite XVI seuraavasti:

a)

Lisätään 6.2 kohtaan seuraava:

”Tässä kohdassa oletetaan, että tällaisia tilanteita ilmenee, jos asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukon 1 sovellettava typen oksidien päästöraja kerrottuna arvolla 1,5 ylittyy. Poikkeuksena tästä oletetaan, että tämän asetuksen liitteessä XI olevan 2.3.2 kohdan, Euro 6 -ajoneuvojen OBD-järjestelmien tilapäisten kynnysarvojen mukaisesti hyväksytyn ajoneuvon osalta tällaisia tilanteita ilmenee, jos asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukon 2 sovellettava typen oksidien päästöraja ylittyy vähintään 100 mg:lla. Typen oksidien päästöt testin aikana, jolla osoitetaan näiden vaatimusten mukaisuus, voivat olla enintään 20 prosenttia korkeammat kuin ensimmäisessä ja toisessa virkkeessä tarkoitetut arvot.”

| b) | Korvataan 7.1 kohta seuraavasti:






  ”7.1 | Tämän kohdan yhteydessä on tallennettava pyyhkiytymätön parametrin tunniste (PID), joka ilmaisee, miksi kuljettajan toimintaa vaativa järjestelmä on aktivoitunut ja minkä etäisyyden ajoneuvo on kulkenut järjestelmän aktivoitumisen aikana. Ajoneuvon on säilytettävä kirjattu PID vähintään 800 päivää tai 30 000 km, kun ajoneuvoa käytetään. PID:n on oltava saatavilla standardoidun diagnostiikkaliittimen sarjaportin kautta yleisellä lukulaitteella UN/ECE:n säännön nro 83 liitteen 11 lisäyksessä 1 olevan 6.5.3.1 kohdan sekä tämän asetuksen liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 2.5 kohdan säännösten mukaisesti. PID:hen tallennetut tiedot on 17 artiklassa tarkoitetuista päivämääristä alkaen liitettävä ajoneuvon kumulatiiviseen käyttöaikaan, jona aktivoituminen on tapahtunut, vähintään 300 päivän tai 10 000 km:n tarkkuudella.” |
| --- | --- | --- |

b)

Korvataan 7.1 kohta seuraavasti:

”7.1

Tämän kohdan yhteydessä on tallennettava pyyhkiytymätön parametrin tunniste (PID), joka ilmaisee, miksi kuljettajan toimintaa vaativa järjestelmä on aktivoitunut ja minkä etäisyyden ajoneuvo on kulkenut järjestelmän aktivoitumisen aikana. Ajoneuvon on säilytettävä kirjattu PID vähintään 800 päivää tai 30 000 km, kun ajoneuvoa käytetään. PID:n on oltava saatavilla standardoidun diagnostiikkaliittimen sarjaportin kautta yleisellä lukulaitteella UN/ECE:n säännön nro 83 liitteen 11 lisäyksessä 1 olevan 6.5.3.1 kohdan sekä tämän asetuksen liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 2.5 kohdan säännösten mukaisesti. PID:hen tallennetut tiedot on 17 artiklassa tarkoitetuista päivämääristä alkaen liitettävä ajoneuvon kumulatiiviseen käyttöaikaan, jona aktivoituminen on tapahtunut, vähintään 300 päivän tai 10 000 km:n tarkkuudella.”

| 10) | Korvataan liitteessä XVIII oleva 3.4.8 kohta seuraavasti:






  ”3.4.8 | Ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde ... km (UN/ECE säännön nro 101 liitteen 9 mukaan)” |
| --- | --- | --- |

10)

Korvataan liitteessä XVIII oleva 3.4.8 kohta seuraavasti:

”3.4.8

Ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde ... km (UN/ECE säännön nro 101 liitteen 9 mukaan)”

---

(1)  Kun kahdella polttoaineella toimiva ajoneuvo on yhdistetty flex-fuel-ajoneuvoon, sovelletaan molempia testivaatimuksia.

(2)  Tämä säännös on tilapäinen, myöhemmin ehdotetaan biodieseliä ja vetyä koskevia lisävaatimuksia.

(3)  Pelkkä bensiinitesti tehdään ennen asetuksen (EY) N:o 715/2007 10 artiklan 6 kohdassa vahvistettuja päivämääriä. Kyseisten päivämäärien jälkeen testi tehdään molemmilla polttoaineilla. On käytettävä liitteessä IX olevassa B osassa täsmennettyä testin vertailupolttoainetta E75.”

(4)  EUVL L 257, 25.9.2008, s. 14.

(5)  EUVL L 135, 23.5.2008, s. 1.”

(6)  Edellä tarkoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty ISO-standardia 4259, ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus). Huolimatta tästä menettelystä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.

(7)  Testimenetelmien tarkkuuteen liittyvien erimielisyyksien ratkaisemisessa ja tulosten tulkinnassa käytetään EN ISO 4259 –standardissa määriteltyjä menettelyjä.

(8)  Rikkipitoisuutta koskevien kansallisten erimielisyyksien ratkaisemisessa käytetään joko EN ISO -standardia 20846 tai EN ISO -standardia 20884 samalla tavalla kuin EN-standardin 228 kansallisessa liitteessä.

(9)  Tyyppi 6 -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan.

(10)  Lyijyttömän bensiinin pitoisuus voidaan määritellä siten, että se on 100 miinus prosentteina ilmoitettujen vesi- ja alkoholipitoisuuksien summa.

(11)  Vertailupolttoaineeseen ei saa tarkoituksella lisätä seoksia, jotka sisältävät fosforia, rautaa, mangaania tai lyijyä.

(12)  Standardin EN 15376 mukainen etanoli on ainoa hapetettu johdannainen, jota saa tarkoituksella lisätä vertailupolttoaineeseen.”

---

LIITE II

LIITE II

AJONEUVOJEN KÄYTÖNAIKAINEN VAATIMUSTENMUKAISUUS

1.   JOHDANTO

1.1   Tässä liitteessä vahvistetaan pakokaasupäästöjä ja OBD-järjestelmää (myös IUPRM) koskevat käytönaikaiset vaatimukset, jotka tämän asetuksen mukaisesti tyyppihyväksyttyjen ajoneuvojen on täytettävä.

2.   AJONEUVOJEN KÄYTÖNAIKAISEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN

2.1   Hyväksyntäviranomainen tarkastaa ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden valmistajalla olevien asiaa koskevien tietojen perusteella käyttäen samankaltaisia menettelyjä kuin ne, jotka määritellään tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen direktiivin 2007/46/EY 12 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä mainitun direktiivin liitteessä X olevassa 1 ja 2 kohdassa. Valmistajan laatimaa käytönaikaista seurantaa koskevaa raporttia voidaan täydentää hyväksyntäviranomaisen ja jäsenvaltioiden suorittamista tarkkailutestauksista saatavilla tiedoilla.

2.2   Tämän liitteen lisäyksessä 2 olevassa 9 kohdassa tarkoitetussa kuvassa ja UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksen 4 kuvassa 4/2 (ainoastaan pakokaasupäästöjen osalta) esitetään ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testausmenetelmä. Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely kuvaillaan tämän liitteen lisäyksessä 3.

2.3   Osana ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamista varten toimitettavia tietoja valmistajan on hyväksyntäviranomaisen pyynnöstä raportoitava tyyppihyväksyntäviranomaiselle kaikista huollon yhteydessä kirjatuista takuu- ja korjausvaateista sekä OBD-järjestelmän vioista tyyppihyväksynnän yhteydessä sovittavalla tavalla. Tiedoissa on eriteltävä päästöihin liittyvien osien ja järjestelmien vikojen tiheys ja sisältö. Tällainen raportti on laadittava tämän asetuksen 9 artiklan 4 kohdassa määriteltynä ajanjaksona vähintään kerran vuodessa kunkin ajoneuvomallin osalta.

2.4   Käytössä olevien ajoneuvojen perheen määrittelevät ominaisuudet pakokaasupäästöjen osalta

Käytössä olevien ajoneuvojen perhe voidaan määritellä luettelemalla perusominaisuudet, joiden osalta perheeseen kuuluvien ajoneuvojen on oltava samanlaiset. Näin ollen niiden ajoneuvotyyppien, joille ainakin seuraavat ominaisuudet ovat yhteisiä tai ilmoitettujen toleranssien rajoissa, katsotaan kuuluvan samaan käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen:

| 2.4.1 | polttotapahtuma (kaksitahti-, nelitahti-, kiertomoottori); |
| --- | --- |

2.4.1

polttotapahtuma (kaksitahti-, nelitahti-, kiertomoottori);

| 2.4.2 | sylinterien lukumäärä; |
| --- | --- |

2.4.2

sylinterien lukumäärä;

| 2.4.3 | sylinterilohkon muoto (rivimoottori, V-moottori, tähtimoottori, vastaiskumoottori, muu. Sylinterien kaltevuus tai suunta ei ole arviointiperuste); |
| --- | --- |

2.4.3

sylinterilohkon muoto (rivimoottori, V-moottori, tähtimoottori, vastaiskumoottori, muu. Sylinterien kaltevuus tai suunta ei ole arviointiperuste);

| 2.4.4 | polttoaineensyöttömenetelmä (esim. epäsuora tai suora ruiskutus); |
| --- | --- |

2.4.4

polttoaineensyöttömenetelmä (esim. epäsuora tai suora ruiskutus);

| 2.4.5 | jäähdytysjärjestelmä (ilma, vesi, öljy); |
| --- | --- |

2.4.5

jäähdytysjärjestelmä (ilma, vesi, öljy);

| 2.4.6 | moottorin kaasunvaihto (vapaasti hengittävä, ahdettu); |
| --- | --- |

2.4.6

moottorin kaasunvaihto (vapaasti hengittävä, ahdettu);

| 2.4.7 | polttoaine, jota varten moottori on suunniteltu (bensiini, diesel, maakaasu, nestekaasu jne.). Kahta polttoainetta käyttävät ajoneuvot voidaan luokitella samaan ryhmään yhtä polttoainetta käyttävien ajoneuvojen kanssa, jos toinen polttoaineista on yleinen; |
| --- | --- |

2.4.7

polttoaine, jota varten moottori on suunniteltu (bensiini, diesel, maakaasu, nestekaasu jne.). Kahta polttoainetta käyttävät ajoneuvot voidaan luokitella samaan ryhmään yhtä polttoainetta käyttävien ajoneuvojen kanssa, jos toinen polttoaineista on yleinen;

| 2.4.8 | katalysaattorin tyyppi (kolmitiekatalyytti, LNT, SCR, LNC tai muu(t)); |
| --- | --- |

2.4.8

katalysaattorin tyyppi (kolmitiekatalyytti, LNT, SCR, LNC tai muu(t));

| 2.4.9 | hiukkasloukun tyyppi (kyllä tai ei); |
| --- | --- |

2.4.9

hiukkasloukun tyyppi (kyllä tai ei);

| 2.4.10 | pakokaasun takaisinkierrätys (kyllä tai ei, jäähdytetty tai jäähdyttämätön) sekä |
| --- | --- |

2.4.10

pakokaasun takaisinkierrätys (kyllä tai ei, jäähdytetty tai jäähdyttämätön) sekä

| 2.4.11 | perheeseen kuuluvan suurimman moottorin sylinteritilavuus, josta vähennetään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

2.4.11

perheeseen kuuluvan suurimman moottorin sylinteritilavuus, josta vähennetään 30 prosenttia.

2.5   Tietoja koskevat vaatimukset

Hyväksyntäviranomainen tarkastaa ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden valmistajan toimittamien tietojen perusteella. Näihin tietoihin on sisällyttävä erityisesti seuraavat:

| 2.5.1 | valmistajan nimi ja osoite; |
| --- | --- |

2.5.1

valmistajan nimi ja osoite;

| 2.5.2 | valmistajan valtuutettujen edustajien nimet, osoitteet, puhelin- ja faksinumerot sekä sähköpostiosoitteet niillä alueilla, jotka valmistajan ilmoittamat tiedot kattavat; |
| --- | --- |

2.5.2

valmistajan valtuutettujen edustajien nimet, osoitteet, puhelin- ja faksinumerot sekä sähköpostiosoitteet niillä alueilla, jotka valmistajan ilmoittamat tiedot kattavat;

| 2.5.3 | valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen mallinimi (mallinimet); |
| --- | --- |

2.5.3

valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen mallinimi (mallinimet);

| 2.5.4 | tarvittaessa luettelo valmistajan ilmoittamien tietojen kattamista ajoneuvotyypeistä eli pakokaasupäästöjen osalta 2.4 kohdan mukainen käytössä olevien ajoneuvojen perhe ja OBD-järjestelmän ja IUPRM:n osalta liitteen XI lisäyksen 2 mukainen OBD-perhe; |
| --- | --- |

2.5.4

tarvittaessa luettelo valmistajan ilmoittamien tietojen kattamista ajoneuvotyypeistä eli pakokaasupäästöjen osalta 2.4 kohdan mukainen käytössä olevien ajoneuvojen perhe ja OBD-järjestelmän ja IUPRM:n osalta liitteen XI lisäyksen 2 mukainen OBD-perhe;

| 2.5.5 | ajoneuvon tunnusnumeron (VIN) koodit, joita sovelletaan ajoneuvoperheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin (VIN-etuliite); |
| --- | --- |

2.5.5

ajoneuvon tunnusnumeron (VIN) koodit, joita sovelletaan ajoneuvoperheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin (VIN-etuliite);

| 2.5.6 | ajoneuvoperheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin sovellettavien tyyppihyväksyntöjen numerot, mukaan lukien tarvittaessa kaikkien laajennusten numerot sekä kaikkien sellaisten korjaavien toimenpiteiden numerot, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (suuret muutokset); |
| --- | --- |

2.5.6

ajoneuvoperheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin sovellettavien tyyppihyväksyntöjen numerot, mukaan lukien tarvittaessa kaikkien laajennusten numerot sekä kaikkien sellaisten korjaavien toimenpiteiden numerot, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (suuret muutokset);

| 2.5.7 | tiedot valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen tyyppihyväksyntöjen laajentamisista ja korjaavista toimenpiteistä, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (jos hyväksyntäviranomainen pyytää näitä tietoja); |
| --- | --- |

2.5.7

tiedot valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen tyyppihyväksyntöjen laajentamisista ja korjaavista toimenpiteistä, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (jos hyväksyntäviranomainen pyytää näitä tietoja);

| 2.5.8 | ajanjakso, jonka kuluessa valmistajan ilmoittamat tiedot on kerätty; |
| --- | --- |

2.5.8

ajanjakso, jonka kuluessa valmistajan ilmoittamat tiedot on kerätty;

| 2.5.9 | valmistajan ilmoittamien tietojen kattama ajoneuvojen valmistusaika (esim. kalenterivuonna 2007 valmistetut ajoneuvot); |
| --- | --- |

2.5.9

valmistajan ilmoittamien tietojen kattama ajoneuvojen valmistusaika (esim. kalenterivuonna 2007 valmistetut ajoneuvot);

| 2.5.10 | valmistajan käyttämä menettely ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa, mukaan lukien:






  i) | ajoneuvon paikantamismenetelmä, |
| --- | --- | --- |

2.5.10

valmistajan käyttämä menettely ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa, mukaan lukien:

i)

ajoneuvon paikantamismenetelmä,

| ii) | ajoneuvon valinta- ja hylkäysperusteet, |
| --- | --- |

ii)

ajoneuvon valinta- ja hylkäysperusteet,

| iii) | ohjelmassa käytetyt testityypit ja -menettelyt, |
| --- | --- |

iii)

ohjelmassa käytetyt testityypit ja -menettelyt,

| iv) | valmistajan hyväksymis- ja hylkäysperusteet ajoneuvoperheelle, |
| --- | --- |

iv)

valmistajan hyväksymis- ja hylkäysperusteet ajoneuvoperheelle,

| v) | maantieteellinen alue (alueet), jolla (joilla) valmistaja on kerännyt tietoja, |
| --- | --- |

v)

maantieteellinen alue (alueet), jolla (joilla) valmistaja on kerännyt tietoja,

| vi) | otoksen suuruus ja käytetty otantasuunnitelma, |
| --- | --- |

vi)

otoksen suuruus ja käytetty otantasuunnitelma,

| 2.5.11 | valmistajan käyttämän ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tulokset, mukaan lukien:






  i) | tunnistetiedot ohjelmaan sisältyvistä ajoneuvoista (testatuista tai testaamattomista). Näihin tietoihin on sisällyttävä






  — | mallinimi, |
| --- | --- | --- | --- |

2.5.11

valmistajan käyttämän ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tulokset, mukaan lukien:

i)

tunnistetiedot ohjelmaan sisältyvistä ajoneuvoista (testatuista tai testaamattomista). Näihin tietoihin on sisällyttävä

—

mallinimi,

| — | ajoneuvon tunnusnumero (VIN), |
| --- | --- |

—

ajoneuvon tunnusnumero (VIN),

| — | ajoneuvon rekisterinumero, |
| --- | --- |

—

ajoneuvon rekisterinumero,

| — | valmistuspäivämäärä, |
| --- | --- |

—

valmistuspäivämäärä,

| — | käyttöalue (jos tiedossa), |
| --- | --- |

—

käyttöalue (jos tiedossa),

| — | asennetut renkaat (ainoastaan pakokaasupäästöt), |
| --- | --- |

—

asennetut renkaat (ainoastaan pakokaasupäästöt),

| ii) | syy(t) ajoneuvon hylkäämiseen otoksesta, |
| --- | --- |

ii)

syy(t) ajoneuvon hylkäämiseen otoksesta,

| iii) | otoksen kunkin ajoneuvon huoltohistoria (mukaan lukien kaikki suuret muutokset), |
| --- | --- |

iii)

otoksen kunkin ajoneuvon huoltohistoria (mukaan lukien kaikki suuret muutokset),

| iv) | otoksen kunkin ajoneuvon korjaushistoria (jos tiedossa), |
| --- | --- |

iv)

otoksen kunkin ajoneuvon korjaushistoria (jos tiedossa),

| v) | testitiedot, mukaan lukien






  — | testauspäivämäärä / tietojen latauspäivämäärä, |
| --- | --- | --- |

v)

testitiedot, mukaan lukien

—

testauspäivämäärä / tietojen latauspäivämäärä,

| — | testipaikka / tietojen latauspaikka, |
| --- | --- |

—

testipaikka / tietojen latauspaikka,

| — | ajoneuvon matkamittarin lukema, |
| --- | --- |

—

ajoneuvon matkamittarin lukema,

| vi) | testitiedot ainoastaan pakokaasupäästöjen osalta:






  — | testipolttoaineen eritelmät (esim. testin vertailupolttoaine tai kaupallinen polttoaine), |
| --- | --- | --- |

vi)

testitiedot ainoastaan pakokaasupäästöjen osalta:

—

testipolttoaineen eritelmät (esim. testin vertailupolttoaine tai kaupallinen polttoaine),

| — | testausolosuhteet (lämpötila, kosteus, dynamometrin inertiapaino), |
| --- | --- |

—

testausolosuhteet (lämpötila, kosteus, dynamometrin inertiapaino),

| — | dynamometrin asetukset (esim. tehoasetus), |
| --- | --- |

—

dynamometrin asetukset (esim. tehoasetus),

| — | testitulokset (vähintään kolmesta eri ajoneuvosta kussakin ajoneuvoperheessä), |
| --- | --- |

—

testitulokset (vähintään kolmesta eri ajoneuvosta kussakin ajoneuvoperheessä),

| vii) | testitiedot ainoastaan IUPRM:n osalta:






  — | kaikki vaadittavat tiedot ladattu ajoneuvosta |
| --- | --- | --- |

vii)

testitiedot ainoastaan IUPRM:n osalta:

—

kaikki vaadittavat tiedot ladattu ajoneuvosta

| — | kunkin ilmoitettavan valvontalaitteen osalta käytönaikainen tehokkuussuhde IUPRM; |
| --- | --- |

—

kunkin ilmoitettavan valvontalaitteen osalta käytönaikainen tehokkuussuhde IUPRM;

| 2.5.12 | OBD-järjestelmän tallenteet; |
| --- | --- |

2.5.12

OBD-järjestelmän tallenteet;

| 2.5.13 | IUPRM-otoksen osalta seuraavat:






  — | Kaikkien valittujen ajoneuvojen keskimääräiset käytönaikaiset tehokkuussuhteet IUPRM kunkin valvontalaitteen osalta liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.4 ja 3.1.5 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- | --- |

2.5.13

IUPRM-otoksen osalta seuraavat:

—

Kaikkien valittujen ajoneuvojen keskimääräiset käytönaikaiset tehokkuussuhteet IUPRM kunkin valvontalaitteen osalta liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.4 ja 3.1.5 kohdan mukaisesti;

| — | Sellaisten valittujen ajoneuvojen prosenttiosuus, joiden IUPRM on vähintään kyseiseen valvontalaitteeseen liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.4 ja 3.1.5 kohdan mukaisesti sovellettava vähimmäisarvo. |
| --- | --- |

—

Sellaisten valittujen ajoneuvojen prosenttiosuus, joiden IUPRM on vähintään kyseiseen valvontalaitteeseen liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.4 ja 3.1.5 kohdan mukaisesti sovellettava vähimmäisarvo.

3.   AJONEUVOJEN VALINTA AJONEUVOJEN KÄYTÖNAIKAISEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMISTA VARTEN

3.1   Valmistajan keräämien tietojen on oltava riittävän täydelliset toiminnan arvioimiseksi käytettäessä ajoneuvoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Valmistajan otannan on katettava vähintään kaksi jäsenvaltiota, joissa on olennaisesti erilaiset olosuhteet (ellei ajoneuvo ole myynnissä ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa). Jäsenvaltioiden valinnassa otetaan huomioon muun muassa eroavuudet polttoaineissa, ympäristöoloissa, keskimääräisissä ajonopeuksissa sekä kaupunki- ja moottoritieajon jakaumassa.

OBD-järjestelmän IUPRM-testausta varten testiotokseen on sisällytettävä ainoastaan ajoneuvoja, jotka täyttävät lisäyksessä 1 olevassa 2.2.1 kohdassa annetut perusteet.

3.2   Valitessaan jäsenvaltioita ajoneuvojen otantaa varten valmistaja voi valita ajoneuvot jäsenvaltiosta, jota pidetään erityisen edustavana. Tässä tapauksessa valmistajan on osoitettava tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle, että valinta on edustava (esimerkiksi siten, että tiettyä ajoneuvoperhettä myydään eniten kyseisillä unionin markkinoilla). Kun ajoneuvoperheestä on testattava enemmän kuin yksi näyte-erä 3.5 kohdan mukaisesti, ajoneuvojen käyttöolosuhteiden on oltava toisessa ja kolmannessa näyte-erässä erilaiset kuin ensimmäisessä näyte-erässä.

3.3   Päästötestit voidaan tehdä testaustiloissa, jotka sijaitsevat eri markkinoilla tai alueella, kuin missä ajoneuvot on valittu.

