# Jurnalul Oficial L 109/2011

| | ISSN 1830-3625
  doi:10.3000/18303625.L_2011.109.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 109 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5428 aprilie 2011 |

ISSN 1830-3625

doi:10.3000/18303625.L_2011.109.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 109

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5428 aprilie 2011

---

| Cuprins | | II   Acte fără caracter legislativ | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE |
| | * | Regulamentul nr. 14 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește punctele de ancorare a centurilor de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX | 1 |
| | * | Regulamentul nr. 34 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu | 55 |

Cuprins

II   Acte fără caracter legislativ

Pagina

ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

*

Regulamentul nr. 14 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește punctele de ancorare a centurilor de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX

1

*

Regulamentul nr. 34 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu

55

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

II Acte fără caracter legislativ

ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

| 28.4.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 109/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 109/1

---

Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului internațional public. Statutul și data intrării în vigoare ale prezentului regulament trebuie verificate în cea mai recentă versiune a documentului de situație CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la adresa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 14 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește punctele de ancorare a centurilor de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX

Cuprinde toate textele valabile până la:

Completarea 1 la seria de modificări 07 – Data intrării în vigoare: 19 august 2010.

CUPRINS

REGULAMENT

| 1. | Domeniu de aplicare |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definiții |
| --- | --- |

2.

| 3. | Cererea de omologare |
| --- | --- |

3.

| 4. | Omologarea |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specificații |
| --- | --- |

5.

| 6. | Încercări |
| --- | --- |

6.

| 7. | Inspecții în timpul și după finalizarea încercărilor statice cu privire la punctele de ancorare a centurii de siguranță |
| --- | --- |

7.

| 8. | Modificări și prelungiri ale omologării de tip a vehiculului |
| --- | --- |

8.

| 9. | Conformitatea producției |
| --- | --- |

9.

| 10. | Sancțiuni în cazul nerespectării conformității producției |
| --- | --- |

10.

| 11. | Instrucțiuni de utilizare |
| --- | --- |

11.

| 12. | Oprirea definitivă a producției |
| --- | --- |

12.

| 13. | Denumirea și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale departamentelor administrative |
| --- | --- |

13.

| 14. | Dispoziții tranzitorii |
| --- | --- |

14.

ANEXE

| Anexa 1 – | Comunicare privind omologarea (sau prelungirea, refuzul, retragerea omologării, sau oprirea definitivă a producției) de tip a vehiculului în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță și sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul, în conformitate cu Regulamentul nr. 14. |
| --- | --- |

Anexa 1 –

| Anexa 2 – | Exemple de mărci de omologare |
| --- | --- |

Anexa 2 –

| Anexa 3 – | Poziția punctelor de ancorare efective |
| --- | --- |

Anexa 3 –

| Anexa 4 – | Procedura de determinare a punctului „H” și a unghiului real al trunchiului pentru pozițiile de ședere în autovehicule |
| --- | --- |

Anexa 4 –

| Apendicele 1 – | Descrierea manechinului tridimensional punct „H” |
| --- | --- |

Apendicele 1 –

| Apendicele 2 – | Sistem de referință tridimensional |
| --- | --- |

Apendicele 2 –

| Apendicele 3 – | Parametrii de referință cu privire la locurile pe scaun |
| --- | --- |

Apendicele 3 –

| Anexa 5 – | Dispozitiv de tracțiune |
| --- | --- |

Anexa 5 –

| Anexa 6 – | Numărul minim de puncte de ancorare și poziția punctelor de ancorare inferioare |
| --- | --- |

Anexa 6 –

| Apendice – | Poziția punctelor de ancorare inferioare – Cerințe în ceea ce privește numai unghiul |
| --- | --- |

Apendice –

| Anexa 7 – | Încercare dinamică, prezentată ca alternativă la încercarea statică de rezistență a punctelor de ancorare a centurilor de siguranță |
| --- | --- |

Anexa 7 –

| Anexa 8 – | Specificații pentru manechin |
| --- | --- |

Anexa 8 –

| Anexa 9 – | Sisteme de ancorare ISOFIX și puncte de ancorare superioare ISOFIX |
| --- | --- |

Anexa 9 –

1.   DOMENIU DE APLICARE

Prezentul regulament se aplică:

| (a) | punctelor de ancorare pentru centurile de siguranță destinate ocupanților adulți ai scaunelor orientate cu fața spre înainte sau spre înapoi, ale vehiculelor din categoriile M și N (1); |
| --- | --- |

(a)

punctelor de ancorare pentru centurile de siguranță destinate ocupanților adulți ai scaunelor orientate cu fața spre înainte sau spre înapoi, ale vehiculelor din categoriile M și N (1);

| (b) | sistemelor de ancorare ISOFIX și punctelor de ancorare superioare ISOFIX destinate sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, instalate în vehiculele din categoria M1. Alte categorii de vehicule prevăzute cu puncte de ancorare ISOFIX trebuie, de asemenea, să respecte dispozițiile prezentului regulament. |
| --- | --- |

(b)

sistemelor de ancorare ISOFIX și punctelor de ancorare superioare ISOFIX destinate sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, instalate în vehiculele din categoria M1. Alte categorii de vehicule prevăzute cu puncte de ancorare ISOFIX trebuie, de asemenea, să respecte dispozițiile prezentului regulament.

2.   DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

| 2.1. | „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea de tip a unui vehicul echipat cu puncte de ancorare pentru anumite tipuri de centuri de siguranță; |
| --- | --- |

2.1.

„omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea de tip a unui vehicul echipat cu puncte de ancorare pentru anumite tipuri de centuri de siguranță;

| 2.2. | „tip de vehicul” desemnează o categorie de autovehiculele care nu prezintă între ele diferențe importante, mai cu seamă în ceea ce privește caracteristicile esențiale precum dimensiunile, formele și materialele elementelor structurii vehiculului sau ale scaunului pe care sunt fixate punctele de ancorare pentru centura de siguranță și sistemele de ancorare ISOFIX, precum și punctele de ancorare superioare ISOFIX și, în cazul în care rezistența punctelor de ancorare este testată prin încercări dinamice, caracteristicile oricărei piese a sistemului de siguranță, în special funcția de limitare a efortului, care are o influență asupra forțelor transmise punctelor de ancorare ale centurilor de siguranță; |
| --- | --- |

2.2.

„tip de vehicul” desemnează o categorie de autovehiculele care nu prezintă între ele diferențe importante, mai cu seamă în ceea ce privește caracteristicile esențiale precum dimensiunile, formele și materialele elementelor structurii vehiculului sau ale scaunului pe care sunt fixate punctele de ancorare pentru centura de siguranță și sistemele de ancorare ISOFIX, precum și punctele de ancorare superioare ISOFIX și, în cazul în care rezistența punctelor de ancorare este testată prin încercări dinamice, caracteristicile oricărei piese a sistemului de siguranță, în special funcția de limitare a efortului, care are o influență asupra forțelor transmise punctelor de ancorare ale centurilor de siguranță;

| 2.3. | „puncte de ancorare ale centurii” componentele structurii vehiculului sau a structurii scaunelor sau ale oricăror alte părți ale vehiculului de care trebuie fixate centurile de siguranță; |
| --- | --- |

2.3.

„puncte de ancorare ale centurii” componentele structurii vehiculului sau a structurii scaunelor sau ale oricăror alte părți ale vehiculului de care trebuie fixate centurile de siguranță;

| 2.4. | „punct de ancorare efectiv” reprezintă punctul utilizat pentru a determina convențional, așa cum se prevede punctul 5.4, unghiul fiecărei părți a centurii de siguranță în raport cu purtătorul acesteia, adică punctul în care trebuie fixată chinga pentru a avea aceeași poziție cu poziția prevăzută pentru centură atunci când aceasta este utilizată și care poate corespunde sau nu unui punct de ancorare real al centurii, în funcție de configurația pieselor de fixare a centurii de siguranță în locul în care aceasta este fixată în punctul de ancorare al centurii.






  2.4.1. | De exemplu:






  2.4.1.1. | atunci când pe structura vehiculului sau a scaunului este fixat un dispozitiv de ghidare pentru chingă, punctul median al acestui ghidaj în locul în care chinga părăsește ghidajul pe partea purtătorului centurii este considerat ca punct de ancorare efectiv al centurii; și |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.

„punct de ancorare efectiv” reprezintă punctul utilizat pentru a determina convențional, așa cum se prevede punctul 5.4, unghiul fiecărei părți a centurii de siguranță în raport cu purtătorul acesteia, adică punctul în care trebuie fixată chinga pentru a avea aceeași poziție cu poziția prevăzută pentru centură atunci când aceasta este utilizată și care poate corespunde sau nu unui punct de ancorare real al centurii, în funcție de configurația pieselor de fixare a centurii de siguranță în locul în care aceasta este fixată în punctul de ancorare al centurii.

2.4.1.

De exemplu:

2.4.1.1.

atunci când pe structura vehiculului sau a scaunului este fixat un dispozitiv de ghidare pentru chingă, punctul median al acestui ghidaj în locul în care chinga părăsește ghidajul pe partea purtătorului centurii este considerat ca punct de ancorare efectiv al centurii; și

| 2.4.1.2. | atunci când centura pornește direct de la purtător către un retractor fixat de structura vehiculului sau a scaunului fără un ghidaj intermediar, se consideră punct de ancorare efectiv punctul de intersecție al axei tamburului de înfășurare a centurii cu planul care trece prin axa centrală a curelei pe tambur; |
| --- | --- |

2.4.1.2.

atunci când centura pornește direct de la purtător către un retractor fixat de structura vehiculului sau a scaunului fără un ghidaj intermediar, se consideră punct de ancorare efectiv punctul de intersecție al axei tamburului de înfășurare a centurii cu planul care trece prin axa centrală a curelei pe tambur;

| 2.5. | „podea” reprezintă partea inferioară a caroseriei vehiculului care leagă pereții laterali ai acestuia. În acest context, „podeaua” include nervurile, reliefurile ambutisate și alte elemente de ranforsare eventuale, chiar dacă sub podea se află, de exemplu, lonjeroanele și traversele; |
| --- | --- |

2.5.

„podea” reprezintă partea inferioară a caroseriei vehiculului care leagă pereții laterali ai acestuia. În acest context, „podeaua” include nervurile, reliefurile ambutisate și alte elemente de ranforsare eventuale, chiar dacă sub podea se află, de exemplu, lonjeroanele și traversele;

| 2.6. | „scaun” reprezintă o structură care este sau nu parte integrantă a structurii vehiculului, inclusiv garnitura sa, oferind un loc de stat pentru un adult. Termenul desemnează atât un scaun individual, cât și o parte a unei banchete care corespunde unui loc de stat pentru o persoană;






  2.6.1. | „scaun față pentru pasager” reprezintă orice scaun la care „punctul H cel mai avansat” al scaunului este situat în planul vertical transversal care trece prin punctul R al conducătorului auto; |
| --- | --- | --- |

2.6.

„scaun” reprezintă o structură care este sau nu parte integrantă a structurii vehiculului, inclusiv garnitura sa, oferind un loc de stat pentru un adult. Termenul desemnează atât un scaun individual, cât și o parte a unei banchete care corespunde unui loc de stat pentru o persoană;

2.6.1.

„scaun față pentru pasager” reprezintă orice scaun la care „punctul H cel mai avansat” al scaunului este situat în planul vertical transversal care trece prin punctul R al conducătorului auto;

| 2.7. | „grup de scaune” reprezintă fie un scaun de tip banchetă, fie scaune separate, dar montate unul lângă altul (adică în așa fel încât punctele de ancorare față ale unuia dintre scaune să fie aliniate cu sau în fața punctelor de ancorare spate ale altui scaun și aliniate cu sau în spatele punctelor de ancorare față ale acestui din urmă scaun) și care oferă unul sau mai multe locuri de șezut pentru adulți; |
| --- | --- |

2.7.

„grup de scaune” reprezintă fie un scaun de tip banchetă, fie scaune separate, dar montate unul lângă altul (adică în așa fel încât punctele de ancorare față ale unuia dintre scaune să fie aliniate cu sau în fața punctelor de ancorare spate ale altui scaun și aliniate cu sau în spatele punctelor de ancorare față ale acestui din urmă scaun) și care oferă unul sau mai multe locuri de șezut pentru adulți;

| 2.8. | „banchetă” reprezintă o structură completă, cu garnitura sa, oferind cel puțin două locuri de șezut pentru pasagerii adulți; |
| --- | --- |

2.8.

„banchetă” reprezintă o structură completă, cu garnitura sa, oferind cel puțin două locuri de șezut pentru pasagerii adulți;

| 2.9. | „tip de scaun” reprezintă o categorie de scaune care nu prezintă diferențe între ele în aspecte esențiale precum:






  2.9.1. | forma, dimensiunile structurii scaunului și materialele din care sunt realizate acestea; |
| --- | --- | --- |

2.9.

„tip de scaun” reprezintă o categorie de scaune care nu prezintă diferențe între ele în aspecte esențiale precum:

2.9.1.

forma, dimensiunile structurii scaunului și materialele din care sunt realizate acestea;

| 2.9.2. | tipul și dimensiunile sistemelor de reglare și toate sistemele de blocare; |
| --- | --- |

2.9.2.

tipul și dimensiunile sistemelor de reglare și toate sistemele de blocare;

| 2.9.3. | tipul și dimensiunile punctelor de ancorare ale centurii la scaun, ale punctelor de ancorare ale scaunului și ale părților implicate ale structurii vehiculului; |
| --- | --- |

2.9.3.

tipul și dimensiunile punctelor de ancorare ale centurii la scaun, ale punctelor de ancorare ale scaunului și ale părților implicate ale structurii vehiculului;

| 2.10. | „punct de ancorare a scaunelor” reprezintă sistemul de fixare a ansamblului scaunului la structura vehiculului, inclusiv părțile implicate din structura vehiculului; |
| --- | --- |

2.10.

„punct de ancorare a scaunelor” reprezintă sistemul de fixare a ansamblului scaunului la structura vehiculului, inclusiv părțile implicate din structura vehiculului;

| 2.11. | „sistem de reglare” reprezintă un dispozitiv care permite reglarea scaunului sau a părților acestuia în vederea unei obținerii unei poziții a ocupantului adaptată morfologiei acestuia; acest tip de dispozitiv poate permite, în special:






  2.11.1. | deplasarea longitudinală; |
| --- | --- | --- |

2.11.

„sistem de reglare” reprezintă un dispozitiv care permite reglarea scaunului sau a părților acestuia în vederea unei obținerii unei poziții a ocupantului adaptată morfologiei acestuia; acest tip de dispozitiv poate permite, în special:

2.11.1.

deplasarea longitudinală;

| 2.11.2. | deplasarea pe înălțime; |
| --- | --- |

2.11.2.

deplasarea pe înălțime;

| 2.11.3. | deplasarea unghiulară; |
| --- | --- |

2.11.3.

deplasarea unghiulară;

| 2.12. | „sistem de deplasare” reprezintă un dispozitiv care permite deplasarea sau rotirea a scaunului sau a uneia dintre componentele sale, fără o poziție intermediară fixă, pentru a ușura accesul în spațiul din spatele scaunului în cauză; |
| --- | --- |

2.12.

„sistem de deplasare” reprezintă un dispozitiv care permite deplasarea sau rotirea a scaunului sau a uneia dintre componentele sale, fără o poziție intermediară fixă, pentru a ușura accesul în spațiul din spatele scaunului în cauză;

| 2.13. | „sistem de blocare” reprezintă un dispozitiv care asigură menținerea scaunului și a componentelor sale în orice poziție de utilizare și care cuprinde mecanisme pentru blocarea spătarului în raport cu scaunul și a scaunului în raport cu vehiculul; |
| --- | --- |

2.13.

„sistem de blocare” reprezintă un dispozitiv care asigură menținerea scaunului și a componentelor sale în orice poziție de utilizare și care cuprinde mecanisme pentru blocarea spătarului în raport cu scaunul și a scaunului în raport cu vehiculul;

| 2.14. | „zonă de referință” reprezintă spațiul cuprins între două planuri verticale longitudinale, situate la o distanță de 400 mm între ele și simetrice în raport cu punctul H, definite de o rotire de la verticală la orizontală a aparatului așa cum este descris în anexa 1 a Regulamentului nr. 21. Aparatul trebuie poziționat conform indicațiilor din anexa 1 a Regulamentului nr. 21 și reglat la o lungime maximă de 840 mm; |
| --- | --- |

2.14.

„zonă de referință” reprezintă spațiul cuprins între două planuri verticale longitudinale, situate la o distanță de 400 mm între ele și simetrice în raport cu punctul H, definite de o rotire de la verticală la orizontală a aparatului așa cum este descris în anexa 1 a Regulamentului nr. 21. Aparatul trebuie poziționat conform indicațiilor din anexa 1 a Regulamentului nr. 21 și reglat la o lungime maximă de 840 mm;

| 2.15. | „funcție de limitare a presiunii asupra toracelui” reprezintă orice parte a centurii de siguranță și/sau a scaunului și/sau a vehiculului menită să limiteze nivelul presiunii de fixare exercitate asupra toracelui ocupantului în caz de coliziune; |
| --- | --- |

2.15.

„funcție de limitare a presiunii asupra toracelui” reprezintă orice parte a centurii de siguranță și/sau a scaunului și/sau a vehiculului menită să limiteze nivelul presiunii de fixare exercitate asupra toracelui ocupantului în caz de coliziune;

| 2.16. | „ISOFIX” reprezintă un sistem cu ajutorul căruia scaunul pentru copii se atașează la autovehicul. Acesta are două puncte de ancorare rigide, două dispozitive de atașare rigide aferente amplasate pe sistemul de fixare a scaunului pentru copii și un dispozitiv care permite limitarea gradului maxim de rotație a sistemului de fixare a scaunului pentru copii; |
| --- | --- |

2.16.

„ISOFIX” reprezintă un sistem cu ajutorul căruia scaunul pentru copii se atașează la autovehicul. Acesta are două puncte de ancorare rigide, două dispozitive de atașare rigide aferente amplasate pe sistemul de fixare a scaunului pentru copii și un dispozitiv care permite limitarea gradului maxim de rotație a sistemului de fixare a scaunului pentru copii;

| 2.17. | „poziție ISOFIX” reprezintă un sistem care permite instalarea:






  (a) | fie a unui sistem universal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat frontal, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44; |
| --- | --- | --- |

2.17.

„poziție ISOFIX” reprezintă un sistem care permite instalarea:

(a)

fie a unui sistem universal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat frontal, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44;

| (b) | fie a unui sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat frontal, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44; |
| --- | --- |

(b)

fie a unui sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat frontal, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44;

| (c) | fie un sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat în partea din spate, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44; |
| --- | --- |

(c)

fie un sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat în partea din spate, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44;

| (d) | fie a unui sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat lateral, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44; |
| --- | --- |

(d)

fie a unui sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, poziționat lateral, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44;

| (e) | fie a unui sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX prevăzut pentru un vehicul specific, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44; |
| --- | --- |

(e)

fie a unui sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX prevăzut pentru un vehicul specific, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44;

| 2.18. | „puncte de ancorare inferioare ISOFIX” reprezintă o bară orizontală, rotundă și rigidă, cu diametrul de 6 mm, reprezentând o prelungire a vehiculului sau a structurii scaunelor, care permite și reține un sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, prevăzut cu dispozitive de atașare ISOFIX; |
| --- | --- |

2.18.

„puncte de ancorare inferioare ISOFIX” reprezintă o bară orizontală, rotundă și rigidă, cu diametrul de 6 mm, reprezentând o prelungire a vehiculului sau a structurii scaunelor, care permite și reține un sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, prevăzut cu dispozitive de atașare ISOFIX;

| 2.19. | „sistem de ancorare ISOFIX” reprezintă un sistem alcătuit din maxim două puncte de ancorare inferioare ISOFIX, care au rolul de a permite atașarea unui sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, împreună cu un dispozitiv antirotație; |
| --- | --- |

2.19.

„sistem de ancorare ISOFIX” reprezintă un sistem alcătuit din maxim două puncte de ancorare inferioare ISOFIX, care au rolul de a permite atașarea unui sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, împreună cu un dispozitiv antirotație;

| 2.20. | „dispozitiv de atașare ISOFIX” reprezintă unul dintre cele două puncte de legare, care îndeplinesc cerințele specificate în Regulamentul nr. 44, care reprezintă o extensie a structurii sistemului de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX și este compatibil cu un punct de ancorare inferior ISOFIX; |
| --- | --- |

2.20.

„dispozitiv de atașare ISOFIX” reprezintă unul dintre cele două puncte de legare, care îndeplinesc cerințele specificate în Regulamentul nr. 44, care reprezintă o extensie a structurii sistemului de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX și este compatibil cu un punct de ancorare inferior ISOFIX;

| 2.21. | „sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX” reprezintă un sistem de fixare a scaunului pentru copii, care respectă prevederile Regulamentului nr. 44 și care trebuie atașat la un sistem de ancorare ISOFIX; |
| --- | --- |

2.21.

„sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX” reprezintă un sistem de fixare a scaunului pentru copii, care respectă prevederile Regulamentului nr. 44 și care trebuie atașat la un sistem de ancorare ISOFIX;

| 2.22. | „dispozitiv de aplicare a forței statice (DAFS)” reprezintă un ansamblu de încercare care implică sistemele de ancorare ISOFIX ale vehiculului și care se folosește la verificarea rezistenței și capacitatea vehiculului respectiv sau a structurii scaunelor pentru a limita numărul de rotații în timpul încercărilor statice. Ansamblul de încercare este descris în figurile 1 și 2 din anexa 9; |
| --- | --- |

2.22.

„dispozitiv de aplicare a forței statice (DAFS)” reprezintă un ansamblu de încercare care implică sistemele de ancorare ISOFIX ale vehiculului și care se folosește la verificarea rezistenței și capacitatea vehiculului respectiv sau a structurii scaunelor pentru a limita numărul de rotații în timpul încercărilor statice. Ansamblul de încercare este descris în figurile 1 și 2 din anexa 9;

| 2.23. | „dispozitiv antirotație”:






  (a) | un dispozitiv antirotație pentru un sistem universal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX este compus din punctele de ancorare superioare ISOFIX; |
| --- | --- | --- |

2.23.

„dispozitiv antirotație”:

(a)

un dispozitiv antirotație pentru un sistem universal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX este compus din punctele de ancorare superioare ISOFIX;

| (b) | un dispozitiv antirotație pentru un sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX este compus fie dintr-un dispozitiv de ancorare superior, fie dintr-un panou de bord sau dintr-un picior de susținere care are rolul de a limita rotațiile scaunului pentru copii în cazul unui impact frontal; |
| --- | --- |

(b)

un dispozitiv antirotație pentru un sistem semiuniversal de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX este compus fie dintr-un dispozitiv de ancorare superior, fie dintr-un panou de bord sau dintr-un picior de susținere care are rolul de a limita rotațiile scaunului pentru copii în cazul unui impact frontal;

| (c) | în cazul sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, universale și semiuniversale, scaunul propriu-zis al vehiculului nu reprezintă un dispozitiv antirotație; |
| --- | --- |

(c)

în cazul sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, universale și semiuniversale, scaunul propriu-zis al vehiculului nu reprezintă un dispozitiv antirotație;

| 2.24. | „punct de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un dispozitiv, de exemplu o bară, amplasată într-o zonă definită, proiectat să prindă conectorul chingii de ancorare superioare ISOFIX și să transfere forța de fixare către structura vehiculului; |
| --- | --- |

2.24.

„punct de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un dispozitiv, de exemplu o bară, amplasată într-o zonă definită, proiectat să prindă conectorul chingii de ancorare superioare ISOFIX și să transfere forța de fixare către structura vehiculului;

| 2.25. | „conector de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un dispozitiv care se poate atașa la un punct de ancorare superior ISOFIX; |
| --- | --- |

2.25.

„conector de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un dispozitiv care se poate atașa la un punct de ancorare superior ISOFIX;

| 2.26. | „cârlig de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un conector de ancorare superior ISOFIX folosit de obicei pentru a atașa o chingă de ancorare superioară la un punct de ancorare superior ISOFIX, așa cum este descris în figura 3, anexa 9 la prezentul regulament; |
| --- | --- |

2.26.

„cârlig de ancorare superior ISOFIX” reprezintă un conector de ancorare superior ISOFIX folosit de obicei pentru a atașa o chingă de ancorare superioară la un punct de ancorare superior ISOFIX, așa cum este descris în figura 3, anexa 9 la prezentul regulament;

| 2.27. | „chingă de ancorare superioară ISOFIX” înseamnă o chingă de legătură (sau echivalentul acesteia), care pornește din partea superioară a sistemului scaunului pentru copii ISOFIX și se prinde în punctul de ancorare superior ISOFIX, care este prevăzut cu un dispozitiv de reglare, un dispozitiv de eliberare a tensiunii și un conector de ancorare superior ISOFIX; |
| --- | --- |

2.27.

„chingă de ancorare superioară ISOFIX” înseamnă o chingă de legătură (sau echivalentul acesteia), care pornește din partea superioară a sistemului scaunului pentru copii ISOFIX și se prinde în punctul de ancorare superior ISOFIX, care este prevăzut cu un dispozitiv de reglare, un dispozitiv de eliberare a tensiunii și un conector de ancorare superior ISOFIX;

| 2.28. | „dispozitiv de ghidare” reprezintă acea componentă menită să ajute la instalarea sistemului de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, ghidând fizic dispozitivele de atașare ISOFIX în aliniament cu punctele de ancorare inferioare ISOFIX, pentru a facilita cuplarea; |
| --- | --- |

2.28.

„dispozitiv de ghidare” reprezintă acea componentă menită să ajute la instalarea sistemului de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, ghidând fizic dispozitivele de atașare ISOFIX în aliniament cu punctele de ancorare inferioare ISOFIX, pentru a facilita cuplarea;

| 2.29. | „dispozitiv de marcare ISOFIX” reprezintă un dispozitiv care indică unei persoane ce intenționează să instaleze sistemul de fixare ISOFIX pentru copii, locurile unde pot fi instalate sisteme ISOFIX în interiorul vehiculului, precum și poziția fiecărui sistem de ancorare ISOFIX corespunzător acestora; |
| --- | --- |

2.29.

