# Den Europæiske Unions L 226/2011

| | ISSN 1725-2520
  doi:10.3000/17252520.L_2011.226.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 226 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 54. årgang1. september 2011 |

ISSN 1725-2520

doi:10.3000/17252520.L_2011.226.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 226

Dansk udgave

Retsforskrifter

54. årgang1. september 2011

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Meddelelse om ikrafttrædelsen af en aftale i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Det Hashemitiske Kongerige Jordan om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side | 1 |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 868/2011 af 31. august 2011 om godkendelse af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) som fodertilsætningsstoffer til alle dyrearter (
  1
  ) | 2 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 869/2011 af 31. august 2011 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 5 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 870/2011 af 31. august 2011 om fastsættelse af importtolden for korn gældende fra den 1. september 2011 | 7 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2011/520/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 31. august 2011 om anerkendelse af Marokko i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende
  (meddelt under nummer K(2011) 6020)

   (
  1
  ) | 10 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

INTERNATIONALE AFTALER

*

Meddelelse om ikrafttrædelsen af en aftale i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Det Hashemitiske Kongerige Jordan om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side

1

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 868/2011 af 31. august 2011 om godkendelse af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) som fodertilsætningsstoffer til alle dyrearter (
  1
  )

Lactobacillus plantarum

Lactobacillus buchneri

1

2

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 869/2011 af 31. august 2011 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

5

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 870/2011 af 31. august 2011 om fastsættelse af importtolden for korn gældende fra den 1. september 2011

7

AFGØRELSER

2011/520/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 31. august 2011 om anerkendelse af Marokko i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende
  (meddelt under nummer K(2011) 6020)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2011) 6020)

1

10

| | | IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten |
| --- | --- | --- |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 342/09/KOL af 23. juli 2009 om fritagelse fra den norske CO2-afgift for naturgas og LPG, der anvendes til andre formål end opvarmning af bygninger (Norge) | 12 |

IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 342/09/KOL af 23. juli 2009 om fritagelse fra den norske CO2-afgift for naturgas og LPG, der anvendes til andre formål end opvarmning af bygninger (Norge)

2

12

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/1

---

Meddelelse om ikrafttrædelsen af en aftale i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Det Hashemitiske Kongerige Jordan om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side

Aftalen i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Det Hashemitiske Kongerige Jordan om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side, der blev undertegnet den 11. februar 2011 i Bruxelles (1), er trådt i kraft den 1. juli 2011 i medfør af artikel 23 i protokollen.

---

(1)  EUT L 177 af 6.7.2011, s. 1.

---

FORORDNINGER

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/2

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 868/2011

af 31. august 2011

om godkendelse af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) som fodertilsætningsstoffer til alle dyrearter

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af en sådan godkendelse. |
| --- | --- |

(1)

Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af en sådan godkendelse.

| (2) | Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet ansøgninger om godkendelse af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963). Ansøgningerne var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003. |
| --- | --- |

(2)

Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet ansøgninger om godkendelse af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963). Ansøgningerne var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.

| (3) | Ansøgningerne vedrører godkendelse i kategorien »teknologiske tilsætningsstoffer« af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) som tilsætningsstoffer til foder til alle dyrearter. |
| --- | --- |

(3)

Ansøgningerne vedrører godkendelse i kategorien »teknologiske tilsætningsstoffer« af et præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og et præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) som tilsætningsstoffer til foder til alle dyrearter.

| (4) | Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 15. marts 2011 (2), at Lactobacillus plantarum (DSM 21762) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, og at dette præparat kan forbedre produktionen af ensilage fra alle typer grøntfoder ved at reducere pH-værdien og øge tørstoffets holdbarhed. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden vedrørende fodertilsætningsstofferne, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede EF-referencelaboratorium. |
| --- | --- |

(4)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 15. marts 2011 (2), at Lactobacillus plantarum (DSM 21762) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, og at dette præparat kan forbedre produktionen af ensilage fra alle typer grøntfoder ved at reducere pH-værdien og øge tørstoffets holdbarhed. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden vedrørende fodertilsætningsstofferne, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede EF-referencelaboratorium.

| (5) | Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 7. april 2011 (3), at Lactobacillus buchneri (DSM 22963) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, og at dette præparat kan forbedre produktionen af ensilage ved at øge produktionen af eddikesyre. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden vedrørende fodertilsætningsstofferne, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede EF-referencelaboratorium. |
| --- | --- |

(5)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 7. april 2011 (3), at Lactobacillus buchneri (DSM 22963) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, og at dette præparat kan forbedre produktionen af ensilage ved at øge produktionen af eddikesyre. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden vedrørende fodertilsætningsstofferne, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede EF-referencelaboratorium.

| (6) | Vurderingen af præparatet af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og præparatet af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af disse præparater godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning. |
| --- | --- |

(6)

Vurderingen af præparatet af Lactobacillus plantarum (DSM 21762) og præparatet af Lactobacillus buchneri (DSM 22963) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af disse præparater godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning.

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De i bilaget opførte præparater, der tilhører tilsætningsstofkategorien »teknologiske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »ensileringstilsætningsstoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstoffer på de betingelser, der er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2011.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  EFSA Journal 2011; 9(3):2113.

2

EFSA Journal

(3)  EFSA Journal 2011; 9(4):2138.

3

EFSA Journal

---

BILAG

| Tilsætningsstoffets identifikationsnummer | Navn på indehaveren af godkendelsen | Tilsætningsstof | Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode | Dyreart eller -kategori | Maksimumsalder | Minimumsindhold | Maksimumsindhold | Andre bestemmelser | Godkendelse gyldig til |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CFU/kg organisk materiale |
| Kategori: teknologiske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: ensileringstilsætningsstoffer. |
| 1k2071 | — | Lactobacillus plantarum (DSM 21762) | | Tilsætningsstoffets sammensætning:

  Præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762), der indeholder mindst 5 × 1011 CFU/g tilsætningsstof. |

Tilsætningsstoffets identifikationsnummer

Navn på indehaveren af godkendelsen

Tilsætningsstof

Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode

Dyreart eller -kategori

Maksimumsalder

Minimumsindhold

Maksimumsindhold

Andre bestemmelser

Godkendelse gyldig til

CFU/kg organisk materiale

Kategori: teknologiske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: ensileringstilsætningsstoffer.

1k2071

—

Lactobacillus plantarum (DSM 21762)

Tilsætningsstoffets sammensætning:

Præparat af Lactobacillus plantarum (DSM 21762), der indeholder mindst 5 × 1011 CFU/g tilsætningsstof.

| | Aktivstoffets karakteristika:


  Lactobacillus plantarum (DSM 21762) |
| --- | --- |

Aktivstoffets karakteristika:

Lactobacillus plantarum (DSM 21762)

| | Analysemetode
   (1): | Tælling ved pladespredningsmetoden: EN 15787 |
| --- | --- | --- |

Analysemetode
   (1):

Tælling ved pladespredningsmetoden: EN 15787

| | Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis). |
| --- | --- |

Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis).

Alle dyrearter

—

1 × 108

—

| 1. | I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringstemperatur og holdbarhed. |
| --- | --- |

1.

I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringstemperatur og holdbarhed.

| 2. | Minimumsdoseringen af tilsætningsstoffet kan justeres, når det anvendes sammen med andre mikroorganismer som ensileringstilsætningsstoffer. |
| --- | --- |

2.

Minimumsdoseringen af tilsætningsstoffet kan justeres, når det anvendes sammen med andre mikroorganismer som ensileringstilsætningsstoffer.

| 3. | Sikkerhedsforanstaltninger: Det anbefales at bruge åndedrætsværn og handsker under håndteringen. |
| --- | --- |

3.

Sikkerhedsforanstaltninger: Det anbefales at bruge åndedrætsværn og handsker under håndteringen.

21.9.2021

1k2072

—

Lactobacillus buchneri (DSM 22963)

| | Tilsætningsstoffets sammensætning:

  Præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963), der indeholder mindst 5 × 1011 CFU/g tilsætningsstof. |
| --- | --- |

Tilsætningsstoffets sammensætning:

Præparat af Lactobacillus buchneri (DSM 22963), der indeholder mindst 5 × 1011 CFU/g tilsætningsstof.

| | Aktivstoffets karakteristika:


  Lactobacillus buchneri (DSM 22963) |
| --- | --- |

Aktivstoffets karakteristika:

Lactobacillus buchneri (DSM 22963)

| | Analysemetode
   (1): | Tælling ved |
| --- | --- | --- |

Analysemetode
   (1):

Tælling ved

| | pladespredningsmetoden: EN 15787 |
| --- | --- |

pladespredningsmetoden: EN 15787

| | Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis). |
| --- | --- |

Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis).