3.4   Valmistajan on jatkuvasti seurattava ajoneuvojen käytönaikaisten pakokaasupäästöjen vaatimustenmukaisuutta testeillä, jotka heijastavat käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluvien ajoneuvotyyppien tuotantojaksoa. Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testien aloittamisen välillä saa kulua enintään 18 kuukautta. Aikaväliä voidaan pidentää 24 kuukauteen, jos ajoneuvotyyppi kuuluu sellaisen tyyppihyväksynnän laajennuksen piiriin, joka ei ole edellyttänyt päästötestiä.

3.5   Näytteiden koko

| 3.5.1 | Lisäyksessä 2 määritellyn tilastomenetelmän (eli pakokaasupäästöjen) soveltamisen yhteydessä näyte-erien määrä riippuu käytössä olevien ajoneuvojen perheen vuotuisesta myynnistä unionissa seuraavassa taulukossa määritellyllä tavalla:






  EU-rekisteröinnit
  kalenterivuotta kohden (pakokaasupäästötestien osalta)
  IUPR:n sisältävän OBD-perheen ajoneuvot näytteenottokaudella | Näyte-erien määrä |
| --- | --- | --- |
| enintään 100 000 | 1 |
| 100 001–200 000 | 2 |
| yli 200 000 | 3 |

3.5.1

Lisäyksessä 2 määritellyn tilastomenetelmän (eli pakokaasupäästöjen) soveltamisen yhteydessä näyte-erien määrä riippuu käytössä olevien ajoneuvojen perheen vuotuisesta myynnistä unionissa seuraavassa taulukossa määritellyllä tavalla:

EU-rekisteröinnit

kalenterivuotta kohden (pakokaasupäästötestien osalta)

IUPR:n sisältävän OBD-perheen ajoneuvot näytteenottokaudella

Näyte-erien määrä

enintään 100 000

1

100 001–200 000

2

yli 200 000

3

| 3.5.2 | IUPR:n osalta otettavien näyte-erien määrä kuvaillaan 3.5.1 kohdassa olevassa taulukossa, ja se perustuu OBD-perheen sellaisten ajoneuvojen määrään, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa (edellyttäen näytteenottoa).
  OBD-perheen ensimmäistä näytteenottokautta varten katsotaan, että näytteenotto koskee kaikkia perheen ajoneuvotyyppejä, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa. Tätä seuraavilla näytteenottokausilla katsotaan, että näytteenotto koskee ainoastaan ajoneuvotyyppejä, joita ei ole aiemmin testattu tai jotka kuuluvat päästöhyväksyntien piiriin, joita on laajennettu edeltävän näytteenottokauden jälkeen.
  Niiden perheiden osalta, joissa on vähemmän kuin 5 000 EU-rekisteröintiä ja joita näytteenotto koskee näytteenottokaudella, ajoneuvojen vähimmäismäärä näyte-erässä on kuusi. Kaikkien muiden perheiden osalta ajoneuvojen vähimmäismäärä otettavassa näyte-erässä on viisitoista.
  Kunkin näyte-erän on asianmukaisesti kuvastettava myyntiä eli vähintäänkin myynniltään suurten ajoneuvotyyppien (≥ 20 % perheen kokonaismäärästä) on oltava edustettuina. |
| --- | --- |

3.5.2

IUPR:n osalta otettavien näyte-erien määrä kuvaillaan 3.5.1 kohdassa olevassa taulukossa, ja se perustuu OBD-perheen sellaisten ajoneuvojen määrään, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa (edellyttäen näytteenottoa).

OBD-perheen ensimmäistä näytteenottokautta varten katsotaan, että näytteenotto koskee kaikkia perheen ajoneuvotyyppejä, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa. Tätä seuraavilla näytteenottokausilla katsotaan, että näytteenotto koskee ainoastaan ajoneuvotyyppejä, joita ei ole aiemmin testattu tai jotka kuuluvat päästöhyväksyntien piiriin, joita on laajennettu edeltävän näytteenottokauden jälkeen.

Niiden perheiden osalta, joissa on vähemmän kuin 5 000 EU-rekisteröintiä ja joita näytteenotto koskee näytteenottokaudella, ajoneuvojen vähimmäismäärä näyte-erässä on kuusi. Kaikkien muiden perheiden osalta ajoneuvojen vähimmäismäärä otettavassa näyte-erässä on viisitoista.

Kunkin näyte-erän on asianmukaisesti kuvastettava myyntiä eli vähintäänkin myynniltään suurten ajoneuvotyyppien (≥ 20 % perheen kokonaismäärästä) on oltava edustettuina.

4.   Edellä 2 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen perusteella hyväksyntäviranomaisen on joko

| a) | päätettävä, että ajoneuvotyypin tai käytössä olevien ajoneuvojen perheen tai ajoneuvon OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä toteutuu, ja pidätyttävä muista toimista; |
| --- | --- |

a)

päätettävä, että ajoneuvotyypin tai käytössä olevien ajoneuvojen perheen tai ajoneuvon OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä toteutuu, ja pidätyttävä muista toimista;

| b) | päätettävä, että valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia; |
| --- | --- |

b)

päätettävä, että valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia;

| c) | päätettävä, että hyväksyntäviranomaisen tai jäsenvaltion seurantatestausohjelmista saatujen tietojen perusteella valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia; |
| --- | --- |

c)

päätettävä, että hyväksyntäviranomaisen tai jäsenvaltion seurantatestausohjelmista saatujen tietojen perusteella valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia;

| d) | päätettävä, että käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluvan ajoneuvotyypin tai OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä ei ole tyydyttävä, ja ryhdyttävä toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvotyypin tai OBD-perheen testauttamiseksi lisäyksen 1 mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

päätettävä, että käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluvan ajoneuvotyypin tai OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä ei ole tyydyttävä, ja ryhdyttävä toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvotyypin tai OBD-perheen testauttamiseksi lisäyksen 1 mukaisesti.

Jos IUPRM-tarkastuksen mukaan lisäyksessä 1 olevan 6.1.2 kohdan a tai b alakohdassa annetut testiperusteet täyttyvät näyte-erän ajoneuvojen osalta, tyyppihyväksyntäviranomaisen on ryhdyttävä tämän kohdan d alakohdassa kuvailtuihin lisätoimiin.

4.1   Jos katsotaan tarpeellisiksi tehdä tyyppi 1 -testit sen tarkastamiseksi, että päästöjenrajoituslaitteet täyttävät niille asetettavat toimintavaatimukset käytössä ollessaan, testit on tehtävä noudattaen testimenettelyä, joka täyttää lisäyksessä 2 tarkoitetut tilastolliset perusteet.

4.2   Hyväksyntäviranomainen valitsee yhteistoiminnassa valmistajan kanssa otoksen ajoneuvoista, joilla on ajettu riittävän pitkä matka ja joita tiedetään kohtuullisella varmuudella käytetyn tavanomaisissa olosuhteissa. Valmistajaa on kuultava valittaessa ajoneuvoja otokseen ja valmistajan on sallittava olla läsnä ajoneuvojen varmistustesteissä.

4.3   Valmistajalla on oikeus tehdä hyväksyntäviranomaisen valvonnassa päästöjen raja-arvot ylittäviin ajoneuvoihin kohdistuvia tarkastuksia, jotka voivat olla luonteeltaan myös ainetta hajottavia, selvittääkseen ajoneuvojen toiminnan heikkenemiseen johtaneet valmistajasta riippumattomat syyt (esimerkiksi lyijypitoisen bensiinin käyttö ennen testiajankohtaa). Jos tarkastusten tulokset vahvistavat tällaisten syiden olemassaolon, vastaavat testitulokset jätetään ottamatta huomioon tarkastettaessa vaatimustenmukaisuutta.

Lisäys 1

Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen

1.   JOHDANTO

| 1.1 | Tässä lisäyksessä vahvistetaan 4 kohdassa tarkoitetut valintaperusteet, joita on sovellettava valittaessa testattavia ajoneuvoja, sekä menettelyt ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testausta varten. |
| --- | --- |

1.1

Tässä lisäyksessä vahvistetaan 4 kohdassa tarkoitetut valintaperusteet, joita on sovellettava valittaessa testattavia ajoneuvoja, sekä menettelyt ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testausta varten.

2.   VALINTAPERUSTEET

Valittujen ajoneuvojen hyväksymisperusteet määritellään pakokaasupäästöjen osalta 2.1–2.8 kohdassa ja IUPRM:n osalta 2.1–2.5 kohdassa.

| 2.1 | Ajoneuvon on oltava tämän asetuksen mukaisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jolla on direktiivin 2007/46/EY mukainen vaatimustenmukaisuustodistus. IUPRM:n tarkistamista varten ajoneuvon on oltava hyväksytty OBD-standardien Euro 5+, Euro 6- plus IUPR tai niitä tuoreempien standardien mukaisesti. Ajoneuvon on oltava rekisteröity ja käytössä unionissa. |
| --- | --- |

2.1

Ajoneuvon on oltava tämän asetuksen mukaisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jolla on direktiivin 2007/46/EY mukainen vaatimustenmukaisuustodistus. IUPRM:n tarkistamista varten ajoneuvon on oltava hyväksytty OBD-standardien Euro 5+, Euro 6- plus IUPR tai niitä tuoreempien standardien mukaisesti. Ajoneuvon on oltava rekisteröity ja käytössä unionissa.

| 2.2 | Ajoneuvolla ajetun kilometrimäärän on oltava vähintään 15 000 tai ajoneuvon on täytynyt olla käytössä vähintään kuuden kuukauden ajan, sen mukaan, kumpi ehto täyttyy myöhemmin, ja sillä ajettu kilometrimäärä saa olla enintään 100 000 tai sen käyttöaika saa olla enintään viisi vuotta, sen mukaan kumpi ehto täyttyy aikaisemmin. |
| --- | --- |

2.2

Ajoneuvolla ajetun kilometrimäärän on oltava vähintään 15 000 tai ajoneuvon on täytynyt olla käytössä vähintään kuuden kuukauden ajan, sen mukaan, kumpi ehto täyttyy myöhemmin, ja sillä ajettu kilometrimäärä saa olla enintään 100 000 tai sen käyttöaika saa olla enintään viisi vuotta, sen mukaan kumpi ehto täyttyy aikaisemmin.

| 2.2.1 | IUPRM:n tarkistamista varten testierään voi sisältyä ainoastaan ajoneuvoja, jotka






  a) | ovat keränneet riittävästi ajoneuvon käyttötietoja kyseisen valvontalaitteen testaamiseksi.
  Niiden valvontalaitteiden osalta, joiden edellytetään täyttävän käytönaikaista tehokkuutta koskevat vaatimukset ja seuraavan ja kirjaavan käytönaikaista tehokkuutta koskevat tiedot liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.6.1 kohdan mukaisesti, riittävillä ajoneuvon käyttötiedoilla tarkoitetaan, että nimittäjä täyttää jäljempänä esitetyt perusteet. Testattavan valvontalaitteen nimittäjän, sellaisena kuin se on määritelty liitteen XI lisäyksessä 1 olevassa 3.3 ja 3.5 kohdassa, on oltava arvoltaan vähintään yksi seuraavista arvoista:






  i) | 75 haihtumisjärjestelmän valvontalaitteiden, lisäilmajärjestelmän valvontalaitteiden ja niiden valvontalaitteiden osalta, joissa käytetään liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.3.2 kohdan a, b tai c alakohdan mukaisesti kasvavaa nimittäjää (esim. kylmäkäynnistyksen valvontalaitteet, ilmastointijärjestelmän valvontalaitteet), tai |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.1

IUPRM:n tarkistamista varten testierään voi sisältyä ainoastaan ajoneuvoja, jotka

a)

ovat keränneet riittävästi ajoneuvon käyttötietoja kyseisen valvontalaitteen testaamiseksi.

Niiden valvontalaitteiden osalta, joiden edellytetään täyttävän käytönaikaista tehokkuutta koskevat vaatimukset ja seuraavan ja kirjaavan käytönaikaista tehokkuutta koskevat tiedot liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.6.1 kohdan mukaisesti, riittävillä ajoneuvon käyttötiedoilla tarkoitetaan, että nimittäjä täyttää jäljempänä esitetyt perusteet. Testattavan valvontalaitteen nimittäjän, sellaisena kuin se on määritelty liitteen XI lisäyksessä 1 olevassa 3.3 ja 3.5 kohdassa, on oltava arvoltaan vähintään yksi seuraavista arvoista:

i)

75 haihtumisjärjestelmän valvontalaitteiden, lisäilmajärjestelmän valvontalaitteiden ja niiden valvontalaitteiden osalta, joissa käytetään liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.3.2 kohdan a, b tai c alakohdan mukaisesti kasvavaa nimittäjää (esim. kylmäkäynnistyksen valvontalaitteet, ilmastointijärjestelmän valvontalaitteet), tai

| ii) | 25 sellaisten hiukkassuodattimen valvontalaitteiden ja hapetuskatalysaattorin valvontalaitteiden, joissa käytetään liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.3.2 kohdan d alakohdan mukaisesti kasvavaa nimittäjää, tai |
| --- | --- |

ii)

25 sellaisten hiukkassuodattimen valvontalaitteiden ja hapetuskatalysaattorin valvontalaitteiden, joissa käytetään liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.3.2 kohdan d alakohdan mukaisesti kasvavaa nimittäjää, tai

| iii) | 150 katalysaattorin, happianturin, pakokaasujen takaisinkierrätyksen (EGR), vaihtuvan venttiilin ajoitusjärjestelmän (VVT) ja kaikkien muiden osien valvontalaitteiden osalta; |
| --- | --- |

iii)

150 katalysaattorin, happianturin, pakokaasujen takaisinkierrätyksen (EGR), vaihtuvan venttiilin ajoitusjärjestelmän (VVT) ja kaikkien muiden osien valvontalaitteiden osalta;

| b) | niitä ei ole käsitelty asiattomasti tai varustettu lisäosilla tai muutetuilla osilla, joiden vuoksi OBD-järjestelmä ei olisi liitteen XI vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

b)

niitä ei ole käsitelty asiattomasti tai varustettu lisäosilla tai muutetuilla osilla, joiden vuoksi OBD-järjestelmä ei olisi liitteen XI vaatimusten mukainen.

| 2.3 | Ajoneuvosta on oltava huoltokirja, josta käy ilmi, että ajoneuvoa on huollettu asianmukaisesti (esimerkiksi että huollot on tehty valmistajan suositusten mukaisesti). |
| --- | --- |

2.3

Ajoneuvosta on oltava huoltokirja, josta käy ilmi, että ajoneuvoa on huollettu asianmukaisesti (esimerkiksi että huollot on tehty valmistajan suositusten mukaisesti).

| 2.4 | Ajoneuvossa ei saa olla merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä (esimerkiksi kilpa-ajosta, ylikuormituksesta, väärän polttoaineen käytöstä tai muusta väärinkäytöstä) eikä muista tekijöistä (esimerkiksi virittäminen), jotka voivat vaikuttaa päästöihin. Tietokoneeseen tallennettu vikakoodi ja tiedot ajetusta matkasta on otettava huomioon. Ajoneuvoa ei valita testattavaksi, jos tietokoneessa olevista tiedoista käy ilmi, että ajoneuvo on ollut toiminnassa vikakoodin tallennuksen jälkeen eikä pikaista korjausta ole tehty. |
| --- | --- |

2.4

Ajoneuvossa ei saa olla merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä (esimerkiksi kilpa-ajosta, ylikuormituksesta, väärän polttoaineen käytöstä tai muusta väärinkäytöstä) eikä muista tekijöistä (esimerkiksi virittäminen), jotka voivat vaikuttaa päästöihin. Tietokoneeseen tallennettu vikakoodi ja tiedot ajetusta matkasta on otettava huomioon. Ajoneuvoa ei valita testattavaksi, jos tietokoneessa olevista tiedoista käy ilmi, että ajoneuvo on ollut toiminnassa vikakoodin tallennuksen jälkeen eikä pikaista korjausta ole tehty.

| 2.5 | Moottoriin ei ole tehty luvattomia suuria korjauksia eikä ajoneuvoon suuria korjauksia. |
| --- | --- |

2.5

Moottoriin ei ole tehty luvattomia suuria korjauksia eikä ajoneuvoon suuria korjauksia.

| 2.6 | Ajoneuvon polttoainesäiliöstä otetun polttoainenäytteen lyijy- ja rikkipitoisuuden on noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY (1) asetettuja sovellettavia standardeja, eikä väärän polttoaineen käytöstä ole näyttöä. Tarkastuksia voidaan tehdä pakokaasusta. |
| --- | --- |

2.6

Ajoneuvon polttoainesäiliöstä otetun polttoainenäytteen lyijy- ja rikkipitoisuuden on noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY (1) asetettuja sovellettavia standardeja, eikä väärän polttoaineen käytöstä ole näyttöä. Tarkastuksia voidaan tehdä pakokaasusta.

| 2.7 | Laboratorion henkilökunnan turvallisuuden vaarantavista seikoista ei ole merkkejä. |
| --- | --- |

2.7

Laboratorion henkilökunnan turvallisuuden vaarantavista seikoista ei ole merkkejä.

| 2.8 | Kaikki ajoneuvon pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat ovat sovellettavan tyyppihyväksynnän mukaiset. |
| --- | --- |

2.8

Kaikki ajoneuvon pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat ovat sovellettavan tyyppihyväksynnän mukaiset.

3.   TARKASTUS JA HUOLTO

Testattavaksi hyväksytyt ajoneuvot tarkastetaan ja niihin tehdään tarvittaessa tavanomainen huolto 3.1–3.7 kohdan mukaisesti ennen pakokaasupäästöjen mittaamista.

| 3.1 | Tarkastuksessa varmistetaan seuraavat seikat: ilmansuodatin, kaikki ajohihnat, kaikkien nesteiden taso, jäähdyttimen tulppa, kaikki tyhjöletkut ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän sähköjohdot; tarkastetaan sytytys, polttoaineen mittaus ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat väärien säätöjen ja/tai ohjeiden vastaisten muutosten havaitsemiseksi. Kirjataan muistiin kaikki poikkeavuudet. |
| --- | --- |

3.1

Tarkastuksessa varmistetaan seuraavat seikat: ilmansuodatin, kaikki ajohihnat, kaikkien nesteiden taso, jäähdyttimen tulppa, kaikki tyhjöletkut ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän sähköjohdot; tarkastetaan sytytys, polttoaineen mittaus ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat väärien säätöjen ja/tai ohjeiden vastaisten muutosten havaitsemiseksi. Kirjataan muistiin kaikki poikkeavuudet.

| 3.2 | OBD-järjestelmän vahingoittumattomuus tarkastetaan. Kaikki OBD-muistin sisältämät vikatiedot on tallennettava ja tarvittavat korjaukset on toteutettava. Jos OBD-järjestelmän vianilmaisin havaitsee vian esivakauttavan ajosyklin aikana, vika voidaan tunnistaa ja korjata. Testi voidaan tehdä uudelleen, ja korjatulla ajoneuvolla saatuja tuloksia käytetään. |
| --- | --- |

3.2

OBD-järjestelmän vahingoittumattomuus tarkastetaan. Kaikki OBD-muistin sisältämät vikatiedot on tallennettava ja tarvittavat korjaukset on toteutettava. Jos OBD-järjestelmän vianilmaisin havaitsee vian esivakauttavan ajosyklin aikana, vika voidaan tunnistaa ja korjata. Testi voidaan tehdä uudelleen, ja korjatulla ajoneuvolla saatuja tuloksia käytetään.

| 3.3 | Sytytysjärjestelmä on tarkastettava ja vialliset osat vaihdettava, esimerkiksi sytytystulpat, johdot jne. |
| --- | --- |

3.3

Sytytysjärjestelmä on tarkastettava ja vialliset osat vaihdettava, esimerkiksi sytytystulpat, johdot jne.

| 3.4 | Puristukset on tarkastettava. Jos tulos ei ole tyydyttävä, ajoneuvo on hylättävä. |
| --- | --- |

3.4

Puristukset on tarkastettava. Jos tulos ei ole tyydyttävä, ajoneuvo on hylättävä.

| 3.5 | Moottorin parametrit on tarkastettava valmistajan eritelmien mukaisesti ja säädettävä tarvittaessa. |
| --- | --- |

3.5

Moottorin parametrit on tarkastettava valmistajan eritelmien mukaisesti ja säädettävä tarvittaessa.

| 3.6 | Jos ajoneuvolle vahvistetun huoltovälin täyttymiseen on enintään 800 kilometriä, huolto tehdään valmistajan ohjeiden mukaisesti. Matkamittarin lukemasta riippumatta öljyt ja ilmansuodatin voidaan vaihtaa valmistajan pyynnöstä. |
| --- | --- |

3.6

Jos ajoneuvolle vahvistetun huoltovälin täyttymiseen on enintään 800 kilometriä, huolto tehdään valmistajan ohjeiden mukaisesti. Matkamittarin lukemasta riippumatta öljyt ja ilmansuodatin voidaan vaihtaa valmistajan pyynnöstä.

| 3.7 | Kun ajoneuvo on hyväksytty, polttoaine on vaihdettava asianmukaiseen päästötestin vertailupolttoaineeseen, jollei valmistaja hyväksy kaupallisen polttoaineen käyttöä. |
| --- | --- |

3.7

Kun ajoneuvo on hyväksytty, polttoaine on vaihdettava asianmukaiseen päästötestin vertailupolttoaineeseen, jollei valmistaja hyväksy kaupallisen polttoaineen käyttöä.