„dispozitiv de marcare ISOFIX” reprezintă un dispozitiv care indică unei persoane ce intenționează să instaleze sistemul de fixare ISOFIX pentru copii, locurile unde pot fi instalate sisteme ISOFIX în interiorul vehiculului, precum și poziția fiecărui sistem de ancorare ISOFIX corespunzător acestora;

| 2.30. | „dispozitiv de fixare a scaunului pentru copii” reprezintă un dispozitiv, în conformitate cu una dintre cele șapte clase de mărimi ISOFIX definite la punctul 4 din anexa 17 apendicele 2 al Regulamentului nr. 16, ale cărui dimensiuni sunt prezentate în figurile 1-7 de la punctul 4 menționat mai sus. Aceste dispozitive de fixare a scaunului pentru copii (DFC) sunt utilizate în Regulamentul nr. 16 pentru a verifica tipurile de mărimi ale sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, care pot fi folosite în pozițiile aferente sistemelor ISOFIX din interiorul vehiculului. De asemenea, unul dintre dispozitivele DFC, așa-numitul ISO/F2 (B), care este descris în figura 2 de la punctul 4, menționat anterior, este folosit în cadrul regulamentului respectiv pentru a verifica poziția, precum și posibilitatea de acces la oricare dintre sistemele de ancorare ISOFIX. |
| --- | --- |

2.30.

„dispozitiv de fixare a scaunului pentru copii” reprezintă un dispozitiv, în conformitate cu una dintre cele șapte clase de mărimi ISOFIX definite la punctul 4 din anexa 17 apendicele 2 al Regulamentului nr. 16, ale cărui dimensiuni sunt prezentate în figurile 1-7 de la punctul 4 menționat mai sus. Aceste dispozitive de fixare a scaunului pentru copii (DFC) sunt utilizate în Regulamentul nr. 16 pentru a verifica tipurile de mărimi ale sistemelor de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, care pot fi folosite în pozițiile aferente sistemelor ISOFIX din interiorul vehiculului. De asemenea, unul dintre dispozitivele DFC, așa-numitul ISO/F2 (B), care este descris în figura 2 de la punctul 4, menționat anterior, este folosit în cadrul regulamentului respectiv pentru a verifica poziția, precum și posibilitatea de acces la oricare dintre sistemele de ancorare ISOFIX.

3.   CEREREA DE OMOLOGARE

| 3.1. | Cererea de omologare de tip a vehiculului privind punctele de ancorare ale centurii de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul, se prezintă de către constructorul vehiculului sau de către reprezentantul său acreditat în mod corespunzător. |
| --- | --- |

3.1.

Cererea de omologare de tip a vehiculului privind punctele de ancorare ale centurii de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul, se prezintă de către constructorul vehiculului sau de către reprezentantul său acreditat în mod corespunzător.

| 3.2. | Cererea este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare și de următoarele specificații:






  3.2.1. | schițele structurii generale a vehiculului la o scară adecvată, cu indicarea pozițiilor punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, ale punctelor de ancorare efective (eventual), ale sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul și schițele detaliate ale punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, ale sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul și ale punctelor în care acestea se conectează; |
| --- | --- | --- |

3.2.

Cererea este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare și de următoarele specificații:

3.2.1.

schițele structurii generale a vehiculului la o scară adecvată, cu indicarea pozițiilor punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, ale punctelor de ancorare efective (eventual), ale sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul și schițele detaliate ale punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, ale sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul și ale punctelor în care acestea se conectează;

| 3.2.2. | specificarea materialelor utilizate, care pot influența rezistența punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, a sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul; |
| --- | --- |

3.2.2.

specificarea materialelor utilizate, care pot influența rezistența punctelor de ancorare ale centurii de siguranță, a sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul;

| 3.2.3. | descrierea tehnică a punctelor de ancorare ale centurii, a sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul; |
| --- | --- |

3.2.3.

descrierea tehnică a punctelor de ancorare ale centurii, a sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul;

| 3.2.4. | în cazul punctelor de ancorare ale centurii, al sistemelor de ancorare ISOFIX și al punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă acestea sunt fixate la structura scaunului:






  3.2.4.1. | o descriere detaliată a tipului de vehicul privind construcția scaunelor, a punctelor de ancorare ale scaunelor și a sistemelor de reglare și de blocare ale acestora; |
| --- | --- | --- |

3.2.4.

în cazul punctelor de ancorare ale centurii, al sistemelor de ancorare ISOFIX și al punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă acestea sunt fixate la structura scaunului:

3.2.4.1.

o descriere detaliată a tipului de vehicul privind construcția scaunelor, a punctelor de ancorare ale scaunelor și a sistemelor de reglare și de blocare ale acestora;

| 3.2.4.2. | desene ale scaunelor, punctelor de ancorare ale vehiculului și ale sistemelor lor de reglare și blocare, la o scară potrivită și suficient de detaliate; |
| --- | --- |

3.2.4.2.

desene ale scaunelor, punctelor de ancorare ale vehiculului și ale sistemelor lor de reglare și blocare, la o scară potrivită și suficient de detaliate;

| 3.2.5. | o dovadă că centura de siguranță sau sistemul de fixare utilizat la încercările de omologare a punctelor de ancorare respectă prevederile Regulamentului nr. 16, în cazul în care constructorul alege încercarea dinamică alternativă pentru rezistență. |
| --- | --- |

3.2.5.

o dovadă că centura de siguranță sau sistemul de fixare utilizat la încercările de omologare a punctelor de ancorare respectă prevederile Regulamentului nr. 16, în cazul în care constructorul alege încercarea dinamică alternativă pentru rezistență.

| 3.3. | La alegerea constructorului, se prezintă serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare, fie un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat, fie piesele vehiculului considerate esențiale de către acest serviciu pentru încercările punctelor de ancorare ale centurii, pentru încercările sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul. |
| --- | --- |

3.3.

La alegerea constructorului, se prezintă serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare, fie un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat, fie piesele vehiculului considerate esențiale de către acest serviciu pentru încercările punctelor de ancorare ale centurii, pentru încercările sistemelor de ancorare ISOFIX și ale punctelor de ancorare superioare ISOFIX, dacă este cazul.

4.   OMOLOGAREA

| 4.1. | Dacă vehiculul pentru care se solicită omologarea, conform prezentului regulament, corespunde cerințelor acestui regulament, vehiculului respectiv i se acordă omologarea de tip. |
| --- | --- |

4.1.

Dacă vehiculul pentru care se solicită omologarea, conform prezentului regulament, corespunde cerințelor acestui regulament, vehiculului respectiv i se acordă omologarea de tip.

| 4.2. | Fiecărui tip de vehicul omologat îi este atribuit un număr de omologare. Primele două cifre ale acestui număr de omologare (în prezent 07, care corespund seriei de modificări 07) indică seria de modificări, conținând modificările tehnice majore cele mai recente aduse regulamentului la data emiterii certificatului de omologare. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul, așa cum se specifică în punctul 2.2 de mai sus. |
| --- | --- |

4.2.

Fiecărui tip de vehicul omologat îi este atribuit un număr de omologare. Primele două cifre ale acestui număr de omologare (în prezent 07, care corespund seriei de modificări 07) indică seria de modificări, conținând modificările tehnice majore cele mai recente aduse regulamentului la data emiterii certificatului de omologare. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul, așa cum se specifică în punctul 2.2 de mai sus.

| 4.3. | Notificarea privind acordarea, extinderea, refuzul ori retragerea omologării sau oprirea definitivă a producției unui tip de vehicul, conform prezentului regulament, se comunică părților Acordului din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe conforme cu modelul indicat în anexa 1 la regulament. |
| --- | --- |

4.3.

Notificarea privind acordarea, extinderea, refuzul ori retragerea omologării sau oprirea definitivă a producției unui tip de vehicul, conform prezentului regulament, se comunică părților Acordului din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe conforme cu modelul indicat în anexa 1 la regulament.

| 4.4. | Pe orice vehicul corespunzător unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament, se aplică în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil și indicat pe fișa de omologare, o marcă de omologare internațională compusă:






  4.4.1. | dintr-un cerc în care este înscrisă litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (2); |
| --- | --- | --- |

4.4.

Pe orice vehicul corespunzător unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament, se aplică în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil și indicat pe fișa de omologare, o marcă de omologare internațională compusă:

4.4.1.

dintr-un cerc în care este înscrisă litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (2);

| 4.4.2. | de numărul prezentului regulament, poziționat în dreapta cercului menționat la punctul 4.4.1; |
| --- | --- |

4.4.2.

de numărul prezentului regulament, poziționat în dreapta cercului menționat la punctul 4.4.1;

| 4.4.3. | litera „e”, poziționată în dreapta numărului prezentului regulament, în cazul unei omologări de tip conform încercării dinamice prezentate în anexa 7. |
| --- | --- |

4.4.3.

litera „e”, poziționată în dreapta numărului prezentului regulament, în cazul unei omologări de tip conform încercării dinamice prezentate în anexa 7.

| 4.5. | Dacă vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat în temeiul unui alt regulament sau a mai multor regulamente anexate la Acord, în aceeași țară care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prezentat la punctul 4.4.1 nu trebuie repetat; în acest caz, numerele și simbolurile adiționale ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora se acordă omologarea în țara care acordă omologări în temeiul prezentului regulament, trebuie dispuse în coloane verticale, situate la dreapta simbolului prevăzut la punctul 4.4.1; |
| --- | --- |

4.5.

Dacă vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat în temeiul unui alt regulament sau a mai multor regulamente anexate la Acord, în aceeași țară care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prezentat la punctul 4.4.1 nu trebuie repetat; în acest caz, numerele și simbolurile adiționale ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora se acordă omologarea în țara care acordă omologări în temeiul prezentului regulament, trebuie dispuse în coloane verticale, situate la dreapta simbolului prevăzut la punctul 4.4.1;

| 4.6. | Marca de omologare trebuie să fie lizibilă și iradiabilă. |
| --- | --- |

4.6.

Marca de omologare trebuie să fie lizibilă și iradiabilă.

| 4.7. | Marca de omologare se poziționează în vecinătatea plăcii aplicate de constructor, care prezintă caracteristicile vehiculelor, sau pe această placă. |
| --- | --- |

4.7.

Marca de omologare se poziționează în vecinătatea plăcii aplicate de constructor, care prezintă caracteristicile vehiculelor, sau pe această placă.

| 4.8. | În anexa 2 la prezentul regulament sunt prezentate exemple de mărci de omologare. |
| --- | --- |

4.8.

În anexa 2 la prezentul regulament sunt prezentate exemple de mărci de omologare.

5.   SPECIFICAȚII

5.1.   Definiții (a se vedea anexa 3)

5.1.1.   Punctul H este un punct de referință, așa cum este definit la punctul 2.3 din anexa 4 a prezentului regulament, care trebuie să fie determinat în conformitate cu procedura expusă în anexa menționată.

5.1.1.1.   Punctul H’ este punctul de referință care corespunde punctului H definit la punctul 5.1.1, care urmează să fie determinat pentru toate pozițiile normale de folosire a scaunului.

5.1.1.2.   Punctul R este punctul de referință al locurilor pe scaun, așa cum este definit la punctul 2.4 din anexa 4 a prezentului regulament.

5.1.2.   Sistemul de referință tridimensional este definit în apendicele 2 al anexei 4 la prezentul Regulament.

5.1.3.   Punctele L1 și L2 reprezintă puncte de ancorare inferioare efective ale centurii.

5.1.4.   Punctul C este punctul situat vertical la 450 mm deasupra punctului R. Totuși, dacă distanța S, așa cum este aceasta definită în punctul 5.1.6, nu este mai mică decât 280 mm și în cazul în care constructorul alege formula alternativă BR = 260 mm + 0,8 S, specificată la punctul 5.4.3.3, distanța verticală între C și R trebuie să fie de 500 mm.

5.1.5.   Unghiurile α1 și α2 sunt unghiurile formate de un plan orizontal și planurile perpendiculare pe planul longitudinal median al vehiculului, care trec prin punctul H1 și prin punctele L1 și L2.

5.1.6.   S este distanța în milimetri între punctele de ancorare superioare efective ale centurii și un plan de referință P, paralel cu planul median longitudinal al vehiculului, definit după cum urmează:

| 5.1.6.1. | dacă locul pe scaun nu este bine definit prin forma scaunului, planul P reprezintă planul median al acestui scaun; |
| --- | --- |

5.1.6.1.

dacă locul pe scaun nu este bine definit prin forma scaunului, planul P reprezintă planul median al acestui scaun;

| 5.1.6.2. | dacă locul pe scaun nu este bine definit:






  5.1.6.2.1. | planul P pentru scaunul conducătorului auto este un plan vertical paralel cu planul median longitudinal al vehiculului care trece prin centrul volanului în planul coroanei volanului atunci când volanul se află în poziția sa mediană, dacă este reglabil; |
| --- | --- | --- |

5.1.6.2.

dacă locul pe scaun nu este bine definit:

5.1.6.2.1.

planul P pentru scaunul conducătorului auto este un plan vertical paralel cu planul median longitudinal al vehiculului care trece prin centrul volanului în planul coroanei volanului atunci când volanul se află în poziția sa mediană, dacă este reglabil;

| 5.1.6.2.2. | planul P pentru pasagerul care ocupă locul lateral față este simetric cu planul P al conducătorului auto; |
| --- | --- |

5.1.6.2.2.

planul P pentru pasagerul care ocupă locul lateral față este simetric cu planul P al conducătorului auto;

| 5.1.6.2.3. | planul P pentru locul lateral spate este cel indicat de către constructor, cu condiția ca următoarele limite pentru distanța A între planul longitudinal median al vehiculului și planul P să fie respectate:
  A este egală sau mai mare decât 200 mm, dacă bancheta este proiectată doar pentru doi pasageri;
  A este egală sau mai mare decât 300 mm, dacă bancheta este proiectată pentru mai mult de doi pasageri. |
| --- | --- |

5.1.6.2.3.

planul P pentru locul lateral spate este cel indicat de către constructor, cu condiția ca următoarele limite pentru distanța A între planul longitudinal median al vehiculului și planul P să fie respectate:

A este egală sau mai mare decât 200 mm, dacă bancheta este proiectată doar pentru doi pasageri;

A este egală sau mai mare decât 300 mm, dacă bancheta este proiectată pentru mai mult de doi pasageri.

5.2.   Specificații generale

5.2.1.   Punctele de ancorare a centurilor de siguranță trebuie proiectate, construite și plasate în așa fel încât:

| 5.2.1.1. | să permită instalarea unei centuri de siguranță corespunzătoare. Punctele de ancorare a centurii pentru locurile față laterale trebuie să permită folosirea de centuri care prevăzute cu retractor și dispozitiv de revenire, luând în considerare în special de caracteristicile de rezistență ale punctelor de ancorare a centurii, cu excepția cazului în care constructorul livrează vehiculul echipat cu alte tipuri de centuri prevăzute cu retractoare. În cazul în care punctele de ancorare sunt potrivite numai pentru anumite tipuri de centuri de siguranță, aceste tipuri vor fi enumerate în formularul menționat la punctul 4.3 de mai sus; |
| --- | --- |

5.2.1.1.

să permită instalarea unei centuri de siguranță corespunzătoare. Punctele de ancorare a centurii pentru locurile față laterale trebuie să permită folosirea de centuri care prevăzute cu retractor și dispozitiv de revenire, luând în considerare în special de caracteristicile de rezistență ale punctelor de ancorare a centurii, cu excepția cazului în care constructorul livrează vehiculul echipat cu alte tipuri de centuri prevăzute cu retractoare. În cazul în care punctele de ancorare sunt potrivite numai pentru anumite tipuri de centuri de siguranță, aceste tipuri vor fi enumerate în formularul menționat la punctul 4.3 de mai sus;

| 5.2.1.2. | să se reducă la minimum riscul de alunecare a centurii pe durata purtării corecte a acesteia; |
| --- | --- |

5.2.1.2.

să se reducă la minimum riscul de alunecare a centurii pe durata purtării corecte a acesteia;

| 5.2.1.3. | să reducă la minim riscul de deteriorare a chingii prin contactul cu părțile rigide proeminente din structura vehiculului sau a scaunului; |
| --- | --- |

5.2.1.3.

să reducă la minim riscul de deteriorare a chingii prin contactul cu părțile rigide proeminente din structura vehiculului sau a scaunului;

| 5.2.1.4. | în condiții normale de folosire, vehiculul să poată corespunde dispozițiilor prezentului regulament; |
| --- | --- |

5.2.1.4.

în condiții normale de folosire, vehiculul să poată corespunde dispozițiilor prezentului regulament;

| 5.2.1.5. | pentru punctele de ancorare care adoptă diferite poziții pentru a permite persoanelor să intre în vehicul și pentru a susține pasagerii, specificările prezentului regulament trebuie aplicate punctelor de ancorare în pozițiile lor efective de susținere. |
| --- | --- |

5.2.1.5.

pentru punctele de ancorare care adoptă diferite poziții pentru a permite persoanelor să intre în vehicul și pentru a susține pasagerii, specificările prezentului regulament trebuie aplicate punctelor de ancorare în pozițiile lor efective de susținere.

5.2.2.   Orice sistem de ancorare ISOFIX și orice punct de ancorare superior ISOFIX instalat sau care urmează să fie instalat, pentru sistemele de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, se proiectează, se produc și se poziționează pentru a putea permite următoarele:

| 5.2.2.1. | un vehicul dotat cu orice sistem de ancorare ISOFIX și orice punct de ancorare superior ISOFIX va putea fi considerat corespunzător dispozițiilor prezentului regulament.
  Orice sistem de ancorare ISOFIX și punct de ancorare superior ISOFIX, care poate fi atașat oricărui vehicul, vor putea fi considerate, de asemenea, corespunzătoare dispozițiilor prezentului regulament. Ca urmare, aceste puncte de ancorare trebuie descrise în cererea pentru omologare de tip; |
| --- | --- |

5.2.2.1.

un vehicul dotat cu orice sistem de ancorare ISOFIX și orice punct de ancorare superior ISOFIX va putea fi considerat corespunzător dispozițiilor prezentului regulament.

Orice sistem de ancorare ISOFIX și punct de ancorare superior ISOFIX, care poate fi atașat oricărui vehicul, vor putea fi considerate, de asemenea, corespunzătoare dispozițiilor prezentului regulament. Ca urmare, aceste puncte de ancorare trebuie descrise în cererea pentru omologare de tip;

| 5.2.2.2. | rezistența sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX este concepută pentru orice sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, din grupa cu masa de 0; 0+; 1, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44. |
| --- | --- |

5.2.2.2.

rezistența sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX este concepută pentru orice sistem de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX, din grupa cu masa de 0; 0+; 1, așa cum se specifică în Regulamentul nr. 44.

5.2.3.   Sisteme de ancorare ISOFIX, proiectare și poziționare

| 5.2.3.1. | Orice sistem de ancorare ISOFIX trebuie să fie prevăzut cu bară (bare) rigidă(e) transversal-orizontală (transversal-orizontale),, cu diametru de 6 mm ± 0,1 mm, care să acopere două spații de cel puțin 25 mm din lungimea efectivă, aflate pe aceeași axă cu cea definită în figura 4, anexa 9. |
| --- | --- |

5.2.3.1.

Orice sistem de ancorare ISOFIX trebuie să fie prevăzut cu bară (bare) rigidă(e) transversal-orizontală (transversal-orizontale),, cu diametru de 6 mm ± 0,1 mm, care să acopere două spații de cel puțin 25 mm din lungimea efectivă, aflate pe aceeași axă cu cea definită în figura 4, anexa 9.

| 5.2.3.2. | Orice sisteme de ancorare ISOFIX instalate pe locul pe scaun al vehiculului vor fi poziționate la o distanță de cel puțin 120 mm în spatele punctului H, măsurată pe orizontală, până la centrul barei, așa cum se specifică în anexa 4 a prezentului regulament. |
| --- | --- |

5.2.3.2.

Orice sisteme de ancorare ISOFIX instalate pe locul pe scaun al vehiculului vor fi poziționate la o distanță de cel puțin 120 mm în spatele punctului H, măsurată pe orizontală, până la centrul barei, așa cum se specifică în anexa 4 a prezentului regulament.

| 5.2.3.3. | Pentru orice sistem de ancorare ISOFIX instalat în vehicul, se verifică posibilitatea atașării unui dispozitiv de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX „ISO/F2” (B), descris în Regulamentul nr. 16 (anexa 17, apendice 2, figura 2). |
| --- | --- |

5.2.3.3.

Pentru orice sistem de ancorare ISOFIX instalat în vehicul, se verifică posibilitatea atașării unui dispozitiv de fixare a scaunului pentru copii ISOFIX „ISO/F2” (B), descris în Regulamentul nr. 16 (anexa 17, apendice 2, figura 2).

| 5.2.3.4. | Suprafața inferioară a dispozitivului „ISO/F2” (B), definit în conformitate cu Regulamentul nr. 16 (anexa 17, apendice 2, figura 2), dispune de poziții unghiulare încadrate în următoarele limite, poziții raportate în mod relativ la planurile de referință ale vehiculului, definite în anexa 4, apendicele 2, din prezentul regulament:






  (a) | înclinare: 15° ± 10°, |
| --- | --- | --- |

5.2.3.4.

Suprafața inferioară a dispozitivului „ISO/F2” (B), definit în conformitate cu Regulamentul nr. 16 (anexa 17, apendice 2, figura 2), dispune de poziții unghiulare încadrate în următoarele limite, poziții raportate în mod relativ la planurile de referință ale vehiculului, definite în anexa 4, apendicele 2, din prezentul regulament:

(a)

înclinare: 15° ± 10°,

| (b) | rotire: 0° ± 5°, |
| --- | --- |

(b)

rotire: 0° ± 5°,

| (c) | girație: 0° ± 10° |
| --- | --- |

(c)

girație: 0° ± 10°

| 5.2.3.5. | Sistemele de ancorare ISOFIX trebuie să se afle permanent montate sau pregătite pentru a putea fi strânse. În cazul punctelor de ancorare care pot fi strânse, cerințele referitoare la sistemele de ancorare ISOFIX trebuie îndeplinite atunci când punctele de ancorare sunt montate. |
| --- | --- |

5.2.3.5.

Sistemele de ancorare ISOFIX trebuie să se afle permanent montate sau pregătite pentru a putea fi strânse. În cazul punctelor de ancorare care pot fi strânse, cerințele referitoare la sistemele de ancorare ISOFIX trebuie îndeplinite atunci când punctele de ancorare sunt montate.

| 5.2.3.6. | Fiecare bară pentru ancorare inferioară ISOFIX (atunci când este montată pentru uz) sau fiecare dispozitiv de orientare instalat permanent trebuie să fie vizibile, fără a muta poziția pernei scaunului sau a spătarul acestuia, atunci când bara sau dispozitivul de ghidare se află poziționate în poziție verticală, în planul longitudinal care trece prin centrul barei respective sau prin centrul dispozitivului de ghidare, alături de o linie care formează un unghi ascendent de 30 de grade cu planul orizontal.
  Ca o alternativă la cerințele mai sus menționate, vehiculul va fi prevăzut cu un marcaj permanent adiacent fiecărei bare sau dispozitiv de ghidare. Acest marcaj constă, la alegerea constructorului, din următoarele:






  5.2.3.6.1. | cel puțin, simbolul prezentat în anexa 9, figura 12, care constă într-un cerc, cu diametrul de minimum 13 mm și care conține o pictogramă ce îndeplinește următoarele condiții:






  (a) | pictograma să fie în contrast cu fundalul pe care se află cercul; |
| --- | --- | --- | --- |

5.2.3.6.

Fiecare bară pentru ancorare inferioară ISOFIX (atunci când este montată pentru uz) sau fiecare dispozitiv de orientare instalat permanent trebuie să fie vizibile, fără a muta poziția pernei scaunului sau a spătarul acestuia, atunci când bara sau dispozitivul de ghidare se află poziționate în poziție verticală, în planul longitudinal care trece prin centrul barei respective sau prin centrul dispozitivului de ghidare, alături de o linie care formează un unghi ascendent de 30 de grade cu planul orizontal.

Ca o alternativă la cerințele mai sus menționate, vehiculul va fi prevăzut cu un marcaj permanent adiacent fiecărei bare sau dispozitiv de ghidare. Acest marcaj constă, la alegerea constructorului, din următoarele:

5.2.3.6.1.

cel puțin, simbolul prezentat în anexa 9, figura 12, care constă într-un cerc, cu diametrul de minimum 13 mm și care conține o pictogramă ce îndeplinește următoarele condiții:

(a)

pictograma să fie în contrast cu fundalul pe care se află cercul;

| (b) | pictograma să fie poziționată în apropierea fiecărei bare a sistemului; |
| --- | --- |

(b)

pictograma să fie poziționată în apropierea fiecărei bare a sistemului;

| 5.2.3.6.2. | cuvântul „ISOFIX” să fie scris cu majuscule de cel puțin 6 mm. |
| --- | --- |

5.2.3.6.2.

cuvântul „ISOFIX” să fie scris cu majuscule de cel puțin 6 mm.

5.2.4.   Punctele de ancorare superioare ISOFIX, proiectare și poziționare

La solicitarea constructorului, pot fi utilizate în mod alternativ metodele descrise la punctele 5.2.4.1. și 5.2.4.2.

Metodele descrise la punctul 5.2.4.1 pot fi folosite numai dacă pozițiile ISOFIX sunt amplasate pe scaun.

5.2.4.1.   Sub rezerva aplicării punctelor 5.2.4.3 și 5.2.4.4, partea fiecărui punct de ancorare superior ISOFIX, care se cuplează la un conector pentru fixare superior ISOFIX trebuie să fie amplasată la maximum 2 000 mm distanță de punctul de referință pentru umăr și să se încadreze în zona marcată, așa cum indică figurile 6-10 din anexa 9, cu privire la locul de șezut determinat pentru care aceasta a fost instalată, cu referire la un șablon descris în cadrul SAE J 826 (iulie 1995) și prezentat în anexa 9, figura 5, conform următoarelor condiții:

| 5.2.4.1.1. | punctul „H” al șablonului este poziționat în punctul de referință unic „H” care corespunde poziției scaunului coborât la maximum și cea mai în spate, exceptând faptul că șablonul se află în spațiul lateral la mijloc între cele două puncte de ancorare inferioare ISOFIX; |
| --- | --- |

5.2.4.1.1.

punctul „H” al șablonului este poziționat în punctul de referință unic „H” care corespunde poziției scaunului coborât la maximum și cea mai în spate, exceptând faptul că șablonul se află în spațiul lateral la mijloc între cele două puncte de ancorare inferioare ISOFIX;

| 5.2.4.1.2. | linia trunchiului în cadrul șablonului se află în același unghi al planului vertical transversal în care se află spătarul scaunului, atunci când este utilizat în poziție sa cea mai dreaptă; și |
| --- | --- |

5.2.4.1.2.

linia trunchiului în cadrul șablonului se află în același unghi al planului vertical transversal în care se află spătarul scaunului, atunci când este utilizat în poziție sa cea mai dreaptă; și

| 5.2.4.1.3. | șablonul este poziționat în planul vertical longitudinal care include punctul H al șablonului. |
| --- | --- |

5.2.4.1.3.