Alle dyrearter

—

1 × 108

—

| 1. | I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringstemperatur og holdbarhed. |
| --- | --- |

1.

I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringstemperatur og holdbarhed.

| 2. | Minimumsdoseringen af tilsætningsstoffet kan justeres, når det anvendes sammen med andre mikroorganismer som ensileringstilsætningsstoffer. |
| --- | --- |

2.

Minimumsdoseringen af tilsætningsstoffet kan justeres, når det anvendes sammen med andre mikroorganismer som ensileringstilsætningsstoffer.

| 3. | Sikkerhedsforanstaltninger: Det anbefales at bruge åndedrætsværn og handsker under håndteringen. |
| --- | --- |

3.

Sikkerhedsforanstaltninger: Det anbefales at bruge åndedrætsværn og handsker under håndteringen.

21.9.2021

---

(1)  Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på EF-referencelaboratoriets hjemmeside: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx

---

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/5

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 869/2011

af 31. august 2011

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtning:

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 1. september 2011.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2011.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | ZA | 77,2 |
| ZZ | 77,2 |
| 0707 00 05 | TR | 130,3 |
| ZZ | 130,3 |
| 0709 90 70 | TR | 123,3 |
| ZZ | 123,3 |
| 0805 50 10 | AR | 72,4 |
| BR | 41,3 |
| CL | 81,4 |
| PY | 39,4 |
| TR | 65,0 |
| UY | 81,8 |
| ZA | 82,9 |
| ZZ | 66,3 |
| 0806 10 10 | EG | 155,2 |
| IL | 80,3 |
| MA | 175,4 |
| TR | 124,6 |
| ZZ | 133,9 |
| 0808 10 80 | AR | 118,9 |
| CL | 104,1 |
| CN | 50,3 |
| NZ | 100,2 |
| US | 142,8 |
| ZA | 89,0 |
| ZZ | 100,9 |
| 0808 20 50 | AR | 132,0 |
| CI | 48,9 |
| NZ | 91,3 |
| TR | 127,0 |
| ZA | 114,0 |
| ZZ | 102,6 |
| 0809 30 | TR | 124,9 |
| ZZ | 124,9 |
| 0809 40 05 | BA | 41,3 |
| ZZ | 41,3 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

ZA

77,2

ZZ

77,2

0707 00 05

TR

130,3

ZZ

130,3

0709 90 70

TR

123,3

ZZ

123,3

0805 50 10

AR

72,4

BR

41,3

CL

81,4

PY

39,4

TR

65,0

UY

81,8

ZA

82,9

ZZ

66,3

0806 10 10

EG

155,2

IL

80,3

MA

175,4

TR

124,6

ZZ

133,9

0808 10 80

AR

118,9

CL

104,1

CN

50,3

NZ

100,2

US

142,8

ZA

89,0

ZZ

100,9

0808 20 50

AR

132,0

CI

48,9

NZ

91,3

TR

127,0

ZA

114,0

ZZ

102,6

0809 30

TR

124,9

ZZ

124,9

0809 40 05

BA

41,3

ZZ

41,3

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/7

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 870/2011

af 31. august 2011

om fastsættelse af importtolden for korn gældende fra den 1. september 2011

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1)

under henvisning til Kommissionens forordning (EU) nr. 642/2010 af 20. juli 2010 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår importtold for korn (2), særlig artikel 2, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge artikel 136, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er importtolden for produkter henhørende under KN-kode 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (blød hvede af høj kvalitet), 1002, ex 1005 undtagen hybridmajs til udsæd, og ex 1007 undtagen hybridsorghum til udsæd, lig med interventionsprisen for sådanne produkter ved import forhøjet med 55 % minus cif-importprisen for den pågældende sending. Denne told kan dog ikke overstige toldsatsen i den fælles toldtarif. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge artikel 136, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er importtolden for produkter henhørende under KN-kode 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (blød hvede af høj kvalitet), 1002, ex 1005 undtagen hybridmajs til udsæd, og ex 1007 undtagen hybridsorghum til udsæd, lig med interventionsprisen for sådanne produkter ved import forhøjet med 55 % minus cif-importprisen for den pågældende sending. Denne told kan dog ikke overstige toldsatsen i den fælles toldtarif.

| (2) | Ifølge artikel 136, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 skal der med henblik på beregning af importtolden som omhandlet i nævnte artikels stk. 1 regelmæssigt fastsættes repræsentative cif-importpriser for de pågældende produkter. |
| --- | --- |

(2)

Ifølge artikel 136, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 skal der med henblik på beregning af importtolden som omhandlet i nævnte artikels stk. 1 regelmæssigt fastsættes repræsentative cif-importpriser for de pågældende produkter.

| (3) | Ifølge artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010 er den pris, der skal anvendes ved beregning af importtolden for produkter henhørende under KN-kode 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (blød hvede af høj kvalitet), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 og 1007 00 90 den daglige repræsentative cif-importpris fastlagt efter metoden i nævnte forordnings artikel 5. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010 er den pris, der skal anvendes ved beregning af importtolden for produkter henhørende under KN-kode 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (blød hvede af høj kvalitet), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 og 1007 00 90 den daglige repræsentative cif-importpris fastlagt efter metoden i nævnte forordnings artikel 5.

| (4) | Importtolden bør fastsættes for perioden fra den 1. september 2011 og gælde, indtil en ny importtold træder i kraft — |
| --- | --- |

(4)

Importtolden bør fastsættes for perioden fra den 1. september 2011 og gælde, indtil en ny importtold træder i kraft —

VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fra den 1. september 2011 gælder den importtold, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning på grundlag af elementerne i bilag II, for korn som omhandlet i artikel 136, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 1. september 2011.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2011.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 187 af 21.7.2010, s. 5.

2

---

BILAG I

Importtold for produkter som omhandlet i artikel 136, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 gældende fra den 1. september 2011

| KN-kode | Varebeskrivelse | Importtold (1)

  (EUR/t) |
| --- | --- | --- |
| 1001 10 00 | Hård HVEDE af høj kvalitet | 0,00 |
| af middel kvalitet | 0,00 |
| af lav kvalitet | 0,00 |
| 1001 90 91 | Blød HVEDE, til udsæd | 0,00 |
| ex 1001 90 99 | Blød HVEDE af høj kvalitet, undtagen blød hvede til udsæd | 0,00 |
| 1002 00 00 | RUG | 0,00 |
| 1005 10 90 | MAJS til udsæd, undtagen hybridmajs | 0,00 |
| 1005 90 00 | MAJS, undtagen til udsæd (2) | 0,00 |
| 1007 00 90 | SORGHUM i hele kerner, undtagen hybridsorghum til udsæd | 0,00 |

KN-kode

Varebeskrivelse

Importtold (1)

(EUR/t)

1001 10 00

Hård HVEDE af høj kvalitet

0,00

af middel kvalitet

0,00

af lav kvalitet

0,00

1001 90 91

Blød HVEDE, til udsæd

0,00

ex 1001 90 99

Blød HVEDE af høj kvalitet, undtagen blød hvede til udsæd

0,00

1002 00 00

RUG

0,00

1005 10 90

MAJS til udsæd, undtagen hybridmajs

0,00

1005 90 00

MAJS, undtagen til udsæd (2)

0,00

1007 00 90

SORGHUM i hele kerner, undtagen hybridsorghum til udsæd

0,00

---

(1)  For varer, der ankommer til Unionen via Atlanterhavet eller Suezkanalen, kan importøren i henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning (EU) nr. 642/2010 opnå en nedsættelse af tolden på:

| — | 3 EUR/t, hvis lossehavnen befinder sig ved Middelhavet eller Sortehavet |
| --- | --- |

—

3 EUR/t, hvis lossehavnen befinder sig ved Middelhavet eller Sortehavet

| — | 2 EUR/t, hvis lossehavnen befinder sig i Irland, Danmark, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige eller på Den Iberiske Halvøs Atlanterhavskyst. |
| --- | --- |

—

2 EUR/t, hvis lossehavnen befinder sig i Irland, Danmark, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige eller på Den Iberiske Halvøs Atlanterhavskyst.