4.   TESTAUS KÄYTÖSSÄ

| 4.1 | Kun ajoneuvon tarkastus katsotaan tarpeelliseksi, liitteen III mukaiset päästötestit tehdään esivakautetuille ajoneuvoille, jotka on valittu tämän lisäyksen 2 ja 3 kohdan vaatimusten mukaisesti. Testiin sisältyy vain Euro 6 -päästöstandardin mukaisesti hyväksyttyjen ajoneuvojen hiukkaspäästöjen mittaus luokissa W, X ja Y liitteen I lisäyksessä 6 olevassa taulukossa 1 esitetyn mukaisesti. Muut esivakautusjaksot, kuin ne, jotka eritellään UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 4 olevassa 5.3 kohdassa, sallitaan vain, jos ne edustavat tavanomaista ajoa. |
| --- | --- |

4.1

Kun ajoneuvon tarkastus katsotaan tarpeelliseksi, liitteen III mukaiset päästötestit tehdään esivakautetuille ajoneuvoille, jotka on valittu tämän lisäyksen 2 ja 3 kohdan vaatimusten mukaisesti. Testiin sisältyy vain Euro 6 -päästöstandardin mukaisesti hyväksyttyjen ajoneuvojen hiukkaspäästöjen mittaus luokissa W, X ja Y liitteen I lisäyksessä 6 olevassa taulukossa 1 esitetyn mukaisesti. Muut esivakautusjaksot, kuin ne, jotka eritellään UN/ECE:n säännön nro 83 liitteessä 4 olevassa 5.3 kohdassa, sallitaan vain, jos ne edustavat tavanomaista ajoa.

| 4.2 | OBD-järjestelmällä varustetuista ajoneuvoista voidaan tarkastaa vianilmaisimen toiminta käytössä jne. (esimerkiksi liitteessä XI määritellyt vianilmaisun rajat) tyyppihyväksynnän mukaisten päästötasojen osalta. |
| --- | --- |

4.2

OBD-järjestelmällä varustetuista ajoneuvoista voidaan tarkastaa vianilmaisimen toiminta käytössä jne. (esimerkiksi liitteessä XI määritellyt vianilmaisun rajat) tyyppihyväksynnän mukaisten päästötasojen osalta.

| 4.3 | OBD-järjestelmästä voidaan tarkastaa esimerkiksi, esiintyykö sovellettavia raja-arvoja korkeampia päästötasoja, jotka eivät aiheuta vikailmoitusta, vianilmaisimen järjestelmällistä virheellistä aktivoitumista, sekä onko OBD-järjestelmässä viallisia tai heikentyneitä osia. |
| --- | --- |

4.3

OBD-järjestelmästä voidaan tarkastaa esimerkiksi, esiintyykö sovellettavia raja-arvoja korkeampia päästötasoja, jotka eivät aiheuta vikailmoitusta, vianilmaisimen järjestelmällistä virheellistä aktivoitumista, sekä onko OBD-järjestelmässä viallisia tai heikentyneitä osia.

| 4.4 | Jos osan tai järjestelmän toiminta on ristiriidassa kyseisen ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntätodistuksessa ja/tai asiakirjoissa annettujen tietojen kanssa ja tällainen poikkeama ei ole luvallinen direktiivin 2007/46/EY 13 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti, mutta OBD-järjestelmä ei anna vikailmoitusta, osaa tai järjestelmää ei saa vaihtaa ennen päästötestiä, jollei todeta, että osaa tai järjestelmää on käsitelty ohjeiden vastaisesti tai väärinkäytetty tavalla, joka estää OBD-järjestelmää havaitsemasta syntyvää vikaa. |
| --- | --- |

4.4

Jos osan tai järjestelmän toiminta on ristiriidassa kyseisen ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntätodistuksessa ja/tai asiakirjoissa annettujen tietojen kanssa ja tällainen poikkeama ei ole luvallinen direktiivin 2007/46/EY 13 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti, mutta OBD-järjestelmä ei anna vikailmoitusta, osaa tai järjestelmää ei saa vaihtaa ennen päästötestiä, jollei todeta, että osaa tai järjestelmää on käsitelty ohjeiden vastaisesti tai väärinkäytetty tavalla, joka estää OBD-järjestelmää havaitsemasta syntyvää vikaa.

5.   PÄÄSTÖTESTIN TULOSTEN ARVIOINTI

| 5.1 | Testituloksia arvioidaan lisäyksen 2 menettelyn mukaisesti. |
| --- | --- |

5.1

Testituloksia arvioidaan lisäyksen 2 menettelyn mukaisesti.

| 5.2 | Testituloksia ei saa kertoa huononemiskertoimilla. |
| --- | --- |

5.2

Testituloksia ei saa kertoa huononemiskertoimilla.

6.   SUUNNITELMA KORJAAVIKSI TOIMENPITEIKSI

| 6.1 | Tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyydettävä valmistajaa toimittamaan suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi, joilla vaatimustenvastaisuus poistetaan, kun






  6.1.1 | pakokaasupäästöjen osalta yksi tai useampi ajoneuvo osoittautuu päästöiltään poikkeavaksi ja se täyttää jommankumman seuraavista:






  a) | UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 olevassa 3.2.3 kohdassa vahvistetut ehdot, ja hyväksyntäviranomainen ja valmistaja ovat yhtä mieltä siitä, että liiallisten päästöjen syy on sama; tai |
| --- | --- | --- | --- |

6.1

Tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyydettävä valmistajaa toimittamaan suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi, joilla vaatimustenvastaisuus poistetaan, kun

6.1.1

pakokaasupäästöjen osalta yksi tai useampi ajoneuvo osoittautuu päästöiltään poikkeavaksi ja se täyttää jommankumman seuraavista:

a)

UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 olevassa 3.2.3 kohdassa vahvistetut ehdot, ja hyväksyntäviranomainen ja valmistaja ovat yhtä mieltä siitä, että liiallisten päästöjen syy on sama; tai

| b) | UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 olevassa 3.2.4 kohdassa vahvistetut ehdot, ja hyväksyntäviranomainen on selvittänyt, että liiallisten päästöjen syy on sama. |
| --- | --- |

b)

UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 olevassa 3.2.4 kohdassa vahvistetut ehdot, ja hyväksyntäviranomainen on selvittänyt, että liiallisten päästöjen syy on sama.

| 6.1.2 | Valvontalaitteen M IUPRM:n osalta seuraavat tilastoedellytykset on täytettävä testinäytteessä, jonka koko määritetään tämän liitteen 3.5 kohdan mukaisesti:






  a) | Niiden ajoneuvojen osalta, jotka liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.5 kohdan mukaisesti on sertifioitu suhteeseen 0,1, ajoneuvosta kerätyt tiedot osoittavat vähintään yhden testinäytteeseen kuuluvan valvontalaitteen M kohdalla, että testinäytteen keskimääräinen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin 0,1 tai että vähintään 66 prosentissa testinäytteen ajoneuvoja valvontalaitteen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin 0,1. |
| --- | --- | --- |

6.1.2

Valvontalaitteen M IUPRM:n osalta seuraavat tilastoedellytykset on täytettävä testinäytteessä, jonka koko määritetään tämän liitteen 3.5 kohdan mukaisesti:

a)

Niiden ajoneuvojen osalta, jotka liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.5 kohdan mukaisesti on sertifioitu suhteeseen 0,1, ajoneuvosta kerätyt tiedot osoittavat vähintään yhden testinäytteeseen kuuluvan valvontalaitteen M kohdalla, että testinäytteen keskimääräinen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin 0,1 tai että vähintään 66 prosentissa testinäytteen ajoneuvoja valvontalaitteen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin 0,1.

| b) | Niiden ajoneuvojen osalta, jotka liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.3 kohdan mukaisesti on sertifioitu täyteen suhdelukuun, ajoneuvosta kerätyt tiedot osoittavat vähintään yhden testinäytteeseen kuuluvan valvontalaitteen M kohdalla, että testinäytteen keskimääräinen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin arvo Testmin(M) tai että vähintään 66 prosentissa testinäytteen ajoneuvoja käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin Testmin(M).
  Arvo Testmin(M) on






  i) | 0,230 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,26, |
| --- | --- | --- |

b)

Niiden ajoneuvojen osalta, jotka liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.3 kohdan mukaisesti on sertifioitu täyteen suhdelukuun, ajoneuvosta kerätyt tiedot osoittavat vähintään yhden testinäytteeseen kuuluvan valvontalaitteen M kohdalla, että testinäytteen keskimääräinen käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin arvo Testmin(M) tai että vähintään 66 prosentissa testinäytteen ajoneuvoja käytönaikainen tehokkuussuhde on pienempi kuin Testmin(M).

Arvo Testmin(M) on

i)

0,230 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,26,

| ii) | 0,460 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,52, |
| --- | --- |

ii)

0,460 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,52,

| iii) | 0,297 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,336, |
| --- | --- |

iii)

0,297 jos valvontalaitteelta M edellytetään käytönaikaista tehokkuussuhdetta 0,336,

liitteen XI lisäyksessä 1 olevan 3.1.4 kohdan mukaisesti.

| 6.2 | Suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle viimeistään 60 työpäivän kuluttua 6.1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiantopäivämäärästä. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä 30 työpäivän kuluessa. Lisäaikaa on kuitenkin myönnettävä, jos valmistaja voi osoittaa toimivaltaista tyyppihyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että lisäaika on tarpeen vaatimustenvastaisuuden tutkimiseen, jotta voidaan toimittaa suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi. |
| --- | --- |

6.2

Suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle viimeistään 60 työpäivän kuluttua 6.1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiantopäivämäärästä. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä 30 työpäivän kuluessa. Lisäaikaa on kuitenkin myönnettävä, jos valmistaja voi osoittaa toimivaltaista tyyppihyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että lisäaika on tarpeen vaatimustenvastaisuuden tutkimiseen, jotta voidaan toimittaa suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi.

| 6.3 | Korjaavien toimenpiteiden piiriin on kuuluttava kaikkien ajoneuvojen, joissa on todennäköisesti sama vika. Tarve muuttaa tyyppihyväksyntäasiakirjoja on arvioitava. |
| --- | --- |

6.3

Korjaavien toimenpiteiden piiriin on kuuluttava kaikkien ajoneuvojen, joissa on todennäköisesti sama vika. Tarve muuttaa tyyppihyväksyntäasiakirjoja on arvioitava.

| 6.4 | Valmistajalla on oltava jäljennös kaikesta korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan liittyvästä kirjeenvaihdosta. Valmistajan on lisäksi pidettävä kirjaa käytössä olevien ajoneuvojen korjaukseen kutsusta ja toimitettava säännöllisesti tilannekatsauksia hyväksyntäviranomaiselle. |
| --- | --- |

6.4

Valmistajalla on oltava jäljennös kaikesta korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan liittyvästä kirjeenvaihdosta. Valmistajan on lisäksi pidettävä kirjaa käytössä olevien ajoneuvojen korjaukseen kutsusta ja toimitettava säännöllisesti tilannekatsauksia hyväksyntäviranomaiselle.

| 6.5 | Korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman on täytettävä 6.5.1–6.5.11 kohdassa eritellyt vaatimukset. Valmistajan on annettava korjaavia toimenpiteitä koskevalle suunnitelmalle sen yksikäsitteisesti yksilöivä nimi tai numero. |
| --- | --- |

6.5

Korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman on täytettävä 6.5.1–6.5.11 kohdassa eritellyt vaatimukset. Valmistajan on annettava korjaavia toimenpiteitä koskevalle suunnitelmalle sen yksikäsitteisesti yksilöivä nimi tai numero.

| 6.5.1 | Kuvaus kustakin korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyvästä ajoneuvotyypistä. |
| --- | --- |

6.5.1

Kuvaus kustakin korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyvästä ajoneuvotyypistä.

| 6.5.2 | Kuvaus erityismuutoksista, mukautuksista, korjauksista ja muista muutoksista, jotka tehdään ajoneuvoihin niiden saattamiseksi vaatimustenmukaisiksi, mukaan lukien lyhyt tiivistelmä tiedoista ja teknisistä tutkimuksista, jotka tukevat valmistajan päätöstä valita kyseiset toimenpiteet ajoneuvon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi. |
| --- | --- |

6.5.2

Kuvaus erityismuutoksista, mukautuksista, korjauksista ja muista muutoksista, jotka tehdään ajoneuvoihin niiden saattamiseksi vaatimustenmukaisiksi, mukaan lukien lyhyt tiivistelmä tiedoista ja teknisistä tutkimuksista, jotka tukevat valmistajan päätöstä valita kyseiset toimenpiteet ajoneuvon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi.

| 6.5.3 | Kuvaus tavasta, jolla valmistaja antaa tiedon ajoneuvojen omistajille. |
| --- | --- |

6.5.3

Kuvaus tavasta, jolla valmistaja antaa tiedon ajoneuvojen omistajille.

| 6.5.4 | Mahdollinen kuvaus oikeasta huollosta ja käytöstä, jotka valmistaja vahvistaa edellytyksiksi oikeudelle tehdä korjauksia korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman puitteissa, sekä selvitys valmistajan syistä tällaisten edellytysten asettamiseen. Mitään huolto- tai käyttöedellytyksiä ei saa asettaa, jolleivät ne todistettavasti liity vaatimustenvastaisuuteen ja sitä korjaaviin toimenpiteisiin. |
| --- | --- |

6.5.4

Mahdollinen kuvaus oikeasta huollosta ja käytöstä, jotka valmistaja vahvistaa edellytyksiksi oikeudelle tehdä korjauksia korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman puitteissa, sekä selvitys valmistajan syistä tällaisten edellytysten asettamiseen. Mitään huolto- tai käyttöedellytyksiä ei saa asettaa, jolleivät ne todistettavasti liity vaatimustenvastaisuuteen ja sitä korjaaviin toimenpiteisiin.

| 6.5.5 | Kuvaus menettelystä, jota ajoneuvon omistajan on noudatettava saadakseen vaatimustenvastaisuuden korjautetuksi. On mainittava ajankohta, jonka jälkeen korjaavat toimenpiteet voidaan toteuttaa, arvio korjaamon työhönsä tarvitsemasta ajasta ja tieto siitä, missä korjaus voidaan tehdä. Korjaus on tehtävä joutuisasti, kohtuullisen ajan kuluttua ajoneuvon toimittamisesta. |
| --- | --- |

6.5.5

Kuvaus menettelystä, jota ajoneuvon omistajan on noudatettava saadakseen vaatimustenvastaisuuden korjautetuksi. On mainittava ajankohta, jonka jälkeen korjaavat toimenpiteet voidaan toteuttaa, arvio korjaamon työhönsä tarvitsemasta ajasta ja tieto siitä, missä korjaus voidaan tehdä. Korjaus on tehtävä joutuisasti, kohtuullisen ajan kuluttua ajoneuvon toimittamisesta.

| 6.5.6 | Jäljennös ajoneuvon omistajalle toimitetuista tiedoista. |
| --- | --- |

6.5.6

Jäljennös ajoneuvon omistajalle toimitetuista tiedoista.

| 6.5.7 | Lyhyt kuvaus järjestelyistä, joita valmistaja käyttää varmistaakseen, että osia ja järjestelmiä on riittävästi korjaavia toimenpiteitä varten. On ilmoitettava, milloin osia tai järjestelmiä on saatavilla riittävästi korjausmenettelyn aloittamiseksi. |
| --- | --- |

6.5.7

Lyhyt kuvaus järjestelyistä, joita valmistaja käyttää varmistaakseen, että osia ja järjestelmiä on riittävästi korjaavia toimenpiteitä varten. On ilmoitettava, milloin osia tai järjestelmiä on saatavilla riittävästi korjausmenettelyn aloittamiseksi.

| 6.5.8 | Jäljennös kaikista ohjeista, jotka lähetetään korjauksen suorittaville henkilöille. |
| --- | --- |

6.5.8

Jäljennös kaikista ohjeista, jotka lähetetään korjauksen suorittaville henkilöille.

| 6.5.9 | Kuvaus ehdotettujen korjaavien toimenpiteiden vaikutuksesta kunkin suunnitelmaan kuuluvan ajoneuvotyypin päästöihin, polttoaineenkulutukseen, ajettavuuteen ja turvallisuuteen sekä näitä päätelmiä tukevia tietoja ja teknisiä selvityksiä. |
| --- | --- |

6.5.9

Kuvaus ehdotettujen korjaavien toimenpiteiden vaikutuksesta kunkin suunnitelmaan kuuluvan ajoneuvotyypin päästöihin, polttoaineenkulutukseen, ajettavuuteen ja turvallisuuteen sekä näitä päätelmiä tukevia tietoja ja teknisiä selvityksiä.

| 6.5.10 | Kaikki muut tiedot tai selvitykset, joita hyväksyntäviranomainen voi kohtuudella pitää tarpeellisina korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman arvioimiseksi. |
| --- | --- |

6.5.10

Kaikki muut tiedot tai selvitykset, joita hyväksyntäviranomainen voi kohtuudella pitää tarpeellisina korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman arvioimiseksi.

| 6.5.11 | Jos korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyy käytössä olevien ajoneuvojen kutsuminen korjattavaksi, on tyyppihyväksyntäviranomaiselle toimitettava tieto menetelmästä, jota käytetään tehtyjen korjausten merkitsemiseen. Jos käytetään leimaa, on toimitettava esimerkki siitä. |
| --- | --- |

6.5.11

Jos korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyy käytössä olevien ajoneuvojen kutsuminen korjattavaksi, on tyyppihyväksyntäviranomaiselle toimitettava tieto menetelmästä, jota käytetään tehtyjen korjausten merkitsemiseen. Jos käytetään leimaa, on toimitettava esimerkki siitä.

| 6.6 | Valmistajaa voidaan vaatia tekemään hyväksyttävästi suunnitellut ja tarvittavat testit osille ja ajoneuvoille, joihin on tehty ehdotettu muutos tai korjaus, jotta voidaan todeta kyseisen muutoksen tai korjauksen tuloksellisuus. |
| --- | --- |

6.6

Valmistajaa voidaan vaatia tekemään hyväksyttävästi suunnitellut ja tarvittavat testit osille ja ajoneuvoille, joihin on tehty ehdotettu muutos tai korjaus, jotta voidaan todeta kyseisen muutoksen tai korjauksen tuloksellisuus.

| 6.7 | Valmistajan on merkittävä muistiin tiedot jokaisesta korjattavaksi kutsutusta ja korjatusta ajoneuvosta sekä korjaukset tehneistä korjaamoista. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyynnöstään saatava haltuunsa näin syntyneet asiakirjat viiden vuoden ajan korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman täytäntöönpanosta. |
| --- | --- |

6.7

Valmistajan on merkittävä muistiin tiedot jokaisesta korjattavaksi kutsutusta ja korjatusta ajoneuvosta sekä korjaukset tehneistä korjaamoista. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyynnöstään saatava haltuunsa näin syntyneet asiakirjat viiden vuoden ajan korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman täytäntöönpanosta.

| 6.8 | Korjauksesta ja/tai muutoksesta tai uusien laitteiden lisäämisestä on tehtävä merkintä valmistajan ajoneuvon omistajalle antamaan todistukseen. |
| --- | --- |

6.8

Korjauksesta ja/tai muutoksesta tai uusien laitteiden lisäämisestä on tehtävä merkintä valmistajan ajoneuvon omistajalle antamaan todistukseen.

Lisäys 2

Pakokaasupäästöjen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testauksessa käytettävä tilastollinen menettely

| 1. | Tällä menettelyllä varmistetaan ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuus tyyppi 1 -testin mukaisesti. Testauksessa sovelletaan UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 kuvailtua menettelyä tämän lisäyksen 2–9 kohdassa kuvailluin poikkeuksin. |
| --- | --- |

1.

Tällä menettelyllä varmistetaan ajoneuvojen käytönaikainen vaatimustenmukaisuus tyyppi 1 -testin mukaisesti. Testauksessa sovelletaan UN/ECE:n säännön nro 83 lisäyksessä 4 kuvailtua menettelyä tämän lisäyksen 2–9 kohdassa kuvailluin poikkeuksin.

| 2. | Huomautusta 1 ei sovelleta. |
| --- | --- |

2.

Huomautusta 1 ei sovelleta.

| 3. | Lisäyksessä 4 oleva 3.2 kohta on ymmärrettävä seuraavasti:
  Ajoneuvon katsotaan olevan päästöiltään poikkeava, jos 3.2.2 kohdassa esitetyt ehdot täyttyvät. |
| --- | --- |

3.

Lisäyksessä 4 oleva 3.2 kohta on ymmärrettävä seuraavasti:

Ajoneuvon katsotaan olevan päästöiltään poikkeava, jos 3.2.2 kohdassa esitetyt ehdot täyttyvät.

| 4. | Lisäyksessä 4 olevaa 3.2.1 kohtaa ei sovelleta. |
| --- | --- |

4.

Lisäyksessä 4 olevaa 3.2.1 kohtaa ei sovelleta.

| 5. | Lisäyksessä 4 olevan 3.2.2 kohdan viittausta 5.3.1.4 kohdan taulukon riviin B on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta. |
| --- | --- |

5.

Lisäyksessä 4 olevan 3.2.2 kohdan viittausta 5.3.1.4 kohdan taulukon riviin B on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta.

| 6. | Lisäyksessä 4 olevien 3.2.3.2.1 ja 3.2.4.2 kohdan viittausta lisäyksessä 3 olevaan 6 kohtaan on pidettävä viittauksena tämän asetuksen liitteen II lisäyksessä 1 olevaan 6 kohtaan. |
| --- | --- |

6.

Lisäyksessä 4 olevien 3.2.3.2.1 ja 3.2.4.2 kohdan viittausta lisäyksessä 3 olevaan 6 kohtaan on pidettävä viittauksena tämän asetuksen liitteen II lisäyksessä 1 olevaan 6 kohtaan.

| 7. | Huomautuksissa 2 ja 3 esitettyä viittausta 5.3.1.4 kohdan taulukon riviin A on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta. |
| --- | --- |

7.

Huomautuksissa 2 ja 3 esitettyä viittausta 5.3.1.4 kohdan taulukon riviin A on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta.

| 8. | Lisäyksessä 4 olevan 4.2 kohdan viittausta 5.3.1.4 kohtaan on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta. |
| --- | --- |

8.

Lisäyksessä 4 olevan 4.2 kohdan viittausta 5.3.1.4 kohtaan on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 1 Euro 5 -ajoneuvojen osalta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 liitteen I taulukkoon 2 Euro 6 -ajoneuvojen osalta.

| 9. | Korvataan kuva 4/1 seuraavalla kuvalla:
  ”Kuva 4/1 |
| --- | --- |

9.

Korvataan kuva 4/1 seuraavalla kuvalla:

”Kuva 4/1

Image

Lisäys 3

Ajoneuvojen käytönaikaiseen vaatimustenmukaisuuteen liittyvät vastuut

| 1. | Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely esitetään kuvassa 1. |
| --- | --- |

1.

Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely esitetään kuvassa 1.

| 2. | Valmistaja kokoaa kaikki tiedot, jotka tarvitaan tämän liitteen vaatimusten täyttämiseen. Hyväksyntäviranomainen voi ottaa huomioon myös seurantaohjelmista saatavaa tietoa. |
| --- | --- |

2.

Valmistaja kokoaa kaikki tiedot, jotka tarvitaan tämän liitteen vaatimusten täyttämiseen. Hyväksyntäviranomainen voi ottaa huomioon myös seurantaohjelmista saatavaa tietoa.

| 3. | Hyväksyntäviranomainen toteuttaa kaikki tarvittavat menettelyt ja testit sen varmistamiseksi, että ajoneuvojen käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset on täytetty (vaiheet 2–4). |
| --- | --- |

3.

Hyväksyntäviranomainen toteuttaa kaikki tarvittavat menettelyt ja testit sen varmistamiseksi, että ajoneuvojen käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset on täytetty (vaiheet 2–4).

| 4. | Jos toimitettujen tietojen arvioinnissa ilmenee ristiriitoja tai erimielisyyksiä, hyväksyntäviranomainen pyytää tyyppihyväksyntätestin suorittaneelta tekniseltä laitokselta selvennystä. |
| --- | --- |

4.

Jos toimitettujen tietojen arvioinnissa ilmenee ristiriitoja tai erimielisyyksiä, hyväksyntäviranomainen pyytää tyyppihyväksyntätestin suorittaneelta tekniseltä laitokselta selvennystä.

| 5. | Valmistaja laatii ja toteuttaa suunnitelman korjaaviksi toimenpiteiksi. Hyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä tämä suunnitelma ennen kuin se pannaan täytäntöön (vaihe 5). |
| --- | --- |

5.

Valmistaja laatii ja toteuttaa suunnitelman korjaaviksi toimenpiteiksi. Hyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä tämä suunnitelma ennen kuin se pannaan täytäntöön (vaihe 5).