șablonul este poziționat în planul vertical longitudinal care include punctul H al șablonului.

5.2.4.2.   Perimetrul punctului de ancorare superior ISOFIX poate fi localizat, alternativ, cu ajutorul dispozitivului „ISO/F2” (B), definit în conformitate cu regulamentul nr. 16 (anexa 17, apendice 2, figura 2), într-o poziție ISOFIX prevăzută cu puncte de ancorare inferioare ISOFIX, astfel cum indică figura 11 din anexa 9.

Locul de șezut va fi în poziția scaunului cea mai pe spate și coborât la maximum, păstrând spătarul în poziție nominală sau conform recomandărilor constructorului.

Punctul de ancorare superior ISOFIX se va poziționa la vedere, în spatele părții posterioare a dispozitivului „ISO/F2” (B).

Punctul de intersectare al părții posterioare a dispozitivului „ISO/F2” (B) cu linia orizontală (anexa 9, figura 11, referință 3), care conține ultimul punct rigid de duritate mai mare de 50 Shore A, aflat în partea superioară a spătarului, reprezintă punctul de referință 4 (anexa 9, figura 11) poziționat pe linia mediană a dispozitivului „ISO/F2” (B). Unghiul de 45° aflat deasupra liniei orizontale a acestui punct de referință reprezintă limita superioară a perimetrului de ancorare superior.

În vedere de sus, în punctul de referință 4 (anexa 9, figura 11), un unghi de maxim 90°, care se extinde în spate și lateral și, în vedere din spate, un unghi de maxim 40° definesc două volume care limitează perimetrul de ancorare superioară ISOFIX.

Baza chingii de ancorare superioare ISOFIX (5) se află la intersecția dispozitivului „ISO/F2” (B) cu un plan aflat la 550 mm deasupra feței orizontale (1) a dispozitivului „ISO/F2” (B), pe linia mediană a dispozitivului „ISO/F2” (B).

În continuare, punctul de ancorare superior ISOFIX se situează la o distanță de cuprinsă între 200 mm și 2 000 mm față de baza chingii de ancorare superioară ISOFIX de pe partea posterioară a dispozitivului „ISO/F2” (B), măsurată de-a lungul chingii, atunci când aceasta este trasă peste spătarul scaunului până la punctul de ancorare superior ISOFIX.

5.2.4.3.   Partea chingii superioare de ancorare ISOFIX dintr-un vehicul, care se conectează la conectorul punctului de ancorare superior ISOFIX poate fi situată în afara zonelor marcate la care se face referire la punctele 5.2.4.1 și 5.2.4.2, în cazul în care un perimetru din cadrul acestei zone nu este corespunzător, iar vehiculul este echipat cu un dispozitiv de dirijare care:

| 5.2.4.3.1. | asigură funcționarea corespunzătoare a chingii de ancorare superioare ISOFIX, ca și cum partea ancorajului care se conectează la punctul de ancorare superior ISOFIX s-ar afla în zona marcată; și |
| --- | --- |

5.2.4.3.1.

asigură funcționarea corespunzătoare a chingii de ancorare superioare ISOFIX, ca și cum partea ancorajului care se conectează la punctul de ancorare superior ISOFIX s-ar afla în zona marcată; și

| 5.2.4.3.2. | depășește cu cel puțin 65 mm linia trunchiului, în cazul în care dispozitivul de dirijare sub forma unui dispozitiv de fixare nerigid sau în cazul unui dispozitiv de dirijare care se desfășoară, sau se află la cel puțin 100 mm în spatele liniei trunchiului, în cazul unui dispozitiv de dirijare fix și rigid; și |
| --- | --- |

5.2.4.3.2.

depășește cu cel puțin 65 mm linia trunchiului, în cazul în care dispozitivul de dirijare sub forma unui dispozitiv de fixare nerigid sau în cazul unui dispozitiv de dirijare care se desfășoară, sau se află la cel puțin 100 mm în spatele liniei trunchiului, în cazul unui dispozitiv de dirijare fix și rigid; și

| 5.2.4.3.3. | atunci când este testat, după ce a fost instalat conform modului de folosire, dispozitivul este suficient de puternic pentru a putea suporta împreună cu punctul de ancorare superior ISOFIX presiunea la care se face referire în punctul 6.6 al prezentului regulament. |
| --- | --- |

5.2.4.3.3.

atunci când este testat, după ce a fost instalat conform modului de folosire, dispozitivul este suficient de puternic pentru a putea suporta împreună cu punctul de ancorare superior ISOFIX presiunea la care se face referire în punctul 6.6 al prezentului regulament.

5.2.4.4.   Un punct de ancorare superior poate fi montat în spătarul scaunului, cu condiția ca acesta să nu se afle în zona înfășurare a centurii din partea superioară a spătarului scaunului.

5.2.4.5.   Punctul de ancorare superior ISOFIX trebuie să aibă dimensiunile necesare pentru a putea permite atașarea unui cârlig pentru punctul de ancorare superior ISOFIX, așa cum se indică în figura 3.

Zonele din jurul punctelor de ancorare superioare ISOFIX se păstrează libere, pentru a permite cuplarea și decuplarea acestora. În cazul fiecărui punct de ancorare superior ISOFIX acoperit de husă, aceasta va fi semnalizată, de exemplu, cu ajutorul unuia dintre simbolurile sau a imaginii în oglindă a unuia dintre simbolurile descrise în figura 13, anexa 9; husa trebuie să poată fi îndepărtată fără ajutorul vreunui instrument.

5.3.   Numărul minim de puncte de ancorare ale centurii și ale punctelor de ancorare ISOFIX prevăzute

5.3.1.   Orice vehicul din categoriile M și N [cu excepția vehiculelor din categoriile M2 și M3, care fac parte din Clasa I sau A (3)] trebuie să fie echipat cu puncte de ancorare pentru centuri de siguranță conform cerințelor prezentului regulament.

5.3.1.1.   Punctele de ancorare ale unui sistem de centuri ham omologate ca centuri de tip S [cu sau fără retractor (retractoare)], în temeiul Regulamentului nr. 16, respectă cerințele Regulamentului nr. 14, dar punctele de ancorare adiționale sau punctele de ancorare cu ajutorul cărora se fixează o chingă de siguranță pentru bazin (un ansamblu) sunt exceptate de la cerințele prezentului regulament cu privire la rezistență și locație.

5.3.2.   Numărul minim de puncte de ancorare a centurii de siguranță pentru fiecare poziție pe scaun orientate cu fața spre înainte sau spre înapoi este cel indicat în anexa 6.

5.3.3.   Totuși, pentru locurile pe scaun laterale, altele decât scaunele față ale vehiculelor din categoria N1 indicate în anexa 6 și marcate prin semnul ø, sunt autorizate două puncte de ancorare inferioare atunci când există între un scaun și peretele lateral cel mai apropiat al vehiculului un pasaj care permite călătorilor accesul la alte părți ale vehiculului.

Este considerat pasaj un spațiu între un scaun și peretele lateral atunci când, toate ușile fiind închise, distanța dintre acest perete lateral și un plan longitudinal vertical care trece prin linia mediană a scaunului avut în vedere, măsurată în poziția punctului R și perpendicular pe planul median longitudinal al vehiculului, este mai mare de 500 mm.

5.3.4.   Pentru scaunele centrale față indicate în anexa 6 și marcate prin semnul *, se consideră suficiente două puncte de ancorare inferioare, atunci când parbrizul se află în afara zonei de referință definită în anexa 1 la Regulamentul nr. 21; dacă acesta se află în interiorul zonei de referință, sunt necesare trei puncte de ancorare.

În ceea ce privește punctele de ancorare a centurilor, parbrizul este considerat ca făcând parte din zona de referință atunci când el poate intra în contact static cu dispozitivul de încercare, potrivit metodei descrise în anexa 1 la Regulamentul nr. 21.

5.3.5.   Pentru fiecare loc pe scaun indicat în anexa 6 și marcat prin semnul Image trebuie să fie prevăzute trei puncte de ancorare. Pot fi prevăzute doar două puncte de ancorare dacă este îndeplinită una din condițiile de mai jos:

| 5.3.5.1. | un scaun sau alte părți ale vehiculului conforme Regulamentului nr. 80 apendicele 1 punctul 3.5, sunt situate direct în față; sau |
| --- | --- |

5.3.5.1.

un scaun sau alte părți ale vehiculului conforme Regulamentului nr. 80 apendicele 1 punctul 3.5, sunt situate direct în față; sau

| 5.3.5.2. | nici o parte a vehiculului nu se află în zona de referință sau nu se poate afla în această zonă atunci când vehiculul este în mișcare; sau |
| --- | --- |

5.3.5.2.

nici o parte a vehiculului nu se află în zona de referință sau nu se poate afla în această zonă atunci când vehiculul este în mișcare; sau

| 5.3.5.3. | părțile vehiculului situate în zona de referință respectivă îndeplinesc dispozițiile privind absorbția energiei, formulate în Regulamentul nr. 80 apendicele 6. |
| --- | --- |

5.3.5.3.

părțile vehiculului situate în zona de referință respectivă îndeplinesc dispozițiile privind absorbția energiei, formulate în Regulamentul nr. 80 apendicele 6.

5.3.6.   Pentru strapontinele sau locurile pe scaun care sunt utilizate numai atunci când vehiculul se află în staționare precum și pentru toate locurile din orice vehicul, care nu sunt menționate la punctele 5.3.1 și 5.3.4, nu sunt necesare puncte de ancorare ale centurii de siguranță. Totuși, dacă vehiculul este echipat cu puncte de ancorare pentru astfel de scaune, aceste puncte de ancorare trebuie să îndeplinească dispozițiile prezentului regulament. Orice punct de ancorare destinat doar utilizării împreună cu centuri de siguranță pentru persoanele cu handicap sau orice alt sistem de reținere în conformitate cu Regulamentul nr. 107, anexa 8, seria 02 de modificări, nu este necesar să respecte cerințele prezentului regulament.

5.3.7.   În cazul nivelului superior al unui vehicul cu etaj, cerințele pentru locul pe scaun față centru se aplică de asemenea și pentru locurile pe scaun față laterale.

5.3.8.   Numărul minim de puncte de ancorare ISOFIX care trebuie să fie prevăzute

5.3.8.1.   Orice vehicul din categoria M1 trebuie să fie echipat cu cel puțin două poziții ISOFIX care îndeplinesc cerințele prezentului regulament.

Cel puțin două dintre pozițiile ISOFIX trebuie să fie echipate cu un sistem de ancorare ISOFIX și cu un punct de ancorare superior ISOFIX.

Tipul și numărul dispozitivelor ISOFIX, definite în Regulamentul nr. 16, care pot fi instalate pe fiecare poziție ISOFIX, sunt definite în Regulamentul nr. 16.

5.3.8.2.   Fără a aduce atingere punctului 5.3.8.1 dacă un vehicul este echipat numai cu un rând de scaune, nu este necesară nici o poziție ISOFIX.

5.3.8.3.   Fără a aduce atingere punctului 5.3.8.1 cel puțin unul dintre cele două sisteme de poziții ISOFIX se va instala pe cel de-al doilea rând de scaune.

5.3.8.4.   Dacă un sistem de ancorare ISOFIX este instalat pentru un loc pe scaunul din față prevăzut cu pernă gonflabilă frontală, acest scaun trebuie echipat cu un dispozitiv de dezactivare a pernei gonflabile.

5.3.8.5.   Fără a aduce atingere punctului 5.3.8.1, în cazul în care vehiculul este dotat cu sistem(e) de fixare a scaunului pentru copil „încorporat(e)”, trebuie să fie prevăzute cel puțin două poziții ISOFIX, minus numărul de sisteme de fixare a scaunului pentru copil „încorporat(e)” pentru grupele cu masă de 0, sau 0 + sau 1.

5.3.8.6.   Fără a aduce atingere punctului 5.3.8.1, pentru vehiculele decapotabile, așa cum sunt definite în anexa 7, punctul 8.1 al Rezoluției consolidate privind construirea vehiculelor (R.E.3) (4), care dispun de mai mult de un rând de scaune, se vor monta cel puțin două sisteme de ancorare inferioară. În cazul în care aceste autovehicule dispun de punct de ancorare superior ISOFIX, acesta va respecta dispozițiile adecvate ale prezentului regulament.

5.3.9.   În cazul scaunelor care pot fi deplasate sau orientate în alte direcții, pentru a se folosi atunci când vehiculul staționează, cerințele prevăzute în punctul 5.3.1 se aplică numai acelor deplasări proiectate pentru utilizare normală, atunci când vehiculul este în mișcare, în conformitate cu prezentul regulament. Fișa de informații va conține o notă în acest sens.

5.4.   Poziția punctelor de ancorare (vezi anexa 3, figura 1)

5.4.1.   În general

5.4.1.1.   Punctele de ancorare ale oricărei centuri pot fi amplasate fie în totalitate la structura vehiculului, fie la structura scaunului, fie la oricare altă parte a vehiculului, sau răspândite între aceste locuri.

5.4.1.2.   Orice punct de ancorare poate fi utilizat pentru atașarea capetelor a două centuri de siguranță alăturate, cu condiția ca dispozițiile privind încercările să fie îndeplinite.

5.4.2.   Poziția punctelor de ancorare efective inferioare

5.4.2.1.   Scaunele față ale vehiculelor din categoria M1

La autovehiculele din categoria M1, unghiul α1 (pe altă parte decât cea unde se află dispozitivul de închidere) trebuie să fie cuprins între 30° și 80°, și unghiul α2 (aflat pe partea dispozitivului de închidere) trebuie să fie cuprins între 45° și 80°. Cele două dispoziții privind unghiurile se aplică tuturor pozițiilor normale de călătorie ale scaunelor din față. Atunci când cel puțin unul din unghiurile α1 și α2 este constant (de exemplu, atunci când punctul de ancorare este fixat la scaun), în toate pozițiile normale de utilizare, mărimea acestuia trebuie să fie de 60° + 10°. În cazul scaunelor reglabile, prevăzute cu un sistem de reglare definit la punctul 2.12, la care unghiul spătarului este mai mic de 20° (a se vedea anexa 3, figura 1), unghiul α1 poate fi mai mic decât mărimea minimă (30°) specificată mai sus, cu condiția să nu fie mai mic de 20° în nici una din pozițiile normale de folosire a scaunului.

5.4.2.2.   Scaunele din spate ale vehiculelor din categoria M1

În autovehiculele din categoria M1, unghiurile α1 și α2 trebuie să fie cuprinse între 30° și 80° pentru toate scaunele din spate. Dacă scaunele spate sunt reglabile, unghiurile de mai sus sunt valabile pentru toate pozițiile normale de călătorie ale scaunelor.

5.4.2.3.   Scaunele din față ale vehiculelor din altă categorie decât M1

În autovehiculele din alte categorii decât M1, unghiurile α1 și α2 trebuie să fie cuprinse între 30° și 80° pentru toate pozițiile de călătorie normale ale scaunelor față. Atunci când cel puțin unul dintre unghiurile α1 și α2 este constant (de exemplu, atunci când punctul de ancorare este fixat la scaun), în toate pozițiile normale de folosire a scaunelor față ale vehiculelor cu o masă maximă de 3,5 t, mărimea unghiului trebuie să fie de 60° + 10°.

5.4.2.4.   Scaune spate și scaune speciale față sau spate ale vehiculelor din alte categorii decât M1

În vehiculele din alte categorii decât categoria M1, în cazul:

| (a) | banchetelor; |
| --- | --- |

(a)

banchetelor;

| (b) | scaunelor reglabile (față și spate), prevăzute cu un dispozitiv de reglare descris la punctul 2.12, la care unghiul spătarului este mai mic de 20° (a se vedea anexa 3 figura 1); și |
| --- | --- |

(b)

scaunelor reglabile (față și spate), prevăzute cu un dispozitiv de reglare descris la punctul 2.12, la care unghiul spătarului este mai mic de 20° (a se vedea anexa 3 figura 1); și

| (c) | alte scaune spate, |
| --- | --- |

(c)

alte scaune spate,

unghiurile α1 și α2 pot fi cuprinse între 20° și 80° pentru toate pozițiile normale de utilizare. Atunci când cel puțin unul dintre unghiurile α1 și α2 este constant (de exemplu, atunci când punctul de ancorare este fixat la scaun), în toate pozițiile normale de folosire a scaunelor față ale vehiculelor cu o masă maximă de 3,5 t, mărimea unghiului trebuie să fie de 60° + 10°.

În cazul scaunelor, altele decât scaunele față, ale vehiculelor din categoriile M2 și M3, unghiurile α1 și α2 trebuie să fie cuprinse între 45° și 90° pentru toate pozițiile normale de utilizare.

5.4.2.5.   Distanța între două planuri verticale, paralele cu planul longitudinal median al vehiculului și care trec prin cele două puncte de ancorare inferioare efective L1 și L2 ale aceleiași centuri, nu trebuie să fie mai mică de 350 mm. Pentru orice loc situat în centrul unui rând de saune spate, la vehicule din categoriile M1 și N1, distanța menționată mai sus nu trebuie să fie mai mică de 240 mm, cu condiția scaunul central spate să nu poată fi înlocuit cu unul dintre celelalte scaune ale vehiculului. Planul longitudinal median al scaunului trebuie să treacă printre punctele L1 și L2, la cel puțin 120 mm de aceste puncte.

5.4.3.   Poziția punctelor de ancorare superioare efective (a se vedea anexa 3)

5.4.3.1.   Dacă se folosește un dispozitiv de ghidare a chingii sau unul similar care afectează poziția punctului de ancorare efectiv superior, poziția se determină în mod convențional considerând poziția punctelor de ancorare atunci când linia mediană longitudinală a benzii trece prin punctul J1, definit pornind din punctul R, succesiv, prin următoarele trei segmente:

| RZ | : | segmentul liniei de referință a trunchiului pornind în sus de la punctul R pe o lungime de 530 mm; |
| --- | --- | --- |
| ZX | : | segment perpendicular pe planul median longitudinal al vehiculului, măsurat pornind de la punctul Z în direcția punctului de ancorare, pe o lungime de 120 mm; |
| XJ1 | : | segment perpendicular pe planul definit de segmentele RZ și ZX, măsurat pornind din punctul X în direcție frontală, pe o lungime de 60 mm. |

RZ

:

segmentul liniei de referință a trunchiului pornind în sus de la punctul R pe o lungime de 530 mm;

ZX

:

segment perpendicular pe planul median longitudinal al vehiculului, măsurat pornind de la punctul Z în direcția punctului de ancorare, pe o lungime de 120 mm;

XJ1

:

segment perpendicular pe planul definit de segmentele RZ și ZX, măsurat pornind din punctul X în direcție frontală, pe o lungime de 60 mm.

Punctul J2 este determinat ca fiind simetric punctului J1 față de planul vertical longitudinal care trece prin linia de referință a trunchiului definită în punctul 5.1.2, a manechinului plasat pe scaunul avut în vedere.

În cazul în care, pentru a permite accesul la scaunele față și spate, sunt prevăzute două uși și punctul de ancorare superior este fixat în punctul „B”, sistemul trebuie conceput în așa fel încât să nu împiedice accesul în vehicul sau ieșirea din vehicul.

5.4.3.2.   Punctele de ancorare superioare efective trebuie să se găsească sub planul FN care este perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului și care formează un unghi de 65° cu linia trunchiului. Pentru scaunele spate, acest unghi poate fi redus la 60°. Planul N trebuie să fie plasat în așa fel încât să se intersecteze cu linia de referință a trunchiului în punctul D, astfel încât DR = 315 mm + 1,8 S. Totuși, dacă S < 200 mm, atunci DR = 675 mm.

5.4.3.3.   Punctele efective de ancorare superioare ale centurii trebuie să se afle în spatele unui plan FK care este perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului și care intersectează linia trunchiului la un unghi de 120°, în punctul B, astfel încât BR = 260 mm + S. Dacă S > 280 mm, constructorul poate folosi, dacă dorește, BR = 260 mm + 0,8 S.

5.4.3.4.   Valoarea lui S nu trebuie să fie mai mică de 140 mm.

5.4.3.5.   Punctul superior efectiv de ancorare a centurii trebuie să fie situat în spatele unui plan vertical perpendicular pe planul median longitudinal al vehiculului și care trece prin punctul R, așa cum se indică în anexa 3.

5.4.3.6.   Punctul efectiv superior de ancorare a centurii trebuie să fie situat deasupra planului orizontal care trece prin punctul C definit la punctul 5.1.4.

5.4.3.7.   În afara punctului de ancorare superior specificat la punctul 5.4.3.1 pot fi instalate și alte puncte de ancorare superioare efective, dacă este îndeplinită una din condițiile următoare:

| 5.4.3.7.1. | Punctele de ancorare suplimentare respectă cerințele specificate la punctul 5.4.3.1-5.4.3.6. |
| --- | --- |

5.4.3.7.1.

Punctele de ancorare suplimentare respectă cerințele specificate la punctul 5.4.3.1-5.4.3.6.

| 5.4.3.7.2. | Punctele de ancorare suplimentare pot fi folosite fără ajutorul unor instrumente, respectă cerințele punctelor 5.4.3.5 și 5.4.3.6 și sunt amplasate într-una din zonele determinate prin deplasarea zonei delimitată în figura 1 din anexa 3 a prezentului regulament cu 80 mm în sus sau în jos în direcție verticală. |
| --- | --- |

5.4.3.7.2.

Punctele de ancorare suplimentare pot fi folosite fără ajutorul unor instrumente, respectă cerințele punctelor 5.4.3.5 și 5.4.3.6 și sunt amplasate într-una din zonele determinate prin deplasarea zonei delimitată în figura 1 din anexa 3 a prezentului regulament cu 80 mm în sus sau în jos în direcție verticală.

| 5.4.3.7.3. | Punctul de ancorare (punctele de ancorare) este (sunt) proiectat(e) pentru o centura ham, care respectă cerințele punctului 5.4.3.6 dacă acesta (acestea) se află în spatele unui plan transversal care trece prin linia de referință și este (sunt) situat(e):






  5.4.3.7.3.1. | în cazul unui singur punct de ancorare, în zona comună a două diedre delimitate de verticalele care trec prin punctele J1 și J2, definite la punctul 5.4.3.1 și ale cărui secțiuni orizontale sunt descrise în figura 2 din anexa 3 a prezentului regulament; |
| --- | --- | --- |

5.4.3.7.3.

Punctul de ancorare (punctele de ancorare) este (sunt) proiectat(e) pentru o centura ham, care respectă cerințele punctului 5.4.3.6 dacă acesta (acestea) se află în spatele unui plan transversal care trece prin linia de referință și este (sunt) situat(e):

5.4.3.7.3.1.

în cazul unui singur punct de ancorare, în zona comună a două diedre delimitate de verticalele care trec prin punctele J1 și J2, definite la punctul 5.4.3.1 și ale cărui secțiuni orizontale sunt descrise în figura 2 din anexa 3 a prezentului regulament;

| 5.4.3.7.3.2. | în cazul a două puncte de ancorare, într-unul din cele două diedre descrise, cu condiția ca nici unul dintre punctele de ancorare să nu se afle la o distanță mai mare de 50 mm de poziția simetrică, în oglindă, a celuilalt punct de ancorare față de planul P al scaunului considerat, așa cum se descrie în punctul 5.1.6. |
| --- | --- |

5.4.3.7.3.2.

în cazul a două puncte de ancorare, într-unul din cele două diedre descrise, cu condiția ca nici unul dintre punctele de ancorare să nu se afle la o distanță mai mare de 50 mm de poziția simetrică, în oglindă, a celuilalt punct de ancorare față de planul P al scaunului considerat, așa cum se descrie în punctul 5.1.6.

5.5.   Dimensiunile orificiilor filetate ale punctelor de ancorare

5.5.1.   Punctul de ancorare prezintă un orificiu filetat de aproximativ 7/16” (20 UNF 2B).

5.5.2.   În cazul în care constructorul a echipat vehiculul cu centuri de siguranță fixate în toate punctele de ancorare prevăzute pentru scaunul considerat, nu este necesar ca aceste puncte de ancorare să respecte cerințele prezentate la punctul 5.5.1, cu condiția ca acestea să respecte celelalte dispoziții ale prezentului regulament. În afară de aceasta, cerințele formulate la punctul 5.5.1 nu se aplică punctelor de ancorare suplimentare care respectă cerințele formulate la punctul 5.4.3.7.3.

5.5.3.   Centura de siguranță trebuie să poată fi scoasă din punctul de ancorare fără ca acesta să fie deteriorat.

6.   ÎNCERCĂRI

6.1.   Încercări generale pentru punctele de ancorare a centurii de siguranță

6.1.1.   Sub rezerva aplicării prevederilor punctului 6.2 și conform solicitării constructorului:

| 6.1.1.1. | încercările pot fi efectuate fie pe structura unui vehicul fie pe un vehicul complet terminat; |
| --- | --- |

6.1.1.1.

încercările pot fi efectuate fie pe structura unui vehicul fie pe un vehicul complet terminat;

| 6.1.1.2. | încercările vor putea fi limitate la punctele de ancorare referitoare la un singur scaun sau la un grup de scaune cu condiția ca:






  (a) | punctele de ancorare respective să aibă aceleași caracteristici structurale ca și punctele de ancorare referitoare la alte scaune sau grupuri de scaune; și |
| --- | --- | --- |

6.1.1.2.

încercările vor putea fi limitate la punctele de ancorare referitoare la un singur scaun sau la un grup de scaune cu condiția ca:

(a)

punctele de ancorare respective să aibă aceleași caracteristici structurale ca și punctele de ancorare referitoare la alte scaune sau grupuri de scaune; și

| (b) | dacă aceste puncte de ancorare sunt fixate total sau parțial la scaun sau grupul de scaune, caracteristicile structurale ale scaunului sau grupului de scaune respectiv trebuie să fie aceleași cu cele ale celorlalte scaune sau grupuri de scaune; |
| --- | --- |

(b)

dacă aceste puncte de ancorare sunt fixate total sau parțial la scaun sau grupul de scaune, caracteristicile structurale ale scaunului sau grupului de scaune respectiv trebuie să fie aceleași cu cele ale celorlalte scaune sau grupuri de scaune;

| 6.1.1.3. | ferestrele și ușile pot fi montate sau nu și pot fi închise sau nu; |
| --- | --- |

6.1.1.3.

ferestrele și ușile pot fi montate sau nu și pot fi închise sau nu;

| 6.1.1.4. | orice accesoriu prevăzut în mod normal și care este capabil să contribuie la rigiditatea structurii vehiculului, poate să fie montat. |
| --- | --- |

6.1.1.4.

orice accesoriu prevăzut în mod normal și care este capabil să contribuie la rigiditatea structurii vehiculului, poate să fie montat.