(2)  Importøren kan opnå en fast nedsættelse på 24 EUR/t, når betingelserne i artikel 3, forordning (EU) nr. 642/2010 opfyldes.

---

BILAG II

Elementer til beregning af tolden, jf. bilag I

17.8.2011-30.8.2011

| 1) | Gennemsnit for den referenceperiode, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010:










  (EUR/t) |
| --- | --- |
| | Blød hvede (1) | Majs | Hård hvede, høj kvalitet | Hård hvede, middel kvalitet (2) | Hård hvede, lav kvalitet (3) |
| Børs | Minnéapolis | Chicago | — | — | — |
| Notering | 252,73 | 199,46 | — | — | — |
| Pris fob USA | — | — | 320,44 | 310,44 | 290,44 |
| Præmie for Golfen | — | 17,97 | — | — | — |
| Præmie for The Great Lakes | 28,64 | — | — | — | — |

1)

Gennemsnit for den referenceperiode, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010:

(EUR/t)

Blød hvede (1)

Majs

Hård hvede, høj kvalitet

Hård hvede, middel kvalitet (2)

Hård hvede, lav kvalitet (3)

Børs

Minnéapolis

Chicago

—

—

—

Notering

252,73

199,46

—

—

—

Pris fob USA

—

—

320,44

310,44

290,44

Præmie for Golfen

—

17,97

—

—

—

Præmie for The Great Lakes

28,64

—

—

—

—

| 2) | Gennemsnit for den referenceperiode, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010:






  Fragt/omkostninger: Mexicanske Golf–Rotterdam | 17,85 EUR/t |
| --- | --- | --- |
| Fragt/omkostninger: The Great Lakes–Rotterdam | 47,90 EUR/t |

2)

Gennemsnit for den referenceperiode, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 642/2010:

Fragt/omkostninger: Mexicanske Golf–Rotterdam

17,85 EUR/t

Fragt/omkostninger: The Great Lakes–Rotterdam

47,90 EUR/t

---

(1)  Positiv præmie på 14 EUR/t indbefattet (artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) nr. 642/2010).

(2)  Negativ præmie på 10 EUR/t (artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) nr. 642/2010).

(3)  Negativ præmie på 30 EUR/t (artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) nr. 642/2010).

---

AFGØRELSER

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/10

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 31. august 2011

om anerkendelse af Marokko i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende

(meddelt under nummer K(2011) 6020)

(EØS-relevant tekst)

(2011/520/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF af 19. november 2008 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), særlig artikel 19, stk. 3,

under henvisning til Cyperns anmodning af 13. maj 2005, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge direktiv 2008/106/EF kan medlemsstaterne beslutte at anerkende søfarendes kvalifikationsbeviser, der er udstedt af et tredjeland, hvis Kommissionen har anerkendt det pågældende tredjeland som værende i stand til at opfylde kravene i Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold af 1978 (STCW-konventionen) (2), som revideret i 1995. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge direktiv 2008/106/EF kan medlemsstaterne beslutte at anerkende søfarendes kvalifikationsbeviser, der er udstedt af et tredjeland, hvis Kommissionen har anerkendt det pågældende tredjeland som værende i stand til at opfylde kravene i Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold af 1978 (STCW-konventionen) (2), som revideret i 1995.

| (2) | Ved brev af 13. maj 2005 anmodede Cypern om anerkendelse af Marokko. Kommissionen har efter Cyperns anmodning foretaget en vurdering af ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser i Marokko for at kunne fastslå, om Marokko overholder kravene i STCW-konventionen, og om der er truffet passende forholdsregler til at forebygge svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Vurderingen blev foretaget på grundlag af det kontrolbesøg, som eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed aflagde i december 2006. Under dette kontrolbesøg blev der konstateret visse mangler ved ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 13. maj 2005 anmodede Cypern om anerkendelse af Marokko. Kommissionen har efter Cyperns anmodning foretaget en vurdering af ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser i Marokko for at kunne fastslå, om Marokko overholder kravene i STCW-konventionen, og om der er truffet passende forholdsregler til at forebygge svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Vurderingen blev foretaget på grundlag af det kontrolbesøg, som eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed aflagde i december 2006. Under dette kontrolbesøg blev der konstateret visse mangler ved ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser.

| (3) | Kommissionen fremsendte en rapport til medlemsstaterne om resultaterne af vurderingen. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen fremsendte en rapport til medlemsstaterne om resultaterne af vurderingen.

| (4) | Ved breve af 4. februar 2009 og 9. marts 2010 opfordrede Kommissionen Marokko til at forelægge dokumentation for, at manglerne var afhjulpet. |
| --- | --- |

(4)

Ved breve af 4. februar 2009 og 9. marts 2010 opfordrede Kommissionen Marokko til at forelægge dokumentation for, at manglerne var afhjulpet.

| (5) | Ved breve af 13. maj 2009, 29. maj 2009, 2. april 2010 og 4. januar 2011 har Marokko fremsendt de ønskede oplysninger og dokumentation for gennemførelsen af hensigtsmæssige og tilstrækkelige korrigerende foranstaltninger, som afhjælper de fleste af de mangler, der blev konstateret ved vurderingen af opfyldelsen af kravene. |
| --- | --- |

(5)

Ved breve af 13. maj 2009, 29. maj 2009, 2. april 2010 og 4. januar 2011 har Marokko fremsendt de ønskede oplysninger og dokumentation for gennemførelsen af hensigtsmæssige og tilstrækkelige korrigerende foranstaltninger, som afhjælper de fleste af de mangler, der blev konstateret ved vurderingen af opfyldelsen af kravene.

| (6) | De tilbageværende mangler vedrører dels manglende retlige bestemmelser vedrørende uddannelsesudstyr og underviseres og bedømmeres kvalifikationer og uddannelse og dels manglen på uddannelsesudstyr på Marokkos uddannelsesinstitution for søfartserhverv. Marokko er derfor blevet opfordret til at gennemføre yderligere korrigerende foranstaltninger på dette område. Disse mangler berettiger dog ikke til at sætte spørgsmålstegn ved, om de marokkanske ordninger for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende generelt overholder STCW-konventionen. |
| --- | --- |

(6)

De tilbageværende mangler vedrører dels manglende retlige bestemmelser vedrørende uddannelsesudstyr og underviseres og bedømmeres kvalifikationer og uddannelse og dels manglen på uddannelsesudstyr på Marokkos uddannelsesinstitution for søfartserhverv. Marokko er derfor blevet opfordret til at gennemføre yderligere korrigerende foranstaltninger på dette område. Disse mangler berettiger dog ikke til at sætte spørgsmålstegn ved, om de marokkanske ordninger for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende generelt overholder STCW-konventionen.

| (7) | Resultaterne af vurderingen af opfyldelsen af kravene og evalueringen af de oplysninger, som Marokko har fremsendt, viser, at Marokko opfylder alle kravene i STCW-konventionen, og at der er iværksat passende foranstaltninger til at forhindre svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Marokko bør derfor anerkendes af Kommissionen. |
| --- | --- |

(7)

Resultaterne af vurderingen af opfyldelsen af kravene og evalueringen af de oplysninger, som Marokko har fremsendt, viser, at Marokko opfylder alle kravene i STCW-konventionen, og at der er iværksat passende foranstaltninger til at forhindre svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Marokko bør derfor anerkendes af Kommissionen.

| (8) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Marokko anerkendes i henhold til artikel 19 i direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2011.

På Kommissionens vegne

Siim KALLAS

Næstformand

---

(1)  EUT L 323 af 3.12.2008, s. 33.

1

(2)  Vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation.