Kuva 1

Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn kuvaus

Image

---

(1)  EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58.

1

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/25

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 567/2011,

annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011,

nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Porchetta di Ariccia (SMM))

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Italian hakemus nimityksen ”Porchetta di Ariccia” rekisteröimiseksi julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (2) asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(1)

Italian hakemus nimityksen ”Porchetta di Ariccia” rekisteröimiseksi julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (2) asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.

| (2) | Koska komissiolle ei ole toimitettu vastaväitteitä asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklan mukaisesti, nimitys on rekisteröitävä, |
| --- | --- |

(2)

Koska komissiolle ei ole toimitettu vastaväitteitä asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklan mukaisesti, nimitys on rekisteröitävä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Rekisteröidään tämän asetuksen liitteessä oleva nimitys.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Dacian CIOLOŞ

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

1

(2)  EUVL C 256, 23.9.2010, s. 10.

2

---

LIITE

Ihmisravinnoksi tarkoitetut perussopimuksen liitteeseen I kuuluvat maataloustuotteet:

Luokka 1.2   Lihavalmisteet (kuumennetut, suolatut, savustetut jne.)

ITALIA

Porchetta di Ariccia (SMM)

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/27 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/27

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 568/2011,

annettu 14 päivänä kesäkuuta 2011,

nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin (Miód drahimski (SMM))

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Puolan hakemus nimityksen ”Miód drahimski” rekisteröimiseksi julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (2) asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(1)

Puolan hakemus nimityksen ”Miód drahimski” rekisteröimiseksi julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (2) asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.

| (2) | Koska komissiolle ei ole toimitettu vastaväitteitä asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklan mukaisesti, nimitys on rekisteröitävä, |
| --- | --- |

(2)

Koska komissiolle ei ole toimitettu vastaväitteitä asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklan mukaisesti, nimitys on rekisteröitävä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Rekisteröidään tämän asetuksen liitteessä oleva nimitys.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Dacian CIOLOŞ

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

1

(2)  EUVL C 248, 15.9.2010, s. 8.

2

---

LIITE

Ihmisravinnoksi tarkoitetut perussopimuksen liitteeseen I kuuluvat maataloustuotteet:

Luokka 1.4   Muut eläinperäiset tuotteet (munat, hunaja, erilaiset maitotuotteet paitsi voi jne.)

PUOLA

Miód drahimski (SMM)

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/29 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/29

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 569/2011,

annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21 päivänä joulukuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 (2) ja erityisesti sen 138 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Asetuksessa (EY) N:o 1580/2007 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XV olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1580/2007 138 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 16 päivänä kesäkuuta 2011.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 15 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | MA | 90,3 |
| MK | 31,8 |
| TR | 93,0 |
| ZZ | 71,7 |
| 0707 00 05 | TR | 112,2 |
| ZZ | 112,2 |
| 0709 90 70 | TR | 117,4 |
| ZZ | 117,4 |
| 0805 50 10 | AR | 74,7 |
| CL | 79,9 |
| TR | 63,4 |
| ZA | 98,2 |
| ZZ | 79,1 |
| 0808 10 80 | AR | 107,8 |
| BR | 74,6 |
| CL | 95,6 |
| CN | 99,6 |
| NZ | 114,6 |
| US | 178,7 |
| UY | 57,7 |
| ZA | 99,5 |
| ZZ | 103,5 |
| 0809 10 00 | TR | 166,5 |
| ZZ | 166,5 |
| 0809 20 95 | TR | 409,3 |
| XS | 175,4 |
| ZZ | 292,4 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

MA

90,3

MK

31,8

TR

93,0

ZZ

71,7

0707 00 05

TR

112,2

ZZ

112,2

0709 90 70

TR

117,4

ZZ

117,4

0805 50 10

AR

74,7

CL

79,9

TR

63,4

ZA

98,2

ZZ

79,1

0808 10 80

AR

107,8

BR

74,6

CL

95,6

CN

99,6

NZ

114,6

US

178,7

UY

57,7

ZA

99,5

ZZ

103,5

0809 10 00

TR

166,5

ZZ

166,5

0809 20 95

TR

409,3

XS

175,4

ZZ

292,4

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/31 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/31

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 570/2011,

annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011,

asetuksessa (EU) N:o 867/2010 markkinointivuodeksi 2010/11 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 30 päivänä kesäkuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 951/2006 (2) ja erityisesti sen 36 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2010/11 on vahvistettu komission asetuksessa (EU) N:o 867/2010 (3). Kyseiset hinnat ja tullien määrät on viimeksi muutettu komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 565/2011 (4). |
| --- | --- |

(1)

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2010/11 on vahvistettu komission asetuksessa (EU) N:o 867/2010 (3). Kyseiset hinnat ja tullien määrät on viimeksi muutettu komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 565/2011 (4).

| (2) | Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksessa (EY) N:o 951/2006 säädettyjen sääntöjen mukaisesti, |
| --- | --- |

(2)

Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksessa (EY) N:o 951/2006 säädettyjen sääntöjen mukaisesti,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 951/2006 36 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden asetuksessa (EU) N:o 867/2010 markkinointivuodeksi 2010/11 vahvistetut edustavat hinnat ja tuonnissa sovellettavat lisätullit ja esitetään ne tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 16 päivänä kesäkuuta 2011.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 15 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUVL L 259, 1.10.2010, s. 3.

3

(4)  EUVL L 156, 15.6.2011, s. 3.

4

---

LIITE

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja CN-koodiin 1702 90 95 kuuluvien tuotteiden edustavien hintojen ja tuonnissa sovellettavien lisätullien muutetut määrät, joita sovelletaan 16 päivästä kesäkuuta 2011

| (EUR) |
| --- |
| CN-koodi | Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta | Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta |
| 1701 11 10 (1) | 47,19 | 0,00 |
| 1701 11 90 (1) | 47,19 | 0,75 |
| 1701 12 10 (1) | 47,19 | 0,00 |
| 1701 12 90 (1) | 47,19 | 0,45 |
| 1701 91 00 (2) | 48,59 | 2,89 |
| 1701 99 10 (2) | 48,59 | 0,00 |
| 1701 99 90 (2) | 48,59 | 0,00 |
| 1702 90 95 (3) | 0,49 | 0,22 |

(EUR)

CN-koodi

Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta

Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta

1701 11 10 (1)

47,19

0,00

1701 11 90 (1)

47,19

0,75

1701 12 10 (1)

47,19

0,00

1701 12 90 (1)

47,19

0,45

1701 91 00 (2)

48,59

2,89

1701 99 10 (2)

48,59

0,00

1701 99 90 (2)

48,59

0,00

1702 90 95 (3)

0,49

0,22

---

(1)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa III kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(2)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa II kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(3)  Vahvistetaan yhden prosentin sakkaroosipitoisuudelle.

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/33 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/33

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 571/2011,

annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011,

vilja-alalla 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkaen kannettavien tuontitullien vahvistamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 20 päivänä heinäkuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 642/2010 (2) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa säädetään, että CN-koodeihin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002, ex 1005 (hybridisiemeniä lukuun ottamatta) ja ex 1007 (kylvämiseen tarkoitettua hybridiä lukuun ottamatta) kuuluvien tuotteiden tuontitulli on sama kuin näiden tuotteiden tuontihetkellä voimassa oleva interventiohinta, jota korotetaan 55 prosentilla ja josta vähennetään kyseiseen lähetykseen sovellettava cif-tuontihinta. Tuontitulli ei kuitenkaan voi olla suurempi kuin yhteisen tullitariffin tullit. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa säädetään, että CN-koodeihin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002, ex 1005 (hybridisiemeniä lukuun ottamatta) ja ex 1007 (kylvämiseen tarkoitettua hybridiä lukuun ottamatta) kuuluvien tuotteiden tuontitulli on sama kuin näiden tuotteiden tuontihetkellä voimassa oleva interventiohinta, jota korotetaan 55 prosentilla ja josta vähennetään kyseiseen lähetykseen sovellettava cif-tuontihinta. Tuontitulli ei kuitenkaan voi olla suurempi kuin yhteisen tullitariffin tullit.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 2 kohdassa säädetään, että mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuontitullin laskemista varten kyseisille tuotteille vahvistetaan säännöllisesti edustavat cif-tuontihinnat. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 2 kohdassa säädetään, että mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuontitullin laskemista varten kyseisille tuotteille vahvistetaan säännöllisesti edustavat cif-tuontihinnat.

| (3) | Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdan mukaan CN-koodeihin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99, (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 ja 1007 00 90 kuuluvien tuotteiden tuontitullin laskemisessa käytetään mainitun asetuksen 5 artiklan mukaisesti määriteltyä päivittäistä edustavaa cif-tuontihintaa. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdan mukaan CN-koodeihin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99, (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 ja 1007 00 90 kuuluvien tuotteiden tuontitullin laskemisessa käytetään mainitun asetuksen 5 artiklan mukaisesti määriteltyä päivittäistä edustavaa cif-tuontihintaa.

| (4) | Tuontitullit olisi vahvistettava 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkavalle ajanjaksolle, ja niitä olisi sovellettava kunnes uusi vahvistus tulee voimaan, |
| --- | --- |

(4)

Tuontitullit olisi vahvistettava 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkavalle ajanjaksolle, ja niitä olisi sovellettava kunnes uusi vahvistus tulee voimaan,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vilja-alan tuontitullit vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I liitteessä II lueteltujen tekijöiden perusteella 16 päivästä kesäkuuta 2011.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 16 päivänä kesäkuuta 2011.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 15 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 187, 21.7.2010, s. 5.

2

---

LIITE I

Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin 16 päivästä kesäkuuta 2011 alkaen sovellettavat tuontitullit

| CN-koodi | Tavaran kuvaus | Tuontitulli (1)

  (EUR/t) |
| --- | --- | --- |
| 1001 10 00 | Durum VEHNÄ, korkealaatuinen | 0,00 |
| keskilaatuinen | 0,00 |
| heikkolaatuinen | 0,00 |
| 1001 90 91 | Tavallinen VEHNÄ, siemenvilja | 0,00 |
| ex 1001 90 99 | Tavallinen VEHNÄ, korkealaatuinen, muu kuin siemenvilja | 0,00 |
| 1002 00 00 | RUIS | 0,00 |
| 1005 10 90 | MAISSI, siemenvilja, muu kuin hybridi | 0,00 |
| 1005 90 00 | MAISSI, muu kuin siemenvilja (2) | 0,00 |
| 1007 00 90 | DURRA, muu kuin kylvämiseen tarkoitettu hybridi | 0,00 |

CN-koodi

Tavaran kuvaus

Tuontitulli (1)

(EUR/t)

1001 10 00

Durum VEHNÄ, korkealaatuinen

0,00

keskilaatuinen

0,00

heikkolaatuinen

0,00

1001 90 91

Tavallinen VEHNÄ, siemenvilja

0,00

ex 1001 90 99

Tavallinen VEHNÄ, korkealaatuinen, muu kuin siemenvilja

0,00

1002 00 00

RUIS

0,00

1005 10 90

MAISSI, siemenvilja, muu kuin hybridi

0,00

1005 90 00

MAISSI, muu kuin siemenvilja (2)

0,00

1007 00 90

DURRA, muu kuin kylvämiseen tarkoitettu hybridi

0,00

---

(1)  Atlantin valtameren tai Suezin kanavan kautta unioniin saapuvan tavaran tuojaan voidaan soveltaa asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti seuraavia tullinalennuksia:

| — | 3 EUR/t, jos purkamissatama sijaitsee Välimerellä tai Mustallamerellä, |
| --- | --- |

—

3 EUR/t, jos purkamissatama sijaitsee Välimerellä tai Mustallamerellä,

| — | 2 EUR/t, jos purkamissatama sijaitsee Tanskassa, Virossa, Irlannissa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Suomessa, Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisella rannikolla. |
| --- | --- |

—

2 EUR/t, jos purkamissatama sijaitsee Tanskassa, Virossa, Irlannissa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Suomessa, Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisella rannikolla.

(2)  Tuojaan voidaan soveltaa kiinteämääräistä alennusta 24 euroa tonnilta, jos asetuksen (EU) N:o 642/2010 3 artiklan vahvistetut edellytykset täyttyvät.

---

LIITE II

Liitteessä I vahvistettujen tullien laskemista koskevat tekijät

31.5.2011-14.6.2011

| 1. | Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitejakson keskiarvot:











  (EUR/t) |
| --- | --- |
| | Tavallinen vehnä (1) | Maissi | Durumvehnä, korkealaatuinen | Durumvehnä, keskilaatuinen (2) | Durumvehnä, heikkolaatuinen (3) | Ohra |
| Pörssi | Minnéapolis | Chicago | — | — | — | — |
| Noteeraus | 270,51 | 205,35 | — | — | — | — |
| FOB-hinta USA | — | — | 338,30 | 328,30 | 308,30 | 172,34 |
| Palkkio Meksikonlahdella | — | 16,15 | — | — | — | — |
| Palkkio Suurilla järvillä | 92,13 | — | — | — | — | — |

1.

Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitejakson keskiarvot:

(EUR/t)

Tavallinen vehnä (1)

Maissi

Durumvehnä, korkealaatuinen

Durumvehnä, keskilaatuinen (2)

Durumvehnä, heikkolaatuinen (3)

Ohra

Pörssi

Minnéapolis

Chicago

—

—

—

—

Noteeraus

270,51

205,35

—

—

—

—

FOB-hinta USA

—

—

338,30

328,30

308,30

172,34

Palkkio Meksikonlahdella

—

16,15

—

—

—

—

Palkkio Suurilla järvillä

92,13

—

—

—

—

—

| 2. | Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitejakson keskiarvot:






  Rahtikustannukset: Meksikonlahti–Rotterdam | 17,78 EUR/t |
| --- | --- | --- |
| Rahtikustannukset: Suuret järvet–Rotterdam: | 47,92 EUR/t |

2.

Asetuksen (EU) N:o 642/2010 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitejakson keskiarvot:

Rahtikustannukset: Meksikonlahti–Rotterdam

17,78 EUR/t

Rahtikustannukset: Suuret järvet–Rotterdam:

47,92 EUR/t

---

(1)  Sisältää palkkion 14 EUR/t (asetuksen (EU) N:o 642/2010 5 artiklan 3 kohta).

(2)  Alennus 10 EUR/t (asetuksen (EU) N:o 642/2010 5 artiklan 3 kohta).

(3)  Alennus 30 EUR/t (asetuksen (EU) N:o 642/2010 5 artiklan 3 kohta).

---

PÄÄTÖKSET

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/36 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/36

---

POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEAN PÄÄTÖS ATALANTA/2/2011,

annettu 15 päivänä kesäkuuta 2011,

EU-operaation komentajan nimittämisestä Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta)

(2011/341/YUTP)

POLIITTISTEN JA TURVALLISUUSASIOIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 38 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan unionin sotilasoperaatiosta, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä (Atalanta), 10 päivänä marraskuuta 2008 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP (1) ja erityisesti sen 6 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP 6 artiklan nojalla neuvosto on valtuuttanut poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean tekemään päätökset EU-operaation komentajan nimittämisestä. |
| --- | --- |

(1)

Yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP 6 artiklan nojalla neuvosto on valtuuttanut poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean tekemään päätökset EU-operaation komentajan nimittämisestä.

| (2) | Yhdistynyt kuningaskunta on ehdottanut kontra-amiraali Duncan POTTSia kenraalimajuri Buster HOWESin tilalle EU-operaation komentajaksi. |
| --- | --- |

(2)

Yhdistynyt kuningaskunta on ehdottanut kontra-amiraali Duncan POTTSia kenraalimajuri Buster HOWESin tilalle EU-operaation komentajaksi.

| (3) | Euroopan unionin sotilaskomitea tukee tätä ehdotusta. |
| --- | --- |

(3)

Euroopan unionin sotilaskomitea tukee tätä ehdotusta.

| (4) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla, |
| --- | --- |

(4)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Nimitetään kontra-amiraali Duncan POTTS EU-operaation komentajaksi Euroopan unionin sotilasoperaatioon, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 2011.

Tehty Brysselissä 15 päivänä kesäkuuta 2011.

Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puolesta

Puheenjohtaja

O. SKOOG

---

(1)  EUVL L 301, 12.11.2008, s. 33.

1

---

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/37

---

EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,

annettu 9 päivänä toukokuuta 2011,

Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun päätöksen EKP/2004/3 muuttamisesta

(EKP/2011/6)

(2011/342/EU)

EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 12.3 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan keskuspankin työjärjestyksen hyväksymisestä 19 päivänä helmikuuta 2004 tehdyn päätöksen EKP/2004/2 (1) ja erityisesti sen 23 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvosto voi antaa Euroopan keskuspankille (EKP) erityistehtäviä, jotka koskevat luottolaitosten sekä muiden rahoituslaitosten kuin vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvää politiikkaa. Neuvosto on hyödyntänyt tätä mahdollisuutta ja antanut Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston astuksen (EU) N:o 1096/2010 (2) 2 artiklan mukaisesti EKP:lle tehtäväksi huolehtia Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) sihteeristön tehtävistä ja tarjota EJRK:lle analyyttistä, tilastollista, logistista ja hallinnollista tukea. Tähän liittyen EKP myös laatii ja pitää hallussaan asiakirjoja, jotka koskevat sen EJRK:hon liittyvää toimintaa ja politiikkaa tai sen EJRK:hon liittyviä päätöksiä ja jotka katsotaan Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 4 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyssä päätöksessä EKP/2004/3 (3) tarkoitetuiksi EKP:n asiakirjoiksi. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvosto voi antaa Euroopan keskuspankille (EKP) erityistehtäviä, jotka koskevat luottolaitosten sekä muiden rahoituslaitosten kuin vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvää politiikkaa. Neuvosto on hyödyntänyt tätä mahdollisuutta ja antanut Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston astuksen (EU) N:o 1096/2010 (2) 2 artiklan mukaisesti EKP:lle tehtäväksi huolehtia Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) sihteeristön tehtävistä ja tarjota EJRK:lle analyyttistä, tilastollista, logistista ja hallinnollista tukea. Tähän liittyen EKP myös laatii ja pitää hallussaan asiakirjoja, jotka koskevat sen EJRK:hon liittyvää toimintaa ja politiikkaa tai sen EJRK:hon liittyviä päätöksiä ja jotka katsotaan Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 4 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyssä päätöksessä EKP/2004/3 (3) tarkoitetuiksi EKP:n asiakirjoiksi.

| (2) | Koska asetuksen (EU) N:o 1096/2010 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti EJRK:n sihteeristön on varmistettava, että sovelletaan päätöstä EKP/2004/3, jossa määritellään edellytykset ja rajoitukset, joiden mukaisesti EJRK:n on annettava EJRK:n asiakirjoja tutustuttavaksi, EKP:n olisi mukautettava päätöstä EKP/2004/3, jotta siinä otettaisiin huomioon, että EKP laatii tai pitää hallussaan asiakirjoja, jotka koskevat sen EJRK:hon liittyvää toimintaa ja politiikkoja tai sen EJRK:hon liittyviä päätöksiä ja jotka katsotaan päätöksessä EKP/2004/3 tarkoitetuiksi EKP:n asiakirjoiksi. |
| --- | --- |

(2)

Koska asetuksen (EU) N:o 1096/2010 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti EJRK:n sihteeristön on varmistettava, että sovelletaan päätöstä EKP/2004/3, jossa määritellään edellytykset ja rajoitukset, joiden mukaisesti EJRK:n on annettava EJRK:n asiakirjoja tutustuttavaksi, EKP:n olisi mukautettava päätöstä EKP/2004/3, jotta siinä otettaisiin huomioon, että EKP laatii tai pitää hallussaan asiakirjoja, jotka koskevat sen EJRK:hon liittyvää toimintaa ja politiikkoja tai sen EJRK:hon liittyviä päätöksiä ja jotka katsotaan päätöksessä EKP/2004/3 tarkoitetuiksi EKP:n asiakirjoiksi.

| (3) | On tarpeen varmistaa, että EKP voi, tapauksissa joissa julkistaminen haittaisi unionin rahoitusjärjestelmän vakautta koskevan yleisen edun suojelua, evätä tutustumisoikeuden asiakirjoihin – EKP:n EJRK:lle antamaan tukeen liittyvät asiakirjat mukaan luettuina – jotka se on laatinut tai jotka ovat sen hallussa, ja jotka koskevat sen SEUT-sopimuksen 127 artiklan 5 ja 6 kohtaan perustuvaa toimintaa ja politiikkaa tai päätöstä rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyen. |
| --- | --- |

(3)

On tarpeen varmistaa, että EKP voi, tapauksissa joissa julkistaminen haittaisi unionin rahoitusjärjestelmän vakautta koskevan yleisen edun suojelua, evätä tutustumisoikeuden asiakirjoihin – EKP:n EJRK:lle antamaan tukeen liittyvät asiakirjat mukaan luettuina – jotka se on laatinut tai jotka ovat sen hallussa, ja jotka koskevat sen SEUT-sopimuksen 127 artiklan 5 ja 6 kohtaan perustuvaa toimintaa ja politiikkaa tai päätöstä rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyen.

| (4) | Lissabonin sopimuksen voimaantulosta johtuen päätökseen EKP/2004/3 olisi myös tehtävä uudelleennumerointia ja terminologian muutoksiin liittyviä muutoksia, |
| --- | --- |

(4)

Lissabonin sopimuksen voimaantulosta johtuen päätökseen EKP/2004/3 olisi myös tehtävä uudelleennumerointia ja terminologian muutoksiin liittyviä muutoksia,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan päätöstä EKP/2004/3 seuraavasti:

| 1) | Muutetaan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:






  a) | Lisätään a alakohtaan seuraava luetelmakohta:






  ”— | unionin tai jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakautta;”. |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Muutetaan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:

a)

Lisätään a alakohtaan seuraava luetelmakohta:

”—

unionin tai jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakautta;”.

| b) | Korvataan sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”. |
| --- | --- |

b)

Korvataan sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”.

| 2) | Lisätään 4 artiklan 4 kohtaan seuraava virke:
  ”Jos kyse on Euroopan järjestelmäriskikomitean asiakirjoja koskevista pyynnöistä, sovelletaan Euroopan järjestelmäriskikomitean asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 3 päivänä kesäkuuta 2011 annettua päätöstä EJRK/2011/5 (4), joka on annettu Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston astuksen (EU) N:o 1096/2010 (5) 7 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

2)

Lisätään 4 artiklan 4 kohtaan seuraava virke:

”Jos kyse on Euroopan järjestelmäriskikomitean asiakirjoja koskevista pyynnöistä, sovelletaan Euroopan järjestelmäriskikomitean asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 3 päivänä kesäkuuta 2011 annettua päätöstä EJRK/2011/5 (4), joka on annettu Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston astuksen (EU) N:o 1096/2010 (5) 7 artiklan nojalla.

| 3) | Korvataan 8 artiklassa viittaukset SEUT-sopimuksen 230 artiklaan viittauksilla 263 artiklaan ja viittaukset 195 artiklaan viittauksilla 228 artiklaan. |
| --- | --- |

3)

Korvataan 8 artiklassa viittaukset SEUT-sopimuksen 230 artiklaan viittauksilla 263 artiklaan ja viittaukset 195 artiklaan viittauksilla 228 artiklaan.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan 18 päivänä kesäkuuta 2011.