6.1.2.   Scaunele trebuie să fie fixate și plasate în pozițiile pentru conducere sau utilizare alese de serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare astfel încât să se obțină condițiile cele mai nefavorabile din punct de vedere al rezistenței sistemului. Poziția scaunelor trebuie menționată în raport. Spătarul scaunului, dacă este reglabil, trebuie blocat potrivit indicațiilor constructorului sau, în absența unor asemenea indicații, într-o poziție corespunzătoare unui unghi efectiv al spătarului cât mai apropiat posibil de 25°, pentru vehiculele din categoriile M1 și N1, și de 15° pentru vehiculele din celelalte categorii.

6.2.   Fixarea vehiculului pentru încercările punctelor de ancorare și pentru încercările punctelor de ancorare ISOFIX

6.2.1.   Metoda utilizată pentru a fixa sigur vehiculul în timpul încercării nu trebuie să sporească rezistența punctelor de ancorare sau a punctelor de ancorare ISOFIX și a zonei de ancorare a acestora sau să micșoreze deformarea normală a structurii.

6.2.2.   Dispozitivul de fixare trebuie considerat ca fiind satisfăcător dacă acesta nu are nici un efect asupra unei zone care cuprinde întreaga lățime a structurii, sau dacă vehiculul sau structura sa rămâne blocat(ă) sau fixat(ă) în față, la o distanță nu mai mică de 500 mm de punctul de ancorare supus încercărilor și în spate, la o distanță nu mai mică de 300 mm față de acest punct de ancorare.

6.2.3.   Se recomandă ca structura să rămână pe suporturile dispuse aproximativ în linie cu axele roților sau, dacă acest lucru nu este posibil, în punctele de fixare ale suspensiei.

6.2.4.   Dacă este utilizată o altă metodă de fixare decât cea descrisă la punctele 6.2.1 până la 6.2.3 ale prezentului regulament, trebuie făcută dovada că acea metodă este echivalentă.

6.3.   Cerințe generale de încercare pentru punctele de ancorare

6.3.1.   Toate punctele de ancorare a centurii ale aceluiași grup de scaune trebuie încercate simultan. Totuși, dacă există riscul ca încărcarea asimetrică a scaunelor și/sau punctelor de ancorare să conducă la defecțiuni, poate fi efectuată o încercare suplimentară cu o repartiție neuniformă a forțelor.

6.3.2.   Forța de tracțiune trebuie să fie aplicată într-o direcție care corespunde poziției de ședere sub un unghi de 10° ± 5° deasupra orizontalei, într-un plan paralel cu planul longitudinal median al vehiculului.

Se va aplica o sarcină preliminară de 10 % cu toleranță de ± 30 % din sarcina țintă; sarcina este sporită până la 100 % din sarcina țintă relevantă.

6.3.3.   Aplicarea totală a sarcinii trebuie să se efectueze într-o perioadă de timp cât se poate de scurtă și într-o perioadă maximă de aplicare de 60 de secunde.

Totuși, constructorul poate solicita aplicarea totală a presiunii care trebuie obținută în decurs de 4 secunde.

Punctele de ancorare trebuie să reziste la sarcina specificată cel puțin 0,2 s.

6.3.4.   Dispozitivele de tracțiune folosite pentru încercările descrise în continuare la punctul 6.4 sunt prezentate în anexa 5. Dispozitivele prezentate în anexa 5, figura 1 sunt poziționate pe perna scaunului și presate în spătarul scaunului, atunci când aceasta este posibil, iar centura se strânge bine în jurul acestuia. Dispozitivul prezentat în anexa 5, figura 2 se poziționează, centura este așezată peste dispozitiv și bine strânsă. În timpul acestui proces, nicio sarcină preliminară sub necesarul minim pentru corectarea poziției dispozitivului de încercare nu va fi aplicată asupra punctelor de ancorare pentru centurile de siguranță.

Dispozitivul de tracțiune, măsurând fie 254 mm, fie 406 mm și folosit la fiecare loc pe scaun va avea o lățime cât mai apropiată de distanța dintre punctele de ancorare inferioare.

Poziția dispozitivului de tracțiune trebuie să evite orice influențe reciproce în timpul încercării de tragere a centurii, care afectează în mod nefavorabil sarcina și distribuirea acesteia.

6.3.5.   Punctele de ancorare centurilor pentru scaunele prevăzute cu puncte de ancorare superioare ale centurii trebuie să fie încercate în condițiile următoare.

| 6.3.5.1. | Locuri laterale față
  Punctele de ancorare trebuie supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.1 în care sarcinile le sunt transmise cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria unei centuri în trei puncte echipată cu un retractor cu rolă de revenire sau dispozitiv de ghidare la punctul de ancorare superior al centurii. În plus, atunci când numărul punctelor de ancorare este mai mare decât cel prevăzut la punctul 5.3, punctele de ancorare trebuie supuse încercărilor menționate la punctul 6.4.5 în cursul căreia sarcinile se transmit către punctele de ancorare cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria tipului de centură de siguranță destinată a fi fixată în aceste puncte de ancorare.






  6.3.5.1.1. | Atunci când retractorul nu este fixat la punctul de ancorare lateral inferior solicitat, sau atunci când retractorul este fixat pe punctul de ancorare superior al centurii, punctele de ancorare inferioare ale centurii trebuie să fie de asemenea supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.3. |
| --- | --- | --- |

6.3.5.1.

Locuri laterale față

Punctele de ancorare trebuie supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.1 în care sarcinile le sunt transmise cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria unei centuri în trei puncte echipată cu un retractor cu rolă de revenire sau dispozitiv de ghidare la punctul de ancorare superior al centurii. În plus, atunci când numărul punctelor de ancorare este mai mare decât cel prevăzut la punctul 5.3, punctele de ancorare trebuie supuse încercărilor menționate la punctul 6.4.5 în cursul căreia sarcinile se transmit către punctele de ancorare cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria tipului de centură de siguranță destinată a fi fixată în aceste puncte de ancorare.

6.3.5.1.1.

Atunci când retractorul nu este fixat la punctul de ancorare lateral inferior solicitat, sau atunci când retractorul este fixat pe punctul de ancorare superior al centurii, punctele de ancorare inferioare ale centurii trebuie să fie de asemenea supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.3.

| 6.3.5.1.2. | În cazul de mai sus, încercările descrise la punctele 6.4.1. și 6.4.3. pot fi efectuate pe două structuri diferite, la cererea constructorului. |
| --- | --- |

6.3.5.1.2.

În cazul de mai sus, încercările descrise la punctele 6.4.1. și 6.4.3. pot fi efectuate pe două structuri diferite, la cererea constructorului.

| 6.3.5.2. | Scaunele laterale spate și toate scaunele centrale
  Punctele de ancorare trebuie să fie supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.2, în care sarcina se transmite prin intermediul unui dispozitiv care reproduce geometria unei centuri în trei puncte fără retractor, și încercărilor descrise la punctul 6.4.3, în care sarcinile se transmit către cele două puncte de ancorare inferioare prin intermediul unui dispozitiv care reprezintă geometria unei centuri abdominale. Cele două încercări se pot efectua pe două structuri diferite, la cererea constructorului. |
| --- | --- |

6.3.5.2.

Scaunele laterale spate și toate scaunele centrale

Punctele de ancorare trebuie să fie supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.2, în care sarcina se transmite prin intermediul unui dispozitiv care reproduce geometria unei centuri în trei puncte fără retractor, și încercărilor descrise la punctul 6.4.3, în care sarcinile se transmit către cele două puncte de ancorare inferioare prin intermediul unui dispozitiv care reprezintă geometria unei centuri abdominale. Cele două încercări se pot efectua pe două structuri diferite, la cererea constructorului.

| 6.3.5.3. | Atunci când un constructor livrează vehiculul echipat cu centuri de siguranță, la cererea acestuia, punctele de ancorare pentru centură pot fi supuse doar unei încercări în care sarcina se transmite prin intermediul unui dispozitiv ce reproduce geometria tipului de centură care urmează să fie fixată la aceste puncte de ancorare. |
| --- | --- |

6.3.5.3.

Atunci când un constructor livrează vehiculul echipat cu centuri de siguranță, la cererea acestuia, punctele de ancorare pentru centură pot fi supuse doar unei încercări în care sarcina se transmite prin intermediul unui dispozitiv ce reproduce geometria tipului de centură care urmează să fie fixată la aceste puncte de ancorare.

6.3.6.   Atunci când nu există puncte de ancorare superioare pentru scaunele laterale și scaunele centrale, punctele de ancorare inferioare trebuie supuse încercărilor descrise la punctul 6.4.3, în care sarcinile sunt transmise prin intermediul unui dispozitiv ce reproduce geometria unei centuri abdominale.

6.3.7.   Dacă vehiculul este proiectat pentru a putea accepta alte dispozitive care nu permit fixarea directă a chingii în punctele de ancorare fără folosirea rolelor etc., sau care necesită puncte de ancorare suplimentare față de cele menționate la punctul 5.3, centura de siguranță sau un ansamblu de cabluri, role etc. reprezentând echipamentul centurii de siguranță sunt fixate printr-un astfel de dispozitiv la punctele de ancorare ale centurii pe vehicul și punctele de ancorare pentru centură sunt supuse încercărilor descrise la punctul 6.4, după caz.

6.3.8.   Se poate folosi o altă metodă de încercare decât cea descrisă la punctul 6.3, dar echivalența sa trebuie demonstrată.

6.4.   Cerințe speciale privind încercările pentru punctele de ancorare

6.4.1.   Încercarea punctelor de ancorare în cazul unei centuri în trei puncte care încorporează un retractor cu dispozitiv de revenire sau un dispozitiv de ghidare la punctul de ancorare superior

6.4.1.1.   În punctul de ancorare superior trebuie să se monteze un dispozitiv special de revenire sau ghidare pentru cablu sau chingă, având caracteristicile dorite pentru a transmite sarcina provenită de la dispozitivul de tracțiune, sau dispozitivul de revenire sau de ghidare furnizate de către constructor.

6.4.1.2.   O sarcină de încercare de 1 350 daN ± 20 daN se aplică unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 2), fixat la punctul de ancorare al aceleași centuri, cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria chingii superioare a acestei centuri de siguranță pentru trunchi. Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 675 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 450 ± 20 daN.

6.4.1.3.   Simultan, o forță de tracțiune de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată la un dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 1) fixat la un punct de ancorare inferior pentru centură. Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 675 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 450 daN ± 20 daN.

6.4.2.   Încercarea punctelor de ancorare ale unei centuri în trei puncte fără retractor sau cu un retractor la punctul de ancorare superior pentru centură

6.4.2.1.   Se aplică o sarcină de încercare de 1 350 daN + 20 daN unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 2) fixat pe punctul de ancorare superior și pe punctul de ancorare inferioară opus al aceleiași centuri, cu ajutorul unui retractor fixat la punctul de ancorare superior, dacă un asemenea dispozitiv este furnizat de către constructor. Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 675 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 450 daN ± 20 daN.

6.4.2.2.   Simultan, o forță de tracțiune de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată la un dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 1) atașat la un punct de ancorare inferior. Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 675 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 450 daN ± 20 daN.

6.4.3.   Încercarea punctelor de ancorare ale unei centuri abdominale

Se aplică o sarcină de încercare de 2 225 daN + 20 daN unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 1), fixat la două puncte de ancorare inferioare ale centurii. Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 1 110 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 740 daN ± 20 daN.

6.4.4.   Încercări pentru punctele de ancorare amplasate în structura scaunului sau repartizate între structura vehiculului și structura scaunelor.

6.4.4.1.   Încercările menționate la punctele 6.4.1, 6.4.2 și 6.4.3 de mai sus se vor efectua, dacă este necesar, aplicându-se în același timp la fiecare scaun sau grup de scaune forțele suplimentare indicate mai jos.

6.4.4.2.   Sarcinile indicate la punctele 6.4.1, 6.4.2 și 6.4.3 de mai sus vor fi suplimentate cu o forță egală cu masa completă a scaunului multiplicată de 20 de ori. Sarcina de inerție acționează asupra scaunului sau asupra componentelor relevante ale scaunului și corespunde impactului fizic al masei locului respectiv asupra punctelor de ancorare pentru scaun. Determinarea sarcinii sau sarcinilor suplimentare aplicate și distribuirea sarcinii se efectuează de către constructor și se aprobă de către serviciul tehnic.

În cazul vehiculelor din categoria M2 și N2, această forță trebuie să fie egală cu masa suprafeței complete a scaunului, multiplicată cu 10; pentru categoriile M3 și N3 aceasta va fi egală cu masa suprafeței complete a scaunului, multiplicată de 6,6 ori.

6.4.5.   Încercarea centurii de tip special

6.4.5.1.   O sarcină de încercare de 1 350 daN ± 20 daN se aplică unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 2), fixat la punctul de ancorare pentru centură, cu ajutorul unui dispozitiv ce reproduce geometria părții superioare a chingii (chingilor) pentru trunchi.

6.4.5.2.   Simultan, o forță de tracțiune de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată la un dispozitiv de tracțiune (a se vedea anexa 5, figura 3) atașat la un punct de ancorare inferior pentru centură.

6.4.5.3.   Pentru vehiculele din alte categorii decât M1 și N1, sarcina de încercare trebuie să fie de 675 daN + 20 daN, cu excepția vehiculelor din categoria M3 și N3, pentru care aceasta trebuie să fie de 450 daN ± 20 daN.

6.4.6.   Încercarea în cazul scaunelor orientate cu fața spre înapoi

6.4.6.1.   Punctele de ancorare trebuie să fie testate prin supunerea acestora la forțele descrise la punctele 6.4.1, 6.4.2 sau 6.4.3, în funcție de situație. În fiecare caz, forța de încercare trebuie să corespundă forței recomandate pentru vehiculele M3 sau N3.

6.4.6.2.   Forța de încercare trebuie să fie orientată spre înainte în raport cu locul pe scaun în cauză, conform procedurii descrise la punctul 6.3.

6.5.   În cazul unui grup de scaune cum este cel descris la punctul 1 din anexa 7, încercarea dinamică descrisă în anexa 7, poate fi realizată, la alegerea constructorului, ca alternativă la încercarea statică descrisă la punctele 6.3 și 6.4.

6.6.   Cerințe impuse de încercările statice

6.6.1.   Rezistența sistemelor de ancorare ISOFIX se încearcă prin aplicarea forțelor descrise la punctul 6.6.4.3 dispozitivului de aplicare a forței statice (DAFS) la care sunt cuplate dispozitivele de atașare ISOFIX.

În cazul punctelor de ancorare superioare ISOFIX, se efectuează o încercare suplimentară descrisă la punctul 6.6.4.4.

Toate pozițiile ISOFIX ale aceluiași rând de scaune, care pot fi folosite simultan, se încearcă simultan.

6.6.2.   Încercarea poate fi efectuată fie pentru un vehicul complet terminat, fie pentru anumite părți ale acestuia astfel încât se constate rezistența și rigiditatea structurii vehiculului.

Ferestrele și ușile pot fi montate sau nu și pot fi închise sau nu.

Orice ansamblu prevăzut în mod normal și posibil să contribuie la rigiditatea structurii vehiculului, poate fi montat.

Încercările vor putea fi limitate la pozițiile ISOFIX aferente unui singur scaun sau grup de scaune cu condiția ca:

| (a) | pozițiile ISOFIX respective să aibă aceleași caracteristici structurale ca și pozițiile ISOFIX pentru alte scaune sau grupuri de scaune; și |
| --- | --- |

(a)

pozițiile ISOFIX respective să aibă aceleași caracteristici structurale ca și pozițiile ISOFIX pentru alte scaune sau grupuri de scaune; și

| (b) | dacă aceste poziții ISOFIX sunt montate total sau parțial la scaun sau grupul de scaune, caracteristicile structurale ale scaunului sau grupului de scaune respectiv, trebuie să fie aceleași cu cele ale celorlalte scaune sau grupuri de scaune. |
| --- | --- |

(b)

dacă aceste poziții ISOFIX sunt montate total sau parțial la scaun sau grupul de scaune, caracteristicile structurale ale scaunului sau grupului de scaune respectiv, trebuie să fie aceleași cu cele ale celorlalte scaune sau grupuri de scaune.

6.6.3.   În cazul în care scaunele și tetiera sunt reglabile, acestea se încearcă în pozițiile definite de către serviciul tehnic, care se încadrează în limitele definite de constructorul vehiculului, descrise în apendicele 3 al anexei 17 al Regulamentului nr. 16.

6.6.4.   Forțe, direcții și limite de deplasare.

6.6.4.1.   Se aplică o forță de 135 N ± 15 N pe centrul barei transversale inferioare din partea din față a DAFS pentru a regla poziția înainte-înapoi a extensiei DAFS orientată spre înapoi, pentru a suprima orice joc sau tensiune dintre dispozitivul DAFS și suportul său.

6.6.4.2.   Forțele se vor aplica dispozitivului de aplicare a forței statice (DAFS) în direcție frontală și în direcție oblică, conform tabelului 1.

Tabelul 1

Direcțiile de aplicare ale forțelor de încercare

| Frontal | 0° ± 5° | 8 kN ± 0,25 kN |
| --- | --- | --- |
| Oblic | 75° ± 5° (către ambele părți frontale sau în partea cea mai dificilă sau, dacă părțile sunt simetrice, într-o singură direcție) | 5 kN ± 0,25 kN |

Frontal

0° ± 5°

8 kN ± 0,25 kN

Oblic

75° ± 5° (către ambele părți frontale sau în partea cea mai dificilă sau, dacă părțile sunt simetrice, într-o singură direcție)

5 kN ± 0,25 kN

Fiecare dintre aceste încercări pot fi aplicate pe structuri diferite, la cererea constructorului.

Forțele în direcție frontală se aplică sub un unghi inițial de aplicare a forței de 10 ± 5°, deasupra orizontalei. Forțele oblice se aplică orizontal la 0° ± 5°. O forță de preîncărcare de 500 N ± 25 N se aplică în punctul de încărcare X stabilit, indicat în figura 2, anexa 9. Aplicarea totală a sarcinii trebuie să se efectueze într-o perioadă de timp cât se poate de scurtă și într-o perioadă maximă de aplicare de 30 de secunde. Totuși, constructorul poate solicita aplicarea totală a presiunii care trebuie obținută în decurs de 2 secunde. Forța se menține pentru o perioadă de minim 0,2 secunde.

Toate măsurătorile sunt efectuate în conformitate cu ISO 6487 cu algoritmi de control al fluxului (CFC) de 60 Hz sau orice altă metodă echivalentă.

6.6.4.3.   Încercări destinate numai sistemelor de ancorare ISOFIX

| 6.6.4.3.1. | Încercare de aplicare a forței în direcție frontală
  Deplasarea longitudinală orizontală (după preîncărcare) a punctului X al DAFS concomitent aplicării unei forțe de 8 kN ± 0,25 kN trebuie limitată la 125 mm, iar deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare inferior ISOFIX sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată. |
| --- | --- |

6.6.4.3.1.

Încercare de aplicare a forței în direcție frontală

Deplasarea longitudinală orizontală (după preîncărcare) a punctului X al DAFS concomitent aplicării unei forțe de 8 kN ± 0,25 kN trebuie limitată la 125 mm, iar deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare inferior ISOFIX sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată.

| 6.6.4.3.2. | Încercare de aplicare a forței în direcție oblică
  Deplasarea în sensul aplicării forței (după preîncărcare) a punctului X al DAFS concomitent aplicării unei forțe de 8 kN ± 0,25 kN trebuie limitată la 125 mm, iar deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare inferior ISOFIX sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată. |
| --- | --- |

6.6.4.3.2.

Încercare de aplicare a forței în direcție oblică

Deplasarea în sensul aplicării forței (după preîncărcare) a punctului X al DAFS concomitent aplicării unei forțe de 8 kN ± 0,25 kN trebuie limitată la 125 mm, iar deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare inferior ISOFIX sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată.

6.6.4.4.   Încercarea sistemelor de ancorare ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare ISOFIX

Între DAFS și punctul de ancorare superior trebuie aplicată o preîncărcare cu tensiune de 50 N ± 5 N. Deplasarea orizontală (după preîncărcare) a punctului X al DAFS concomitent aplicării unei forțe de 8 kN ± 0,25 kN este limitată la 125 mm, iar deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare inferior ISOFIX și a punctelor de ancorare superioare sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată.

Tabelul 2

Limitele deplasării

| Direcția forței aplicate | Deplasarea maximă a punctului X al DAFS |
| --- | --- |
| Frontal | 125 mm longitudinal |
| Oblic | 125 mm în direcția forței aplicate |

Direcția forței aplicate

Deplasarea maximă a punctului X al DAFS

Frontal

125 mm longitudinal

Oblic

125 mm în direcția forței aplicate

6.6.5.   Forțe suplimentare

6.6.5.1.   Forța de inerție a scaunului

Pentru poziția de instalare în care sarcina este transferată pe ansamblu de scaune din vehicul și nu direct pe structura vehiculului respectiv se efectuează o încercare pentru a verifica dacă rezistența punctelor de ancorare ale scaunelor vehiculului este suficientă. În cadrul acestei încercări, o forță egală cu de 20 de ori masa părților relevante ale ansamblului de scaune se aplică orizontal și longitudinal în direcție frontală asupra scaunului sau părților relevante din ansamblul de scaune care corespund impactului fizic al masei scaunelor respective asupra punctelor de ancorare. Determinarea sarcinii sau sarcinilor suplimentare aplicate și distribuirea sarcinii se efectuează de către constructor și se aprobă de către serviciul tehnic.

La solicitarea constructorului, sarcina suplimentară se poate aplica în punctul X al DAFS, în timpul încercărilor statice descrise mai sus.

Dacă punctul de ancorare superior este parte integrantă a scaunului vehiculului, această încercare se efectuează cu ajutorul chingii de fixare superioare ISOFIX.

Nu trebuie să se producă nicio defectare și trebuie să fie îndeplinite cerințele cu privire la deplasare prezentate în tabelul 2.

Notă: Efectuarea acestei încercări nu este necesară dacă fiecare punct de ancorare al sistemului de centuri de siguranță al vehiculului este parte integrată în structura scaunului vehiculului și scaunul vehiculului a fost deja testat și omologat, în urma promovării încercărilor de supunere la o presiune a punctelor de ancorare solicitate de prezentul regulament pentru protecția pasagerilor adulți.

7.   INSPECȚII ÎN TIMPUL ȘI DUPĂ FINALIZAREA ÎNCERCĂRILOR STATICE CU PRIVIRE LA PUNCTELE DE ANCORARE A CENTURII DE SIGURANȚĂ

7.1.   Toate punctele de ancorare trebuie să treacă încercările descrise la punctele 6.3 și 6.4. Deformarea permanentă, inclusiv deteriorarea sau defectarea parțială a oricărui punct de ancorare sau a zonei înconjurătoare nu se consideră avarie dacă forța solicitată este susținută pe o perioadă specificată. În timpul încercărilor, se vor respecta intervalele minime pentru punctele efective de ancorare inferioare pentru centură specificate la punctele 5.4.2.5 și cerințele punctelor 5.4.3.6, pentru punctele efective de ancorare superioare.

7.1.1.   Pentru vehiculele din categoria M1 a căror masă totală admisibilă nu depășește 2,5 tone, dacă punctul superior de ancorare a centurii de siguranță este atașat la structura scaunului, punctul de ancorare efectiv superior al centurii de siguranță nu trebuie să depășească în timpul testului un plan transversal care trece prin punctele R și C ale scaunului în discuție (a se vedea figura 1 din anexa 3 la prezentul regulament).

Pentru alte vehicule decât cele menționate mai sus, punctul de ancorare superior efectiv al centurii de siguranță nu trebuie să depășească în timpul încercării un plan transversal înclinat cu 10° spre înainte și care trece prin punctul R al scaunului.

Deplasarea maximă a punctului efectiv de ancorare superior se măsoară în timpul testului.

Dacă deplasarea punctului efectiv de ancorare superior depășește limita menționată mai sus, constructorul trebuie să demonstreze serviciului tehnic că acest lucru nu este periculos pentru ocupant. De exemplu, se poate utiliza metoda de încercare prevăzută în Regulamentul nr. 94 sau testul de catapultare prin aplicarea de impulsuri corespunzătoare pentru a demonstra că spațiul de supraviețuire este suficient.

7.2.   În vehiculele în care sunt utilizate, dispozitivele de deplasare și de blocare care permit ocupanților tuturor locurilor să iasă din vehicul trebuie să poată fi acționate manual după înlăturarea forței de tracțiune.

7.3.   După efectuarea încercărilor, orice deteriorare a punctelor de ancorare și structurilor care au fost supuse unei sarcini în timpul încercărilor trebuie să fie notată.

7.4.   Prin derogare de la prevederile de mai sus, punctele de ancorare superioare fixate la unul sau mai multe scaune ale vehiculelor din categoria M3 și ale celor din categoria M2 cu o masă maximă mai mare de 3,5 tone, care respectă Regulamentul nr. 80, nu trebuie să îndeplinească prevederile punctului 7.1 referitoare la respectarea punctului 5.4.3.6.

8.   MODIFICĂRI ȘI EXTINDERI ALE OMOLOGĂRILOR PENTRU TIPURI DE VEHICULE

8.1.   Orice modificare a tipului de vehicul trebuie adusă la cunoștință departamentului administrativ care a omologat tipul respectiv de vehicul. În această situație, departamentul:

| 8.1.1. | poate considera că este improbabil ca modificările efectuate să aibă consecințe negative și că, în orice caz, vehiculul respectă în continuare cerințele; sau |
| --- | --- |

8.1.1.

poate considera că este improbabil ca modificările efectuate să aibă consecințe negative și că, în orice caz, vehiculul respectă în continuare cerințele; sau

| 8.1.2. | poate solicita un alt raport de încercare din partea serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor. |
| --- | --- |

8.1.2.

poate solicita un alt raport de încercare din partea serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.

8.2.   Confirmarea sau refuzul omologării, cu specificarea modificărilor, se aduce la cunoștință conform procedurii menționate la punctul 4.3 de mai sus părților la acord care aplică prezentul regulament.

8.3.   Autoritatea competentă care emite extinderea omologării atribuie un număr de serie pentru acest tip de extensii și informează celelalte părți la Acordul din 1958, care aplică prezentul regulament, prin mijloace de comunicare care respectă modelul din anexa 1 a prezentului regulament.