2

---

IV Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

| 1.9.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 226/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 226/12

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 342/09/KOL

af 23. juli 2009

om fritagelse fra den norske CO2-afgift for naturgas og LPG, der anvendes til andre formål end opvarmning af bygninger (Norge)

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —

UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61-63 og protokol 26 til aftalen,

UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24,

UNDER HENVISNING til artikel 1, stk. 2, i del I og artikel 4, stk. 4, artikel 6 og artikel 7, stk. 5, i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen (4),

UNDER HENVISNING til Tilsynsmyndighedens retningslinjer for anvendelse og fortolkning af EØS-aftalens artikel 61 og 62 (5), særlig kapitlet om statsstøtte til miljøbeskyttelse og kapitlet om statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger vedrørende direkte virksomhedsbeskatning,

UNDER HENVISNING til Tilsynsmyndighedens beslutning af 14. juli 2004 om de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 27 i del II i protokol 3 (6),

EFTER AT HAVE OPFORDRET interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse bestemmelser, og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFREMSTILLING

1.   Sagsforløb

Ved brev af 9. marts 2007, hvorved det norske fornyelses- og administrationsministerium videresendte et brev fra finansministeriet af 8. marts 2007 (Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede begge breve den 9. marts 2007 (sag nr. 412984)), anmeldte de norske myndigheder en planlagt ændring af CO2-afgiften på mineralske produkter i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen. De norske myndigheder vil ændre CO2-afgiften, således at den kommer til at omfatte naturgas og flydende gas (LPG), hvilket ikke er tilfældet for øjeblikket.

Efter flere brevvekslinger (7) meddelte Tilsynsmyndigheden ved brev af 23. november 2007 de norske myndigheder, at den havde besluttet at indlede proceduren i artikel 1, stk. 2, i del I i protokol 3 med hensyn til denne foranstaltning.

Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 597/07/KOL om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og EØS-tillægget (8). Tilsynsmyndigheden opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i denne sag.

Tilsynsmyndigheden modtog bemærkninger fra interesserede parter, nemlig for det første fra Norsk Bioenergiforening den 11. juli 2008 (sag nr. 485500), og for det andet fra Norges Naturvernforbund, Zero Emission Resource Organisation samt Natur og Ungdom den 16. juli 2008 (sag nr. 486001).

De norske myndigheder sendte også yderligere bemærkninger den 20. december 2007 (sag nr. 458478) og den 13. marts 2008 (sag nr. 512262) og har desuden senere ført uformelle drøftelser med Tilsynsmyndigheden.

2.   Beskrivelse af den planlagte foranstaltning

2.1.   Baggrund

Den norske stat opkræver CO2-afgift på anvendelsen af en række mineralske produkter. For øjeblikket opkræves der kun CO2-afgift på mineralolie og benzin, men Norge har planer om også at lade afgiften omfatte naturgas og LPG, dog kun når disse produkter anvendes til opvarmning af bygninger.

CO2-afgiften opkræves på anvendelsen af de produkter, der er nævnt i det norske skattekapitel. Både importerede og indenlandske produkter er afgiftspligtige. CO2-afgiften er omhandlet i et budgetkapitel om miljøafgifter på mineralske produkter, under overskriften »Om miljøavgifter på mineralske produkter mv«. Punkt A i dette kapitel behandler CO2-afgift på mineralske produkters CO2-emissioner (avgift på mineralske produkter). I afsnit A1 er det fastsat, at afgiften pålægges mineralolie og benzin. Det hedder her (9):

»Fra 1. januar 2007 skal det i henhold til lov 19 mai 1933 nr. 11 om særavgifter betales CO2-avgift til statskassen på følgendende mineralske produkter etter følgende satser:...

| a) | Mineralolje: kr. 0,47 per liter. (...) |
| --- | --- |

a)

Mineralolje: kr. 0,47 per liter. (...)

| b) | Bensin: kr. 0,80 per liter,« |
| --- | --- |

b)

Bensin: kr. 0,80 per liter,«

og oversat til dansk:

»Fra 1. januar 2007 skal der i henhold til lov nr. 11 af 19. maj 1933 om særafgifter betales CO2-afgift til statskassen på følgende mineralske produkter efter følgende satser...

| a) | Mineralolie: 0,47 NOK pr. liter. (...) |
| --- | --- |

a)

Mineralolie: 0,47 NOK pr. liter. (...)

| b) | Benzin: 0,80 NOK pr. liter«. |
| --- | --- |

b)

Benzin: 0,80 NOK pr. liter«.

Afsnit A2 indeholder en række afgiftsfritagelser, som afhænger af produktets anvendelse. Afsnit A2.1 indeholder generelle fritagelser for forskellige aktiviteter, især anvendelsen af mineralolie som råmateriale i produktionsprocessen (afsnit A2 lit.1.c). Afsnit A2.2 og A2.3 indeholder yderligere fritagelser vedrørende anvendelsen af henholdsvis mineralolie og petroleum.

I budgetforslaget for 2007 foreslog den norske regering en ændring af det pågældende budgetkapitel, som Stortinget godkendte. Den foreslåede ændring var indeholdt i lovforslag St.prp. nr. 1 (2006-2007). II A og B har følgende ordlyd:

| | »A
  Fra 1 juli 2007 gjøres følgende endringer:
  § 1 første ledd nye bokstaver c og d skal lyde:






  c) | Naturgass: kr. 0,47 pr. standardkubikkmeter |
| --- | --- | --- |

»A

Fra 1 juli 2007 gjøres følgende endringer:

§ 1 første ledd nye bokstaver c og d skal lyde:

c)

Naturgass: kr. 0,47 pr. standardkubikkmeter

| d) | LPG: kr. 0,60 pr. kg. |
| --- | --- |

d)

LPG: kr. 0,60 pr. kg.

| | B
  §2 første ledd ny nr. 4 skal lyde:






  4. | Gass til annen bruk en oppvarming mv. i boliger og næringsbygg.« |
| --- | --- | --- |

B

§2 første ledd ny nr. 4 skal lyde:

4.

og oversat til dansk:

| | »A
  Fra 1. juli foretages følgende ændringer:
  I § 1, stk. 1, tilføjes et nyt litra c) og d) med følgende ordlyd:






  c) | Naturgas: 0,47 NOK pr. standardkubikmeter |
| --- | --- | --- |

»A

Fra 1. juli foretages følgende ændringer:

I § 1, stk. 1, tilføjes et nyt litra c) og d) med følgende ordlyd:

c)

Naturgas: 0,47 NOK pr. standardkubikmeter

| d) | LPG: 0,60 NOK pr. kg. |
| --- | --- |

d)

LPG: 0,60 NOK pr. kg.

| | B
  I § 2, stk. 1, tilføjes et nyt nr. 4 med følgende ordlyd:






  4. | Gas, der anvendes til andre formål end opvarmning af boliger og erhvervsbygninger.« |
| --- | --- | --- |

B

I § 2, stk. 1, tilføjes et nyt nr. 4 med følgende ordlyd:

4.

Ved tilføjelse af et nyt litra (c) og (d) i afsnit 1 (under punkt A) udvides CO2-afgiften til også at omfatte naturgas og LPG. Ved den nye bestemmelse under B indføres en fritagelse for naturgas og LPG, der anvendes til andre formål end opvarmning af boliger og erhvervsbygninger.

De norske myndigheder fremfører, at formålet med at ændre afgiften er at fremme brugen af grønne alternativer til naturgas og LPG ved opvarmning af bygninger. De oplyser, at det kun er af tekniske årsager, at CO2-afgiften på naturgas og LPG er blevet vedtaget som en generel afgift og ikke som en formålsbestemt særafgift, idet myndighederne har større kontrolmuligheder, når der indføres en generel afgift. Ifølge de norske myndigheder er det kun, når en foranstaltning indføres som en generel afgift, at alle producenter af afgiftspligtige varer er forpligtede til at lade sig registrere som afgiftspligtige hos myndighederne og at føre salgsregnskaber. Hvis afgiften var blevet vedtaget som en mere begrænset afgift på opvarmning af bygninger, havde det ikke været nødvendigt for erhvervsdrivende, der sælger gas til andre formål end opvarmning af bygninger, at lade sig registrere og at føre regnskaber.

2.2.   Formålet med afgiften

CO2-afgiften har til formål at mindske CO2-emissionerne, og ifølge de norske myndigheder er det formålet at fastsætte en pris på den skade, anvendelsen af de afgiftsbelagte produkter medfører for miljøet, og fremme anvendelsen af mindre miljøskadelige produkter. Afgiften opkræves for at sikre en mere effektiv udnyttelse af ressourcerne og dermed positive virkninger for miljøet. Afgiften er bred og generel.