Tehty Frankfurt am Mainissa 9 päivänä toukokuuta 2011.

EKP:n puheenjohtaja

Jean-Claude TRICHET

---

(1)  EUVL L 80, 18.3.2004, s. 33.

1

(2)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 162.

2

(3)  EUVL L 80, 18.3.2004, s. 42.

3

(4)  EUVL C 176, 16.6.2011, s. 3.

4

(5)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 162.”

5

---

IV EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen nojalla ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/39

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 341/09/KOL,

tehty 23 päivänä heinäkuuta 2009,

ilmoitetusta järjestelmästä, joka koskee tietyille osuuskunnille myönnettäviä verohelpotuksia (Norja)

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen (3) ja erityisesti sen 24 artiklan,

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan sekä II osan 4 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan ja 7 artiklan 5 kohdan (4),

OTTAA HUOMIOON valvontaviranomaisen suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamisesta ja tulkinnasta (5) ja erityisesti yritysverotusta koskevan luvun,

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL (6),

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamisesta 19 päivänä joulukuuta 2007 tehdyn päätöksen N:o 719/07/KOL osuuskunnille myönnettäviä verohelpotuksia koskevan ilmoitetun järjestelmän osalta,

ON KEHOTTANUT asianomaisia esittämään huomautuksensa (7) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I   TOSISEIKAT

1.   MENETTELY

Valtionhallinnosta ja sen uudistamisesta vastaavan ministeriön 28 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi saapuneeksi 29 päivänä kesäkuuta 2007 (tapahtuma N:o 427327), ja valtiovarainministeriön 22 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi saapuneeksi 4 päivänä heinäkuuta 2007 (tapahtuma N:o 428135), Norjan viranomaiset ilmoittivat verolain 10-50 §:ään ehdotetuista osuustoimintayritysten verotusta koskevista muutoksista valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Asiasta käydyn kirjeenvaihdon (8) jälkeen valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille 19 päivänä joulukuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, että se oli päättänyt aloittaa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tietyille osuuskunnille myönnettäviä verohelpotuksia koskevan ilmoitetun järjestelmän osalta. Norjan viranomaiset esittivät 20 päivänä helmikuuta 2008 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma N:o 465882) huomatuksensa päätöksestä N:o 719/07/KOL, joka koskee muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista.

Päätös N:o 719/07KOL julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (9). Valvontaviranomainen kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä päätöksestä.

Valvontaviranomainen vastaanotti huomautuksia useilta asianomaisilta (10). Valvontaviranomainen toimitti 23 päivänä toukokuuta 2008 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma N:o 478026) nämä huomautukset Norjan viranomaisille, joille annettiin mahdollisuus ottaa kantaa niihin mutta jotka eivät esittäneet asiasta lisähuomautuksia.

2.   EHDOTETUN TOIMENPITEEN KUVAUS

2.1   TAUSTA

Vuonna 1992 Norjan viranomaiset ottivat käyttöön järjestelmän, jonka nojalla tietyille osuuskunnille myönnettiin erityisiä verovähennysoikeuksia. Järjestelmässä tietyt maatalous-, metsätalous- ja kalatalousaloilla toimivat osuuskunnat sekä kuluttajaosuuskunnat saattoivat tehdä verovähennyksiä osuuspääomaan sijoitettujen summien perusteella. Muut osuuskuntamuodot jäivät järjestelmän ulkopuolelle. Vähennys oli korkeintaan 15 prosenttia vuosittaisesta nettotulosta, ja sen sai tehdä pelkästään siitä tulon osasta, joka kertyi osuuskunnan jäsenten kanssa käytävästä kaupasta. Enimmäismäärää vastaava vähennys alensi osuuskunnan veroprosentin 28 prosentista (tavanomainen yritysverokanta) 23,8 prosenttiin. Järjestelmän tarkoituksena oli antaa osuuskunnille veroetua sillä perusteella, että niiden ei katsottu voivan hankkia pääomaa yhtä helposti kuin muut yritykset (11).

Järjestelmä lakkautettiin verovuodesta 2005 alkaen. Vuoden 2007 valtion talousarviossa Norjan viranomaiset kuitenkin ehdottivat järjestelmän palauttamista jonkin verran muutetussa muodossa (12). Siksi järjestelmästä ilmoitettiin valvontaviranomaiselle.

2.2   JÄRJESTELMÄN TAVOITE

Ilmoituksen mukaan osuuskuntia on tuettava, koska on yleisen edun mukaista säilyttää demokratiaan, omatoimisuuteen, vastuunottoon, tasa-arvoon, yhdenvertaisuuteen ja yhteisvastuullisuuteen perustuvat yritykset vaihtoehtona osakeyhtiöille. Jotta osuuskunnat voivat tulevaisuudessakin yleisen edun nimissä tarjota vaihtoehdon osakeyhtiöille, niille on korvattava ne haitat, joita niille aiheutuu muihin yrityksiin verrattuna. Ilmoituksen mukaan ilmoitetun järjestelmän tavoitteena on kompensoida haittoja, jotka liittyvät osuuskuntien pääoman hankintaan.

2.3   EHDOTETTU TOIMENPIDE

Ilmoitettu toimenpide sisältyy verolain uuteen 10-50 §:ään, jonka nojalla osuuskunnille voidaan myöntää verovähennysoikeuksia. Kyseinen pykälä kuuluu seuraavasti:

”vähennys voidaan myöntää, jos yhteispääomaan sijoitettu summa on enintään 15 % tulosta. Vähennys voidaan myöntää vain jäsenten kanssa käytävästä kaupasta. Jäsenten kanssa käytävän ja muun siihen rinnastettavan kaupan on käytävä ilmi kirjanpidosta, ja ne on voitava näyttää toteen.” (13)

Norjan viranomaisten mukaan ilmaisu ”yhteispääoma” ei viittaa osuuskunnan tase-erään vaan on pelkkä verotuksellinen käsite. Siksi yhteispääoma voi koostua pidätetystä pääomasta, osuuskuntaan ”maksureserviksi” (14) jätetyistä rahastoista, jotka koostuvat jäsenten ostohyvityksistä ja ostohyvitysmuotoisista yksilöidyistä rahastoista, jotka on siirretty osuuskunnassa oleville jäsenten tileille (15).

14

15

Verolain 10-50 §:n 3 momentin mukaan ”muu siihen rinnastettava kauppa” on toimintaa, jossa kalastajien myyntiorganisaatiot suorittavat hankintoja muiden kalastajien myyntiorganisaatioiden jäseniltä tiettyjen ehtojen mukaisesti, toimintaa, jossa maatalousosuuskunta suorittaa hankintoja samantyyppiseltä osuuskunnalta tavoitteenaan markkinoiden säätely, ja valtion viranomaisen määräämää hankintaa (16).

16

Ehdotetusta säännöksestä seuraa, että verovähennys myönnetään pääsääntöisesti vain tulosta, joka kertyy jäsenten kanssa käytävästä kaupasta. Siksi vähennyksiä ei myönnetä muiden kanssa käytävästä kaupasta. Verolakiin ehdotetun 10-50 §:n mukaan jäsenten kanssa käytävän ja muun siihen rinnastettavan kaupan on käytävä ilmi osuuskunnan kirjanpidosta. Siksi jäsenten kanssa käytävää kauppaa ja ulkopuolisten kanssa käytävää kauppaa koskeva kirjanpito on pidettävä erillään. Osuuskunnan on voitava näyttää toteen jäsenten kanssa käytävä ja muu siihen rinnastettava kauppa.

Ilmoituksessa Norjan viranomaiset arvioivat, että järjestelmä johtaa 35–40 miljoonan Norjan kruunun (4–5 miljoonan euron) suuruisiin verotulojen menetyksiin verovuonna 2007.

2.4   EDUNSAAJAT

Järjestelmää sovelletaan verolakiin ehdotetun 10-50 §:n 2 ja 4–6 momentissa mainittuihin osuuskuntiin. Näistä säännöksistä seuraa, että ilmoitettu järjestelmä koskee lähinnä tiettyjä kuluttajaosuuskuntia ja maatalous-, metsätalous- ja kalatalousaloilla toimivia osuuskuntia.

Verolakiin ehdotetun 10-50 §:n 2 momentin a kohdasta seuraa, että ilmoitetusta järjestelmästä hyötyvät vain ne kuluttajaosuuskunnat, joiden säännöllisestä liikevaihdosta yli 50 prosenttia kertyy jäsenten kanssa käytävästä kaupasta.

Verovähennysoikeudesta voivat myös hyötyä asunto-osuuskuntalain alaiset asunto-osuuskunnat (17), koska vuoteen 2005 voimassa ollutta järjestelmää on nyt laajennettu koskemaan myös asunto-osuuskuntia, vrt. edellä I-2-1 kohta.

17

Järjestelmä kattaa vain verolain 10-50 §:ssä nimenomaisesti mainitut osuuskunnat. Norjan viranomaisten mukaan valinta perustuu oletukseen, että ilmoitetun järjestelmän kattamilla aloilla on huomattava tarve saada hyvitystä ylimääräisistä kustannuksista. Norjan viranomaisten mukaan järjestelmän ulkopuoliset osuuskunnat ovat yleensä pienyrityksiä, joilla on vain vähän tai ei lainkaan taloudellista toimintaa.

2.5   OSUUSKUNNAN MÄÄRITELMÄ NORJAN LAINSÄÄDÄNNÖSSÄ

Osuuskuntalain (18) 1 §:n 2 momentin mukaan osuuskunta on yritys

18

”jonka päätavoitteena on edistää jäsenten taloudellisia etuja siten, että nämä osallistuvat osuuskunnan toimintaan hankkijoina, toimittajina tai muilla näihin verrattavilla tavoilla, silloin kun

| 1. | tuotto, normaalia sijoitetun pääoman tuottoa lukuun ottamatta, jätetään osuuskuntaan tai jaetaan jäsenten kesken heidän osuuskunnan kanssa käymänsä kaupan suhteessa, ja |
| --- | --- |

1.

tuotto, normaalia sijoitetun pääoman tuottoa lukuun ottamatta, jätetään osuuskuntaan tai jaetaan jäsenten kesken heidän osuuskunnan kanssa käymänsä kaupan suhteessa, ja

| 2. | yksikään jäsenistä ei ole henkilökohtaisesti vastuussa osuuskunnan veloista kokonaisuudessaan tai kokonaisvelan muodostavista osista.” (19) |
| --- | --- |

2.

yksikään jäsenistä ei ole henkilökohtaisesti vastuussa osuuskunnan veloista kokonaisuudessaan tai kokonaisvelan muodostavista osista.” (19)

19

Osuuskuntalain 3 §:n 2 momentista seuraa myös, että osuuskunnan jäsenellä ei ole velvollisuutta sijoittaa osuuskuntaan pääomaa, jollei hän ole jäseneksi liittyessään tähän kirjallisesti suostunut tai erikseen siitä sopinut. Tätä vaatimusta ei sovelleta vain siinä tapauksessa, että sijoittamisvelvollisuus on kirjattu osuuskunnan sääntöihin. Tästä seuraa myös, että pääoman sijoittamisvelvollisuutta on rajoitettava joko tiettyyn summaan tai jollakin muulla tavoin.

2.6   NORJAN OSUUSTOIMINTALIIKE (20)

20

Norjassa toimii noin 4 000 osuuskuntaa, joissa on yli kaksi miljoonaa jäsentä. Osuuskunnat toimivat lähinnä maatalous-, kalastus-, asunto- ja kuluttaja-aloilla, mutta myös muilla talouden alueilla, kuten vakuutus- ja kuljetusaloilla, energiantuotannossa, terveydenhuollossa ja tiedonvälityksessä.

Norjan maatalousosuuskuntien keskusliittoon (FNAC) kuuluu 14 maanlaajuisesti toimivaa järjestöä, jotka esimerkiksi tuottavat, myyvät ja hankkivat maataloustuotteita ja maataloustuotannossa käytettäviä hyödykkeitä (kuten lannoitteita ja koneita) sekä toimivat jalostus-, luotonanto- ja vakuutusaloilla. Maatalousosuuskuntien jäseninä on yli 50 000 maanviljelijää ja noin 19 000 muuta työntekijää, ja niiden vuosittainen liikevaihto on yli 58 miljardia Norjan kruunua (noin kuusi miljardia euroa). Useat Norjan tunnetuimmista tavaramerkeistä, kuten TINE (meijerituotteet), Gilde (punainen liha) ja Prior (kananmunat ja siipikarjanliha), ovat maatalousosuuskuntien omistuksessa. Maatalousosuuskuntien päätavoitteena on tarjota maataloustuotteille tuotanto- ja markkinointikanavia sekä varmistaa maatiloille pääomien ja tuotantopanosten saanti kohtuullisin ehdoin.

Norjan raakakalalain mukaan (21) Norjan osuustoiminnallisilla myyntiorganisaatioilla on yksinoikeus kalan (lukuun ottamatta viljeltyjä kaloja) ja äyriäisten ensimarkkinointiin. Alalla toimii kuusi osuustoiminnallista myyntiorganisaatiota. Kunkin organisaation toiminta-alue määräytyy joko maantieteellisesti ja/tai lajin mukaan. Osuustoiminnalliset myyntiorganisaatiot ovat kalastajien omistuksessa. Markkinoinnin lisäksi myyntiorganisaatioiden tehtäviin kuuluu myös merien luonnonvarojen riittävyyden valvonta. Kalojen ja äyriäisten ensimarkkinointiarvo on noin kuusi miljardia Norjan kruunua (arviolta 620 miljoonaa euroa). Noin 90 prosenttia kaikista kala- ja äyriäistuotteista viedään ulkomaille.

21

Coop NKL BA toimii Norjan kuluttajaosuuskuntien keskusjärjestönä. Coop on päivittäistavarakauppaketju, jonka arviolta 1,1 miljoonaa jäsentä on järjestäytynyt 140 osuuskunnaksi. Sillä on yli 1 350 myymälää, joiden vuosittainen liikevaihto on noin 34 miljardia Norjan kruunua (arviolta 3,6 miljardia euroa). Ketjun palveluksessa on noin 22 000 henkilöä. Niiden markkinaosuus päivittäistavarakaupasta on 24 prosenttia. Coop myös jalostaa elintarvikkeita ja tekee hankinta- ja jalostusalan yhteistyötä muiden pohjoismaisten osuustoiminnallisten vähittäiskauppaorganisaatioiden kanssa. Kuluttajaosuuskuntien päätavoitteena on tarjota jäsenilleen laadukkaita ja hyödyllisiä tuotteita ja palveluja kilpailukykyiseen hintaan ja samalla ajaa jäsentensä etuja kuluttaja-asioissa.

Norjan asunto-osuuskuntayhdistysten keskusliitto (NBBL) on valtakunnallinen järjestö, johon kuuluu 86 asunto-osuuskuntayhdistystä. Yhdistyksissä on 5 100 asunto-osuuskuntaa, joiden asuntojen lukumäärä on 378 000. Jäseniä osuuskunnissa on 772 000. Asunto-osuuskuntayhdistysten jäsenmäärä vaihtelee 100:n ja 190 000:n välillä. Asunto-osuuskunnilla on merkittävä osuus kaupunkien asuntomarkkinoista. Esimerkiksi Oslossa niiden markkinaosuus on lähes 40 prosenttia (koko maan keskiarvo 15 prosenttia). Päätavoitteena on turvata jäsenille heidän tarpeitaan vastaava asuminen ja varmistaa asunto-osuuskuntien toimintaympäristö.

2.7   NORJAN YRITYSVEROTUSJÄRJESTELMÄ JA OSUUSKUNTIA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET

Tällä hetkellä Norjan yritysverokanta on 28 prosenttia. Veroa kannetaan liikeyritysten verotettavasta nettotulosta. Sitä kannetaan myös, kun tulo lisätään yrityksen omaan pääomaan. Norjan korkein oikeus on kuitenkin päättänyt, että osakesijoitukset eivät ole verotettavaa tuloa niitä saavalle yritykselle (22). Päätöstä perusteltiin sillä, että sijoittaja on jo maksanut niistä veroa. Tästä seuraa, että yrityksen on maksettava itse rahoittamastaan pääomasta veroa 28 prosenttia, kun taas osakkeenomistajat tai ulkopuoliset eivät maksa sijoituksistaan lainkaan veroa. Esimerkiksi osakeyhtiömuotoiset yritykset voivat korottaa omaa pääomaansa verottomilla osakeanneilla, jotka ne suuntaavat osakkailleen tai ulkopuolisille.

22

Osuuskunnille tämä ei kuitenkaan ole mahdollista. Norjan osuuskuntalain mukaan niillä ei ole mahdollisuutta osakeantiin eivätkä ne voi laskea liikkeelle muita pääomatodistuksia tai arvopapereita. Sitä paitsi kaikille avoimen jäsenyyden katsotaan rajoittavan niiden pääomapanosten määrää, joita osuuskunnat voivat jäseniltään vaatia.

Ilmoituksen mukaan osuuskunnille lain nojalla asetetut velvoitteet ja rajoitukset ovat Norjan viranomaisten mielestä oleellinen osa osuuskuntien toimintaperiaatteita. Siksi Norjan viranomaiset katsovat, että rajoitusten poistaminen olisi osuustoiminnan perusperiaatteiden vastaista. Norjan viranomaiset korostavat, että Norjan osuustoimintalaki saattaa tässä suhteessa olla tiukempi kuin vastaava lainsäädäntö muissa Euroopan maissa. Esimerkkinä Norjan viranomaiset mainitsevat eurooppaosuuskunnan säännöistä annetun EY:n asetuksen (23) 64 artiklan, jonka mukaan osuuskunnan säännöissä voidaan määrätä sellaisten muiden arvopaperien kuin osuuksien liikkeeseenlaskusta, joita voivat merkitä jäsenet tai muut kuin jäsenet. Norjan viranomaiset kuitenkin katsovat, että norjalaisille osuuskunnille määrätyt rajoitukset ovat tarpeen.

23

3.   PERUSTEET MENETTELYN ALOITTAMISELLE

PERUSTEET MENETTELYN ALOITTAMISELLE

Päätöksellä N:o 719/07/KOL valvontaviranomainen päätti aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn ilmoitetun järjestelmän osalta. Menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä valvontaviranomaisen alustava kanta oli, että järjestelmä on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Valvontaviranomainen katsoi ensiksikin, että osuuskunnille ehdotetusta verohelpotuksesta koituu osuuskunnille etua. Toiseksi valvontaviranomainen katsoi, että osuuskunnille myönnettävä verohelpotus on valikoiva, ja epäili sen perusteltavuutta Norjan verotusjärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen perusteella. Koska järjestelmä voi alentaa siihen kuuluvien osuuskuntien maksamia yritysveroja, valvontaviranomainen epäili, että järjestelmä vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua. Lopuksi valvontaviranomainen esitti epäilynsä siitä, voidaanko ilmoitettu toimenpide katsoa ETA-sopimuksen 61 artiklassa määrättyjen poikkeusten perusteella ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen mukaiseksi.

4.   NORJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

NORJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

Norjan viranomaisten mukaan ehdotettu verovähennys ei tuo etuja osuuskunnille. Norjan viranomaisten mielestä verovähennystä on pidettävä ”osana verojärjestelmää, jolla valtio avustaa osuustoimintayrityksiä, jotta ne voivat sopeuttaa toimintansa nykyisen osuustoimintalainsäädännön mukaiseksi” (24). Tällä tavoin valtio turvaa osuustoiminnan vaihtoehtona osakeyhtiöille, mitä pidetään yleisen edun mukaisena. Toisaalta Norjan viranomaiset kuitenkin korostavat, että verovähennysoikeus on katsottava korvaukseksi niistä lisäkustannuksista, joita pääomansaannin rajoitukset osuuskunnille aiheuttavat. Näitä rajoituksia pidetään osuuskunnille koituvana rakenteellisena haittana. Norjan viranomaiset olettavat, että kyseinen toimenpide ainoastaan auttaa kompensoimaan ja torjumaan sitä perustavaa haittaa, josta osuuskunnat kärsivät yhteispääomaa hankkiessaan.

24

Norjan viranomaisten mukaan järjestelmä on kummassakin suhteessa markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen. Kanta näyttää perustuvan käsitykseen, jonka mukaan järjestelmän mukaisesti myönnetty avustus ei ylitä niitä lisäkustannuksia, joita aiheutuu osuuskunnan toiminnasta tai siitä, että yleisen edun nimissä turvataan osuuskuntatoiminta.

Norjan viranomaiset myös toteavat, että verotoimenpiteen käyttö ei estä markkinataloussijoittajaperiaatteen soveltamista, sillä valtionavun muodolla ei pitäisi olla tässä yhteydessä merkitystä.

Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön ja Euroopan komission käytännön perusteella se, että toimenpide auttaa kompensoimaan yrityksen kärsimää haittaa, ei välttämättä tarkoita sitä, että toimenpiteen ei voida katsoa tuovan yritykselle etua. Norjan viranomaisten mukaan tätä käytäntöä ei voida soveltaa nyt käsiteltävään tapaukseen. Kaikki osakeyhtiöt voivat korottaa pääomaansa osakemerkinnöillä, jotka ovat yhtiöille verotonta tuloa. Järjestelmä ainoastaan kompensoi osuuskunnille koituvia haittoja ja asettaa ne samaan asemaan muiden yritysten kanssa. Norjan viranomaiset korostavat myös, että nyt käsillä oleva tapaus eroaa Euroopan komission asiassa OTE tekemästä päätöksestä (25), koska veroetu ja velvoitteesta koituva ylimääräinen kustannus ovat samanaikaisia. Norjan viranomaisten mukaan asiassa OTE tehdyn päätöksen 101 kohta tarkoittaa sitä, että tällä voisi olla merkitystä valtiontukikelpoisuutta arvioitaessa.

25

Järjestelmän valikoivuudesta Norjan viranomaiset toteavat, että siinä osuuskuntia kohdellaan ikään kuin jäsenet olisivat rahoittaneet osuuspääoman. Verohelpotuksen ansiosta vastaanottava osuuskunta voi merkitä saman määrän verottomana pääomana, aivan kuin se olisi saanut saman määrän osuuspääomana. Norjan viranomaisten mielestä osakemerkintöjä koskevaa yleissääntöä sovelletaan näin myös osuuskuntiin.

Norjan viranomaiset myös katsovat, että ilmoitettu järjestelmä on sopusoinnussa ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen kanssa ja osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa esitettyjen periaatteiden kanssa (26). Erityisesti Norjan viranomaiset viittaavat komission tiedonannon 3.2.6 kohtaan, jonka mukaan osuuskuntien erityisverokohtelu on suotavaa.

26

Lopuksi mahdolliseen kilpailun vääristymiseen viitatessaan Norjan viranomaiset toteavat, että järjestelmällä ainoastaan torjutaan osuuskuntien kärsimiä vääristymiä, ja siten he ilmeisesti katsovat sen tehostavan kyseisten markkinoiden toimintaa.