9.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile privind conformitatea producției trebuie să respecte procedurile stabilite în Acord, apendicele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Revizuire 2), în următoarele condiții:

| 9.1. | fiecare vehicul care poartă o marcă de omologare descrisă în prezentul regulament trebuie să respecte prevederile pentru tipul de vehicul omologat în ceea ce privește detaliile referitoare la caracteristicile punctelor de ancorare a centurilor de siguranță și la sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX; |
| --- | --- |

9.1.

fiecare vehicul care poartă o marcă de omologare descrisă în prezentul regulament trebuie să respecte prevederile pentru tipul de vehicul omologat în ceea ce privește detaliile referitoare la caracteristicile punctelor de ancorare a centurilor de siguranță și la sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX;

| 9.2. | pentru a verifica existența conformității specificate la punctul 9.1 de mai sus, sunt supuse controlului în mod aleatoriu un număr suficient de vehicule produse în serie, care poartă marca de omologare prevăzută de prezentul regulament; |
| --- | --- |

9.2.

pentru a verifica existența conformității specificate la punctul 9.1 de mai sus, sunt supuse controlului în mod aleatoriu un număr suficient de vehicule produse în serie, care poartă marca de omologare prevăzută de prezentul regulament;

| 9.3. | ca regulă generală, aceste verificări se rezumă la efectuarea unor măsurători. Totuși, dacă este necesar, vehiculele trebuie să se supună unora dintre încercările descrise la punctul 6 de mai sus, selectate de către serviciul tehnic care se ocupă de efectuarea încercărilor de omologare. |
| --- | --- |

9.3.

ca regulă generală, aceste verificări se rezumă la efectuarea unor măsurători. Totuși, dacă este necesar, vehiculele trebuie să se supună unora dintre încercările descrise la punctul 6 de mai sus, selectate de către serviciul tehnic care se ocupă de efectuarea încercărilor de omologare.

10.   SANCȚIUNI ÎN CAZUL NERESPECTĂRII CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI

10.1.   Omologarea acordată pentru un tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament poate fi retrasă dacă cerințele expuse la punctul 9.1 de mai sus nu se respectă sau dacă punctele de ancorare pentru centurile de siguranță sau sistemele de ancorare ISOFIX și punctul de ancorare superior ISOFIX nu se aprobă în urma verificărilor menționate la punctul 9 de mai sus.

10.2.   Dacă o parte contractantă la Acord, care aplică prezentul regulament, retrage o omologare acordată anterior, va înștiința imediat celelalte părți contractante care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular de comunicare conform modelului din anexa 1 a prezentului regulament.

11.   INSTRUCȚIUNI DE OPERARE

Autoritățile naționale pot solicita constructorilor vehiculelor înregistrate de aceștia să menționeze clar în manualul de utilizare al vehiculului:

11.1.   unde sunt poziționate punctele de ancorare; și

11.2.   pentru ce tipuri de centuri de siguranță sunt prevăzute punctele de ancorare respective (a se vedea anexa 1, elementul 5).

12.   OPRIREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care beneficiarul omologării încetează definitiv să producă un tip de puncte de ancorare pentru centura de siguranță sau un tip de sisteme ISOFIX sau puncte de ancorare superioare ISOFIX omologate conform prezentului regulament, acesta trebuie să informeze autoritățile care au acordat omologarea. În urma înștiințării, autoritățile respective trebuie să informeze celelalte părți ale Acordului din 1958, care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular de comunicare conform modelului din anexa 1 a prezentului regulament.

13.   DENUMIREA ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUEAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE, PRECUM ȘI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE

Părțile la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament vor comunica secretariatului Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale departamentelor administrative care acordă omologarea și cărora li se prezintă acte certificând omologarea sau extinderea omologării, refuzul sau extinderea/retragerea omologării, eliberată în alte țări.

14.   DISPOZIȚII TRANZITORII

| 14.1. | Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 06 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea de omologări CEE în temeiul prezentului regulament, modificat de seria 06 de modificări. |
| --- | --- |

14.1.

Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 06 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea de omologări CEE în temeiul prezentului regulament, modificat de seria 06 de modificări.

| 14.2. | După doi ani de la intrarea în vigoare a seriei 06 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări de tip CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de seria 06 de modificări, sunt îndeplinite. |
| --- | --- |

14.2.

După doi ani de la intrarea în vigoare a seriei 06 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări de tip CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de seria 06 de modificări, sunt îndeplinite.

| 14.3. | După șapte ani de la intrarea în vigoare a seriei 06 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologărilor care nu sunt acordate conform seriei 06 de modificări ale prezentului regulament. Cu toate acestea, omologările existente ale vehiculelor care nu sunt afectate de seria 06 de modificări ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte. |
| --- | --- |

14.3.

După șapte ani de la intrarea în vigoare a seriei 06 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologărilor care nu sunt acordate conform seriei 06 de modificări ale prezentului regulament. Cu toate acestea, omologările existente ale vehiculelor care nu sunt afectate de seria 06 de modificări ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte.

| 14.4. | În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de punctul 7.1.1 de mai sus, omologările acordate conform seriei 04 de modificări ale prezentului regulament rămân valabile. |
| --- | --- |

14.4.

În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de punctul 7.1.1 de mai sus, omologările acordate conform seriei 04 de modificări ale prezentului regulament rămân valabile.

| 14.5. | În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de completarea 4 la seria 05 de modificări ale prezentului regulament, omologările existente rămân valabile dacă acestea au fost acordate în conformitate cu seria 05 de modificări, până la completarea 3 a acesteia. |
| --- | --- |

14.5.

În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de completarea 4 la seria 05 de modificări ale prezentului regulament, omologările existente rămân valabile dacă acestea au fost acordate în conformitate cu seria 05 de modificări, până la completarea 3 a acesteia.

| 14.6. | Începând cu data intrării în vigoare a completării 5 a seriei 05 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea de omologări EEC, în temeiul prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări. |
| --- | --- |

14.6.

Începând cu data intrării în vigoare a completării 5 a seriei 05 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea de omologări EEC, în temeiul prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări.

| 14.7. | În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de completarea 5 la seria 05 de modificări ale prezentului regulament, omologările existente rămân valabile dacă acestea au fost acordate în conformitate cu seria 05 de modificări, până la completarea 3 a acesteia. |
| --- | --- |

14.7.

În cazul vehiculelor care nu sunt afectate de completarea 5 la seria 05 de modificări ale prezentului regulament, omologările existente rămân valabile dacă acestea au fost acordate în conformitate cu seria 05 de modificări, până la completarea 3 a acesteia.

| 14.8. | Începând cu 20 februarie 2005, pentru vehiculele din categoria M1, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări, sunt îndeplinite. |
| --- | --- |

14.8.

Începând cu 20 februarie 2005, pentru vehiculele din categoria M1, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări, sunt îndeplinite.

| 14.9. | Începând cu 20 februarie 2007, pentru vehiculele din categoria M1, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate conform completării 5 a seriei 05 de modificări ale prezentului regulament. |
| --- | --- |

14.9.

Începând cu 20 februarie 2007, pentru vehiculele din categoria M1, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate conform completării 5 a seriei 05 de modificări ale prezentului regulament.

| 14.10. | Începând cu 16 iulie 2006, pentru vehiculele din categoria N, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări, sunt îndeplinite. |
| --- | --- |

14.10.

Începând cu 16 iulie 2006, pentru vehiculele din categoria N, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de completarea 5 a seriei 05 de modificări, sunt îndeplinite.

| 14.11. | Începând cu 16 iulie 2008, pentru vehiculele din categoria N, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate conform completării 5 a seriei 05 de modificări ale prezentului regulament. |
| --- | --- |

14.11.

Începând cu 16 iulie 2008, pentru vehiculele din categoria N, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate conform completării 5 a seriei 05 de modificări ale prezentului regulament.

| 14.12. | Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 07 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea de omologări CEE în temeiul prezentului regulament, modificat de seria 07 de modificări. |
| --- | --- |

14.12.

Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 07 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea de omologări CEE în temeiul prezentului regulament, modificat de seria 07 de modificări.

| 14.13. | După 24 luni de la intrarea în vigoare a seriei 07 de modificări, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări de tip CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de seria 07 de modificări, sunt satisfăcute. |
| --- | --- |

14.13.

După 24 luni de la intrarea în vigoare a seriei 07 de modificări, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări de tip CEE doar dacă cerințele prezentului regulament, modificat de seria 07 de modificări, sunt satisfăcute.

| 14.14. | După 36 luni de la intrarea în vigoare a seriei 07 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologărilor care nu sunt acordate conform seriei 07 de modificări ale prezentului regulament. |
| --- | --- |

14.14.

După 36 luni de la intrarea în vigoare a seriei 07 de modificări ale prezentului regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologărilor care nu sunt acordate conform seriei 07 de modificări ale prezentului regulament.

| 14.15. | Fără a aduce atingere punctelor 14.13 și 14.14, omologările pentru categorii de vehicule acordate în temeiul seriei precedente de modificări la regulament care nu sunt afectate de seria 07 de modificări rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte. |
| --- | --- |

14.15.

Fără a aduce atingere punctelor 14.13 și 14.14, omologările pentru categorii de vehicule acordate în temeiul seriei precedente de modificări la regulament care nu sunt afectate de seria 07 de modificări rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte.

| 14.16. | Atâta timp cât nu există cerințe privind montarea obligatorie a puntelor de ancorare a centurii de siguranță pentru strapontine în cerințele naționale, părțile contractante pot continua să permită această situație în scopul omologărilor naționale, însă în acest caz aceste categorii de autobuze nu pot fi omologate în temeiul prezentului regulament. |
| --- | --- |

14.16.

Atâta timp cât nu există cerințe privind montarea obligatorie a puntelor de ancorare a centurii de siguranță pentru strapontine în cerințele naționale, părțile contractante pot continua să permită această situație în scopul omologărilor naționale, însă în acest caz aceste categorii de autobuze nu pot fi omologate în temeiul prezentului regulament.

---

(1)  Astfel cum a fost definit în anexa 7 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul TRANS/WP29/78/Rev.1/Mod.2, astfel cum a fost modificat ultima dată de Modificarea 4.

(2)  1 pentru Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Serbia și Muntenegru, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 (neatribuit), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Federația Rusă, 23 pentru Grecia, 24 pentru Irlanda, 25 pentru Croația, 26 pentru Slovenia, 27 pentru Slovacia, 28 pentru Belarus, 29 pentru Estonia, 30 (neatribuit), 31 pentru Bosnia și Herțegovina, 32 pentru Letonia, 33 (neatribuit), 34 pentru Bulgaria, 35 (neatribuit), 36 pentru Lituania, 37 pentru Turcia, 38 (neatribuit), 39 pentru Azerbaidjan, 40 pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, 41 (neatribuit), 42 pentru Comunitatea Europeană (Omologările se acordă de către statele membre ale Comunității Europene, folosindu-se simbolul ECE), 43 pentru Japonia, 44 (neatribuit), 45 pentru Australia, 46 pentru Ucraina, 47 pentru Africa de Sud, 48 pentru Noua Zeelandă, 49 pentru Cipru, 50 pentru Malta, 51 pentru Republica Coreea, 52 pentru Malaysia și 53 pentru Thailanda. Numerele ulterioare urmează a fi atribuite altor țări, în ordinea cronologică în care acestea ratifică sau aderă la Acordul privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații, iar numărul distinctiv astfel atribuit se comunică părților contractante ale acordului.

(3)  A se vedea nota de subsol 1.

(4)  Documentul TRANS/WP29/78/Revizuirea1/Modificare 2, astfel cum a fost modificat ultima dată de Modificarea 4.

---

ANEXA 1

COMUNICARE

[format maxim: A4 (210 mm × 297 mm)]

Image

Image

---

ANEXA 2

EXEMPLE DE MĂRCI DE OMOLOGARE

MODEL A

(a se vedea punctul 4.4 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că acest tip de vehicul a fost omologat în Țările de Jos (E 4), în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță, conform Regulamentului nr. 14, sub numărul 072439. Primele două cifre ale numărului de omologare indică faptul că Regulamentul nr. 14 cuprindea deja seria 07 de modificări atunci când a fost acordată omologarea.

MODEL B

(a se vedea punctul 4.5 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus, aplicată pe vehicul, indică faptul că tipul vehiculului a fost omologat în Țările de Jos (E4) conform Regulamentelor nr. 14 și 24 (1) (în cazul ultimului Regulament, valoarea corectată a coeficientului de absorbție este 1,30 m-1). Numerele de omologare arată că la data la care au fost eliberate aceste omologări, Regulamentul nr. 14 cuprindea seria 07 de modificări iar Regulamentul nr. 24 cuprindea seria 03 de modificări.

---

(1)  Cel de-al doilea număr reprezintă un exemplu.

---

ANEXA 3

POZIȚIA PUNCTELOR DE ANCORARE EFECTIVE

Figura 1

Zone de amplasare a punctelor de ancorare efective

(Desenele prezintă un exemplu în care punctul de ancorare superior este fixat pe partea exterioară a caroseriei autovehiculului)

Image

Figura 2

Puncte de ancorare superioare efective în conformitate cu punctul 5.4.3.7.3 din regulament

Image

---

ANEXA 4

PROCEDURA DE DETERMINARE A PUNCTULUI „H” ȘI A UNGHIULUI REAL AL TRUNCHIULUI PENTRU LOCURILE PE SCAUN ÎN AUTOVEHICULE

1.   OBIECTUL

Procedura descrisă în prezenta anexă este folosită pentru stabilirea poziției punctului „H” și a unghiului real al trunchiului pentru unul sau mai multe locuri pe scaun într-un autovehicul și pentru verificarea relației dintre datele măsurătorilor și specificațiile de proiectare furnizate de către constructorul vehiculului (1).

2.   DEFINIȚII

În sensul prezentei anexe:

| 2.1. | „date de referință” înseamnă una sau mai multe dintre următoarele caracteristici ale poziției de ședere:






  2.1.1. | punctul „H” și punctul „R” și relația dintre ele; |
| --- | --- | --- |

2.1.

„date de referință” înseamnă una sau mai multe dintre următoarele caracteristici ale poziției de ședere:

2.1.1.

punctul „H” și punctul „R” și relația dintre ele;

| 2.1.2. | unghi real al trunchiului și unghi prevăzut al trunchiului și relația dintre ele; |
| --- | --- |

2.1.2.

unghi real al trunchiului și unghi prevăzut al trunchiului și relația dintre ele;

| 2.2. | „manechin tridimensional pentru punctul «H»” (manechin 3 DH) reprezintă dispozitivul utilizat pentru determinarea punctelor „H” și a unghiurilor reale ale trunchiului. Acest dispozitiv este descris în apendicele 1 la prezenta anexă; |
| --- | --- |

2.2.

„manechin tridimensional pentru punctul «H»” (manechin 3 DH) reprezintă dispozitivul utilizat pentru determinarea punctelor „H” și a unghiurilor reale ale trunchiului. Acest dispozitiv este descris în apendicele 1 la prezenta anexă;

| 2.3. | „punctul H” reprezintă centrul de pivotare între trunchiul și coapsa manechinului 3 DH instalat pe scaunul vehiculului în conformitate cu punctul 4 de mai jos. Punctul „H” se află în centrul liniei mediane a dispozitivului situat între extremitățile vizibile ale punctului „H”, amplasate de fiecare parte a manechinului 3 DH. Punctul „H” corespunde teoretic punctului „R” (pentru toleranțe a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos). Odată determinat în conformitate cu procedura descrisă la punctul 4, punctul „H” este considerat ca fiind fix în raport cu structura pernei scaunului și se deplasează împreună cu aceasta atunci când scaunul este reglat; |
| --- | --- |

2.3.

„punctul H” reprezintă centrul de pivotare între trunchiul și coapsa manechinului 3 DH instalat pe scaunul vehiculului în conformitate cu punctul 4 de mai jos. Punctul „H” se află în centrul liniei mediane a dispozitivului situat între extremitățile vizibile ale punctului „H”, amplasate de fiecare parte a manechinului 3 DH. Punctul „H” corespunde teoretic punctului „R” (pentru toleranțe a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos). Odată determinat în conformitate cu procedura descrisă la punctul 4, punctul „H” este considerat ca fiind fix în raport cu structura pernei scaunului și se deplasează împreună cu aceasta atunci când scaunul este reglat;

| 2.4. | „punctul «R»” sau „punctul de referință al locului pe scaun” — un punct definit de către constructorul vehiculului pentru fiecare loc pe scaun și stabilit în raport cu sistemul de referință tridimensional; |
| --- | --- |

2.4.

„punctul «R»” sau „punctul de referință al locului pe scaun” — un punct definit de către constructorul vehiculului pentru fiecare loc pe scaun și stabilit în raport cu sistemul de referință tridimensional;

| 2.5. | „linia trunchiului” reprezintă axa tijei manechinului 3 DH atunci când tija este împinsă pe spate la maximum; |
| --- | --- |

2.5.

„linia trunchiului” reprezintă axa tijei manechinului 3 DH atunci când tija este împinsă pe spate la maximum;

| 2.6. | „unghi real al trunchiului” reprezintă unghiul măsurat între o linie verticală care trece prin punctul „H” și linia trunchiului, folosind cvadrantul unghiului spatelui manechinului 3 DH. Unghiul real al trunchiului corespunde teoretic unghiului prevăzut al trunchiului (pentru toleranțe, a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos); |
| --- | --- |

2.6.

„unghi real al trunchiului” reprezintă unghiul măsurat între o linie verticală care trece prin punctul „H” și linia trunchiului, folosind cvadrantul unghiului spatelui manechinului 3 DH. Unghiul real al trunchiului corespunde teoretic unghiului prevăzut al trunchiului (pentru toleranțe, a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos);

| 2.7. | „unghi prevăzut al unghiului” reprezintă unghiul măsurat între o linie verticală care trece prin punctul „R” și linia trunchiului într-o poziție care corespunde poziției spătarului scaunului prevăzute de constructorul vehiculului; |
| --- | --- |

2.7.

„unghi prevăzut al unghiului” reprezintă unghiul măsurat între o linie verticală care trece prin punctul „R” și linia trunchiului într-o poziție care corespunde poziției spătarului scaunului prevăzute de constructorul vehiculului;

| 2.8. | „plan median al ocupantului” (C/LO) planul median al manechinului 3 DH așezat în fiecare poziție de ședere prevăzută; este reprezentat de coordonata punctului „H” pe axa „Y”. Pentru scaunele individuale, planul median al scaunului coincide cu planul median al ocupantului. Pentru celelalte scaune, planul median al ocupantului este specificat de constructor; |
| --- | --- |

2.8.

„plan median al ocupantului” (C/LO) planul median al manechinului 3 DH așezat în fiecare poziție de ședere prevăzută; este reprezentat de coordonata punctului „H” pe axa „Y”. Pentru scaunele individuale, planul median al scaunului coincide cu planul median al ocupantului. Pentru celelalte scaune, planul median al ocupantului este specificat de constructor;

| 2.9. | „sistem de referință tridimensional” reprezintă un sistem astfel cum este descris în apendicele 2 la prezenta anexă; |
| --- | --- |

2.9.

„sistem de referință tridimensional” reprezintă un sistem astfel cum este descris în apendicele 2 la prezenta anexă;

| 2.10. | „puncte de reper” reprezintă reperele fizice (găuri, suprafețe, semne sau crestături) pe caroseria vehiculului astfel cum sunt definite de constructor; |
| --- | --- |

2.10.

„puncte de reper” reprezintă reperele fizice (găuri, suprafețe, semne sau crestături) pe caroseria vehiculului astfel cum sunt definite de constructor;

| 2.11. | „ținută normală de drum a vehiculului” reprezintă poziția vehiculului definită de coordonatele punctelor de reper în sistemul de referință tridimensional. |
| --- | --- |

2.11.

„ținută normală de drum a vehiculului” reprezintă poziția vehiculului definită de coordonatele punctelor de reper în sistemul de referință tridimensional.

3.   CERINȚE

3.1.   Prezentarea datelor

Pentru fiecare loc pe scaun pentru care sunt solicitate date de referință pentru a demonstra conformitatea cu dispozițiile prezentului regulament, trebuie prezentate toate sau o selecție corespunzătoare a următoarelor date, în forma indicată în apendicele 3 la prezenta anexă:

| 3.1.1. | coordonatele punctului „R” în raport cu sistemul de referință tridimensional; |
| --- | --- |

3.1.1.

coordonatele punctului „R” în raport cu sistemul de referință tridimensional;

| 3.1.2. | unghiul prevăzut al trunchiului; |
| --- | --- |

3.1.2.

unghiul prevăzut al trunchiului;

| 3.1.3. | toate indicațiile necesare pentru reglarea scaunului (dacă este reglabil) la poziția de măsurare stabilită la punctul 4.3 de mai jos. |
| --- | --- |

3.1.3.

toate indicațiile necesare pentru reglarea scaunului (dacă este reglabil) la poziția de măsurare stabilită la punctul 4.3 de mai jos.

3.2.   Relația dintre rezultatele măsurărilor și specificațiile de proiectare

3.2.1.   Coordonatele punctului „H” și valoarea reală a unghiului trunchiului obținute prin procedura stabilită la punctul 4 de mai jos trebuie comparate cu coordonatele punctului „R”, respectiv cu unghiul prevăzut al trunchiului indicat de către constructorul vehiculului.

3.2.2.   Pozițiile relative ale punctului „R” și „H” și relația dintre unghiul prevăzut al trunchiului și unghiul real al trunchiului trebuie considerate satisfăcătoare pentru locul pe scaun în cauză dacă punctul „H”, astfel cum este definit prin coordonatele sale, se situează în interiorul unui pătrat cu latura de 50 mm cu laturi orizontale și verticale ale căror diagonale se intersectează în punctul „R” și dacă unghiul real al trunchiului diferă cu cel mult 5° de unghiul prevăzut al trunchiului.

3.2.3.   Dacă sunt întrunite aceste condiții punctul „R” și unghiul prevăzut al trunchiului trebuie folosite pentru a demonstra conformitatea cu dispozițiile prezentului regulament.

3.2.4.   Dacă punctul „H” sau unghiul real al trunchiului nu îndeplinesc cerințele punctului 3.2.2 de mai sus, punctul „H” și unghiul real al trunchiului trebuie să fie determinate de încă de două ori (de trei ori în total). Dacă rezultatele a două dintre aceste trei operații îndeplinesc cerințele, se aplică dispozițiile punctului 3.2.3 de mai sus.

3.2.5.   Dacă rezultatele a cel puțin două dintre cele trei operații descrise la 3.2.4 de mai sus nu îndeplinesc cerințele 3.2.2 de mai sus, sau dacă nu pot fi verificate deoarece constructorul nu a pus la dispoziție informații referitoare la poziția punctului „R” sau la unghiul prevăzut al trunchiului, centrul de greutate al celor trei puncte măsurate sau media celor trei unghiuri măsurate trebuie folosite și privite ca aplicabile în toate cazurile din prezenta directivă în care se face trimitere la punctul „R” sau la unghiul prevăzut al trunchiului.

4.   PROCEDURA DE DETERMINARE A PUNCTULUI „H” ȘI A UNGHIULUI REAL AL TRUNCHIULUI

4.1.   Vehiculul trebuie să fie precondiționat la o temperatură de 20 °C ± 10 °C, la latitudinea constructorului, pentru a se asigura că materialul din care este construit scaunul ajunge temperatura camerei. Dacă scaunul nu a fost utilizat niciodată, o persoană sau un dispozitiv de 70 până la 80 kg trebuie să fie așezat în două reprize timp de câte un minut, pentru a flexa perna și spatele scaunului. La cererea constructorului, nici unul dintre grupurile de scaune nu se încarcă pentru o perioadă de minim 30 de minute înainte de instalarea manechinului 3 DH.

4.2.   Vehiculul trebuie să se afle în ținuta normală de drum definită în conformitate cu punctul 2.11 de mai sus.

4.3.   Dacă este reglabil, scaunul trebuie fixat mai întâi în poziția normală de conducere sau de utilizare cea mai din spate prevăzută de către constructorul vehiculului, luând în considerare doar reglarea longitudinală a scaunului, excluzând cursa scaunelor utilizate în alte scopuri decât conducerea sau utilizarea normală. Dacă există alte moduri de reglare a scaunelor (vertical, unghiular, reglajul spatelui etc.), acestea se reglează în poziția specificată de către constructorul vehiculului. În cazul scaunelor cu suspensie, poziția verticală trebuie să fie fixată rigid corespunzător poziției normale de conducere specificate de către constructor.

4.4.   Suprafața locului pe scaun cu care intră în contact manechinul 3 DH trebuie acoperită cu o țesătură de muselină de bumbac de mărime suficientă și cu textura corespunzătoare, descrisă ca țesătură de bumbac uniformă având 18,9 fire pe cm2 și cântărind 0,228 kg/m2 sau de un material tricotat sau nețesut cu caracteristici echivalente. În cazul în care se efectuează o încercare cu un scaun în exteriorul vehiculului, podeaua pe care este așezat scaunul trebuie să aibă aceleași caracteristici esențiale (2) ca și podeaua vehiculului în care se folosește scaunul.

4.5.   Ansamblul compus din elementele șezut-spate al manechinului 3 DH trebuie plasat în așa fel încât planul median al ocupantului (C/LO) să coincidă cu planul median al manechinului 3 DH. La solicitarea constructorului, manechinul 3 DH poate fi deplasat spre înăuntru în raport cu C/LO prevăzut, dacă manechinul 3 DH este situat atât de mult în afară încât marginea scaunului nu permite echilibrarea manechinului 3 DH.

4.6.   Se atașează ansamblul picior-laba piciorului la ansamblul de șezut al manechinului, fie în mod individual, fie folosind bara T și ansamblul labei piciorului. Dreapta care trece prin extremitățile vizibile ale punctului „H” trebuie să fie paralelă cu solul și perpendiculară pe planul central longitudinal al scaunului.

4.7.   Poziția tălpilor și a picioarelor manechinului 3 DH se reglează după cum urmează.

4.7.1.   Pozițiile de ședere prevăzute pentru șofer și pasagerul din față lateral

4.7.1.1.   Cele două ansambluri picior-laba piciorului trebuie deplasate înainte astfel încât tălpile să aibă o poziția naturală pe podeaua mașinii, dacă este necesar, între pedale. Dacă este posibil, laba piciorului stâng trebuie așezată astfel încât cele două labe ale picioarelor să fie situate la aproximativ aceeași distanță de planul median al manechinului 3 DH. Nivela cu bulă de aer care verifică orientarea transversală a manechinului 3 DH se aduce la orizontală prin reglarea elementului de șezut al manechinului, dacă este necesar, sau prin reglarea ansamblelor picior-laba piciorului spre înapoi. Dreapta care trece prin extremitățile vizibile ale punctului „H” trebuie menținută perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului.