Formålet med at udvide CO2-afgiften til også at omfatte naturgas og LPG er beskrevet nærmere i budgetforslaget for 2007, hvor der henvises til den såkaldte Soria Moria-erklæring (10):

Indenlandsk brug af gas er ikke pålagt CO2-afgift. Fra 2005 er den gas, der anvendes i visse industrier, omfattet af CO2-kvoteordningen. Andre anvendelsesformål for gas er ikke omfattet af foranstaltninger, der tilskynder til CO2-reduktion, dvs. gas, der anvendes i boliger, erhvervsbygninger og transportmidler. I Soria Moria-erklæringen anføres det, at regeringen vil undersøge CO2-afgiften for at forhindre, at gas anvendes som den foretrukne opvarmningskilde frem for mere miljøvenlige alternativer.

2.3.   Støtteforanstaltningens nationale retsgrundlag

Støtteforanstaltningens nationale retsgrundlag

Udvidelsen af CO2-afgiften til også at gælde for naturgas og LPG er vedtaget af Stortinget. Regeringens forslag blev fremsat i St.prp. nr. 1 (2006-2007), Skatte-, avgifts- og tollvedtak, og blev vedtaget af Stortinget den 28. november 2006.

2

Skatte-, avgifts- og tollvedtak

Ud over Stortingets vedtagelse skal der også foretages en ændring af bekendtgørelsen om punktafgifter (Forskrift om endring av Forskrift om særavgifter). I et nyt afsnit 3-6-5 i bekendtgørelsen fastsættes det, at naturgas og LPG til andre anvendelsesformål end opvarmning af bygninger er fritaget for CO2-afgift. I afsnit 3-6-5(1) fastslås det, at naturgas og LPG, der anvendes til andre formål end opvarmning af boliger, erhvervsbygninger og andre bygninger, er afgiftsfritaget. Fritagelsen omfatter hverken direkte eller indirekte opvarmning (11). Gas, der anvendes i enheder på under 20 kg, er afgiftsfritaget i henhold til afsnit 3-6-5(2) i ovennævnte bekendtgørelse.

Forskrift om endring av Forskrift om særavgifter

2

11

2.4.   Støttemodtager

Støttemodtager

De norske myndigheder fremfører, at 94 % af forbruget af naturgas og LPG anvendes til andre formål and opvarmning af bygninger. Det er kun en lille procentdel af det indenlandske forbrug, der vedrører opvarmning af bygninger, fordi naturgas fortrinsvis anvendes til industriformål og især inden for fremstillingsvirksomhed. Ifølge Norges statistiske kontor tegner fremstillingsvirksomhed, minedrift og stenbrydning sig for ca. 80 % af det indenlandske nettoforbrug af gas. De norske myndigheder fremfører endvidere, at halvdelen af gasforbruget inden for fremstillingsvirksomhed anvendes i StatoilHydros produktionsanlæg for metanol, Tjeldbergodden. En anden storforbruger er Hydro, der anvender gas i aluminiumproduktionen.

2.5.   Budget og varighed

Budget og varighed

De norske myndigheder har ikke givet Tilsynsmyndigheden nærmere oplysning om, hvor længe afgiftsfritagelsen skal gælde, og hvor store midler der er afsat til den.

2.6.   Begrundelse for at indlede proceduren

Begrundelse for at indlede proceduren

Tilsynsmyndigheden udtrykte tvivl om, hvorvidt fritagelsen var en generel foranstaltning, som fremført af de norske myndigheder, og udtrykte bekymring for, at den (i hvert fald indirekte) skulle favorisere visse erhvervsgrene på andres bekostning. Da fritagelsen kun gjaldt for visse virksomheder eller for produktion af bestemte varer, fandt Tilsynsmyndigheden, at en række virksomheder herved blev fritaget for omkostninger, som de normalt selv skulle afholde, og at den således ville fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen inden for EØS.

Ud fra den antagelse, at fritagelsen skulle betragtes som statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, betvivlede Tilsynsmyndigheden, at en fuldstændig afgiftsfritagelse kunne betragtes som forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 2 eller 3.

3.   Bemærkninger fra andre interesserede parter

Bemærkninger fra andre interesserede parter

Tilsynsmyndigheden modtog to bemærkninger fra andre interesserede parter.

Norsk Bioenergiforening (12) tilsluttede sig de foreløbige konklusioner, som Tilsynsmyndigheden havde draget i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, nemlig at foranstaltningen skulle betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 61, stk. 1, og fremførte specielt, at foranstaltningen er selektiv og uforenelig med afgiftssystemets karakter og almindelige opbygning. Foreningen tilføjede mere generelt, at det norske CO2-afgiftssystem som helhed er ulogisk, og henviste til, at der mangler konsekvens dels med hensyn til, hvilke sektorer og energikilder der pålægges afgift (og spurgte, hvorfor f.eks. transportsektoren og forarbejdningsindustrien egentlig var fritaget), dels med hensyn til de respektive afgiftsniveauer.

12

2

Tilsynsmyndigheden modtog også et brev, som indeholdt de samlede bemærkninger fra tre miljøorganisationer, nemlig Norges Naturvernforbund
   (13), Natur og Ungdom
   (14) og Zero Emission Resources Organisation
   (15). Disse organisationer finder, at CO2-afgiften bør gælde for alle CO2-emissioner, og at transportsektoren og forarbejdningsindustrien også bør være omfattet af den. De foreslår også andre afgiftsniveauer end dem, der er fastsat i lovgivningen.

Norges Naturvernforbund

13

Natur og Ungdom

14

Zero Emission Resources Organisation

15

2

2

4.   Bemærkninger fra de norske myndigheder

Bemærkninger fra de norske myndigheder

Efter at Tilsynsmyndigheden havde indledt den formelle undersøgelsesprocedure, sendte de norske myndigheder den to breve, hvori de gentog deres synspunkter, nemlig for det første, at foranstaltningen i praksis (om ikke formelt) er en særafgift på opvarmning af bygninger i modsætning til en generel afgift på naturgas og LPG, som ikke gælder for visse anvendelsesformål, og for det andet, at foranstaltningen ikke er selektiv, da afgiften på opvarmning af bygninger pålægges alle gasforbrugende sektorer og virksomheder.

II.   VURDERING

VURDERING

1.   Statsstøtte

Statsstøtte

Statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1

I EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, er der fastsat følgende:

Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.

1.1.   Anvendelse af statsmidler

Anvendelse af statsmidler

Støtten skal ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler. Når staten giver afgiftsfritagelse, mister den skatteindtægter, hvilket svarer til, at der er anvendt statsmidler (se punkt 3(3) i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for statsstøtte til virksomhedsbeskatning).

1.2.   Begunstigelse af visse virksomheder eller visse produktioner

Begunstigelse af visse virksomheder eller visse produktioner

For det første skal en støtteforanstaltning give støttemodtagerne fordele, der fritager dem for omkostninger, som de normalt selv skal afholde. Afgifter skal betragtes som sådanne omkostninger, og fritagelse for omkostningerne giver støttemodtagerne en fordel.

For det andet skal støtteforanstaltningen være selektiv i den forstand, at den begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner.

visse virksomheder eller visse produktioner

Miljøafgifter betragtes ikke som statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, når blot der er tale om generelle foranstaltninger, som ikke begunstiger bestemte virksomheder eller erhvervsgrene. Fritagelser for en generel afgift falder dog ind under artikel 61, stk. 1, hvis de tager sigte på bestemte virksomheder eller sektorer, medmindre de er berettiget af afgiftssystemets karakter og generelle opbygning.

De norske myndigheder fremfører, at begrænsningen af afgiften til kun at omfatte opvarmning af bygninger er en generel foranstaltning, som omfatter alle virksomheder og sektorer. Alle sektorer og virksomheder, der anvender naturgas eller LPG til opvarmning af bygninger, er afgiftspligtige i forbindelse med dette anvendelsesformål, mens sektorer og virksomheder, der (også) anvender naturgas eller LPG i produktionsprocessen eller til andre formål end opvarmning af bygninger, ikke er afgiftspligtige i forbindelse med disse andre anvendelsesformål. En producent, der også anvender naturgas eller LPG til opvarmning af f.eks. administrationsbygninger, skal betale afgift heraf på samme måde som enhver anden virksomhed, mens producenten ikke er afgiftspligtig af naturgas eller LPG, der anvendes i produktionsprocessen.