5.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

Sen jälkeen kun se oli julkaissut päätöksen N:o 719/07/KOL muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tietyille osuuskunnille myönnettävän ilmoitetun avun osalta, EFTAn valvontaviranomainen on vastaanottanut huomautuksia useilta kolmansilta osapuolilta.

Ranskan hallituksen huomautuksissa viitataan lähinnä osuuskuntien erityisluonteeseen ja korostetaan, että ilmoitetulla järjestelmällä vain pyritään kompensoimaan osuuskunnille koituvia rakenteellisia haittoja.

Cooperatives Europe edustaa eri puolilla Eurooppaa toimivia osuuskuntia ja tukee ja kehittää osuustoiminnallisia yrityksiä. Järjestö viittaa aluksi osuuskuntien erityisluonteeseen, jonka yhteisön viranomaiset ovat tunnustaneet. Cooperatives Europe katsoo, että osuuskunnille myönnettäviä erityisetuja ei pidä verrata muita yrityksiä varten luotuihin järjestelyihin, sillä ne ovat osuuskuntien toiminnan perusta. Cooperatives Europe myös korostaa, että pelkästään osuuskuntia koskevien verojärjestelyjen tavoitteena tai tuloksena ei ole epäterve kilpailu, vaan niiden tarkoituksena on ottaa huomioon ja kompensoida järkevällä tavalla osuustoiminnan rajoitukset. Järjestön mielestä järjestelmää voidaan perustella tasavertaisuusperiaatteella, koska osuuskunnat kärsivät tietyistä haitoista, jotka liittyvät muun muassa pääoman saantiin. Cooperatives Europe huomauttaa, että osuuskunnat ovat juridisesti erityisasemassa ja että niiden erityispiirteet on otettava huomioon lainsäädännössä. Järjestö katsoo, että jos pelkästään osuuskuntia koskeva verojärjestely on jäsenvaltion lainsäädännön mukainen, perustuu osuuskunnan toimintatapoihin liittyviin osuustoimintaperiaatteisiin ja -arvoihin ja on oikeasuhteinen näistä toimintatavoista aiheutuviin rajoituksiin, sitä ei voida pitää valtiontukena tai etuna vaan pelkästään järjestelmänä, joka pohjautuu muusta yritystoiminnasta poikkeavaan toimintatapaan ja jota voidaan perustella erilaisten yritysmuotojen tasa-arvoisella kohtelulla. Lopuksi Cooperatives Europe toteaa, että järjestelmän avulla kompensoidaan osuustoiminnan haittapuolia ja siten tunnustetaan osuustoiminnan logiikka ja sen oikeus tasa-arvoiseen kilpailuun.

Kooperativa Förbundet, Ruotsin kuluttajaosuuskuntia edustava järjestö, tukee Cooperatives Europen esittämiä perusteita.

Confcooperative – Confederazione Cooperative Italiane edustaa Italiassa toimivia osuuskuntia. Se korostaa osuustoiminnan vastavuoroista tavoitetta ja toteaa, että Norjan lainsäädäntö on sopusoinnussa muiden jäsenmaiden lakien kanssa, joilla pyritään vähentämään osuuskunnille aiheutuvia haittoja erityisesti pääomanhankinnassa. Järjestö painottaa sitä, että jäsenen osuuskuntaan maksamat ylimääräiset osuudet pysyvät jäsenen omaisuutena eikä niitä siten voida verottaa osuuskunnassa.

Legacoop – Lega Nazionale delle Cooperative e Mutue edustaa eri aloilla toimivia italialaisia osuuskuntia. Legacoop tuo esiin sen tavan, jolla ostohyvityksistään väliaikaisesti luopuvat osuuskunnan jäsenet luonnehtivat osuuskuntiensa ylijäämää. Järjestön mukaan järjestelmä on eurooppaosuuskuntia koskevan siviilioikeudellisen lainsäädännön ja verolainsäädännön mukainen ja toteaa, että järjestelmä auttaa lievittämään niitä haittoja, joita osuuskunnille koituu niiden pyrkiessä hankkimaan pääomaa.

Coop de France edustaa Ranskassa toimivia maatalousosuuskuntia. Järjestö viittaa eurooppalaiseen lainsäädäntöön, jossa tunnustetaan osuuskuntien erityisrooli niiden toiminta-aloista riippumatta ja luodaan keinoja niiden oikeusturvan parantamiseksi. Järjestön mukaan järjestelmä ei ole avustusjärjestely, vaan ainoastaan kompensoi niitä haittoja, joita osuuskunnille koituu niiden juridisesta muodosta. Sen mukaan järjestelmä on myös osuustoiminnan logiikan mukainen, eikä sitä voida siksi pitää valikoivana. Tämä perustuu lähinnä siihen, että osuuskuntien pääoma on jakamaton ja koostuu jäsenten jakokelvottomista voitoista. Coop de France viittaa myös niihin vaikeuksiin, joita osuuskunnat kohtaavat pyrkiessään hankkimaan pääomaa (ne eivät voi järjestää osakeanteja), potentiaalisen jäsenkunnan pienuuteen ja siihen, että osuuskunnat eivät voi hyödyntää rahoitusvälineitä.

Landbrugsrådet edustaa Tanskassa toimivia maatalousosuuskuntia. Järjestön mielestä järjestelmä luo tasapuoliset ja oikeudenmukaiset toimintaedellytykset erityyppisille yrityksille ottamalla huomioon osuustoiminnan erityispiirteet ja periaatteet. Järjestelmä ei suosi osuuskuntia, vaan sillä korjataan rakenteellisia haittoja.

CECOP-CICOPA-Europe edustaa teollisuus- ja palvelualoilla toimivia osuuskuntia. Järjestön mukaan osuuskuntia koskevia erityisjärjestelyjä ei pidä verrata muita yrityksiä koskeviin järjestelyihin, sillä ne perustuvat osuuskuntien toimintaa sääteleviin periaatteisiin. Se myös toteaa, että verratessaan osuuskuntien tilannetta muihin yrityksiin valvontaviranomainen näyttää olevan luomassa hierarkiaa eri juridisten muotojen välillä ja tarkastelevan osuustoimintaa poikkeuksena. Tämä ei ole sopusoinnussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tai eurooppayhtiön sääntöjä koskevan asetuksen kanssa. Viitaten osuuskuntia koskevaan komission tiedonantoon järjestö toteaa, että ilmoitetussa järjestelmässä otetaan oikeasuhteisesti huomioon ja kompensoidaan ne rajoitukset, jotka ovat osuustoiminnalle tyypillisiä.

EU-maiden maatalouden osuustoimintajärjestöjen keskusjärjestö (COGECA) edustaa eurooppalaisia maatalous-, elintarvike-, metsätalous- ja kalastusosuuskuntia. Järjestö viittaa osuuskuntien perustavaan rooliin näillä aloilla, minkä useat EU:n jäsenvaltiot ovat myös tunnustaneet, ja korostaa, että osuuskunnat ovat sisällyttäneet sääntöihinsä yleistä kiinnostusta herättäviä kysymyksiä (kestävä kehitys). Järjestö ilmaisee huolensa siitä, että osuuskuntien ja muiden yritysten yhtenäinen verokohtelu voi johtaa siihen, että osuuskunnat järjestäytyvät muun muotoisiksi, mikä voi vaikeuttaa maataloustuotteiden markkinoille pääsyä.

Maatalousosuuskuntia edustava CCAE Confederación de Cooperativas Agrarias de España tukee COGECA:n, Coop de Francen ja Cooperatives Europen esittämiä perusteluja.

Groupement National de la Coopération edustaa Ranskan osuustoimintaliikettä. Sen mukaan Ranskassa ja muissa Euroopan maissa toimiville osuuskunnille myönnettyjen verohelpotusten tavoitteena on varmistaa tasavertainen kilpailu osuuskuntien ja muiden yritysten välille eikä niillä vääristetä kilpailua. Järjestö viittaa osuuskuntien erityisluonteeseen ja korostaa, että toimiakseen ja kehittyäkseen osuuskunnat tarvitsevat juridiset ja verotukselliset puitteet, joissa otetaan huomioon niiden erityispiirteet ja toimintaympäristö. Se tukee Norjan kantaa, jonka mukaan järjestelmä ei tuo osuuskunnille etua, ja toteaa, että järjestelmä ei vääristä kilpailua, koska eri yritysmuodoille ei voida luoda yhtenäisiä sääntöjä. Tällä perusteella järjestö katsoo, että tuki ei ole suhteeton.

Norjan osuustoiminta-asiain pysyvä komitea (jäljempänä ’NSCC’) edustaa Norjassa toimivia osuuskuntia. Aluksi NSCC toteaa, että osuuskuntien ja muiden yritysmuotojen välillä on perustava ero: osuuskunnan ja sen jäsenten välinen suhde eroaa osakeyhtiön ja sen osakkaan välisestä suhteesta. Tämä vaikuttaa myös osuuskuntien verokohteluun.

NSCC toteaa ensinnäkin, että toimenpide ei ole valtiontukea, koska sitä voidaan perustella verotusjärjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Osuuskunnat keräävät NSCC:n mukaan osuuspääomaa pidättämällä itselleen jäsenille kuuluvat ostohyvitykset. Normaalisti nämä ylijäämät on maksettava osuuskunnan jäsenille, sillä kyseessä on itse asiassa siirretty hintakorjaus, joka ei kuulu osuuskunnalle vaan sen jäsenille. Jos hyvitys maksetaan, se on osuuskunnalle verovähennyskelpoinen. Jos ylijäämää ei hyvitetä, kyseessä on itse asiassa pääoman siirto jäseniltä osuuskunnalle. Tämän logiikan mukaisesti ylijäämän on oltava verosta vapaa riippumatta siitä, pitääkö osuuskunta sen itsellään osuuspääomana vai maksetaanko se takaisin jäsenille. Tilanteeseen voidaan myös soveltaa periaatetta, jonka mukaan samaa summaa ei pidä verottaa kahdesti. Osakeyhtiöiden hallussa olevat yksityiset sijoitukset ovat verottomia, koska osakas on jo maksanut niistä veroa. Täten myös osuuskunnan jäsenen panostuksen osuuspääomaan on oltava osuuskunnalle verotonta, koska jäsen on jo maksanut siitä veron. Tältä pohjalta NSCC katsoo, että järjestelmää ei pidä verrata tuloverotusta koskeviin säädöksiin vaan perusteena on pidettävä sääntöjä, jotka koskevat osakkaiden pääomapanostuksia.

Toiseksi NSCC katsoo, että toimenpide ei tuo osuuskunnille etua, koska sillä vain kompensoidaan niitä haittoja, joita osuuskunnille koituu niiden juridisesta muodosta. Viitaten menettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen NSCC toteaa edelleen, että tässä yhteydessä ei ole merkitystä sillä, kompensoidaanko rakenteellisia haittoja Norjan muilla osuuskuntia koskevilla säännöksillä. Juridista merkitystä on oltava vain sillä, kompensoidaanko muilla toimenpiteillä niitä haittoja, joita toimenpiteellä on tarkoitus lieventää.

Kolmanneksi NSCC huomauttaa, että toimenpide ei ole valikoiva, koska osuuskuntien ja muiden yritysten erilainen verokohtelu kuvastaa yhtiölainsäädännössä olevia eroja. Koska tarkasteltava verotoimenpide kattaa vain osuuskunniksi järjestäytyneet yhteisöt, se koskee vain kaikille avointa yritysmuotoa. Siksi se ei ole valikoiva.

II   ARVIOINTI

ARVIOINTI

1.   PÄÄTÖKSEN SOVELTAMISALA

PÄÄTÖKSEN SOVELTAMISALA

Kuten edellä I-2.4 kohdassa todetaan, järjestelmästä voivat lähinnä hyötyä maatalous-, kalastus- ja metsätalousaloilla toimivat osuuskunnat, tietyt kuluttajaosuuskunnat sekä asunto-osuuskunnat.

ETA-sopimuksen 8 artiklassa määritellään sopimuksen soveltamisala. Kyseisen 8 artiklan 3 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei toisin määrätä, tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan ainoastaan:

| a) | tuotteisiin, joita tarkoitetaan harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän 25–97 ryhmässä, lukuun ottamatta pöytäkirjassa 2 lueteltuja tuotteita; |
| --- | --- |

a)

tuotteisiin, joita tarkoitetaan harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän 25–97 ryhmässä, lukuun ottamatta pöytäkirjassa 2 lueteltuja tuotteita;

| b) | pöytäkirjassa 3 täsmennettyihin tuotteisiin mainitussa pöytäkirjassa määrättyjen erityisjärjestelyjen mukaisesti.” |
| --- | --- |

b)

pöytäkirjassa 3 täsmennettyihin tuotteisiin mainitussa pöytäkirjassa määrättyjen erityisjärjestelyjen mukaisesti.”

Tämän perusteella maatalous- ja kalastusalat jäävät suurelta osin ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle.

Täten päätös koskee osuuskunnille ehdotettuja verohelpotuksia, mutta se ei kata maatalous- ja kalastusaloilla toimivia osuuskuntia siltä osin kuin näiden osuuskuntien toiminta jää ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle.

2   VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

2.1   JOHDANTO

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

Valvontaviranomainen muistuttaa, että yleissäännön mukaan EFTA-valtion verotusjärjestelmä ei kuulu ETA-sopimuksen soveltamisalaan. Kukin EFTA-valtio suunnittelee verotusjärjestelmänsä ja soveltaa sitä valitsemansa käytännön mukaan. Sellaisilla verotustoimenpiteillä, kuten tietyille osuuskunnille myönnetyillä yritysverotuksen vähennysoikeuksilla, voi kuitenkin olla seurauksia, joiden perusteella toimenpiteen voidaan katsoa kuuluvan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Oikeuskäytännön (27) mukaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa ei erotella kyseisiä valtion toimia syiden tai tavoitteiden perusteella, vaan määrittely perustuu toimien vaikutuksiin.

27

2.2   VALTION VAROJEN KÄYTTÖ

Jotta tuki katsottaisiin ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sen on oltava valtion varoistaan myöntämää.

Valvontaviranomainen muistuttaa, että oikeuskäytännön mukaan apu määritellään yleisemmin kuin tuki, koska se kattaa paitsi myönteiset vaikutukset, kuten itse tuen, myös valtion toimet, jotka eri muodoissaan alentavat niitä maksuja, jotka normaalisti sisällytetään yrityksen budjettiin ja jotka, vaikka eivät tarkkaan ottaen olekaan tukia, ovat luonteeltaan ja vaikutuksiltaan tukien kaltaisia (28).

28

Ilmoitetun järjestelmän mukaan verolain 10-50 §:ssä mainitut osuuskunnat ovat oikeutettuja erityisverovähennyksiin. Siten nämä osuuskunnat voivat vähentää osuuspääomaan sijoitettuja varoja tuloistaan. Verovähennys johtaa siihen, että järjestelmän piirissä olevien osuuskuntien verotus kevenee. Toimenpide merkitsee sitä, että Norjan valtion verotulot vähenevät. Norjan viranomaisten arvion mukaan verovuonna 2007 vähennys on 35–40 miljoonaa Norjan kruunua (4–5 miljoonaa euroa). Oikeuskäytännön mukaan toimenpide, jolla julkinen valta myöntää tietyille yrityksille veropoikkeuksia, jotka asettavat poikkeuksien saajat muita veronmaksajia edullisempaan asemaan, ovat valtiontukea tai tukea valtion varoista (29), vaikka kyse ei olisikaan valtion varojen siirrosta. Siksi valvontaviranomainen katsoo, että ilmoitettuun järjestelmään sisältyy valtion varojen käyttöä.

29

2.3   TIETTYJEN YRITYSTEN TAI TIETTYJEN TUOTANNONALOJEN SUOSIMINEN

2.3.1   
  Valikoivuus

Valikoivuus

Jotta tuki katsottaisiin ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sen on ensinnäkin oltava valikoiva siltä kannalta, että se suosii ”tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotannonaloja”.

tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotannonaloja

Kyseisessä järjestelmässä tukikelpoiset osuuskunnat ovat ETA-sopimuksen valtiontukisäännöissä tarkoitettuja yrityksiä. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”yrityksellä” tarkoitetaan kaikkia taloudellista toimintaa harjoittavia yksiköitä riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta (30).

30

Toimenpiteen valikoivuuden arvioimiseksi on selvitettävä, muodostaako mainittu toimenpide tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä edun tietyille yrityksille verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti niihin rinnastettavassa tilanteessa (31).

31

Valvontaviranomainen tarkastelee seuraavassa tietyille verolain 10-50 §:ssä tarkoitetuille osuuskunnille myönnettyjä verovähennyksiä näiden arviointiperusteiden valossa.

Voidakseen luokitella verotustoimenpiteen valikoivaksi valvontaviranomaisen on ensiksi määriteltävä ja tutkittava yleinen eli ”tavanomainen” verojärjestelmä, joka muodostaa arvioinnissa tarvittavan merkityksellisen viitekehyksen (32).

32

Norjassa osuuskuntiin sovelletaan yleistä yhtiöveroa. Yhtiöveron päämääränä on verottaa yritysten tekemää voittoa (nettotuloja). Verolain 10-50 §:n mukaan kuluttajaosuuskunnat, maa- ja metsätalouden ja kalastuksen alalla toimivat osuuskunnat ja asuntorahastot voivat saada vähennystä yhtiöverosta. Vähennys voi olla enintään 15 prosenttia tuloista, joita ne saavat jäsentensä kanssa käymästään kaupasta. Tästä seuraa, että kyseisten yritysten veroperuste ja siten myös niiden yhtiövero alenevat. Tämä verosääntö poikkeaa Norjassa tavanomaisesti sovellettavista yhtiöverosäännöistä.

Norjan viranomaiset väittävät ilmoituksessaan, että merkityksellinen viitekehys on tässä tapauksessa pääoman tarjontaa koskeva yleinen järjestelmä. Valvontaviranomainen on eri mieltä. Koska tiettyjen osuuskuntien hyväksi myönnetty verovapautus muodostaa poikkeuksen yleisesti sovellettavaan yhtiöveroon, se katsoo, että ilmoitetun toimenpiteen arvioinnissa merkityksellinen viitekehys on yhtiöverojärjestelmä. Yhtiövero muodostaa siten merkityksellisen viitekehyksen, jonka mukaisesti poikkeusta on arvioitava.

Seuraavaksi valvontaviranomaisen on arvioitava, suositaanko tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä (tässä tapauksessa yhtiöverojärjestelmässä) toteutetulla valtion toimenpiteellä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa verrattuna muihin, jotka ovat kyseisellä järjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa (33).

33

Valvontaviranomaisen on siten arvioitava ja selvitettävä, onko kyseisellä verotustoimenpiteellä myönnetty etu mahdollisesti valikoiva, osoittamalla, että toimenpide poikkeaa kyseisestä yleisestä järjestelmästä sikäli, että se johtaa erilaiseen kohteluun sellaisten taloudellisten toimijoiden välillä, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion verojärjestelmälle asetetun päämäärän kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa (34).

34

Edellä mainitun oikeuskäytännön mukaan valvontaviranomaisen on toisin sanoen arvioitava, suosiiko yhtiöverojärjestelmässä myönnetty 15 prosentin vähennys tuloista, joita osuuskunnat saavat jäsentensä kanssa käymästään kaupasta, ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla tiettyjä osuuskuntia verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat kyseiselle yhtiöverolle asetetun päämäärän kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

Kuten edellä mainittiin, yhtiöveron päämääränä on yhtiöiden tekemän voiton verottaminen.

Valvontaviranomainen on tietoinen osuuskuntien erityispiirteistä. Se panee erityisesti merkille, että osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa todetaan seuraavaa: ”Osuuskunnat toimivat jäsentensä – jotka ovat samalla osuuskunnan palveluiden käyttäjiä – etujen mukaisesti, eikä niitä johdeta ulkopuolisten sijoittajien etujen mukaisesti. Jäsenet saavat voittoa suhteessa liiketoimintaansa osuuskunnan kanssa, ja osuuskunnan rahastot ja varat ovat yhteisiä, jakamattomia ja tarkoitettu jäsenten yhteisiin etuihin. Koska jäsenten väliset henkilökohtaiset yhteydet ovat periaatteessa vahvat ja merkittävät, heidän on hyväksyttävä uudet jäsenet, eikä äänioikeus välttämättä ole suhteessa omistukseen (jäsen ja ääni -periaate). Osuuskunnasta erotessaan jäsenellä on oikeus saada osuutensa takaisin, mikä johtaa pääoman pienenemiseen.” (35)

35

Tästä voidaan päätellä, että varsinaisille keskinäisille osuuskunnille on ominaista ensinnäkin niiden jäsenten erityinen keskinäinen suhde. Tämä tarkoittaa, että jäsenet osallistuvat aktiivisesti osuuskunnan liikkeenjohtoon ja että jäsenten välinen vuorovaikutus on tavanomaisessa liikesuhteessa totuttua laajempaa. Toiseksi osuuskunnan varat ovat jäsenten yhteisessä omistuksessa, ja se jakaa voittoa ainoastaan jäsenilleen sen mukaan, paljonko näillä on liiketoimintaa osuuskunnan kanssa.

Edellä esitettyjen periaatteiden mukaisesti valvontaviranomainen ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että keskinäiset osuuskunnat eivät olekaan yhtiön voittojen verotukselle asetetun päämäärän kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yritykset.

Tässä tapauksessa vaikuttaa kuitenkin kyseenalaiselta, voidaanko ilmoitetusta järjestelmästä tuetut osuuskunnat luokitella varsinaisiksi keskinäisiksi osuuskunniksi. Merkittävä osa tiettyjen järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien osuuskuntien liiketoiminnasta liittyy muiden asiakkaiden eikä suinkaan jäsenten kanssa käytävään kauppaan. Valvontaviranomainen viittaa tältä osin verolain 10-50 §:ssä säädettyyn rajoitukseen, jonka mukaan ilmoitetusta järjestelmästä myönnetään tukea vain sellaisille kuluttajaosuuskunnille, joiden liikevaihdosta yli 50 prosenttia liittyy jäsenten kanssa käytävään kauppaan. Valvontaviranomainen katsoo, että tällaiset pääosin keskinäiset osuuskunnat poikkeavat merkittävästi osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa tarkoitetusta puhtaasti osuustoiminnallisesta muodosta.

Lisäksi järjestelmä koskee vain verolakiesityksen 10-15 §:ssä mainittuja osuuskuntia, nimittäin tiettyjä kuluttajaosuuskuntia, maa- ja metsätalouden ja kalastuksen alalla toimivia osuuskuntia ja asuntorahastoja. Vain näillä osuuskunnilla on oikeus vähennykseen, joka voi olla enintään 15 prosenttia tuloista, joita ne saavat jäsentensä kanssa käymästään kaupasta. Tämä merkitsee, että kyseinen veroetuus on myönnetty käyttäen arviointiperusteena yrityksen oikeudellista muotoa (joka tässä tapauksessa on osuuskunta) ja toimialoja, joilla se harjoittaa toimintaansa. Näin ollen toimenpide on selvästi valikoiva verrattuna muihin vastaaviin taloudellisiin toimijoihin.