4.7.1.2.   Dacă piciorul stâng nu poate fi ținut paralel cu piciorul drept și laba piciorului stâng nu poate fi sprijinită pe structură, se va deplasa laba piciorului stâng până când este sprijinită. Trebuie menținută alinierea extremităților vizibile ale punctului H.

4.7.2.   Pozițiile de ședere prevăzute pentru pasagerii din spate

Pentru scaunele din spate sau cele auxiliare, picioarele sunt așezate potrivit indicațiilor constructorului. În acest caz, dacă tălpile sunt așezate pe părți ale podelei situate la niveluri diferite, talpa care intră prima în contact cu scaunul din față servește ca referință, iar cealaltă trebuie așezată astfel încât nivela cu bulă de aer care indică orientarea transversală a scaunului să indice orizontala.

4.7.3.   Alte poziții de ședere prevăzute

Trebuie urmată procedura generală descrisă la punctul 4.7.1 de mai sus, tălpile fiind așezate potrivit indicațiilor constructorului vehiculului.

4.8.   Se aplică greutățile labei piciorului și ale coapsei și se echilibrează manechinul 3 DH.

4.9.   Se înclină suportul de spate spre opritorul din față și se îndepărtează manechinul 3DH de spatele scaunului folosind bara T. Se repoziționează manechinul 3 DH pe scaun printr-una din următoarele metode:

4.9.1.   Dacă manechinul 3 DH tinde să alunece înapoi se folosește următoarea procedură. Se permite manechinului 3 DH să alunece spre înapoi până când nu mai este necesară o sarcină orizontală de restricție spre înainte aplicată asupra barei T, respectiv până când elementul de șezut al manechinului intră în contact cu spătarul scaunului. Dacă este nevoie, se repoziționează laba piciorului.

4.9.2.   Dacă manechinul 3 DH nu tinde să alunece înapoi se folosește procedura următoare. Se împinge înapoi manechinul 3 DH prin aplicarea unei sarcini orizontale dirijată spre spate asupra barei T până când elementul de șezut al manechinului intră în contact cu spătarul scaunului (a se vedea figura 2 din apendicele 1 la prezenta anexă).

4.10.   Se aplică o sarcină de 100 ± 10 N asupra ansamblului șezut-spate al manechinului 3 DH la intersecția cvadrantului unghiului șoldului cu locașul barei T. Direcția de aplicare a sarcinii trebuie menținută de-a lungul dreptei care trece prin intersecția menționată anterior spre un punct situat exact deasupra locașului barei coapsei (a se vedea figura 2 din apendicele 1 la prezenta anexă). Apoi se readuce cu atenție spatele manechinului pe spătarul scaunului. Direcția de aplicare a sarcinii trebuie menținută de-a lungul dreptei care trece prin intersecția menționată anterior spre un punct situat exact deasupra locașului barei coapsei (a se vedea figura 2 din apendicele 1 la prezenta anexă). Apoi se readuce cu atenție spatele manechinului pe spătarul scaunului. Se instalează greutățile pentru fesa dreaptă și cea stângă și apoi alternativ cele opt greutăți pentru trunchi.

4.11.   Se menține echilibrul manechinului 3 DH. Se menține echilibrul manechinului 3 DH.

4.12.   Se înclină elementul spatelui manechinului spre înainte pentru a elibera tensiunea din spătarul scaunului. Se balansează manechinul 3 DH dintr-o parte în alta pe un arc de cerc de 10° (5° pentru fiecare parte a planului median vertical) în trei cicluri complete pentru a elibera orice frecare acumulată între manechinul 3 DH și scaun.

În timpul acțiunii de balansare, bara T a manechinului 3 DH poate tinde să se deplaseze față de alinierea orizontală și verticală specificată. De aceea, bara T trebuie reținută prin aplicarea unei sarcini laterale corespunzătoare în timpul mișcărilor de balansare. Fixarea barei T și balansarea manechinului 3 DH trebuie făcute cu atenție pentru a evita aplicarea unor încărcări necorespunzătoare pe direcție verticală sau înainte și înapoi.

Tălpile manechinului 3 DH nu trebuie legate sau ținute în timpul acestei etape. Dacă picioarele își schimbă poziția trebuie lăsate pentru moment în acea postură. Se readuce cu atenție elementul spatelui manechinului la spătarul scaunului și se verifică cele două nivele cu bulă de aer pentru poziția zero. Dacă în timpul operației de balansare a manechinului 3 DH picioarele și-au schimbat poziția, acestea trebuie repoziționate după cum urmează: În mod alternativ, se ridică fiecare picior de la podea, cât mai puțin posibil, până când piciorul nu se mai mișcă.

În timpul acestei ridicări picioarele trebuie să fie libere să se rotească și nu se aplică sarcini spre înainte sau laterale. Dacă în timpul operației de balansare a manechinului 3 DH picioarele și-au schimbat poziția, acestea trebuie repoziționate după cum urmează:

În mod alternativ, se ridică fiecare picior de la podea, cât mai puțin posibil, până când piciorul nu se mai mișcă. În timpul acestei ridicări picioarele trebuie să fie libere să se rotească și nu se aplică sarcini spre înainte sau laterale. Atunci când fiecare talpă este reașezată în poziție, călcâiul trebuie să fie în contact cu structura desemnată pentru aceasta.

Se verifică nivela laterală cu bulă de aer la poziția zero; dacă este necesar se aplică o sarcină laterală la partea de sus a elementului pentru spate al manechinului 3 DH, suficientă pentru a echilibra elementul pentru șezut al acestuia.

4.13.   Menținând bara T pentru a împiedica alunecarea spre înainte a manechinului 3 DH pe perna scaunului, se procedează după cum urmează:

| (a) | se readuce elementul pentru spate la spătarul scaunului; |
| --- | --- |

(a)

se readuce elementul pentru spate la spătarul scaunului;

| (b) | alternativ, se aplică și se eliberează o sarcină orizontală spre înapoi care nu depășește 25 N asupra barei unghiului spatelui la înălțimea aproximativă a centrului greutăților trunchiului până când cvadrantul unghiului șoldului indică obținerea unei poziții stabile după suprimarea sarcinii. Se procedează cu atenție pentru a evita aplicarea unor sarcini exterioare în jos sau laterale asupra manechinului 3 DH. Dacă este necesară o nouă echilibrare a manechinului 3 DH, se rotește elementul pentru spate spre înainte, se reechilibrează și se repetă procedura de la punctul 4.12. |
| --- | --- |

(b)

alternativ, se aplică și se eliberează o sarcină orizontală spre înapoi care nu depășește 25 N asupra barei unghiului spatelui la înălțimea aproximativă a centrului greutăților trunchiului până când cvadrantul unghiului șoldului indică obținerea unei poziții stabile după suprimarea sarcinii. Se procedează cu atenție pentru a evita aplicarea unor sarcini exterioare în jos sau laterale asupra manechinului 3 DH. Dacă este necesară o nouă echilibrare a manechinului 3 DH, se rotește elementul pentru spate spre înainte, se reechilibrează și se repetă procedura de la punctul 4.12.

4.14.   Se efectuează toate măsurătorile:

4.14.1.   coordonatele punctului „H” se măsoară în raport cu sistemul tridimensional de referință;

4.14.2.   unghiul real al trunchiului se citește pe cvadrantul unghiului spatelui manechinului 3 DH cu tija în poziția maximă spre înapoi.

4.15.   Dacă se dorește o reinstalare a manechinului 3 DH, ansamblul scaunului trebuie să stea fără sarcină pentru cel puțin 30 de minute înainte de reinstalare. Manechinul 3 DH nu trebuie să rămână pe ansamblul scaunului mai mult decât timpul necesar efectuării încercării.

4.16.   Dacă scaunele de pe același rând pot fi considerate similare (banchete, scaune identice etc.), se determină doar un punct „H” și „un unghi real al trunchiului” pentru fiecare rând de scaune, manechinul 3 DH descris în apendicele 1 la prezenta anexă fiind așezat într-un loc considerat a fi reprezentativ pentru rândul respectiv. Acest loc este:

| 4.16.1. | în cazul rândului din față, scaunul conducătorului auto; |
| --- | --- |

4.16.1.

în cazul rândului din față, scaunul conducătorului auto;

| 4.16.2. | în cazul rândului sau rândurilor din spate, un scaun de la margine. |
| --- | --- |

4.16.2.

în cazul rândului sau rândurilor din spate, un scaun de la margine.

---

(1)  În orice alt loc pe scaun decât pe scaunele din față, unde punctul „H” nu poate fi determinat utilizând aparatul tridimensional pentru punctul „H” sau alte proceduri, punctul „R” indicat de constructor poate fi luat ca referință la latitudinea autorităților competente.

(2)  Unghi de înclinare, diferența de înălțime față de suportul scaunului, textura suprafeței, etc.

Apendicele 1

DESCRIEREA MANECHINULUI TRIDIMENSIONAL CU PUNCT „H”
   (1)

(Manechinul 3 DH)

1.   Elemente pentru spate și șezut

Elementele pentru spate și șezut sunt construite din plastic ranforsat și metal; ele simulează trunchiul și coapsele umane și sunt atașate mecanic în punctul „H”. Pentru măsurarea unghiului real al trunchiului, la tija atașată la „H” este montat un cvadrant. O bară reglabilă a coapselor atașată elementului pentru șezut al manechinului stabilește linia mediană a coapsei și servește ca linie de bază pentru cvadrantul unghiului șoldului.

2.   Elemente ale corpului și picioarelor

Segmentele inferioare ale picioarelor sunt conectate la elementul de șezut al manechinului prin bara T de articulare a genunchilor, care este o extensie laterală a barei reglabile a coapsei. În segmentele inferioare ale picioarelor sunt incorporate cvadrante pentru măsurarea unghiurilor genunchilor. Ansamblurile talpă-picior sunt calibrate pentru măsurarea unghiului piciorului. Două nivele cu bulă de aer orientează dispozitivul în spațiu. Greutățile elementelor corpului sunt plasate în centrele de greutate corespunzătoare pentru a obține o apăsare a scaunului echivalentă cu a unui adult de 76 kg. Toate articulațiile manechinului 3 DH trebuie verificate pentru a se mișca liber cu o frecare neglijabilă.

Figura 1

Denumirea componentelor manechinului 3-DH

Image

Figura 2

Dimensiunile componentelor manechinului 3-DH și distribuția sarcinilor

Image

---

(1)  Pentru detalii privind construcția aparatului 3 DH vă puteți adresa Societății Inginerilor de Autovehicule (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Statele Unite ale Americii.

Manechinul corespunde descrierii Standardelor ISO 6549:1980.

Apendicele 2

SISTEMUL DE REFERINȚĂ TRIDIMENSIONAL

| 1. | Sistemul de referință tridimensional este definit de trei planuri ortogonale stabilite de către constructorul vehiculului (a se vedea figura) (1). |
| --- | --- |

1.

Sistemul de referință tridimensional este definit de trei planuri ortogonale stabilite de către constructorul vehiculului (a se vedea figura) (1).

| 2. | Poziționarea vehiculului pentru măsurători este stabilită prin așezarea vehiculului pe suprafața de susținere astfel încât coordonatele punctelor de reper să corespundă valorilor indicate de către constructor. |
| --- | --- |

2.

Poziționarea vehiculului pentru măsurători este stabilită prin așezarea vehiculului pe suprafața de susținere astfel încât coordonatele punctelor de reper să corespundă valorilor indicate de către constructor.

| 3. | Coordonatele punctelor „R” și „H” sunt stabilite în raport cu punctele de reper definite de către constructorul vehiculului. |
| --- | --- |

3.

Coordonatele punctelor „R” și „H” sunt stabilite în raport cu punctele de reper definite de către constructorul vehiculului.

Figură

Sistem de referință tridimensional

Image

---

(1)  Sistemul de referință corespunde standardelor ISO 4130:1978.

Apendicele 3

DATE DE REFERINȚĂ PRIVIND LOCURILE PE SCAUN

1.   Codul datelor de referință

Datele de referință sunt enumerate consecutiv pentru fiecare loc pe scaun. Locurile pe scaun sunt identificate printr-un cod format din două caractere. Primul caracter este o cifră arabă și desemnează rândul de scaune, numărând din față spre spatele vehiculului. Al doilea caracter este o majusculă care desemnează amplasamentul locului pe scaun într-un rând, privind în sensul deplasării înainte a vehiculului; se folosesc următoarele litere:

| L | – | stânga |
| --- | --- | --- |
| C | – | centru |
| R | – | dreapta |

L

–

stânga

C

–

centru

R

–

dreapta

2.   Descrierea așezării pentru măsurători a vehiculului

2.1.   Coordonatele punctelor de reper

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Lista datelor de referință

3.1.   Loc pe scaun: ...

3.1.1.   Coordonatele punctului „R”

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Unghiul prevăzut al trunchiului: ...

3.1.3.   Indicații pentru reglarea scaunului (1)

| | orizontal: ... |
| --- | --- |

orizontal: ...

| | vertical: ... |
| --- | --- |

vertical: ...

| | unghiular: ... |
| --- | --- |

unghiular: ...

| | unghiul trunchiului: ... |
| --- | --- |

unghiul trunchiului: ...

Notă: Datele de referință pentru celelalte locuri pe scaun se trec pe listă la punctele: 3.2, 3.3 etc.

---

(1)  Se elimină ceea ce nu corespunde.

---

ANEXA 5

DISPOZITIV DE TRACȚIUNE

Figura 1

Image

Figura 1a

Image

Figura 2

Image

Pentru fixarea chingii, dispozitivul de tracțiune pentru centura de siguranță de la umăr se poate modifica prin adăugarea unor margini exterioare și/sau a unor bolțuri pentru a împiedica desprinderea centurii în timpul încercărilor de tragere.

Figura 3

Image

---

ANEXA 6

NUMĂRUL MINIM DE PUNCTE DE ANCORARE ȘI POZIȚIA PUNCTELOR INFERIOARE DE ANCORARE

| Categorie vehicul locuri laterale | Locuri pe scaun cu fața orientată spre înainte | Locuri cu fața cu fața înainte |
| --- | --- | --- |
| Locuri laterale | Locuri centrale |
| Față | Altele | Față | Altele |
| M1 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M2 ≤ 3,5 tone | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M3 & M2 > 3,5 tone | 3 | 3 sau 2 | 3 sau 2 | 3 sau 2 | 2 |
| N1 | 3 | 3 sau 2 Ø | 3 sau 2 * | 2 | 2 |
| N2 & N3 | 3 | 2 | 3 sau 2 * | 2 | 2 |
| 2 | : | două puncte de ancorare inferioare care permit instalarea unei centuri de siguranță de tip B sau a unor centuri de siguranță de tipurile Br, Br3, Br4m sau Br4Nm, în conformitate cu Rezoluția de ansamblu privind construcția vehiculelor (R.E.3), anexa 13 apendicele 1; |
| 3 | : | două puncte de ancorare inferioare și un punct de ancorare superior care permit instalarea unei centuri în trei puncte de tip A sau unor centuri de siguranță de tipurile Ar, Ar4m sau Ar4Nm, în conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), anexa 13 apendicele 1; |
| Ø | : | se referă la punctul 5.3.3 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă un scaun este situat pe partea interioară a culoarului); |
| * | : | se referă la punctul 5.3.4 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă parbrizul se află în afara zonei de referință); |
| | : | se referă la punctul 5.3.4 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă nu se află nimic în zona de referință); |
| | : | se referă la punctul 5.3.7 (Prevedere specială privind nivelul superior al unui vehicul cu etaj). |

Categorie vehicul locuri laterale

Locuri pe scaun cu fața orientată spre înainte

Locuri cu fața cu fața înainte

Locuri laterale

Locuri centrale

Față

Altele

Față

Altele

M1

3

3

3

3

2

M2 ≤ 3,5 tone

3

3

3

3

2

M3 & M2 > 3,5 tone

Image

Image

Image

Image

2

N1

3

3 sau 2 Ø

3 sau 2 *

2

2

N2 & N3

3

2

3 sau 2 *

2

2

2

:

două puncte de ancorare inferioare care permit instalarea unei centuri de siguranță de tip B sau a unor centuri de siguranță de tipurile Br, Br3, Br4m sau Br4Nm, în conformitate cu Rezoluția de ansamblu privind construcția vehiculelor (R.E.3), anexa 13 apendicele 1;

3

:

două puncte de ancorare inferioare și un punct de ancorare superior care permit instalarea unei centuri în trei puncte de tip A sau unor centuri de siguranță de tipurile Ar, Ar4m sau Ar4Nm, în conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), anexa 13 apendicele 1;

Ø

:

se referă la punctul 5.3.3 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă un scaun este situat pe partea interioară a culoarului);

*

:

se referă la punctul 5.3.4 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă parbrizul se află în afara zonei de referință);

Image

:

se referă la punctul 5.3.4 (Sunt autorizate două puncte de ancorare dacă nu se află nimic în zona de referință);

Image

:

se referă la punctul 5.3.7 (Prevedere specială privind nivelul superior al unui vehicul cu etaj).

Apendice

POZIȚIA PUNCTELOR INFERIOARE DE ANCORARE — DISPOZIȚII ÎN CEEA CE PRIVEȘTE UNGHIUL

| Scaun | M1 | Altele decât M1 |
| --- | --- | --- |
| Față (*) | pe partea dispozitivului de închidere (α2) | 45°-80° | 30°-80° |
| altă parte decât cea a dispozitivului de închidere (α1) | 30°-80° | 30°-80° |
| constanta unghiului | 50°-70° | 50°-70° |
| banchetă – pe partea dispozitivului de închidere (α2) | 45°-80° | 20°-80° |
| banchetă – altă parte decât cea a dispozitivului de închidere (α1) | 30°-80° | 20°-80° |
| scaun reglabil cu unghiul spătarului < 20° | 45°-80° (α2) (*)
  20°-80° (α1) (*) | 20°-80° |
| Spate ≠ | | 30°-80° | 20°-80° Ψ |
| Strapontine | Nu este prevăzut punctul de ancorare al centurii.
  Dacă punctele de ancorare sunt instalate: a se vedea dispozițiile de mai sus privind unghiul. |
| ≠: | poziții laterale și centrale. |
| (*) | dacă unghiul nu este constant, a se vedea punctul 5.4.2.1. |
| Ψ: | 45°-90° în cazul scaunelor instalate pe vehiculele din categoriile M2 și M3. |

Scaun

M1

Altele decât M1

Față (*)

pe partea dispozitivului de închidere (α2)

45°-80°

30°-80°

altă parte decât cea a dispozitivului de închidere (α1)

30°-80°

30°-80°

constanta unghiului

50°-70°

50°-70°

banchetă – pe partea dispozitivului de închidere (α2)

45°-80°

20°-80°

banchetă – altă parte decât cea a dispozitivului de închidere (α1)

30°-80°

20°-80°

scaun reglabil cu unghiul spătarului < 20°

45°-80° (α2) (*)

20°-80° (α1) (*)

20°-80°

Spate ≠

30°-80°

20°-80° Ψ

Strapontine

Nu este prevăzut punctul de ancorare al centurii.

Dacă punctele de ancorare sunt instalate: a se vedea dispozițiile de mai sus privind unghiul.

≠:

poziții laterale și centrale.

(*)

dacă unghiul nu este constant, a se vedea punctul 5.4.2.1.

Ψ:

45°-90° în cazul scaunelor instalate pe vehiculele din categoriile M2 și M3.

---

ANEXA 7

ÎNCERCARE DINAMICĂ CA ALTERNATIVĂ LA ÎNCERCAREA STATICĂ A REZISTENȚEI PUNCTELOR DE ANCORARE ALE CENTURILOR DE SIGURANȚĂ

1.   DOMENIU DE APLICARE

Prezenta anexă descrie o încercare dinamică pe o platformă de încercare care poate fi realizată ca alternativă la încercarea statică a rezistenței punctelor de ancorare pentru centurile de siguranță prevăzute la punctele 6.3 și 6.4 ale prezentului regulament.

Această alternativă poate fi aplicată la inițiativa constructorului, în cazul unui grup de scaune la care toate locurile sunt echipate cu centuri în trei puncte, la care sunt asociate funcțiile de limitare a presiunii asupra toracelui și atunci când grupul de scaune include în plus un loc pentru care punctul de ancorare superior pentru centură este fixat la structura scaunului.

2.   SPECIFICAȚII

2.1.   În cazul încercării dinamice descrise la punctul 3 din prezenta anexă, nu trebuie să aibă loc nici o ruptură a vreunui punct de ancorare și nici a zonei care îl înconjoară. Este totuși admisă o rupere programată, necesară pentru funcționarea dispozitivului de limitare a presiunii.

Trebuie să fie respectate distanțele minime dintre punctele de ancorare inferioare efective prevăzute la punctul 5.4.2.5 din prezentul regulament și cerințele formulate pentru punctele de ancorare superioare efective la punctul 5.4.3.6, completate, dacă este cazul, de punctul 2.1.1 de mai jos.

2.1.1.   Pentru vehiculele din categoria M1 a căror masă totală admisibilă nu depășește 2,5 tone, punctul de ancorare superior, dacă acesta este fixat la armătura scaunului, nu trebuie să depășească un plan transversal care trece prin punctele R și C ale scaunului respectiv (a se vedea figura 1 din anexa 3 la prezentul Regulament).

Pentru alte vehicule decât cele menționate mai sus, punctul de ancorare superior nu trebuie să depășească în timpul încercării un plan transversal înclinat cu 10° spre față și care trece prin punctul R al scaunului.

2.2.   În vehiculele în care sunt utilizate, dispozitivele de deplasare și de blocare care permit ocupanților tuturor locurilor să iasă din vehicul trebuie să poată fi acționate manual și după încercare.

2.3.   Manualul de utilizare a vehiculului trebuie să conțină o mențiune care să indice faptul că o centură de siguranță nu poate fi înlocuită decât cu o centură omologată pentru locul pe scaun respectiv și trebuie să identifice locurile la care nu poate fi instalată decât o centură adecvată, echipată cu funcție de limitare a presiunii asupra toracelui.

3.   CONDIȚII DE REALIZARE A ÎNCERCĂRII DINAMICE

3.1.   Condiții generale

Condițiile generale descrise la punctul 6.1 din prezentul regulament se aplică și încercării din prezenta anexă.

3.2.   Instalare și pregătire

3.2.1.   Cărucior

Căruciorul trebuie să fie construit astfel încât să nu prezinte nici o deformație permanentă după încercare. El trebuie condus astfel încât, în momentul impactului, să nu se abată cu mai mult de 5° față de planul vertical și de 2° față de planul orizontal.

3.2.2.   Fixarea structurii vehiculului

Partea din structura vehiculului, considerată esențială pentru rigiditatea vehiculului în raport de punctele de ancorare ale scaunelor și punctele de ancorare ale centurilor de siguranță, trebuie să fie fixată pe căruciorul de încercare conform dispozițiilor indicate la punctul 6.2 din prezentul regulament.

3.2.3.   Sisteme de fixare

3.2.3.1.   Sistemele de fixare (scaune complete, ansamblurile de centuri de siguranță și dispozitivele de limitare a efortului asupra trunchiului) trebuie să fie montate pe structura vehiculului conform specificațiilor vehiculului din producția de serie.

Părțile vehiculului aflate în fața scaunului încercat (bord, scaun, etc.) pot fi montate pe căruciorul de încercare. Dacă există pernă gonflabilă frontală, aceasta trebuie dezactivat.

3.2.3.2.   La cererea constructorului și în acord cu serviciul tehnic care realizează încercările, anumite elemente ale sistemelor de fixare (altele decât scaunele complete, ansamblurile de centuri de siguranță și dispozitivele de limitare a presiunii asupra toracelui), pot să nu fie montate pe structura vehiculului sau pot fi înlocuite cu elemente de rezistență echivalentă sau mai mică și ale căror dimensiuni se înscriu în geometria amenajării interioare a vehiculului, cu condiția ca la încercare, configurația să fie la fel de defavorabilă ca aceea de serie în cea ce privește eforturile aplicate punctelor de ancorare ale centurii de siguranță și scaunului.

3.2.3.3.   Scaunele trebuie să fie reglate astfel cum este prevăzut la punctul 6.1.2 al prezentului regulament, în poziția de utilizare aleasă de serviciul tehnic care realizează încercările ca fiind cea mai defavorabilă pentru rezistența punctelor de ancorare și compatibilă cu instalarea manechinelor în vehicul.

3.2.4.   Manechine

Un manechin, ale cărui dimensiuni și masă sunt definite în anexa 8, trebuie să fie poziționat pe fiecare scaun, folosind centurile de siguranță prevăzute din fabrică.

Nu este necesară nici o aparatură suplimentară pentru manechin.

3.3.   Încercare

3.3.1.   Căruciorul trebuie propulsat astfel încât, în timpul încercării, variația sa de viteză să fie de 50 km/h. Reducerea vitezei căruciorului trebuie să se situeze în interiorul intervalului specificat în anexa 8 a Regulamentului nr. 16.

3.3.2.   Dacă este cazul, se vor activa dispozitivele de fixare suplimentare (dispozitive de preîncărcare etc., cu excepția pernelor gonflabile), în funcție de indicațiile constructorului.

3.3.3.   Trebuie să se verifice dacă deplasarea punctelor de ancorare a centurii de siguranță nu depășește limitele specificate la punctele 2.1 și 2.1.1 din prezenta anexă.

---

ANEXA 8

SPECIFICAȚII PENTRU MANECHIN
   (1)

| Greutatea | 97,5 ± 5 kg |
| --- | --- |
| Înălțimea în poziția așezat | 965 mm |
| Lățimea șoldurilor (așezat) | 415 mm |
| Circumferința șoldurilor (așezat) | 1 200 mm |
| Circumferința taliei (așezat) | 1 080 mm |
| Grosimea toracelui | 265 mm |
| Circumferința toracelui | 1 130 mm |
| Lățimea șoldurilor | 680 mm |
| Abaterea admisă privind măsurile de mai sus | ± 5 % |

Greutatea

97,5 ± 5 kg

Înălțimea în poziția așezat

965 mm

Lățimea șoldurilor (așezat)

415 mm

Circumferința șoldurilor (așezat)

1 200 mm

Circumferința taliei (așezat)

1 080 mm

Grosimea toracelui

265 mm

Circumferința toracelui

1 130 mm

Lățimea șoldurilor

680 mm

Abaterea admisă privind măsurile de mai sus

± 5 %

Observație: Este prezentată în continuare, o schemă explicativă a diferitelor dimensiuni.