Som anført ovenfor, har de norske myndigheder også meddelt, at de ikke anser den anmeldte foranstaltning for at fritage bestemte sektorer for CO2-afgiften på gas, men snarere betragter den som en foranstaltning, der indfører en begrænset afgift på brug af gas til opvarmning af bygninger, dvs. at afgiften (på opvarmning af bygninger) snarere skal ses som en belastning af de afgiftspligtige end som en fritagelse og fordel for de mange, som bruger gas på en måde, der ikke er afgiftspligtig. De norske myndigheder understreger, at 94 % af gasforbruget i Norge vedrører andre formål end opvarmning. Med andre ord vil kun 6 % af gasforbruget blive afgiftsbelastet.

2

Tilsynsmyndigheden bemærker dog, at naturgas og LPG ved norsk lovgivning er indført som nye produkter i afsnit 1 i budgetkapitlet, der vedrører CO2-afgift på mineralprodukter, og at afgiftsgodtgørelsen i forbindelse med andre anvendelsesformål end opvarmning er blevet indføjet i det afsnit i budgetkapitlet, der vedrører afgiftsfritagelser. Tilsynsmyndigheden noterer sig også EFTA-Domstolens dom i den norske sag om fritagelse for elafgift (16), hvor Kongeriget Norge fremførte, at det på trods af lovbestemmelser om, at visse sektorer (minedrift og fremstillingsvirksomhed) var fritaget for el-afgiften, i virkeligheden kun var elektricitet til bestemte anvendelsesformål, der var fritaget. EFTA-Domstolen påpegede, at det er fast retspraksis, at det er støttens virkning og ikke dens form, der er afgørende, og konkluderede desuden følgende (i dommens præmis 79):

2

16

sektorer

anvendelsesformål

For det første blev der ved bekendtgørelsen indført en fritagelse fra en generel regel om, at elforbrug er afgiftspligtigt. At forstå det på den måde, som sagsøger gør, nemlig at der i henhold til bekendtgørelsen kun er afgiftspligt for elektricitet til et bestemt anvendelsesformål, ville være i strid med det pågældende afgiftssystems struktur og vende om på det normale forhold mellem regel og fritagelse, som bekræftet af den udtrykkelige brug af »fritagelse« i bekendtgørelsen. For det andet er det klart, at den pågældende fritagelse begunstiger virksomhederne i de fritagne økonomiske sektorer og dermed begunstiger visse virksomheder som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

Desuden er Tilsynsmyndigheden opmærksom på det princip, som EF-Domstolen for nylig har bekræftet i sin dom i British Aggregates-sagen (17). Domstolen (der tilsidesatte Førsteinstansrettens dom på dette område) bekræftede, at der ved vurderingen af, om EF-traktatens artikel 87, stk. 1, finder anvendelse, ikke kan tages hensyn til en bestemt foranstaltnings formål eller målsætning, og at den eneste måde, hvorpå man kan vurdere selektivitet, er at undersøge, om foranstaltningen indebærer en fordel for bestemte virksomheder i forhold til andre i en tilsvarende retlig og faktisk situation. Generaladvokat P. Mengozzi stillede også i sit forslag til afgørelse i sagen (18) spørgsmålstegn ved Førsteinstansrettens fokus på den pågældende foranstaltnings formelle aspekt, og udtalte følgende: Hvis man ser på påvirkningen af konkurrencen, er der ikke stor forskel mellem, på den ene side, beskatning i form af en generel afgift med fritagelse for visse erhvervsdrivende og, på den anden side, beskatning i form af en afgiftsbyrde for visse afgiftspligtige virksomheder og med fritagelse af andre, der befinder sig i en lignende situation
   (19).

British Aggregates

17

18

Hvis man ser på påvirkningen af konkurrencen, er der ikke stor forskel mellem, på den ene side, beskatning i form af en generel afgift med fritagelse for visse erhvervsdrivende og, på den anden side, beskatning i form af en afgiftsbyrde for visse afgiftspligtige virksomheder og med fritagelse af andre, der befinder sig i en lignende situation

19

Ved vurderingen af, om foranstaltningen er selektiv eller skal betragtes som en generel foranstaltning, som fremført af de norske myndigheder, skal Tilsynsmyndigheden identificere referenceordningen, dvs. at den skal foretage en sammenligning mellem virksomheder, der er omfattet af fritagelsen, og virksomheder i samme retlige og faktiske situation, der ikke er omfattet (20). Tilsynsmyndigheden identificerer derfor referenceordningen som værende alle sektorer og virksomheder, der skal betale CO2-afgiften, dvs. dem, der forbruger eller producerer mineralolie, petroleum, LPG eller naturgas.

20

2

I betragtning af, at fritagelsen kun gælder for brugen af LPG og naturgas (og oven i købet kun for LPG og naturgas til visse anvendelsesformål), anser Tilsynsmyndigheden foranstaltningen for at være selektiv, da den kun begunstiger visse virksomheder og visse produktioner. Tilsynsmyndigheden bemærker også i denne forbindelse, at EF-Domstolen i sin dom i Adria Wien Pipeline GmbH-sagen (21) fastslog, at en energiafgiftsfritagelse (som kun gjaldt for virksomheder, der hovedsagelig beskæftiger sig med produktion af varer) var selektiv, og bemærkede, at hverken den omstændighed, at ordningen omfatter et stort antal virksomheder, eller at disse virksomheder hører til i forskelligartede og store erhvervssektorer, gør det muligt at fastslå, at en statslig foranstaltning udgør en generel økonomisk-politisk foranstaltning.

Adria Wien Pipeline GmbH

21

hverken den omstændighed, at ordningen omfatter et stort antal virksomheder, eller at disse virksomheder hører til i forskelligartede og store erhvervssektorer, gør det muligt at fastslå, at en statslig foranstaltning udgør en generel økonomisk-politisk foranstaltning.

Ud fra den betragtning, at foranstaltningen er selektiv, skal Tilsynsmyndigheden derfor vurdere, om selektiviteten er berettiget af afgiftssystemets karakter og generelle opbygning. Med henblik herpå skal den for det første vurdere den pågældende afgifts formål og dernæst afgøre, om fritagelsen logisk set er i overensstemmelse hermed. CO2-afgiftens formål er at reducere CO2-emissioner. I den foreliggende sag er hvert mineralprodukt (mineralolie, petroleum, naturgas og LPG) omfattet af den samme retlige bestemmelse, der indfører miljøafgifter. Tilsynsmyndigheden finder det ikke indlysende, at der miljømæssigt set skulle være en logisk sammenhæng mellem afgiftsbelastning af CO2-emissioner og afgiftsfritagelse for sektorer, som forbruger naturgas og LPG, når disse sektorer ville kunne reducere CO2-emissionerne enten ved at begrænse anvendelsen af gas eller skifte til mere miljøvenlige produkter. Det er op til den EØS-stat, der har indført en sådan differentiering, at bevise, at den er berettiget af det pågældende systems karakter og generelle opbygning (22). De norske myndigheder har ikke fremført, at fritagelsen er i overensstemmelse med afgiftssytemets karakter eller generelle opbygning, og da noget sådant ikke kan udledes (eller fremgår klart), konkluderer Tilsynsmyndigheden, at foranstaltningen ikke er berettiget af CO2-afgiftssystemets karakter og generelle opbygning.

2

2

2

2

22

2

Tilsynsmyndigheden fastslår derfor, at den pågældende foranstaltning er selektiv, idet den begunstiger visse virksomheder eller produktioner, og ikke kan begrundes i afgiftssystemets karakter eller generelle opbygning.

1.3.   Fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen mellem de kontraherende parter

Fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen mellem de kontraherende parter

Støtteforanstaltningen skal true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter.

Når virksomheder indrømmes afgiftsnedsættelser, styrker det deres finansielle stilling i forhold til deres konkurrenter. Støtteordningen gælder for alle sektorer, og de potentielle støttemodtagere er aktive på en lang række markeder, der er omfattet af handelen inden for EØS. F.eks. er to af støttemodtagerne, Hydro og StatoilHydro, virksomheder, som begge opererer på internationalt plan. Afgiftsfritagelsen må derfor anses for at påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter og for at kunne fordreje konkurrencevilkårene (23).

23

2.   Procedurekrav

Procedurekrav

I artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen fastsættes det, at EFTA-Tilsynsmyndigheden skal underrettes så betids om hver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil (...). Den pågældende stat må ikke gennemføre de påtænkte foranstaltninger, før den nævnte procedure har ført til endelig beslutning.

EFTA-Tilsynsmyndigheden skal underrettes så betids om hver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil (...). Den pågældende stat må ikke gennemføre de påtænkte foranstaltninger, før den nævnte procedure har ført til endelig beslutning.