Valvontaviranomainen katsoo, että Norjan verolain 10-50 §:llä, jossa osuuskuntien jäsentensä kanssa käymästään kaupasta saamiin voittoihin sovelletaan eri verokohtelua sen mukaan, millä toimialalla kyseiset osuuskunnat harjoittavat toimintaansa, aikaansaadaan erilaista kohtelua sellaisten taloudellisten toimijoiden välillä, jotka ovat kyseiselle yhtiöverojärjestelmälle asetetun päämäärän, toisin sanoen voittojen verotuksen, kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontuen käsite ei kuitenkaan kata valtion toimenpiteitä, joilla aikaansaadaan erilaista kohtelua yritysten välillä ja jotka täten ensi näkemältä ovat valikoivia, kun kyseinen erottelu johtuu sen järjestelmän luonteesta ja rakenteesta, jonka osa toimenpiteet ovat (36). EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan erityistä verotustoimenpidettä, jonka tarkoituksena on vapauttaa tietyllä toimialalla toimivat yritykset kokonaan tai osittain yleisesti sovellettavan järjestelmän mukaisista maksuista, voidaan tietyin edellytyksin perustella verojärjestelmän sisäisellä logiikalla, jos toimenpide noudattaa tätä logiikkaa (37).

36

37

Valvontaviranomaisen on näin ollen tutkittava se mahdollisuus, että toimenpide, joka johtaa erilaiseen kohteluun tiettyjen osuuskuntien ja muiden yritysten välillä, ei olekaan valikoiva, koska kyseinen erottelu johtuu sen maksujärjestelmän luonteesta tai rakenteesta, jonka osa toimenpide on. On toisin sanoen selvitettävä, perustuuko poikkeus suoraan kyseisen jäsenvaltion verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteisiin (38).

38

Oikeuskäytännöstä ilmenee, että ETA-valtion, joka on säätänyt, että yrityksiä kohdellaan eri tavoin, on osoitettava, että tällainen erottelu on todellakin perusteltu kyseisen järjestelmän luonteella ja rakenteella (39). Norjan viranomaiset väittävät, että tiettyihin osuuskuntiin sovellettavaa verovähennystä voidaan perustella järjestelmän luonteella ja rakenteella, koska Norjassa käytössä oleva järjestelmä, jossa yhtiöt voivat korottaa osakepääomaansa vastaanottamalla verottomana osakesijoituksia, ulotetaan kyseisellä toimenpiteellä koskemaan myös osuuskuntia. Järjestelmän tarkoituksena on toisin sanoen poistaa osuuskuntien oikeudelliselle muodolle ominainen kilpailuhaitta.

39

Valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaisten perustelua, jonka mukaan yhtiöveron vähennys on katsottava korvaukseksi kustannusten lisäyksestä, joka osuuskunnille aiheutuu siitä, että niiden on vaikea hankkia pääomaa, ei tässä tapauksessa voida pitää yhtiöverojärjestelmän sisäisen logiikan mukaisena. Yhtiöveroa kannetaan tuloista, joita yhtiö saa tavanomaisesta liiketoiminnasta, kun taas osakesijoituksia ja muita pääomasijoituksia ei Norjan verolainsäädännössä luokitella verotettavaksi tuloksi (40). Vaikka Norjan viranomaisten tavoite on hyväksyttävä, se ei näytä olevan suora seuraus sen järjestelmän perus- tai pääperiaatteista, johon kyseinen toimenpide kuuluu ja joka tässä tapauksessa on verojärjestelmä. Valvontaviranomainen muistuttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtion toimenpiteitä ei voida jättää katsomatta ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi yksinomaan näiden toimenpiteiden tavoitteiden perusteella (41).

40

41

Valvontaviranomainen huomauttaa vielä, ettei ilmoitettua järjestelmää ole tarkoitus soveltaa kaikkiin osuuskuntiin, vaikka periaatteessa niillä kaikilla pitäisi olla sama rakenteellinen haitta, johon Norjan viranomaiset viittaavat. Järjestelmä koskee ainoastaan niitä osuuskuntia, jotka toimivat verolakiesityksen 10-50 §:ssä nimenomaisesti mainituilla toimialoilla. Norjan viranomaiset eivät ole esittäneet mitään sellaisia tietoja, jotka osoittaisivat, että järjestelmän rajaaminen pelkästään näihin osuuskuntiin olisi verojärjestelmän luonteen ja rakenteen mukaista. Verolain 10-50 §:ää koskevissa valmisteluasiakirjoissa mainitaan ainoastaan, että järjestelmän soveltamisalaan kuuluvat osuuskunnat edustavat perinteisiä osuustoiminta-aloja (42), eikä tällä näkökohdalla ole merkitystä yhtiöverotuksen kannalta. Lisäksi rajoitus perustuu Norjan viranomaisten mukaan siihen olettamukseen, että järjestelmän soveltamisalaan kuuluvat osuuskunnat tarvitsevat enemmän tukea kuin muilla aloilla toimivat osuuskunnat. Norjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole toimittaneet tämän olettamuksensa tueksi mitään objektiivisia tietoja eivätkä esittäneet osuuskuntien erottelulle mitään muitakaan objektiivisia ja konkreettisia perusteluja.

42

Vakiintuneen oikeuskäytännön (43) mukaisesti valvontaviranomainen katsoo, että tarpeella tiettyjen vaatimusten (tässä tapauksessa osuuskuntien rakenteellisten erityispiirteiden) huomioon ottamisesta ei näiden vaatimusten legitiimiydestä riippumatta voida perustella valikoivien toimenpiteiden sulkemista ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle silloinkaan, kun ne ovat erityisiä toimenpiteitä. Kyseiset tavoitteet voidaan nimittäin joka tapauksessa ottaa tehokkaasti huomioon silloin, kun arvioidaan valtiontukitoimenpiteen yhteensopivuutta yhteismarkkinoiden kanssa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

43

Toissijaisesti valvontaviranomainen viittaa NSCC:n lausuntoihin sekä huomautukseen, jonka mukaan osuuskunnille myönnettyä verovapautusta voitaisiin perustella kaksinkertaisen verotuksen välttämiseen liittyvillä syillä, jolloin se olisi yhtiöverojärjestelmän luonteen ja logiikan mukainen. Saatavilla olevien tietojen perusteella valvontaviranomainen ei kuitenkaan voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että voi tulla tilanteita, joissa pääomasta ei veroteta osuuskuntaa eikä liioin sen jäseniä.

Koska vastakkaiselle näkemykselle ei ole esitetty ainuttakaan vakuuttavaa perustelua, valvontaviranomaisen on tässä tapauksessa katsottava, että edullisen verokohtelun soveltamista ainoastaan tiettyihin osuuskuntiin esittämättä tälle erottelulle mitään objektiivisia perusteluja ei voida pitää verojärjestelmän logiikan mukaisena (44). Vaikka kyseessä olevien verotuksellisten toimenpiteiden soveltamisala on vahvistettu objektiivisten kriteerien perusteella, ne voivat silti olla valikoivia (45).

44

45

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että tiettyihin osuuskuntiin sovellettava verovähennys poikkeaa tavanomaista yhtiöverojärjestelmästä, että sitä ei ilmeisesti voida perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella ja että sitä on näin ollen pidettävä valikoivana (46).

46

2.3.2   
  Etu

Etu

Määrittääkseen, onko kyse taloudellisen edun myöntämisestä järjestelmän soveltamisalaan kuuluville osuuskunnille, valvontaviranomaisen on seuraavaksi arvioitava, vapauttaako toimenpide edunsaajat kuluista, jotka niiden olisi yleensä maksettava harjoittaessaan liiketoimintaa. Valvontaviranomainen katsoo, että kysymystä siitä, annetaanko järjestelmällä etua sen soveltamisalaan kuuluville osuuskunnille, on tarkasteltava yhtiöverojärjestelmän perusteella, ja yhtiöverojärjestelmää sovelletaan sekä kannattaviin yrityksiin että osuuskuntiin, myös niihin, jotka eivät kuulu järjestelmän piiriin.

Ilmoitetun järjestelmän mukaan tietyt osuuskunnat ovat oikeutettuja vähennykseen, joka voi olla enintään 15 prosenttia vuotuisista tuloista, joita ne saavat jäsentensä kanssa käymästään kaupasta. Tämän seurauksena kyseisten osuuskuntien veroperuste ja sitä kautta myös yhtiövero alenevat. Toimenpide vapauttaa ne maksuista, jotka niiden olisi yleensä kustannettava talousarvioistaan. Tämä verosääntö poikkeaa Norjassa tavanomaisesti sovellettavista yhtiöverosäännöistä.

Norjan viranomaiset ja useat menettelyn aloittamisesta tehdystä päätöksestä huomautuksiaan esittäneet osapuolet katsovat, ettei ehdotetulla verovähennyksellä myönnetä etua osuuskunnille. Ensinnäkin järjestelmä on Norjan viranomaisten mukaan markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen, ja sitä olisi pidettävä osuuskunnille kuuluvana hyvityksenä yleisen edun mukaisen oikeudellisen muodon eli osuustoimintamuodon ylläpitämisestä. Toiseksi verovähennyksellä korvataan kustannusten lisäys, joka osuuskunnille aiheutuu tietyistä niille asetetuista, etenkin pääoman saantiin vaikuttavista rajoituksista, eikä se johda kustannusten liialliseen korvaamiseen.

Markkinataloussijoittajaperiaatteen osalta väitteet näyttävät perustuvan näkemykseen, jonka mukaan järjestelmästä myönnetty tuki ei ylitä yritykselle osuuskuntana toimimisesta aiheutuvaa kustannusten lisäystä (liian suurilla korvauksilla) eikä osuuskuntien turvaamisesta koituvaa yleistä etua. Norjan viranomaisten mukaan markkinataloussijoittajaperiaatetta on sovellettava silloin, kun valtio hankkii yleisen edun nimissä aineetonta hyötyä markkinahinnoin, ja joka tapauksessa ainakin silloin, kun valtiolle koituva aineeton hyöty ei liity mitenkään kyseisen yrityksen intresseihin (47).

47

Valvontaviranomainen katsoo, että on olemassa useitakin syitä, miksi markkinataloussijoittajaperiaatetta ei tässä tapauksessa voida soveltaa. Valvontaviranomainen ei ensinnäkään ole samaa mieltä Norjan viranomaisten näkemyksestä, jonka mukaan osuuskuntana toimimisesta ei koituisi yritykselle mitään etua. Tältä osin valvontaviranomainen viittaa osuuskuntia koskevaan komission tiedonantoon, jossa Euroopan komissio muun muassa toteaa, että osuuskuntamuoto voi ”olla keino rakentaa tai vahvistaa pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) taloudellista voimaa markkinoilla” (48).

48

Edelleen valvontaviranomainen katsoo, että aineeton hyöty, jonka valtio aikoo tässä tapauksessa ”hankkia”, muodostuu osuustoiminta-alan ylläpitämisestä Norjan nykyisissä olosuhteissa, joissa osuuskuntien on vaikea hankkia pääomaa. Valvontaviranomainen katsoo, että markkinataloussijoittajaperiaatetta on tässä tapauksessa mahdoton soveltaa siitä yksinkertaisesta syystä, että yksikään yksityinen markkinasijoittaja ei koskaan lähtisi toteuttamaan sellaista liiketoimea, jota Norjan viranomaiset nyt ehdottavat. Tässä tapauksessa valtio ei toimi yksityisenä markkinasijoittajana eikä yrityksenä, vaan se hoitaa valtiollisia ja hallinnollisia tehtäviään, joihin kuuluu olennaisena osana verojen kantaminen. Valvontaviranomainen ei siten näe, että kyseistä periaatetta voitaisiin tässä tapauksessa soveltaa.

Norjan viranomaiset ovat myös väittäneet, ettei järjestelmässä makseta liikaa korvauksia ja ettei myönnetty tuki ylitä osuuskuntamuodon turvaamisesta saatavaa yleistä etua. Valvontaviranomainen panee merkille, etteivät Norjan viranomaiset ole toimittaneet väitteensä tueksi minkäänlaisia lukuja tai muita tietoja, vaan ne ovat ainoastaan todenneet olettavansa asian olevan näin. Valvontaviranomainen ei siten voi hyväksyä tätä perustelua.

Toiseksi valvontaviranomaisen on selvitettävä, voidaanko katsoa, ettei järjestelmällä myönnetä etua sen soveltamisalaan kuuluville osuuskunnille, koska tuen tarkoituksena on korvata osuuskuntien rakenteelliset haitat. Aiemmin on vahvistettu, että rakenteelliset haitat voidaan tietyissä erityistilanteissa korvata tukitoimenpiteillä (49). Tämänkaltaisen haitan korvaamisen ei ole katsottu muodostavan etua etenkään silloin, kun entisiä valtion omistamia monopoleja on uudelleenjärjestelyn kautta muutettu markkinatoimijoiksi siinä vaiheessa, kun markkinat on avattu kilpailulle. Nämä olosuhteet liittyvät kuitenkin sellaiseen tosiasialliseen tilanteeseen, joka poikkeaa nyt tarkasteltavana olevasta tilanteesta. Lisäksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntö sen paremmin kuin Euroopan komission tällä alalla noudattamat käytänteetkään eivät näytä tukevan sellaista näkemystä, jonka mukaan nyt ilmoitetun kaltaisen toimenpiteen ei voida katsoa muodostavan etua kyseiselle yritykselle pelkästään sillä perusteella, että sen tarkoituksena on hyvittää jokin yritykselle aiheutuva ”haitta” (50).

49

50

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen esittää päätelmänään, että ehdotetulla verohuojennuksella myönnetään etua järjestelmän soveltamisalaan kuuluville osuuskunnille.

2.4   KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUS SOPIMUSPUOLTEN VÄLISEEN KAUPPAAN

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa esitetyn kriteerin mukaan tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan. Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä kuitenkin ilmenee, ettei arvioinnissa ole tarpeen osoittaa, että nämä tuet todella vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että kilpailu tosiasiallisesti vääristyy, vaan riittää kun tutkitaan, ovatko nämä tuet omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua (51).

51

Norjan viranomaiset väittävät, että järjestelmän tavoitteena on poistaa osuuskuntien nykyinen pääoman hankintaan liittyvä kilpailuhaitta. Tällä perusteella ne väittävät, ettei järjestelmä vääristä tai uhkaa vääristää kilpailua. Valvontaviranomainen huomauttaa, että järjestelmän vaikutuksena on sen soveltamisalaan kuuluvilta osuuskunnilta kannettavan yhtiöveron aleneminen muihin yrityksiin verrattuna. Sen seurauksena kyseisten osuuskuntien kilpailuasema vahvistuu. Sillä, että Norjan lainsäädännössä on asetettu osuuskunnille joitakin sellaisia rajoituksia, jotka eivät koske esimerkiksi osakeyhtiöitä, ei tässä yhteydessä ole ratkaisevaa merkitystä.

Kun valtion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin ETA-alueella kilpaileviin yrityksiin verrattuna, sen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tämän toteamiseksi ei ole tarpeen, että tuensaajayritys itse osallistuu jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (52). Ehdotettu verovähennys vahvistaa osuuskuntien asemaa markkinoilla verrattuna kilpaileviin yrityksiin, jotka on organisoitu eri tavalla. Verovähennystä sovelletaan kaikkiin yleisiin osuuskuntamuotoihin, ja ainakin osa näistä osuuskunnista toimii myös ETA-alueen markkinoilla. Tältä osin valvontaviranomainen panee merkille, että kuluttajaosuuskunta Coop NKL BA:n osuus päivittäistavarakaupasta on 24 prosenttia. Lisäksi Coop NKL BA tekee yhteistyötä muiden Skandinaviassa vähittäismyyntiä harjoittavien osuuskuntien kanssa hankintojen ja jalostuksen alalla.

52

Tällä perusteella valvontaviranomainen katsoo, että ilmoitettu järjestelmä on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.

2.5   OSUUSKUNTIA KOSKEVA KOMISSION TIEDONANTO

Norjan viranomaiset näyttävät väittävän, ettei ilmoitettu järjestelmä ole valtiontukea, koska se vastaa osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa esitettyjä periaatteita. Norjan viranomaiset viittaavat erityisesti tiedonannon 3.2.6 kohtaan, jossa Euroopan komissio muun muassa toteaa pitävänsä osuuskuntien erityistä verokohtelua hyväksyttävänä. Kyseisessä kohdassa todetaan seuraavaa:

”Jotkin jäsenvaltiot (kuten Belgia, Italia ja Portugali) katsovat, että osuuskunnan pääoman ominaispiirteistä johtuvat rajoitukset ansaitsevat erityisverokohtelun. Esimerkiksi se, että osuuskuntien osuudet eivät ole pörssinoteerattuja eivätkä siksi yleisesti ostettavissa, tekee myyntivoiton saavuttamisen lähes mahdottomaksi. Osuudet lunastetaan takaisin nimellisarvoonsa (niillä ei ole spekulaatioarvoa), ja mahdollinen tuotto (osuuspääoman korko) on yleensä vähäinen, mikä voi hillitä uusien jäsenten liittymistä. Lisäksi on mainittava, että osuuskuntiin kohdistuu usein tiukkoja vaatimuksia vararahastojen allokoinnin suhteen. Erityisverokohtelu voi olla suotavaa, mutta osuuskuntien sääntelyn kaikissa näkökohdissa olisi noudatettava sitä periaatetta, että tietyn tyyppiselle taholle annettujen suojelun ja etujen olisi oltava suhteessa kyseiselle tyypille ominaisiin oikeudellisiin rajoituksiin, sosiaaliseen lisäarvoon tai rajoituksiin, eikä niiden tulisi johtaa epäterveeseen kilpailuun. Mahdollisten muiden etujen ei tulisi sallia myöskään sitä, että vilpilliset osuuskunnat käyttävät osuuskuntamuotoa keinona kiertää asianmukaisia tiedonantovaatimuksia sekä omistajaohjausta ja -valvontaa. Kun jäsenvaltiot harkitsevat tarkoituksenmukaista ja oikeasuhteista verokohtelua osuuskuntien omalle pääomalle ja vararahastoille, komissio kehottaa niitä huolehtimaan siitä, että tällaiset säännökset eivät luo kilpailun rajoituksia.”

Valvontaviranomainen panee kuitenkin merkille, että komission tiedonannon 3.2.7 kohdassa todetaan vielä seuraavaa: ”Taloudellista toimintaa harjoittavia osuuskuntia pidetään yrityksinä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81, 82 ja 86–88 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. Siksi niihin sovelletaan täysimääräisesti unionin kilpailu- ja valtiontukisääntöjä sekä erinäisiä poikkeuksia, vähimmäistasoja ja vähämerkityksistä tukea koskevia sääntöjä.”

Tällä perusteella viranomainen katsoo, että vaikka tätä tapausta arvioitaessa on otettava asianmukaisesti huomioon osuuskuntien erityispiirteet, komission tiedonannolla ei – kun sitä tarkastellaan kokonaisuutena – voida perustella väitettä, jonka mukaan osuuskunnille myönnetty valtiontuki ei kuulu ETA-sopimuksessa määriteltyjen valtiontukisääntöjen soveltamisalaan.

Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että osuuskuntia koskeva komission tiedonanto ei kokonaisuutena tarkastellen muuta päätelmää siitä, että ehdotetulla verohuojennuksella myönnetään etua kyseiseen järjestelmään kuuluville osuuskunnille.

2.6   VALTIONTUEN OLEMASSAOLOA KOSKEVA JOHTOPÄÄTÖS

Edellä esitettyjen toteamusten perusteella valvontaviranomainen on tullut siihen tulokseen, että ilmoitettu järjestelmä, joka koskee tietyille osuuskunnille myönnettäviä veroetuuksia, on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

3.   MENETTELYÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

MENETTELYÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Asianomainen valtio ei saa panna ehdottamiaan toimenpiteitä täytäntöön ennen kuin menettelyn tuloksena on saatu aikaan lopullinen päätös.”

Norjan viranomaiset antoivat 28 päivänä kesäkuuta 2007 ja 16 päivänä lokakuuta 2007 päivätyillä kirjeillään tiedoksi ehdotetun järjestelmän, joka koski tietyille osuuskunnille myönnettäviä veroetuuksia, eivätkä ne ole panneet järjestelmää täytäntöön ennen kuin asiaan on saatu viranomaisen lopullinen päätös.

Valvontaviranomainen toteaa sen vuoksi, että Norjan viranomaiset ovat noudattaneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

4.   TUEN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

TUEN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

Valvontaviranomainen toteaa, etteivät Norjan viranomaiset ole tukiohjelmasta ilmoittaessaan tai menettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen esittämissään huomautuksissa maininneet mitään valtiontuen soveltuvuutta koskevia perusteluja. Valvontaviranomainen on kuitenkin saamiensa tietojen perusteella arvioinut ilmoitetun toimenpiteen yhteensopivuutta ETA-sopimuksen 61 artiklan kanssa.

Valvontaviranomainen katsoo, ettei tarkasteltavana olevaan tapaukseen voida soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan soveltamisesta on todettava, ettei osuuskunnille myönnettävän veroetuuden voida katsoa kuuluvan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan: kyseistä alakohtaa ei nimittäin voida soveltaa yhteenkään Norjan alueista, sillä sitä sovelletaan alueisiin, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Tämän etuuden tarkoituksena ei näyttäisi olevan Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen eikä valtion taloudessa olevan vakavan häiriön poistaminen, kuten ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla ETA-markkinoille soveltuvalta tuelta edellytetään.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan osalta tuen voitaisiin katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos sillä edistetään tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä eikä tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Valvontaviranomainen toteaa, ettei toimenpide rajoitu Norjan aluetukikartan kattamiin alueisiin eikä kuulu minkään olemassa olevien valtiontuen suuntaviivojen piiriin, kun tarkastellaan toimenpiteen yhteensopivuutta ETA-sopimuksen kanssa sen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan osalta.

Koska mitään suuntaviivoista ei voida suoraan soveltaa ilmoitettuun järjestelmään, valvontaviranomainen arvioi ohjelman soveltuvuutta suoraan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla (53). ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia on tulkittava suppeasti (54), ja niihin voidaan vedota vain silloin, kun voidaan todistaa, että apu edistää sellaisen yhteisen edun mukaisen tavoitteen toteutumista, jota ei voitaisi taata pelkillä normaaleilla markkinaolosuhteilla. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän niin sanotun asianmukaisen vastineen periaatteen asiassa Philip Morris (55).

53

54

55

Arvioitaessa valtiontuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille tärkeintä on tasapainottaa keskenään tuen haitalliset vaikutukset kauppaan ja kilpailuun yhteismarkkinoilla ja sen myönteiset vaikutukset yhteisen edun mukaisten tavoitteiden kannalta (56). Jotta tukijärjestelmän voidaan todeta olevan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen, sen on täytettävä seuraavat edellytykset:

56

| — | sillä pyritään tarkasti määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen, |
| --- | --- |

—

sillä pyritään tarkasti määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen,

| — | se on suunniteltu siten, että se mahdollistaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisen; lisäksi se on sopivin väline tähän tarkoitukseen, sillä on kannustava vaikutus ja se on oikeasuhteinen, |
| --- | --- |

—

se on suunniteltu siten, että se mahdollistaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisen; lisäksi se on sopivin väline tähän tarkoitukseen, sillä on kannustava vaikutus ja se on oikeasuhteinen,

| — | se ei vääristä kilpailua eikä vaikuta kauppaan ETA-alueella siinä määrin, että se olisi yhteisen edun vastaista (57). |
| --- | --- |

—

se ei vääristä kilpailua eikä vaikuta kauppaan ETA-alueella siinä määrin, että se olisi yhteisen edun vastaista (57).