Image

---

(1)  Dispozitivele descrise în Australian Design Rule (ADR) 4/03 și Federal Motor Vehicle Safety Standard (FMVSS) nr. 208 sunt considerate echivalente.

---

ANEXA 9

SISTEME DE FIXARE ISOFIX ȘI PUNCTE DE ANCORARE ISOFIX PENTRU FIXARE SUPERIOARĂ

Figura 1

Dispozitivul de aplicare a forței statice (DAFS), aspecte izometrice

Image

Figura 2

Dispozitivul de aplicare a forței statice (DAFS), dimensiuni

Image

Figura 3

Dimensiunile dispozitivului de conectare (de tip cârlig) pentru tetiera ISOFIX

Image

Figura 4

Distanța dintre cele două zone de ancorare inferioară

Image

Figura 5

Model standard bidimensional

Image

Figura 6

Poziția punctului de ancorare superior ISOFIX, zona ISOFIX – Vedere din exterior

Image

Figura 7

Poziția punctului de ancorare superior ISOFIX, zona ISOFIX – Vedere mărită a ariei circulare

Image

Figura 8

Poziția punctului de ancorare superior ISOFIX, zona ISOFIX – Vedere de ansamblu a planului

(secțiunea transversală a planului R)

Image

Figura 9

Poziția punctului de ancorare superior ISOFIX, zona ISOFIX – Vedere din față

Image

Figura 10

Poziția punctului de ancorare superior ISOFIX, zona ISOFIX Vedere schematică tridimensională

Image

Figura 11

Metodă alternativă de dispunere a punctului de ancorare superior cu ajutorul dispozitivului „ISO/F2” (B), zona ISOFIX – Vedere exterioară, de sus și din spate

Image

Figura 12

Simbolul pentru punctul de ancorare inferioară ISOFIX

Image

Figura 13

Simboluri folosite pentru a identifica poziția unui punct de ancorare superior care este acoperit

Image

Image

Note:

| 1. | Dimensiunile în mm. |
| --- | --- |

1.

Dimensiunile în mm.

| 2. | Desenul nu respectă scara. |
| --- | --- |

2.

Desenul nu respectă scara.

| 3. | Simbolurile trebuie să fie vizibile și evidențiate fie prin culori contrastante fie prin scoatere în evidență în mod corespunzător, dacă acestea se aplică sau este scos în relief. |
| --- | --- |

3.

Simbolurile trebuie să fie vizibile și evidențiate fie prin culori contrastante fie prin scoatere în evidență în mod corespunzător, dacă acestea se aplică sau este scos în relief.

---

| 28.4.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 109/55 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 109/55

---

Doar textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Statutul și data intrării în vigoare a prezentului regulament trebuie verificate în ultima versiune de situație a documentului TRANS/WP.29/343 al CEE-ONU, disponibil la următoarea adresă:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 34 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu

Incluzând toate textele valabile până la:

Suplimentul 3 la seria 02 de amendamente – Data intrării în vigoare: 24 octombrie 2009

CUPRINS

REGULAMENT

| 1. | Domeniu de aplicare |
| --- | --- |

1.

| 2. | Cererea de omologare |
| --- | --- |

2.

| 3. | Omologarea |
| --- | --- |

3.

PARTEA I –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE REZERVOARELE DE COMBUSTIBIL ALE ACESTORA

| 4. | Definiții |
| --- | --- |

4.

| 5. | Cerințe privind rezervoarele de combustibil lichid |
| --- | --- |

5.

| 6. | Încercarea rezervoarelor de combustibil lichid |
| --- | --- |

6.

PARTEA II –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE PREVENIREA RISCULUI DE INCENDIU ÎN CAZ DE COLIZIUNE

| 7. | Definiții |
| --- | --- |

7.

| 8. | Cerințe pentru instalarea rezervoarelor de combustibil lichid |
| --- | --- |

8.

| 9. | Încercarea vehiculului |
| --- | --- |

9.

PARTEA III –   OMOLOGAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL LICHID CA UNITĂȚI TEHNICE SEPARATE

| 10. | Definiții |
| --- | --- |

10.

| 11. | Cerințe privind rezervoarele de combustibil lichid |
| --- | --- |

11.

PARTEA IV –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA REZERVORULUI/REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL OMOLOGATE

| 12. | Definiții |
| --- | --- |

12.

| 13. | Cerințe pentru instalarea rezervorului/rezervoarelor de combustibil lichid |
| --- | --- |

13.

| 14. | Modificări ale tipului de vehicul sau rezervor |
| --- | --- |

14.

| 15. | Conformitatea producției |
| --- | --- |

15.

| 16. | Sancțiuni pentru neconformitatea producției |
| --- | --- |

16.

| 17. | Dispoziții tranzitorii |
| --- | --- |

17.

| 18. | Nume și adrese ale furnizorilor serviciilor tehnice care efectuează încercările de omologare și ale departamentelor administrative |
| --- | --- |

18.

ANEXE

| Anexa 1 – | Comunicare privind omologarea, extinderea, refuzul sau retragerea unei omologări sau încetarea definitivă a producției unui tip de vehicul în ceea ce privește rezervorul de combustibil lichid și prevenirea riscului de incendiu în caz de coliziune frontală/laterală/posterioară, precum și a unui tip de rezervor de combustibil lichid în conformitate cu Regulamentul nr. 34 |
| --- | --- |

Anexa 1 –

| Anexa 2 – | Exemple de mărci de omologare |
| --- | --- |

Anexa 2 –

| Anexa 3 – | Încercare de coliziune frontală cu o barieră |
| --- | --- |

Anexa 3 –

| Anexa 4 – | Procedura pentru încercarea coliziunii posterioare |
| --- | --- |

Anexa 4 –

| Anexa 5 – | Încercarea rezervoarelor de combustibil fabricate din material plastic |
| --- | --- |

Anexa 5 –

| Apendicele 1 – | Încercarea rezistenței la foc |
| --- | --- |

Apendicele 1 –

| Apendicele 2 – | Dimensiuni și date tehnice ale cărămizilor refractare |
| --- | --- |

Apendicele 2 –

1.   DOMENIU DE APLICARE

Prezentul regulament se aplică:

| 1.1. | PARTEA I: omologării vehiculelor din categoriile M, N și O (1) în ceea ce privește rezervorul/rezervoarele de combustibil lichid. |
| --- | --- |

1.1.

PARTEA I: omologării vehiculelor din categoriile M, N și O (1) în ceea ce privește rezervorul/rezervoarele de combustibil lichid.

| 1.2. | PARTEA II: la cererea fabricantului, omologării vehiculelor din categoriile M, N și O omologate în temeiul părții I sau IV a prezentului regulament, echipate cu rezervor/rezervoare de combustibil în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu în caz de coliziune frontală și/sau laterală și/sau posterioară. |
| --- | --- |

1.2.

PARTEA II: la cererea fabricantului, omologării vehiculelor din categoriile M, N și O omologate în temeiul părții I sau IV a prezentului regulament, echipate cu rezervor/rezervoare de combustibil în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu în caz de coliziune frontală și/sau laterală și/sau posterioară.

| 1.3. | PARTEA III: omologării rezervoarelor de combustibil lichid ca unități tehnice. |
| --- | --- |

1.3.

PARTEA III: omologării rezervoarelor de combustibil lichid ca unități tehnice.

| 1.4. | PARTEA IV: omologării vehiculelor în ceea ce privește instalarea rezervoarelor de combustibil lichid omologate. |
| --- | --- |

1.4.

PARTEA IV: omologării vehiculelor în ceea ce privește instalarea rezervoarelor de combustibil lichid omologate.

2.   CEREREA DE OMOLOGARE

2.1.   Cerere de omologare în temeiul părții I și/sau al părții II din prezentul regulament.

| 2.1.1. | Cererea de omologare a unui tip de vehicul în conformitate cu partea I sau partea II din prezentul regulament se înaintează de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător. |
| --- | --- |

2.1.1.

Cererea de omologare a unui tip de vehicul în conformitate cu partea I sau partea II din prezentul regulament se înaintează de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător.

| 2.1.2. | Cererea este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare, precum și de următoarele specificații:






  2.1.2.1. | o descriere amănunțită a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele specificate la punctul/punctele 4.2 și/sau 7.2. Se vor specifica numerele și/sau simbolurile tipului de motor și ale tipului de vehicul; |
| --- | --- | --- |

2.1.2.

Cererea este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare, precum și de următoarele specificații:

2.1.2.1.

o descriere amănunțită a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele specificate la punctul/punctele 4.2 și/sau 7.2. Se vor specifica numerele și/sau simbolurile tipului de motor și ale tipului de vehicul;

| 2.1.2.2. | un desen sau desene care arată caracteristicile rezervorului de combustibil și specifică materialul din care este fabricat; |
| --- | --- |

2.1.2.2.

un desen sau desene care arată caracteristicile rezervorului de combustibil și specifică materialul din care este fabricat;

| 2.1.2.3. | o diagramă a sistemelor de alimentare cu combustibil în ansamblu, indicând amplasarea fiecărui element pe vehicul; și |
| --- | --- |

2.1.2.3.

o diagramă a sistemelor de alimentare cu combustibil în ansamblu, indicând amplasarea fiecărui element pe vehicul; și

| 2.1.2.4. | pentru cererea la care face referire partea II a prezentului regulament, o diagramă a instalației electrice care să indice amplasamentul acesteia și modul de atașare la vehicul. |
| --- | --- |

2.1.2.4.

pentru cererea la care face referire partea II a prezentului regulament, o diagramă a instalației electrice care să indice amplasamentul acesteia și modul de atașare la vehicul.

| 2.1.3. | Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:






  2.1.3.1. | un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care trebuie omologat sau piese din vehicul pe care serviciul tehnic le consideră necesare pentru încercările de omologare; |
| --- | --- | --- |

2.1.3.

Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:

2.1.3.1.

un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care trebuie omologat sau piese din vehicul pe care serviciul tehnic le consideră necesare pentru încercările de omologare;

| 2.1.3.2. | în cazul unui vehicul echipat cu un rezervor fabricat din material plastic: șapte rezervoare suplimentare, cu accesoriile acestora; |
| --- | --- |

2.1.3.2.

în cazul unui vehicul echipat cu un rezervor fabricat din material plastic: șapte rezervoare suplimentare, cu accesoriile acestora;

| 2.1.3.3. | în cazul unui vehicul echipat cu un rezervor fabricat din alt material: două rezervoare suplimentare, cu accesoriile acestora. |
| --- | --- |

2.1.3.3.

în cazul unui vehicul echipat cu un rezervor fabricat din alt material: două rezervoare suplimentare, cu accesoriile acestora.

2.2.   Cerere de omologare în temeiul părții III a prezentului regulament

| 2.2.1. | Cererea de omologare a unui tip de rezervor de combustibil lichid în conformitate cu partea III din prezentul regulament se înaintează de către producătorul rezervorului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător. |
| --- | --- |

2.2.1.

Cererea de omologare a unui tip de rezervor de combustibil lichid în conformitate cu partea III din prezentul regulament se înaintează de către producătorul rezervorului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător.

| 2.2.2. | Cererea de omologare trebuie să fie însoțită de documentele menționate mai jos, în trei exemplare, și de următoarele elemente speciale:






  2.2.2.1. | o descriere amănunțită a tipului de rezervor de combustibil în ceea ce privește aspectele menționate la punctul 10.2; trebuie să se specifice dacă cererea se aplică unui tip de rezervor cu sau fără accesoriile sale și dacă se aplică unei utilizări universale sau unei utilizări pentru un vehicul specific. În cazul unei omologări a unui tip de rezervor fără accesoriile sale, trebuie să se includă o identificare clară a accesoriilor utilizate în cadrul încercărilor; |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

Cererea de omologare trebuie să fie însoțită de documentele menționate mai jos, în trei exemplare, și de următoarele elemente speciale:

2.2.2.1.

o descriere amănunțită a tipului de rezervor de combustibil în ceea ce privește aspectele menționate la punctul 10.2; trebuie să se specifice dacă cererea se aplică unui tip de rezervor cu sau fără accesoriile sale și dacă se aplică unei utilizări universale sau unei utilizări pentru un vehicul specific. În cazul unei omologări a unui tip de rezervor fără accesoriile sale, trebuie să se includă o identificare clară a accesoriilor utilizate în cadrul încercărilor;

| 2.2.2.2. | un desen sau desene care arată caracteristicile rezervorului de combustibil și specifică materialul din care este fabricat și, în cazul unui rezervor utilizat pentru un vehicul specific, caracteristici ale părților vehiculului utilizate în timpul încercărilor. |
| --- | --- |

2.2.2.2.

un desen sau desene care arată caracteristicile rezervorului de combustibil și specifică materialul din care este fabricat și, în cazul unui rezervor utilizat pentru un vehicul specific, caracteristici ale părților vehiculului utilizate în timpul încercărilor.

| 2.2.3. | Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:






  2.2.3.1. | în cazul unui rezervor fabricat din material plastic: șapte rezervoare, cu accesoriile acestora. În cazul unui rezervor care trebuie să fie omologat fără accesoriile sale, șapte seturi de accesorii de un tip care este instalat în mod obișnuit în vehicul; |
| --- | --- | --- |

2.2.3.

Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:

2.2.3.1.

în cazul unui rezervor fabricat din material plastic: șapte rezervoare, cu accesoriile acestora. În cazul unui rezervor care trebuie să fie omologat fără accesoriile sale, șapte seturi de accesorii de un tip care este instalat în mod obișnuit în vehicul;

| 2.2.3.2. | în cazul unui rezervor fabricat din alt tip de material: două rezervoare, cu accesoriile acestora. În cazul unui rezervor care trebuie să fie omologat fără accesoriile sale, două seturi de accesorii de un tip care este instalat în mod obișnuit în vehicul; |
| --- | --- |

2.2.3.2.

în cazul unui rezervor fabricat din alt tip de material: două rezervoare, cu accesoriile acestora. În cazul unui rezervor care trebuie să fie omologat fără accesoriile sale, două seturi de accesorii de un tip care este instalat în mod obișnuit în vehicul;

| 2.2.3.3. | în cazul unui rezervor fabricat din material plastic conceput pentru utilizarea într-un vehicul specific, părțile vehiculului indicate la punctul 5.3.2 din anexa 5. |
| --- | --- |

2.2.3.3.

în cazul unui rezervor fabricat din material plastic conceput pentru utilizarea într-un vehicul specific, părțile vehiculului indicate la punctul 5.3.2 din anexa 5.

2.3.   Cerere de omologare în temeiul părții IV a prezentului regulament

| 2.3.1. | Cererea de omologare a unui tip de vehicul în conformitate cu partea IV din prezentul regulament se înaintează de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător. |
| --- | --- |

2.3.1.

Cererea de omologare a unui tip de vehicul în conformitate cu partea IV din prezentul regulament se înaintează de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul său autorizat în mod corespunzător.

| 2.3.2. | Cererea trebuie să fie însoțită de documentele menționate în continuare în trei copii și de următoarele date:






  2.3.2.1. | o descriere a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele menționate la punctul 12.2. Se vor specifica numerele și/sau simbolurile tipului de motor și ale tipului de vehicul; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

Cererea trebuie să fie însoțită de documentele menționate în continuare în trei copii și de următoarele date:

2.3.2.1.

o descriere a tipului de vehicul în ceea ce privește elementele menționate la punctul 12.2. Se vor specifica numerele și/sau simbolurile tipului de motor și ale tipului de vehicul;

| 2.3.2.2. | o diagramă a sistemelor de alimentare cu combustibil în ansamblu, indicând amplasarea fiecărui element pe vehicul; |
| --- | --- |

2.3.2.2.

o diagramă a sistemelor de alimentare cu combustibil în ansamblu, indicând amplasarea fiecărui element pe vehicul;

| 2.3.2.3. | o listă a tuturor tipurilor de rezervoare de combustibil lichid omologate în temeiul părții III din prezentul regulament și care sunt destinate instalării pe tipul de vehicul. |
| --- | --- |

2.3.2.3.

o listă a tuturor tipurilor de rezervoare de combustibil lichid omologate în temeiul părții III din prezentul regulament și care sunt destinate instalării pe tipul de vehicul.

| 2.3.3. | Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:






  2.3.3.1. | un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat; |
| --- | --- | --- |

2.3.3.

Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare de tip:

2.3.3.1.

un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat;

| 2.3.3.2. | două rezervoare suplimentare cu accesoriile lor în cazul fiecărui tip de rezervor de combustibil omologat fără accesoriile sale, după caz. |
| --- | --- |

2.3.3.2.

două rezervoare suplimentare cu accesoriile lor în cazul fiecărui tip de rezervor de combustibil omologat fără accesoriile sale, după caz.

3.   OMOLOGAREA

3.1.   Omologare în temeiul părții I și/sau II din prezentul regulament.

| 3.1.1. | Se acordă omologarea tipului de vehicul dacă vehiculul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute la partea I și/sau partea II de mai jos. |
| --- | --- |

3.1.1.

Se acordă omologarea tipului de vehicul dacă vehiculul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute la partea I și/sau partea II de mai jos.

| 3.1.2. | Fiecărui tip de vehicul omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării. O parte contractantă poate totuși să atribuie același număr de omologare mai multor tipuri de vehicule, astfel cum este definit la punctul 4.2 și/sau 7.2, dacă tipurile reprezintă variante ale aceluiași model de bază și cu condiția ca fiecare tip să fie testat separat și să respecte cerințele prezentului regulament. |
| --- | --- |

3.1.2.

Fiecărui tip de vehicul omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării. O parte contractantă poate totuși să atribuie același număr de omologare mai multor tipuri de vehicule, astfel cum este definit la punctul 4.2 și/sau 7.2, dacă tipurile reprezintă variante ale aceluiași model de bază și cu condiția ca fiecare tip să fie testat separat și să respecte cerințele prezentului regulament.

| 3.1.3. | Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 1 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.1.2.2, 2.1.2.3 și 2.1.2.4 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturit ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare. |
| --- | --- |

3.1.3.

Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 1 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.1.2.2, 2.1.2.3 și 2.1.2.4 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturit ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare.

| 3.1.4. | Pe fiecare vehicul care respectă un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:






  3.1.4.1. | un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul specific al țării care a acordat omologarea (2); |
| --- | --- | --- |

3.1.4.

Pe fiecare vehicul care respectă un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:

3.1.4.1.

un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul specific al țării care a acordat omologarea (2);

| 3.1.4.2. | numărul prezentului regulament, urmat de „RI”, în cazul în care vehiculul este omologat în conformitate cu partea I a regulamentului, sau de „RII”, în cazul în care vehiculul este omologat în conformitate cu părțile I sau IV și partea II a regulamentului, o linie de separare și numărul de omologare în dreapta cercului prevăzut la punctul 3.1.4.1. |
| --- | --- |

3.1.4.2.

numărul prezentului regulament, urmat de „RI”, în cazul în care vehiculul este omologat în conformitate cu partea I a regulamentului, sau de „RII”, în cazul în care vehiculul este omologat în conformitate cu părțile I sau IV și partea II a regulamentului, o linie de separare și numărul de omologare în dreapta cercului prevăzut la punctul 3.1.4.1.

| 3.1.5. | În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 3.1.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situație, numerele, numerele de omologare și simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea conform prezentului regulament sunt așezate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 3.1.4.1. |
| --- | --- |

3.1.5.

În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 3.1.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situație, numerele, numerele de omologare și simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea conform prezentului regulament sunt așezate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 3.1.4.1.

| 3.1.6. | Marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă. |
| --- | --- |

3.1.6.

Marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă.

| 3.1.7. | Marca de omologare se plasează pe placa cu datele vehiculului, aplicată de producător, sau în apropierea acesteia. |
| --- | --- |

3.1.7.

Marca de omologare se plasează pe placa cu datele vehiculului, aplicată de producător, sau în apropierea acesteia.

| 3.1.8. | Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare. |
| --- | --- |

3.1.8.

Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare.

3.2.   Omologare în temeiul părții III a prezentului regulament

| 3.2.1. | Se acordă omologarea tipului de rezervor dacă rezervorul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute în partea III de mai jos. |
| --- | --- |

3.2.1.

Se acordă omologarea tipului de rezervor dacă rezervorul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute în partea III de mai jos.

| 3.2.2. | Fiecărui tip de rezervor omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării. |
| --- | --- |

3.2.2.

Fiecărui tip de rezervor omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării.

| 3.2.3. | Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de rezervor în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 2 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.2.2.1 și 2.2.2.2 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturite ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare. |
| --- | --- |

3.2.3.

Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de rezervor în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 2 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.2.2.1 și 2.2.2.2 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturite ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare.

| 3.2.4. | Pe fiecare rezervor conform cu un tip de rezervor omologat în temeiul prezentului regulament se va aplica, într-un mod vizibil și într-un loc ușor accesibil precizat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională compusă din:






  3.2.4.1. | un cerc în interiorul căruia este plasată litera „E”, urmată de numărul distinctiv al statului membru care a acordat omologarea (2); |
| --- | --- | --- |

3.2.4.

Pe fiecare rezervor conform cu un tip de rezervor omologat în temeiul prezentului regulament se va aplica, într-un mod vizibil și într-un loc ușor accesibil precizat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională compusă din:

3.2.4.1.

un cerc în interiorul căruia este plasată litera „E”, urmată de numărul distinctiv al statului membru care a acordat omologarea (2);

| 3.2.4.2. | numărul prezentului regulament urmat de „RIII”, mențiunea „U” dacă rezervorul este omologat pentru uz universal sau „S” dacă rezervorul este omologat pentru utilizare într-un vehicul specific, mențiunea „+A” dacă rezervorul este omologat împreună cu accesoriile sale sau „#A” dacă rezervorul este omologat fără accesoriile sale, o liniuță și numărul de omologare, plasate la dreapta cercului menționat la punctul 3.2.4.1. |
| --- | --- |

3.2.4.2.

numărul prezentului regulament urmat de „RIII”, mențiunea „U” dacă rezervorul este omologat pentru uz universal sau „S” dacă rezervorul este omologat pentru utilizare într-un vehicul specific, mențiunea „+A” dacă rezervorul este omologat împreună cu accesoriile sale sau „#A” dacă rezervorul este omologat fără accesoriile sale, o liniuță și numărul de omologare, plasate la dreapta cercului menționat la punctul 3.2.4.1.

| 3.2.5. | Atunci când rezervorul este instalat pe vehicul, marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă. |
| --- | --- |

3.2.5.

Atunci când rezervorul este instalat pe vehicul, marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă.

| 3.2.6. | Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare. |
| --- | --- |

3.2.6.

Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare.

3.3.   Omologare în temeiul părții IV a prezentului regulament

| 3.3.1. | Se acordă omologarea tipului de vehicul dacă vehiculul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute în partea IV de mai jos. |
| --- | --- |

3.3.1.

Se acordă omologarea tipului de vehicul dacă vehiculul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament respectă cerințele prevăzute în partea IV de mai jos.

| 3.3.2. | Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării. O parte contractantă poate totuși să atribuie același număr de omologare mai multor tipuri de vehicule, astfel cum este definit la punctul 12.2, dacă tipurile reprezintă variante ale aceluiași model de bază și cu condiția ca fiecare tip să fie testat separat și să respecte cerințele prezentului regulament. |
| --- | --- |

3.3.2.

Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare ale cărui prime două cifre constituie numărul seriei celei mai recente de modificări incluse în regulament la data eliberării omologării. O parte contractantă poate totuși să atribuie același număr de omologare mai multor tipuri de vehicule, astfel cum este definit la punctul 12.2, dacă tipurile reprezintă variante ale aceluiași model de bază și cu condiția ca fiecare tip să fie testat separat și să respecte cerințele prezentului regulament.

| 3.3.3. | Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 1 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.3.2.1, 2.3.2.2 și 2.3.2.3 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturite ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare. |
| --- | --- |

3.3.3.

Avizul de omologare sau de refuz al omologării unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 apendicele 1 la prezentul regulament și al desenelor cu specificațiile menționate la punctele 2.3.2.1, 2.3.2.2 și 2.3.2.3 de mai sus (furnizate de solicitant în vederea omologării), într-un format maxim A4 (210 × 297 mm) sau împăturite ca să ajungă la acest format și la o scară corespunzătoare.

| 3.3.4. | Pe fiecare vehicul conform cu un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:






  3.3.4.1. | un cerc în interiorul căruia este plasată litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (2); |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

Pe fiecare vehicul conform cu un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:

3.3.4.1.

un cerc în interiorul căruia este plasată litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (2);

| 3.3.4.2. | numărul prezentului regulament, urmat de „RIV”, o liniuță și numărul de omologare în dreapta cercului prevăzut la punctul 3.3.4.1. |
| --- | --- |

3.3.4.2.

numărul prezentului regulament, urmat de „RIV”, o liniuță și numărul de omologare în dreapta cercului prevăzut la punctul 3.3.4.1.

| 3.3.5. | În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 3.3.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situație, numerele, numerele de omologare și simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea conform prezentului regulament sunt așezate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 3.3.4.1. |
| --- | --- |

3.3.5.

În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 3.3.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situație, numerele, numerele de omologare și simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea conform prezentului regulament sunt așezate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 3.3.4.1.

| 3.3.6. | Marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă. |
| --- | --- |

3.3.6.

Marca de omologare este lizibilă și nu poate fi ștearsă.

| 3.3.7. | Marca de omologare se plasează pe placa cu datele vehiculului, aplicată de producător, sau în apropierea acesteia. |
| --- | --- |

3.3.7.

Marca de omologare se plasează pe placa cu datele vehiculului, aplicată de producător, sau în apropierea acesteia.

| 3.3.8. | Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare. |
| --- | --- |

3.3.8.

Anexa 2 la prezentul regulament furnizează exemple de dispuneri ale mărcilor de omologare.

PARTEA I –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE REZERVOARELE DE COMBUSTIBIL ALE ACESTORA

4.   DEFINIȚII

În sensul prezentei părți din regulament:

| 4.1. | „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește rezervoarele de combustibil lichid; |
| --- | --- |

4.1.

„omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește rezervoarele de combustibil lichid;

| 4.2. | „tipul de vehicul” înseamnă vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la următoarele caracteristici:






  4.2.1. | indicarea tipului de către constructor; |
| --- | --- | --- |

4.2.