Ved at anmelde fritagelsen fra CO2-afgiften på gas ved brev af 9. marts 2007 fra det norske fornyelses- og administrationsministerium har de norske myndigheder opfyldt anmeldelseskravet. De norske myndigheder har også bekræftet, at afgiften og afgiftsfritagelserne endnu ikke er iværksat.

2

Tilsynsmyndigheden kan derfor konkludere, at de norske myndigheder har overholdt deres forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

3.   Støttens forenelighed

Støttens forenelighed

Støtteforanstaltninger, der er omfattet af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, er normalt uforenelige med EØS-aftalen, medmindre de opfylder undtagelsesbestemmelserne i aftalens artikel 61, stk. 2 eller 3. Efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), kan statsstøtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, betragtes som forenelig med EØS-aftalen, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

Siden Tilsynsmyndigheden besluttede at indlede en formel undersøgelse af foranstaltningen, har den vedtaget nye retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (24) i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c). Ifølge punkt 204 i retningslinjerne vil Tilsynsmyndigheden anvende de nye retningslinjer på alle anmeldte støtteforanstaltninger, som den skal vedtage en beslutning om, efter at retningslinjerne er vedtaget, også selv om projekterne var blevet anmeldt inden retningslinjernes offentliggørelse.

24

Ifølge retningslinjerne for støtte til miljøbeskyttelse, kan støtte i form af miljøafgiftslempelser eller -fritagelser betragtes som forenelig med EØS-aftalen, forudsat at lempelserne eller fritagelserne: i) i det mindste indirekte bidrager til at forbedre miljøbeskyttelsesniveauet, ii) ikke underminerer det overordnede mål, og iii) i tilfælde af afgifter, der er harmoniserede inden for EU, især i henhold til direktiv 2003/96/EF om beskatning af energiprodukter og elektricitet (»energibeskatningsdirektivet«) (25), er tilladte ifølge den gældende fællesskabslovgivning og i overensstemmelse med de begrænsninger og betingelser, der er fastsat deri (26).

25

26

| i) | Forbedrer afgiftslempelsen/afgiftsfritagelsen miljøbeskyttelsen? og |
| --- | --- |

i)

Forbedrer afgiftslempelsen/afgiftsfritagelsen miljøbeskyttelsen? og

| ii) | Underminerer afgiftslempelsen/afgiftsfritagelsen afgiftens overordnede mål? |
| --- | --- |

ii)

Underminerer afgiftslempelsen/afgiftsfritagelsen afgiftens overordnede mål?

Selv om det ikke er umiddelbart indlysende, hvordan en energiafgiftslempelse kan forbedre miljøbeskyttelsen eller være i overensstemmelse med afgiftens overordnede mål, er det fastsat i retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse, at muligheden for at fritage visse sektorer eller virksomhedskategorier for miljøafgifter kan sætte de nationale myndigheder i stand til generelt at opretholde et højere miljøafgiftsniveau. Dette kan i højere grad bidrage til internalisering af omkostningerne ved skader på miljøet og skabe større incitament til forbedring af miljøbeskyttelsen (27).

27

Tilsynsmyndigheden tvivler dog på, at en fuldstændig fritagelse for energiafgifter kan opfylde de relevante kriterier, selv om den kan muliggøre højere afgiftsniveauer for andre energikilder. Tilsynsmyndigheden mener derfor, at svarene på disse spørgsmål til en vis grad afhænger af, om principperne i energibeskatningsdirektivet overholdes (28).

fuldstændig

28

| iii) | Svarer afgiften til en afgift, der er harmoniseret ved energibeskatningsdirektivet, og er principperne i direktivet i så fald overholdt? |
| --- | --- |

iii)

Svarer afgiften til en afgift, der er harmoniseret ved energibeskatningsdirektivet, og er principperne i direktivet i så fald overholdt?

Som anført i punkt 10 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for støtte til miljøbeskyttelse vil Tilsynsmyndigheden — selv om energibeskatningsdirektivet ikke er indarbejdet i EØS-aftalen — ved sin vurdering af, om miljøstøtte er forenelig med EØS-aftalen, generelt anvende de samme referencepunkter som dem, der er fastsat i EF-retningslinjerne, med henblik på at sikre ensartet anvendelse af statsstøttereglerne og lige konkurrencevilkår overalt i EØS (29).

29

Efter punkt 153 i (Tilsynsmyndighedens) retningslinjer for miljøstøtte betragtes støtte i form af lempelser eller fritagelser fra afgifter, der svarer til miljøafgifter, som er harmoniseret i EU, som forenelig med EØS-aftalen i en tiårig periode, forudsat at støttemodtagerne mindst betaler minimumsafgiftssatsen i Fællesskabet som fastsat i det relevante gældende direktiv. CO2-afgiften er en afgift på brug af produkter, der i hvert fald delvis, er underlagt fællesskabsharmonisering i henhold til energibeskatningsdirektivet. Ifølge artikel 17, stk. 1, i energibeskatningsdirektivet kan afgifter på energiforbrug under visse omstændigheder nedsættes til de minimumsafgiftssatser, der er fastsat ved direktivet. Minimumssatserne er for øjeblikket 41 EUR pr. ton for LPG og 0,3 EUR pr. gigajoule for naturgas (industriel/kommerciel brug).

2

I den foreliggende sag betales ingen afgifter af brugen af naturgas og LPG til andre formål end opvarmning af bygninger, og som følge heraf er Fællesskabets minimumsafgiftssatser på energi ikke overholdt (30). Den eneste bestemmelse i energibeskatningsdirektivet, der giver mulighed for anvendelse af afgifter ned til nul, er artikel 17, stk. 2. Denne artikel gælder kun for afgiftsfritagelser for energiintensive virksomheder (31) (på betingelserne i artikel 17, stk. 4). Den anmeldte fritagelse er ikke begrænset til sådanne brugere.

30

31

Tilsynsmyndigheden er derfor af den opfattelse, at afgiftsfritagelsen ikke er i overensstemmelse med referencepunkterne for afgiftsfritagelse i energibeskatningsdirektivet og derfor ikke kan betragtes som forenelig med EØS-aftalen i henhold til punkt 153 i retningslinjerne for støtte til miljøbeskyttelse.

Ifølge punkt 154 i retningslinjerne for støtte til miljøbeskyttelse kan støtte i form af lempelser af eller fritagelser for andre miljøafgifter end de i punkt 153 nævnte (i denne sag drejer det sig om fritagelser, som er lavere end Fællesskabets minimumsafgiftssatser, og, for så vidt som de gælder, afgifter, der ikke er omfattet af fællesskabslovgivning) betragtes som forenelig med EØS-aftalen i en tiårig periode, forudsat at betingelserne i retningslinjernes punkt 155-159 er opfyldt. Disse kræver en yderligere undersøgelse af støttens nødvendighed og proportionalitet.

Ifølge retningslinjernes punkt 158 vil Tilsynsmyndigheden anse støtten for nødvendig, hvis følgende betingelser alle er opfyldt: 1) valg af støttemodtagere skal baseres på objektive og klare kriterier, og støtten skal i princippet ydes på samme måde for alle konkurrenter i samme sektor/på samme relevante marked, hvis de er i samme faktuelle situation, 2) miljøafgiften skal uden lempelser føre til en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, og i så fald 3) kan stigningen ikke væltes over på forbrugerne, uden at det fører til en betydelig salgsnedgang. I den foreliggende sag tvivler Tilsynsmyndigheden på, at støttemodtagerne (de virksomheder, der anvender naturgas og LPG til andre formål end opvarmning) blev valgt på grundlag af objektive og klare kriterier, i betragtning af de norske myndigheders udtalelse om, at hensigten med også at lade afgiften omfatte naturgas og LPG var at afgiftsbelaste opvarmning for at fremme mere miljøvenlige alternativer. Under alle omstændigheder har Tilsynsmyndigheden ikke modtaget oplysninger om, hvorvidt CO2-afgiften medfører en betydelig omkostningsstigning, der ikke kan væltes over på forbrugerne, og den tvivler derfor på, at støtten er nødvendig. Tilsynsmyndigheden er således ikke i besiddelse af nogen dokumentation (f.eks. fremskrivninger vedrørende et sandsynligt fald i omsætning og markedsandele), der giver den mulighed for at konkludere, at fritagelsen er nødvendig, fordi afgiften ikke vil kunne væltes over på forbrugerne uden at føre til en betydelig salgsnedgang.