57

Valvontaviranomaisen on arvioitava, onko tavoite, johon toimenpiteellä pyritään, tarpeellinen ja sopusoinnussa yhteisen edun mukaisten tavoitteiden kanssa, ja mikäli näin on, onko tämä vähiten vääristävä keino kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi.

Norjan viranomaiset ovat esittäneet, että ilmoitetun järjestelmän perimmäinen tavoite on taata osuuskuntamuodon säilyminen. Norjan viranomaisten mukaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi on olennaisen tärkeää helpottaa osuuskuntien mahdollisuuksia oman pääoman hankkimiseen.

Valvontaviranomainen myöntää, että osuuskunnilla on tiettyjä erityispiirteitä, kuten osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa on linjattu. Komission tiedonannossa todetaan, että osuuskuntamallin edistäminen voi periaatteessa tehostaa talouden toimintaa ja sillä voi olla myönteisiä yhteiskunnallisia vaikutuksia. Tiedonannossa tunnutaan tarkoittavan, että kun otetaan huomioon ne oikeudenmukaisuuteen, yhteiskunnallisiin näkökohtiin ja yhteistyöhön liittyvät laajat hyödyt, joita osuuskuntamallin katsotaan tuovan ja joita markkinoilla ei muuten olisi saatavissa, osuuskuntamallin säilyttämistä voidaan pitää yhteisen edun mukaisena tavoitteena. Lisäksi siinä korostetaan osuuskuntamallin mahdollista roolia pk-yritysten taloudellisen voiman rakentajana tai kasvattajana, sellaisten palvelujen tarjoamista, joita voittoa tavoittelevat yhtiöt eivät tarjoaisi, sekä osaamisyhteiskunnan rakentamisen tukemista (58). On kuitenkin syytä pitää mielessä, että komission tiedonannossa esitetty osuuskunnan määritelmä vaikuttaa suhteellisen suppealta, koska komission tiedonanto näyttää yleisesti ottaen koskevan vain puhtaasti keskinäisiä osuuskuntia (59).

58

59

Tällä perusteella valvontaviranomainen katsoo, että järjestelmällä pyritään tarkasti määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen siltä osin kuin se kohdistetaan puhtaasti keskinäisiin osuuskuntiin.

Seuraava askel on arvioida, onko tuki suunniteltu oikein tavoitellun yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi, tässä tapauksessa sen varmistamiseksi, että osuuskuntamuoto säilyy helpottamalla osuuskuntien mahdollisuuksia oman pääoman hankkimiseen.

Olisi mahdollista tehdä ero puhtaasti keskinäisten ja muiden kuin puhtaasti keskinäisten osuuskuntien välille ja pitää keskinäisyyttä osuuskuntien olennaisena tunnusmerkkinä. Mitä voimakkaammin osuuskuntaa leimaa keskinäisyys, sitä selvemmin osuuskunnan voidaan katsoa eroavan voittoa tavoittelevista yrityksistä. Näin ollen osuuskuntia koskevassa komission tiedonannossa määritelty yhteisen edun mukainen tavoite säilyttää osuuskunnat voidaan parhaiten saavuttaa myöntämällä tukea niille osuuskunnille, jotka ovat aidosti keskinäisiä.

Keskinäisten osuuskuntien käsitteen osalta valvontaviranomainen epäilee sitä, voidaanko osuuskuntaa pitää komission tiedonannossa tarkoitettuna keskinäisenä osuuskuntana pelkästään sillä perusteella, että osuuskunta käy kauppaa pääasiassa omien jäsentensä kanssa. Valvontaviranomaisen kanta on, että osuuskunnan pitäminen aidosti keskinäisenä riippuu myös lukuisista muista tekijöistä, kuten osuuskunnan ja sen jäsenten välisen yhteydenpidon tiiviydestä, jäsenten aktiivisesta osallistumisesta osuuskunnan toimintaan, jäsenten aktiivisesta osallistumisesta osuuskunnan johtamiseen ja päätöksentekoon, siitä, ettei osuuskunnan jäsenyys ole automaattinen vaan edellyttää aktiivista hakeutumista ja vanhojen jäsenten hyväksyntää, jäsenille maksettavien bonusten suuresta osuudesta suhteessa voittoihin, jäsenille varattujen etujen suuresta osuudesta verrattuna sellaisille asiakkaille tarjottaviin etuihin, jotka eivät ole jäseniä. Valvontaviranomaisen mukaan arvioitaessa sitä, onko osuuskunta aidosti keskinäinen, olisi otettava huomioon nämä ja muita vastaavia perusteita.

Valvontaviranomainen huomauttaa, että jotkin järjestelmän piiriin kuuluvat osuuskunnat ovat puhtaasti keskinäisiä osuuskuntia, kun taas toiset ovat pääasiallisesti keskinäisiä osuuskuntia. Kuluttajaosuuskuntien osalta verolakiesityksen 10-50 §:ssä todetaan, että järjestelmä kattaa vain pääasiallisesti keskinäiset kuluttajaosuuskunnat (60). Näin ollen nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa vaikuttaa siltä, että joidenkin ilmoitetun järjestelmän piiriin kuuluvien osuuskuntien puhtaasti keskinäinen luonne on kyseenalainen. Esimerkiksi suuri osa tiettyjen järjestelmän piiriin kuuluvien osuuskuntien, erityisesti kuluttajaosuuskuntien, liiketoiminnasta ei liity jäsenten kanssa käytävään kauppaan, vaan muiden asiakkaiden kanssa käytävään kauppaan. Lisäksi joidenkin järjestelmän piiriin kuuluvien osuuskuntien koosta johtuen jäsenten aktiivinen osallistuminen osuuskunnan toiminnan harjoittamiseen ja johtamiseen on väistämättä rajallista. Lisäksi jäsenyys näyttää paljolti olevan automaattinen, ainakin kuluttaja- ja asunto-osuuskunnissa. Näin ollen valvontaviranomaisen näkemys on, ettei järjestelmää ole suunniteltu pelkästään kattamaan sellaisia osuuskuntia, joiden keskinäinen identiteetti on erityisen vahva.

60

Arvioitaessa sitä, onko järjestelmä suunniteltu niin hyvin, että se mahdollistaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisen, on lisäksi otettava huomioon, aiheutuuko kohteena olevasta toiminnasta sellaisia lisäkustannuksia, joita tuella korvataan. Valvontaviranomainen huomauttaa, etteivät Norjan viranomaiset ole toimittaneet mitään tietoja, joiden perusteella valvontaviranomainen voisi suoraan tai välillisesti määrittää kustannuksia, joita yritykselle aiheutuu osuuskuntamuodon valinnasta. Niinpä valvontaviranomaisella ei ole mahdollisuutta arvioida, onko tuki tarpeellinen ja oikeassa suhteessa siihen tavoitteeseen nähden, johon sillä pyritään.

Toisaalta valvontaviranomainen panee myönteisenä seikkana merkille sen, että esitetty verovähennys myönnetään ilmoituksen mukaan vain jäsenten kanssa käydystä kaupasta ja vastaavasta kaupasta saaduista tuloista. Lisäksi ilmoitettu järjestelmä edellyttää osuuskunnilta erillistä kirjanpitoa jäsenten kanssa käytyä kauppaa ja muiden kanssa käytyä kauppaa varten, jotta ne voisivat saada tukea järjestelmästä.

Valvontaviranomaisella on kuitenkin edellä mainituista syistä epäilyksiä siitä, onko ilmoitettu järjestelmä suunniteltu niin hyvin, että se mahdollistaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen – eli osuuskuntamuodon säilyttämisen – saavuttamisen, etenkin puhtaasti keskinäisten osuuskuntien osalta, helpottamalla niiden mahdollisuutta oman pääoman hankintaan.

Lopuksi on arvioitava, voiko tuki vääristää kilpailua ja kauppaa Euroopan talousalueella siinä määrin, että se on yhteisen edun vastaista.

Kilpailun ja kaupan mahdollisen vääristymisen osalta valvontaviranomainen huomauttaa, että järjestelmä on luokiteltava toimintatueksi, koska se vapauttaa saajat kuluista, joita yritykset normaalisti liiketoimintansa tavanomaisen harjoittamisen yhteydessä maksavat – tässä yhteydessä yhteisöverosta.

Toimintatukea voidaan vain poikkeustapauksissa pitää yhteensopivana ETA-sopimuksen kanssa, jos sillä pystytään edistämään sellaisen yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamista, jota ei muuten voitaisi saavuttaa. Valvontaviranomainen pitää kyseenalaisena sitä, eikö osuuskuntien yhtiömuodon säilyttämisen tavoitetta, johon Norjan viranomaiset pyrkivät helpottamalla osuuskuntien mahdollisuutta oman pääoman hankkimiseen, olisi voitu saavuttaa muilla toimilla, jotka ovat oikeammassa suhteessa tavoitteeseen nähden. Valvontaviranomainen korostaa erityisesti sitä, että osa järjestelmän piiriin kuuluvista osuuskunnista on suuria yrityksiä, jotka toimivat ETAn erittäin kilpailluilla markkinoilla.

Kuten edellä on todettu, valvontaviranomainen katsoo, että järjestelmällä pyritään tarkasti määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen, ainakin siltä osin kuin se kohdistuu puhtaasti keskinäisiin osuuskuntiin. Näyttää kuitenkin siltä, ettei joidenkin järjestelmän piiriin kuuluvien osuuskuntien puhtaasti keskinäinen luonne ole itsestään selvä. Valvontaviranomaisella ei myöskään ole mahdollisuutta arvioida, onko tuki tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tavoitteeseen, johon sillä pyritään.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että vaikka järjestelmän tavoitteen voidaan katsoa olevan tarkasti määritelty yhteisen edun mukainen tavoite, Norjan viranomaiset eivät ole näyttäneet toteen, että tuen myönteiset vaikutukset ovat sen kielteisiä vaikutuksia suuremmat. Siksi järjestelmän ei voida katsoa olevan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.

5.   PÄÄTELMÄ

PÄÄTELMÄ

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella valvontaviranomainen katsoo, että ilmoitettu tietyille osuuskunnille myönnettävä verovapaus on ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen kanssa yhteensoveltumatonta valtiontukea.

Valvontaviranomainen haluaa korostaa, että tämä päätös, kuten edellä II-1 kohdassa on todettu, ei koske maatalouden ja kalastuksen alalla toimivia osuuskuntia siltä osin kuin näiden osuuskuntien toiminta ei kuulu ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen soveltamisalaan,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Suunniteltu järjestelmä, joka koskee tietyille osuuskunnille myönnettäviä verovapautuksia, on ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta valtiontukea.

2 artikla

Ilmoitettua järjestelmää ei saa panna täytäntöön.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

4 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2009.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Per SANDERUD

Puheenjohtaja

Kristján A. STEFÁNSSON

Kollegion jäsen

---

(1)  Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

1

(2)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

2

(3)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

3

(4)  Jäljempänä ’pöytäkirja 3’.

4

(5)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, EFTAn valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994). Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’.

5

(6)  Päätös N:o 195/04/KOL, tehty 14 päivänä heinäkuuta 2004 (EUVL L 139, 25.5.2006, s. 37, ja ETA-täydennysosa N:o 26, 25.5.2006, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna. Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on julkaistu valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

6

(7)  EUVL C 96, 17.4.2008, s. 27, ja ETA-täydennysosa N:o 20, 17.4.2008, s. 44.

7

(8)  Lisätietoja valvontaviranomaisen ja Norjan viranomaisten välisestä kirjeenvaihdosta, ks. valvontaviranomaisen päätös N:o 719/07/KOL muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta (EUVL C 96, 17.4.2008, s. 27, ja ETA-täydennysosa N:o 20, 17.4.2008, s. 44).

8

(9)  EYVL-viittauksesta ks. alaviite 8.

9

(10)  Ks. jäljempänä I-5 kohta.

10

(11)  Norjan hallituksen 29 päivänä syyskuuta 2006 antaman esityksen (Ot.prp. nr. 1 (2006-2007) Skatte- og avgiftsopplegget 2007 - lovendringer) 12.2 kohta.

11

(12)  Ot.prp. nr. 1 (2006-2007) Skatte- og avgiftsopplegget 2007 - lovendringer.

12

(13)  Valvontaviranomaisen epävirallinen käännös. Alkuperäinen norjankielinen kohta kuuluu seuraavasti: ”I tillegg kan det gis fradrag for avsetning til felleseid andelskapital med inntil 15 prosent av inntekten. Fradrag gis bare i inntekt av omsetning med medlemmene. Omsetning med medlemmene og likestilt omsetning må fremgå av regnskapet og kunne legitimeres.”

13

(14)  Osuuskuntalain 28 §.

14

(15)  Osuuskuntalain 29 §.

15

(16)  Norjan viranomaisten mukaan tämä säännös koskee vain osuuskuntia, joiden toiminta ei kuulu ETA-sopimuksen piiriin, vrt. Norjan viranomaisten 6 päivänä heinäkuuta 2009 päivätty kirje (tapahtuma N:o 523765), s. 3. Tältä pohjalta valvontaviranomainen ei analysoi käsitettä ”muu siihen rinnastettava kauppa”.

16

(17)  Lov 6. juni 2003 No 38 Lov om bustadbyggjelag (bustadbyggjelagslova).

17

(18)  Lov 29. juni 2007 No 8l Lov om samvirkeforetak (samvirkelova).

18

(19)  Käännös Norjan osuustoimintakeskuksen kotisivuilta: www.samvirke.org.

19

(20)  Tämän kappaleen tiedot on pääosin poimittu Norjan osuustoimintakeskuksen kotisivuilta. Keskus tuottaa osuuskuntia koskevaa tietoa ja dokumentaatiota sekä antaa neuvontaa, ja sen omistavat Norjan tärkeimmät osuustoimintajärjestöt (www.samvirke.org).

20

(21)  Lov 14. desember 1951 No 3 om omsetning av råfisk (Råfiskloven), ks. erityisesti 3 §.

21

(22)  Rt. 1917, s. 627 ja Rt. 1927, s. 869.

22

(23)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1435/2003, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2003, eurooppaosuuskunnan (SCE) säännöistä (EUVL L 207, 18.8.2003, s. 1).

23

(24)  Norjan viranomaisten 20 päivänä helmikuuta 2008 päivätty kirje (tapahtuma N:o 465882), s. 2.

24

(25)  Euroopan komission päätös asiassa C 2/2006, OTE.

25

(26)  Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle osuuskuntien edistämisestä Euroopassa, KOM(2004) 18, annettu 23 päivänä helmikuuta 2004, jäljempänä ’osuuskuntia koskeva komission tiedonanto’ tai ’komission tiedonanto’.

26

(27)  Asia E-6/98, Norja v. EFTAn valvontaviranomainen (EFTAn oikeustapauskokoelma 1999, s. 76, 34 kohta); yhdistetyt asiat E-5/04, E-6/04 ja E-7/04, Fesil ja Finnfjord, PIL ym. ja Norja v. EFTAn valvontaviranomainen (EFTAn oikeustapauskokoelma 2005, s. 121, 76 kohta); asia 173/73, Italia v. komissio (Kok., s. 709, 13 kohta) ja asia C-241/94, Ranska v. komissio (Kok., s. I-4551, 20 kohta).

27

(28)  Ks. erityisesti asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (Kok., s. I-8365, 38 kohta); asia C-501/00, Espanja v. komissio (Kok., s. I-6717, 90 kohta) ja asia C-66/02, Italia v. komissio (Kok., s. I-10901, 77 kohta).

28

(29)  Ks. vastaavasti asia C-387/92, Banco Exterior de España, Kok., s. I-877, 14 kohta; ja asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze et al., Kok., s. I-289, 132 kohta.

29

Cassa di Risparmio di Firenze et al

(30)  Asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze ym. (Kok., s. I-289, 107 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

30

(31)  Asia C-487/06 P, British Aggregates Association v. komissio, 82 kohta ja sitä seuraavat kohdat; asia C-409/00, Espanja v. komissio, Kok., s. I-1487, 47 kohta); yhdistetyt asiat C-428/06–C-434/06, UGT-Rioja ym. (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 46 kohta).

31

(32)  Asiat T-211/04 ja T-215/04, Government of Gibraltar v. komissio, tuomio 18.12.2008 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 143 kohta).

32

(33)  Asia C-75/97, Belgia v. komissio, tuomio 17.6.1999 (Kok., s. I-3671, 28–31 kohta).

33

(34)  Asiat T-211/04 ja T-215/04, Government of Gibraltar v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 143 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

34

(35)  Osuuskuntia koskevan komission tiedonannon 1.1 kohta.

35

(36)  Asia 173/73, Italia v. komissio (Kok., s. 709, 33 kohta); asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (Kok., s. I-8365, 42 kohta).

36

(37)  Em. asia E-6/98, Norja v. EFTAn valvontaviranomainen, 38 kohta; em. yhdistetyt asiat E-5/04, E-6/04 ja E-7/04, Fesil ja Finnfjord, PIL ym. ja Norja v. EFTAn valvontaviranomainen, 84–85 kohta; yhdistetyt asiat T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Territorio Histórico de Alava ym. v. komissio (Kok., s. II-1275, 163 kohta); asia C-143/99, Adria-Wien Pipeline (Kok., s. I-8365, 42 kohta); asia T-308/00, Salzgitter v. komissio (Kok., s. II-1933, 42 kohta) ja asia C-172/03, Wolfgang Heiser (Kok., s. I-1627, 43 kohta).

37

(38)  Asiat T-211/04 ja T-215/04, Government of Gibraltar v. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 144 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

38

(39)  Asia C-159/01, Alankomaat v. komissio (Kok., s. I-4461, 43–47 kohta).

39

(40)  Ks. edellä I-2.3 kohta.

40

(41)  Asia C-241/94, Ranska v. komissio (Kok., s. I-4551, 21 kohta) ja asia C-342/96, Espanja v. komissio (Kok., s. I-2459, 23 kohta).

41

(42)  Ot.prp. nr. 1 (2006-2007) Skatte- og avgiftsopplegget 2007 – lovendringer.

42

(43)  Asia C-487/06 P, British Aggregates Association v. komissio, 92 kohta.

43

(44)  Tältä osin valvontaviranomainen viittaa Euroopan komission päätökseen Tanskan tukijärjestelmästä hiilidioksidiveron palauttamiseksi teollisuudelle, ks. asia C 41/2006 (ex N 318/2004), jota ei ole vielä julkaistu. Päätöksen 44 kohdassa komissio toteaa, että kyseinen tukiohjelma koskee vai tiettyjä siinä tosiasiallisessa tilanteessa olevista yrityksistä, jota ohjelmalla Tanskan viranomaisten mukaan yritetään korjata. Komissio pitää tätä poikkeuksena siitä yleisestä logiikasta, jota Tanskan viranomaisten mukaan pitäisi soveltaa, ja toteaa, ettei ohjelma näin ollen ole kyseisen logiikan mukainen.

44

(45)  Yhdistetyt asiat T-92/00 ja T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ym. v. komissio (Kok., s. II-1385, 58 kohta).

45

(46)  Asia C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze (Kok., s. I-289, 134–138 kohta); asia C-148/04, Unicredito Italiano (Kok., s. I-11137, 48–49 kohta).

46

(47)  Väitteensä tueksi Norjan viranomaiset viittaavat julkisasiamies Fennellyn asiassa C-251/97, Ranska v. komissio, esittämään ratkaisuehdotukseen. Ranskan viranomaisten kyseisessä asiassa esittämien perustelujen mukaan silloin, kun valtio hankkii yleisen edun nimissä tavaroita tai palveluja tai muita vähemmän konkreettisia etuja markkinahinnoin, voidaan väittää joko, ettei kyseessä ole mikään tekijöistä, joita pidettäisiin tukena, tai että tuki on ainakin mahdollisesti yhteismarkkinoille soveltuva (ks. ratkaisuehdotuksen 20 kohta). Julkisasiamies ei kuitenkaan tässä tapauksessa hyväksynyt Ranskan viranomaisten perusteluja.

47

(48)  Osuuskuntia koskevan komission tiedonannon 2.1.1 kohta.

48

(49)  Asia T-157/01, Danske Busvognmænd v. komissio (Kok., s. II-917).

49

(50)  Asia 30/59, Gezamenlijke Steenkolenmijnen (Kok., s. 3, 29–30 kohta); asia C-173/73, Italia v. komissio (Kok., s. 709, 12–13 kohta); asia C-241/94, Ranska v. komissio (Kok., s. I-4551, 25 ja 35 kohta); asia C-251/97, Ranska v. komissio (Kok., s. I-6639, 41 ja 46–47 kohta) ja komission tukipäätös asiassa C 2/2006, OTE, 92 kohta.

50

(51)  Asia C-372/97, Italia v. komissio (Kok., s. I-3679, 44 kohta); asia C-66/02, Italia v. komissio, 111 kohta ja asia C-148/04, Unicredito Italiano (Kok., s. I-11137, 54 kohta).

51

(52)  Em. asia C-66/02, Italia v. komissio, 115 ja 117 kohta ja em. asia C-148/04, Unicredito Italiano, 56 ja 58 kohta.

52

(53)  Asia T-288/97, Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia v. komissio (Kok., s. II-1169, 72 kohta).

53

(54)  Asia C-301/96, Saksa v. komissio (Kok., s. I-9919, 66 ja 105 kohta).

54

(55)  Asia 730/79, Philip Morris v. komissio (Kok., s. I-2671).

55

(56)  Ks. komission valtiontuen toimintasuunnitelma, 7.6.2005, KOM(2005) 107, 11 kohta.

56

(57)  Ks. komission päätös C (2006) 6630, tehty 24.1.2007, asiassa N 270/06, 67 kohta.

57

(58)  Osuuskuntia koskevan komission tiedonannon 2.1.1 kohta.

58

(59)  Ks. edellä II-2.3.1 kohta.

59

(60)  Tätä ehtoa ei sovelleta muihin osuuskuntiin, eikä valvontaviranomaisella ole tietoa siitä, kuuluuko järjestelmän piiriin muilla aloilla toimivia muita kuin pääasiallisesti keskinäisiä osuuskuntia.

60

---

Oikaisuja

| 16.6.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 158/54 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 158/54

---

Oikaistaan komission asetus (EU) N:o 446/2011, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevien tiettyjen rasva-alkoholien ja niiden seosten tuonnissa

(
  Euroopan unionin virallinen lehti L 122, 11. toukokuuta 2011
  )

Sivulla 61, 1 artiklan 2 kohdassa

korvataan:

”VVF Limited, Sion (East), Mumbai”

seuraavasti:

”VVF Ltd, Taloja, Maharashtra”.

---