nødvendig

andre

2

Med hensyn til støttens proportionalitet skal de enkelte støttemodtagere (ifølge retningslinjernes punkt 159) opfylde en af følgende betingelser: 1) støttemodtagerne skal betale en del af den nationale afgift, der stort set svarer til hver enkelt støttemodtagers miljøresultater sammenlignet med resultaterne for den bedste teknik inden for EØS-området (støttemodtagerne kan højst opnå en lempelse, der svarer til stigningen i produktionsomkostningerne som følge af afgiften, med anvendelse af den bedste teknik, og som ikke kan væltes over på forbrugerne), 2) støttemodtagerne betaler mindst 20 % af den nationale afgift, medmindre en lavere sats kan begrundes, eller 3) støttemodtagerne kan indgå aftaler med EFTA-staten, hvorved de forpligter sig til at nå miljøbeskyttelsesmål, der har samme virkning, som hvis punkt 1 eller 2 eller minimumsafgiftssatserne i Fællesskabet blev anvendt. I den foreliggende sag har Tilsynsmyndigheden ingen oplysninger om den bedste teknik, selv om det er klart, at dette ikke er et krav i forbindelse med støtteforanstaltningen. Kravet om, at støttemodtageren skal betale 20 % af den nationale afgift, er ikke relevant, da dette under alle omstændigheder ville udgøre et langt højere beløb end minimumssatserne efter energibeskatningsdirektivet. Tilsynsmyndigheden har heller ingen oplysninger om, at der foreligger nogen aftaler med de norske myndigheder, hvorved der kan nås de samme miljøbeskyttelsesmål. Tilsynsmyndigheden mener derfor ikke at fritagelsen er proportionel.

proportionalitet

4.   Konklusion

Konklusion

Tilsynsmyndigheden fastslår derfor, at det ikke er bevist, at fritagelsen er nødvendig og proportionel, og at den ikke er forenelig med Tilsynsmyndigheden retningslinjer for støtte til miljøbeskyttelse.

Tilsynsmyndigheden udelukker dog ikke, at mere begrænsede afgiftsfritagelser under visse omstændigheder kunne betragtes som forenelige med EØS-aftalen. Fritagelser, der f.eks. er begrænset til virksomheder med nettoomkostninger som følge af deltagelse i den norske emissionshandelsordning, hvor fritagelsen er begrænset til dækning af disse omkostninger, kunne under visse omstændigheder anses for nødvendige og proportionelle (32).

32

Desuden kunne fritagelser, der er i overensstemmelse med energibeskatningsdirektivet og begrænset til ti år, og hvor støttemodtagerne mindst betaler Fællesskabets minimumsafgiftssatser, tillades i henhold til artikel 25 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til artikel 87 og 88 (Generel gruppefritagelsesforordning) (33), der er blevet indarbejdet i EØS-aftalen.

33

De norske myndigheders forslag indeholder dog ikke sådanne begrænsninger, og Tilsynsmyndigheden har derfor ikke taget yderligere stilling til disse muligheder. Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at foranstaltningen ikke er forenelig med EØS-aftalen —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den støtteforanstaltning, som de norske myndigheder har planer om at gennemføre, er ikke forenelig med EØS-aftalen.

Artikel 2

Støtteforanstaltningen må ikke gennemføres.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 4

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2009.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Per SANDERUD

Formand

Kristján A. STEFÁNSSON

Medlem af Kollegiet

---

(1)  Herefter benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

1

(2)  Herefter benævnt »EØS-aftalen«.

2

(3)  Herefter benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«.

3

(4)  Herefter benævnt »protokol 3«.

4

(5)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol nr. 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994 og offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1. Herefter benævnt »statsstøtteretningslinjerne«. Den opdaterede version af statsstøtteretningslinjerne er offentliggjort på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

5

(6)  Beslutning nr. 195/04/KOL af 14. juli 2004 (EUT L 139 af 25.5.2006, s. 37, og EØS-tillæg nr. 26 af 25.5.2006, s. 1). Den konsoliderede version af denne beslutning er offentliggjort på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

6

(7)  Der henvises til Tilsynsmyndighedens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, som indeholder mere udførlige oplysninger om korrespondancen mellem Tilsynsmyndigheden og de norske myndigheder.

7

(8)  Offentliggjort i EUT C 146 af 12.6.2008, s. 2, og EØS-tillæg nr. 32 af 12.6.2008, s. 17.

8

(9)  Denne fodnote er ikke relevant for den danske tekst.

9

(10)  Soria Moria-erklæringen er en politisk erklæring, som de tre politiske partier, der indgår i den nuværende norske regering, har udarbejdet.

10

(11)  I modsætning til opvarmning af bygninger.

11

(12)  En uafhængig forening, der har til formål at fremme rationel udnyttelse af bioenergi i Norge, url: www.nobio.no/.

12

(13)  URL: http://www.naturvern.no/engl/.

13

(14)  URL: http://www.nu.no/english/.

14

(15)  URL: http://www.zero.no/zero/view?set_language=en.

15

(16)  De forenede sager E-5/04, E-6/04 og E-7/04, Fesil og Finnfjord, PIL m.fl. og Kongeriget Norge mod EFTA-Tilsynsmyndigheden, EFTA-domssamling 2005, s. 117.

16

Fesil og Finnfjord, PIL m.fl. og Kongeriget Norge mod EFTA-Tilsynsmyndigheden,

(17)  Dom af 22. december 2008 i sag C-487/06, British Aggregates Association mod Kommissionen.

17

British Aggregates Association mod Kommissionen

(18)  Forslag til afgørelse fremsat den 17. juli 2008, sag C-487/06.

18

(19)  Punkt 100 i forslaget til afgørelse.

19

(20)  Sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH, Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH og Finanzlandesdirektion für Kärnten, Sml. 2001 I, s. 8365, præmis 41.

20

Adria-Wien Pipeline GmbH, Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH og Finanzlandesdirektion für Kärnten

(21)  Se referencen i fodnote 20.

21

(22)  Se sag C-159/01, Nederlandene mod Kommissionen, Sml. 2004 I, s. 4461, præmis 43-47.

22

Nederlandene mod Kommissionen,

(23)  Se sag 730/79, Phillip Morris mod Kommissionen, Sml. 1989, s. 2671.

23

Phillip Morris mod Kommissionen,

(24)  Disse retningslinjer svarer til EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse, som blev vedtaget den 23.1.2008 (EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1).

24

(25)  Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51), som ændret.

25

(26)  Se punkt 151 og 152 i retningslinjerne for støtte til miljøbeskyttelse. Se også punkt 70 (15) og 10).

26

(27)  Se punkt 57 i retningslinjerne for støtte til miljøbeskyttelse.

27

(28)  Et princip, der for nylig blev accepteret af Europa-Kommissionen i sag N 22/08 af 19. maj 2008, (EUT C 184 af 22.7.2008, s. 6), vedrørende Sverige og af Tilsynsmyndigheden i beslutning 502/08/KOL om fritagelse for CO2-afgift og afgiftsnedsættelse på olie (også Norge).

28

2

(29)  Vurderingen af, om afgiftsfritagelser er forenelige efter EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1), er baseret på overholdelsen af energibeskatningsdirektivet.

29

(30)  Tilsynsmyndigheden understreger dog, at dette ikke bør forstås sådan, at Kongeriget Norge er forpligtet til at overholde EU-regler, der ikke er implementeret i EØS-aftalen — henvisningen til energibeskatningsdirektivet tjener kun som grundlag for vurdering af statsstøtteforanstaltningens forenelighed med EØS-aftalen i henhold til dennes artikel 61, stk. 3.

30

(31)  Som defineret i energibeskatningsdirektivets artikel 17, stk. 1, litra a).

31

(32)  Se afsnit nr. 58 i Europa-Kommissionens beslutning i sag 41/2006 »Godtgørelse af CO2-afgiften for det kvoteomfattede brændselsforbrug — Danmark« (endnu ikke offentliggjort). En sådan fritagelse ville kræve særskilt anmeldelse til Tilsynsmyndigheden

32

2

(33)  EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3, indarbejdet i bilag XV til EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 120/2008 (EUT L 339 af 18.12.2008, s. 111 og EØS-tillæg nr. 79 af 18.12.2008, s. 20) og gældende fra 8.11.2008.

33

---