„tipul de vehicul” înseamnă vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la următoarele caracteristici:

4.2.1.

indicarea tipului de către constructor;

| 4.2.2. | la vehicule de categoria M1 (1) poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10; |
| --- | --- |

4.2.2.

la vehicule de categoria M1 (1) poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10;

| 4.3. | „habitaclu” înseamnă spațiul destinat ocupanților, delimitat de podea, plafon, pereții laterali, portiere, ferestre și perete despărțitor frontal și de planul peretelui despărțitor din spate sau planul de sprijin al spătarului scaunului din spate; |
| --- | --- |

4.3.

„habitaclu” înseamnă spațiul destinat ocupanților, delimitat de podea, plafon, pereții laterali, portiere, ferestre și perete despărțitor frontal și de planul peretelui despărțitor din spate sau planul de sprijin al spătarului scaunului din spate;

| 4.4. | „rezervor” înseamnă rezervorul (rezervoarele) proiectat(e) să conțină combustibil lichid, conform punctului 4.6, folosit în primul rând pentru propulsia vehiculului excluzând accesoriile acestuia [țeava de umplere (dacă este un element separat), capacul de umplere, bușonul, indicatorul de nivel, legăturile la motor] sau pentru a compensa suprapresiunea internă etc.; |
| --- | --- |

4.4.

„rezervor” înseamnă rezervorul (rezervoarele) proiectat(e) să conțină combustibil lichid, conform punctului 4.6, folosit în primul rând pentru propulsia vehiculului excluzând accesoriile acestuia [țeava de umplere (dacă este un element separat), capacul de umplere, bușonul, indicatorul de nivel, legăturile la motor] sau pentru a compensa suprapresiunea internă etc.;

| 4.5. | „capacitatea rezervorului de combustibil” înseamnă capacitatea rezervorului de combustibil specificată de fabricant; și |
| --- | --- |

4.5.

„capacitatea rezervorului de combustibil” înseamnă capacitatea rezervorului de combustibil specificată de fabricant; și

| 4.6. | „combustibil lichid” înseamnă un combustibil care este lichid în condiții normale de temperatură și presiune. |
| --- | --- |

4.6.

„combustibil lichid” înseamnă un combustibil care este lichid în condiții normale de temperatură și presiune.

5.   CERINȚE PRIVIND REZERVOARELE DE COMBUSTIBIL LICHID

5.1.   Rezervoarele sunt construite astfel încât să fie rezistente la coroziune.

5.2.   Rezervoarele îndeplinesc, dacă sunt echipate cu toate accesoriile atașate în mod normal, cerințele încercărilor de scurgere efectuate conform punctului 6.1 la o presiune internă egală cu dublul suprapresiunii de lucru, dar în niciun caz nu mai mică de suprapresiunea de 0,3 bari.

Rezervoarele fabricate din material plastic se consideră că îndeplinesc această cerință dacă trec încercarea descrisă în anexa 5 punctul 2.

5.3.   Orice suprapresiune sau orice presiune care depășește presiunea de lucru este compensată automat prin dispozitive adecvate (guri de aerisire, supape de siguranță etc.).

5.4.   Gurile de aerisire sunt proiectate astfel încât să evite orice risc de incendiu. În special, orice carburant care poate să se scurgă când rezervorul (rezervoarele) este (sunt) umplut(e) nu trebuie să poată cădea pe sistemul de eșapament. Carburantul trebuie canalizat spre pământ.

5.5.   Rezervorul (rezervoarele) nu trebuie să fie situate în habitaclu sau în alt compartiment integrat acestuia și nici să formeze o suprafață cu acesta (podea, pereți, pereți etanși).

5.6.   Pentru a separa compartimentul ocupantului de rezervor (rezervoare), trebuie prevăzut un perete despărțitor. Peretele despărțitor poate conține deschideri (de exemplu pentru a trece cabluri), dacă acestea sunt aranjate astfel încât carburantul să nu poată curge liber din rezervor (rezervoare) în habitaclul sau în alt compartiment integrat acestuia în condiții normale de utilizare.

5.7.   Fiecare rezervor este bine fixat și amplasat astfel încât să se asigure că orice cantitate de carburant care se scurge din rezervor sau din accesoriile acestuia se va curge în pământ, și nu în compartimentul ocupantului în condiții normale de utilizare.

5.8.   Gaura de umplere nu trebuie situată în compartimentul ocupantului, în compartimentul de bagaje sau în compartimentul motorului.

5.9.   Carburantul nu trebuie să scape prin bușonul rezervorului sau prin dispozitive pentru compensarea suprapresiunii în timpul cursului previzibil al funcționării vehiculului. În cazul răsturnării vehiculului, poate fi tolerată o picurare, dacă nu depășește 30 g/min.; această cerință este verificată în timpul încercării prevăzute la punctul 6.2.

| 5.9.1. | Capacul rezervorului trebuie fixat la țeava de umplere. |
| --- | --- |

5.9.1.

Capacul rezervorului trebuie fixat la țeava de umplere.

| 5.9.1.1. | Cerințele prevăzute la punctul 5.9.1 se consideră îndeplinite dacă se adoptă măsurile necesare pentru a evita emisiile prin evaporare excesive și scurgerea combustibilului determinate de absența capacului de la rezervor.
  Acest obiectiv poate fi atins prin:






  5.9.1.1.1. | utilizarea unui capac de rezervor cu deschidere și închidere automată, inamovibil; |
| --- | --- | --- |

5.9.1.1.

Cerințele prevăzute la punctul 5.9.1 se consideră îndeplinite dacă se adoptă măsurile necesare pentru a evita emisiile prin evaporare excesive și scurgerea combustibilului determinate de absența capacului de la rezervor.

Acest obiectiv poate fi atins prin:

5.9.1.1.1.

utilizarea unui capac de rezervor cu deschidere și închidere automată, inamovibil;

| 5.9.1.1.2. | caracteristici de proiectare care să evite emisiile prin evaporare excesive și scurgerea combustibilului în absența capacului de la rezervor; |
| --- | --- |

5.9.1.1.2.

caracteristici de proiectare care să evite emisiile prin evaporare excesive și scurgerea combustibilului în absența capacului de la rezervor;

| 5.9.1.1.3. | orice alt mijloc care conduce la același rezultat. Exemplele pot include, dar nu se limitează la capacele atașate, capacele echipate cu lanț sau un capac care funcționează cu cheia de contact. În acest din urmă caz, cheia nu poate fi scoasă din capac decât după închiderea acestuia cu cheia respectivă. Totuși, utilizarea capacelor atașate sau a capacelor echipate cu lanț nu este suficientă pentru vehicule, altele decât cele din categoriile M1 și N1. |
| --- | --- |

5.9.1.1.3.

orice alt mijloc care conduce la același rezultat. Exemplele pot include, dar nu se limitează la capacele atașate, capacele echipate cu lanț sau un capac care funcționează cu cheia de contact. În acest din urmă caz, cheia nu poate fi scoasă din capac decât după închiderea acestuia cu cheia respectivă. Totuși, utilizarea capacelor atașate sau a capacelor echipate cu lanț nu este suficientă pentru vehicule, altele decât cele din categoriile M1 și N1.

| 5.9.2. | Garnitura dintre bușon și țeava de umplere trebuie să rămână fixă. Bușonul trebuie să fie bine fixat la garnitura și la țeava de umplere, când este închis. |
| --- | --- |

5.9.2.

Garnitura dintre bușon și țeava de umplere trebuie să rămână fixă. Bușonul trebuie să fie bine fixat la garnitura și la țeava de umplere, când este închis.

5.10.   Rezervoarele trebuie instalate astfel încât să fie protejate de efectele unei coliziuni în fața sau în spatele vehiculului; lângă rezervor, nu trebuie să existe piese proeminente, muchii ascuțite etc.

5.11.   Rezervorul de combustibil și părțile sale accesorii sunt proiectate și instalate pe vehicul astfel încât orice inflamare datorată electricității statice să fie evitată. Dacă este necesar, vor fi prevăzute măsuri de disipare a încărcăturii. Fabricantul demonstrează serviciului tehnic măsurile care garantează îndeplinirea acestor cerințe.

5.12.   Rezervoarele de combustibil sunt fabricate din materiale metalice rezistente la foc. Acesta (acestea) poate (pot) fi fabricat(e) dintr-un material plastic doar dacă îndeplinesc cerințele prevăzute de anexa 5.

6.   ÎNCERCAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL LICHID

6.1.   Încercarea hidraulică

Rezervorul este supus unei încercări hidraulice de presiune internă care trebuie efectuată pe o unitate separată, echipată cu toate accesoriile. Rezervorul se umple complet cu un lichid neinflamabil (de exemplu, apă). După ce se întrerupe orice comunicare cu exteriorul, presiunea trebuie crescută gradat, prin țeava de legătură prin care se alimentează carburantul la motor, la o presiune internă relativă egală cu dublul presiunii de lucru folosite, dar în niciun caz inferioară unei suprapresiuni de 0,3 bari, care trebuie menținută timp de un minut. În acest timp, membrana rezervorului nu trebuie să crape sau să prezinte scurgeri; cu toate acestea, acesta poate fi deformat permanent.

6.2.   Încercare prin răsturnare

| 6.2.1. | Rezervorul și toate accesoriile sale trebuie montate pe o instalație fixă de încercare într-o manieră corespunzătoare instalării pe vehiculul pentru care este destinat rezervorul: aceasta se aplică și sistemelor de compensare a suprapresiunii interne. |
| --- | --- |

6.2.1.

Rezervorul și toate accesoriile sale trebuie montate pe o instalație fixă de încercare într-o manieră corespunzătoare instalării pe vehiculul pentru care este destinat rezervorul: aceasta se aplică și sistemelor de compensare a suprapresiunii interne.

| 6.2.2. | Instalația fixă de încercare se rotește în jurul unei axe paralele cu axa longitudinală a vehiculului. |
| --- | --- |

6.2.2.

Instalația fixă de încercare se rotește în jurul unei axe paralele cu axa longitudinală a vehiculului.

| 6.2.3. | Încercarea se efectuează cu un rezervor umplut la 90 % din capacitate, apoi la 30 % din capacitate cu un lichid neinflamabil cu o densitate și o vâscozitate apropiate de cele ale carburantului utilizat în mod normal (se poate accepta și apa). |
| --- | --- |

6.2.3.

Încercarea se efectuează cu un rezervor umplut la 90 % din capacitate, apoi la 30 % din capacitate cu un lichid neinflamabil cu o densitate și o vâscozitate apropiate de cele ale carburantului utilizat în mod normal (se poate accepta și apa).

| 6.2.4. | Rezervorul trebuie răsturnat din poziția instalată la 90° spre dreapta. Rezervorul trebuie să fie menținut în poziție cel puțin cinci minute. Apoi, rezervorul trebuie răsturnat la 90° spre aceeași direcție. Rezervorul trebuie să fie menținut în această poziție complet răsturnat, cel puțin încă cinci minute. Rezervorul trebuie rotit în poziția inițială. Lichidul de încercare care nu a curs înapoi din sistemul de aerisire în rezervor trebuie scurs și reumplut, la nevoie. Rezervorul trebuie rotit 90° în direcția opusă și trebuie să fie menținut în această poziție cel puțin cinci minute.
  Rezervorul trebuie rotit încă 90° în aceeași direcție. Această poziție complet inversă trebuie menținută cel puțin cinci minute. După aceea, rezervorul trebuie rotit înapoi în poziția normală.
  Rata de rotație pentru fiecare creștere succesivă de 90° trebuie să aibă loc în orice interval de timp de la 1 minut la 3 minute. |
| --- | --- |

6.2.4.

Rezervorul trebuie răsturnat din poziția instalată la 90° spre dreapta. Rezervorul trebuie să fie menținut în poziție cel puțin cinci minute. Apoi, rezervorul trebuie răsturnat la 90° spre aceeași direcție. Rezervorul trebuie să fie menținut în această poziție complet răsturnat, cel puțin încă cinci minute. Rezervorul trebuie rotit în poziția inițială. Lichidul de încercare care nu a curs înapoi din sistemul de aerisire în rezervor trebuie scurs și reumplut, la nevoie. Rezervorul trebuie rotit 90° în direcția opusă și trebuie să fie menținut în această poziție cel puțin cinci minute.

Rezervorul trebuie rotit încă 90° în aceeași direcție. Această poziție complet inversă trebuie menținută cel puțin cinci minute. După aceea, rezervorul trebuie rotit înapoi în poziția normală.

Rata de rotație pentru fiecare creștere succesivă de 90° trebuie să aibă loc în orice interval de timp de la 1 minut la 3 minute.

PARTEA II –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE PREVENIREA RISCULUI DE INCENDIU ÎN CAZ DE COLIZIUNE

7.   DEFINIȚII

În sensul prezentei părți din regulament:

| 7.1. | „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu; |
| --- | --- |

7.1.

„omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește prevenirea riscului de incendiu;

| 7.2. | „tipul de vehicul” înseamnă vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la următoarele caracteristici:






  7.2.1. | structura, forma, dimensiunile și materialele (metal/plastic) rezervorului (rezervoarelor); |
| --- | --- | --- |

7.2.

„tipul de vehicul” înseamnă vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la următoarele caracteristici:

7.2.1.

structura, forma, dimensiunile și materialele (metal/plastic) rezervorului (rezervoarelor);

| 7.2.2. | la vehicule de categoria M1 (1) poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul, în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10; |
| --- | --- |

7.2.2.

la vehicule de categoria M1 (1) poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul, în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10;

| 7.2.3. | caracteristicile și amplasamentul sistemului de alimentare cu combustibil (pompa, filtrele etc.); și |
| --- | --- |

7.2.3.

caracteristicile și amplasamentul sistemului de alimentare cu combustibil (pompa, filtrele etc.); și

| 7.2.4. | caracteristicile și amplasamentul instalației electrice, în măsura în care acestea au un impact asupra rezultatelor încercărilor de coliziune prescrise în prezentul regulament; |
| --- | --- |

7.2.4.

caracteristicile și amplasamentul instalației electrice, în măsura în care acestea au un impact asupra rezultatelor încercărilor de coliziune prescrise în prezentul regulament;

| 7.3. | „plan transversal” înseamnă planul vertical transversal perpendicular pe planul longitudinal median al vehiculului; |
| --- | --- |

7.3.

„plan transversal” înseamnă planul vertical transversal perpendicular pe planul longitudinal median al vehiculului;

| 7.4. | „masa fără încărcătură” înseamnă masa vehiculului în stare de funcționare fără niciun ocupant și neîncărcat, dar cuprinzând carburantul, lichidul de răcire, lubrifianții, uneltele și o roată de rezervă (dacă sunt furnizate la vânzare de către producător). |
| --- | --- |

7.4.

„masa fără încărcătură” înseamnă masa vehiculului în stare de funcționare fără niciun ocupant și neîncărcat, dar cuprinzând carburantul, lichidul de răcire, lubrifianții, uneltele și o roată de rezervă (dacă sunt furnizate la vânzare de către producător).

8.   CERINȚE PENTRU INSTALAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL LICHID

8.1.   Instalația de alimentare

| 8.1.1. | Vehiculele se omologhează în conformitate cu partea I sau partea IV din prezentul regulament. |
| --- | --- |

8.1.1.

Vehiculele se omologhează în conformitate cu partea I sau partea IV din prezentul regulament.

| 8.1.2. | Componentele instalației de alimentare sunt protejate în mod adecvat de părți ale cadrului sau ale caroseriei împotriva contactului cu posibile obstacole de la sol. Acest tip de protecție nu este necesară dacă componentele de sub vehicul se află mai departe de sol decât partea cadrului sau a caroseriei din fața acestora. |
| --- | --- |

8.1.2.

Componentele instalației de alimentare sunt protejate în mod adecvat de părți ale cadrului sau ale caroseriei împotriva contactului cu posibile obstacole de la sol. Acest tip de protecție nu este necesară dacă componentele de sub vehicul se află mai departe de sol decât partea cadrului sau a caroseriei din fața acestora.

| 8.1.3. | Conductele și alte părți ale instalației de alimentare sunt amplasate pe vehicul în locuri protejate cât mai mult posibil. Mișcări de răsucire și de îndoire și vibrații ale structurii vehiculului sau ale unității propulsoare nu trebuie să supună componentele instalației de alimentare frecării, comprimării sau oricărui alt tip de stres anormal. |
| --- | --- |

8.1.3.

Conductele și alte părți ale instalației de alimentare sunt amplasate pe vehicul în locuri protejate cât mai mult posibil. Mișcări de răsucire și de îndoire și vibrații ale structurii vehiculului sau ale unității propulsoare nu trebuie să supună componentele instalației de alimentare frecării, comprimării sau oricărui alt tip de stres anormal.

| 8.1.4. | Legăturile conductelor pliabile sau flexibile cu părți rigide ale componentelor instalației de alimentare sunt proiectate și construite în așa fel încât să rămână etanșe în diversele condiții de utilizare a vehiculului, în pofida mișcărilor de răsucire și îndoire și în pofida vibrațiilor structurii vehiculului sau ale unității propulsoare. |
| --- | --- |

8.1.4.

Legăturile conductelor pliabile sau flexibile cu părți rigide ale componentelor instalației de alimentare sunt proiectate și construite în așa fel încât să rămână etanșe în diversele condiții de utilizare a vehiculului, în pofida mișcărilor de răsucire și îndoire și în pofida vibrațiilor structurii vehiculului sau ale unității propulsoare.

| 8.1.5. | În cazul în care orificiul de umplere este situat pe o parte a vehiculului, capacul pentru rezervor nu trebuie, atunci când este închis, să proiecteze peste suprafețele adiacente ale caroseriei. |
| --- | --- |

8.1.5.

În cazul în care orificiul de umplere este situat pe o parte a vehiculului, capacul pentru rezervor nu trebuie, atunci când este închis, să proiecteze peste suprafețele adiacente ale caroseriei.

8.2.   Instalația electrică

| 8.2.1. | Cablurile electrice, altele decât cablurile amplasate în componente concave, trebuie atașate structurii vehiculului sau pereților sau pereților despărțitori pe lângă care trec. Punctele pe unde trec prin pereți sau pereții despărțitori trebuie să fie protejate în mod satisfăcător pentru a preveni tăierea izolației. |
| --- | --- |

8.2.1.

Cablurile electrice, altele decât cablurile amplasate în componente concave, trebuie atașate structurii vehiculului sau pereților sau pereților despărțitori pe lângă care trec. Punctele pe unde trec prin pereți sau pereții despărțitori trebuie să fie protejate în mod satisfăcător pentru a preveni tăierea izolației.

| 8.2.2. | Instalația electrică trebuie proiectată, construită și fixată astfel încât componentele sale să poată rezista fenomenului de coroziune la care sunt expuse. |
| --- | --- |

8.2.2.

Instalația electrică trebuie proiectată, construită și fixată astfel încât componentele sale să poată rezista fenomenului de coroziune la care sunt expuse.

9.   ÎNCERCAREA VEHICULULUI

În timpul încercării de impact frontal cu o barieră, efectuată în conformitate cu procedura menționată în anexa 3 la prezentul regulament, în timpul încercării de impact lateral efectuată în conformitate cu procedura descrisă în anexa 4 la Regulamentul nr. 95, seria 01 de amendamente, și în timpul încercării de impact posterior efectuată în conformitate cu procedura menționată în anexa 4,

9.1.   nu trebuie să existe decât o scurgere de lichid nesemnificativă în instalația de alimentare în timpul coliziunii;

9.2.   în cazul în care are loc o scurgere continuă de lichid în instalația de alimentare după coliziune, rata de scurgere nu depășește 30 g/min; dacă lichidul din instalația de alimentare se amestecă cu lichide din alte sisteme și dacă lichidele nu pot fi separate ușor și identificate, scurgerea continuă trebuie evaluată în funcție de toate lichidele colectate;

9.3.   nu trebuie să aibă loc niciun incendiu întreținut de carburant.

9.4.   În timpul și după impacturile descrise la punctul 9 de mai sus, bateria trebuie menținută în poziție de dispozitivul său de fixare.

9.5.   La cererea producătorului, încercarea de coliziune frontală prevăzută în anexa 3 la prezentul regulament poate fi înlocuită prin procedura de încercare descrisă în anexa 3 la Regulamentul nr. 94, seria 01 de amendamente.

PARTEA III –   OMOLOGAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL LICHID CA UNITĂȚI TEHNICE SEPARATE

10.   DEFINIȚII

În sensul prezentei părți din regulament:

| 10.1. | „rezervor” înseamnă rezervorul (rezervoarele) proiectat(e) să conțină combustibil lichid, conform punctului 10.3, folosit în primul rând pentru propulsia vehiculului; rezervorul poate fi omologat cu sau fără accesoriile sale (țeava de umplere, dacă este un element separat, capacul de umplere, bușonul, indicatorul de nivel, legăturile pentru a compensa suprapresiunea internă etc.); |
| --- | --- |

10.1.

„rezervor” înseamnă rezervorul (rezervoarele) proiectat(e) să conțină combustibil lichid, conform punctului 10.3, folosit în primul rând pentru propulsia vehiculului; rezervorul poate fi omologat cu sau fără accesoriile sale (țeava de umplere, dacă este un element separat, capacul de umplere, bușonul, indicatorul de nivel, legăturile pentru a compensa suprapresiunea internă etc.);

| 10.2. | „capacitatea rezervorului de combustibil” înseamnă capacitatea rezervorului de combustibil specificată de fabricantul acestuia; |
| --- | --- |

10.2.

„capacitatea rezervorului de combustibil” înseamnă capacitatea rezervorului de combustibil specificată de fabricantul acestuia;

| 10.3. | „combustibil lichid” înseamnă un combustibil care este lichid în condiții normale de temperatură și presiune; |
| --- | --- |

10.3.

„combustibil lichid” înseamnă un combustibil care este lichid în condiții normale de temperatură și presiune;

| 10.4. | „omolologarea unui rezervor” înseamnă omologarea unui tip de rezervor de combustibil lichid; |
| --- | --- |

10.4.

„omolologarea unui rezervor” înseamnă omologarea unui tip de rezervor de combustibil lichid;

| 10.5. | „tipul de rezervor” înseamnă rezervoare care nu diferă prin caracteristicile lor esențiale, cum sunt:






  10.5.1. | structura, forma, dimensiunile și materialul (metal/plastic) rezervorului (rezervoarelor); |
| --- | --- | --- |

10.5.

„tipul de rezervor” înseamnă rezervoare care nu diferă prin caracteristicile lor esențiale, cum sunt:

10.5.1.

structura, forma, dimensiunile și materialul (metal/plastic) rezervorului (rezervoarelor);

| 10.5.2. | utilizarea preconizată a rezervorului; utilizare universală sau utilizare într-un vehicul specific; |
| --- | --- |

10.5.2.

utilizarea preconizată a rezervorului; utilizare universală sau utilizare într-un vehicul specific;

| 10.5.3. | prezența sau absența accesoriilor. |
| --- | --- |

10.5.3.

prezența sau absența accesoriilor.

11.   CERINȚE PRIVIND REZERVOARELE DE COMBUSTIBIL LICHID

11.1.   Atunci când rezervoarele sunt echipate cu accesoriile obișnuite, trebuie respectate cerințele prevăzute la punctele 5.1, 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 și 6.2 de mai sus.

11.2.   În cazul în care rezervoarele trebuie să fie omologate fără accesoriile lor, documentația fabricantului identifică în mod clar accesoriile utilizate în timpul încercării.

PARTEA IV –   OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL OMOLOGATE

12.   DEFINIȚII

În sensul prezentei părți din regulament:

| 12.1. | „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea unui/unor rezervor/rezervoare de combustibil lichid omologat(e) în conformitate cu partea III din prezentul regulament; |
| --- | --- |

12.1.

„omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea unui/unor rezervor/rezervoare de combustibil lichid omologat(e) în conformitate cu partea III din prezentul regulament;

| 12.2. | „tip de vehicul” se referă la vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la:






  12.2.1. | indicații referitoare la tipul vehiculului date de constructor; |
| --- | --- | --- |

12.2.

„tip de vehicul” se referă la vehicule care nu prezintă între ele diferențe esențiale cu privire la:

12.2.1.

indicații referitoare la tipul vehiculului date de constructor;

| 12.2.2. | la vehicule de categoria M1 (1), poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul, în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10. |
| --- | --- |

12.2.2.

la vehicule de categoria M1 (1), poziția rezervorului (rezervoarelor) în vehicul, în măsura în care are efect negativ asupra cerințelor prevăzute la punctul 5.10.

13.   CERINȚE PENTRU INSTALAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL LICHID

13.1.   Se respectă cerințele prevăzute la punctele 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10 și 5.11 de mai sus.

13.2.   În cazul în care rezervoarele sunt omologate fără accesoriile lor, aceste accesorii utilizate în timpul încercărilor și care au fost identificate în documentația fabricantului în conformitate cu punctul 11.2 de mai sus trebuie, la cererea fabricantului, să fie incluse în omologare în temeiul părții IV a prezentului regulament. Accesoriile suplimentare sunt incluse în condițiile în care serviciul tehnic s-a asigurat că vehiculul respectă cerințele prevăzute în părțile III și IV ale prezentului regulament.

14.   MODIFICĂRI ALE TIPULUI DE VEHICUL SAU REZERVOR

14.1.   Orice modificare a tipului de vehicul sau de rezervor se comunică departamentului administrativ care a omologat tipul de vehicul. Departamentul poate apoi:

| 14.1.1. | fie să considere că modificările aduse nu sunt susceptibile să aibă efecte negative importante și că, în orice caz, vehiculul rămâne conform cu cerințele prevăzute; fie |
| --- | --- |

14.1.1.

fie să considere că modificările aduse nu sunt susceptibile să aibă efecte negative importante și că, în orice caz, vehiculul rămâne conform cu cerințele prevăzute; fie

| 14.1.2. | să ceară un nou raport privind încercările serviciului tehnic însărcinat cu încercările. |
| --- | --- |

14.1.2.

să ceară un nou raport privind încercările serviciului tehnic însărcinat cu încercările.

14.2.   Fără a aduce atingere dispozițiilor punctului 14.1 de mai sus, o variantă a vehiculului testat în conformitate cu partea II a prezentului regulament a cărui masă fără încărcătură nu diferă cu mai mult de ± 20 % de cea a vehiculului supus încercării de omologare nu trebuie considerată o modificare a tipului de vehicul.

14.3.   Avizul de confirmare a omologării sau de refuz al omologării, specificând modificările, se comunică prin procedura menționată la punctele 3.1.3, 3.2.3 sau 3.3.3 de mai sus părților la acordul care aplică prezentul regulament.

15.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile de conformitate a producției trebuie să respecte procedurile stabilite în acord, apendicele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), cu următoarele cerințe:

| 15.1. | Fiecare vehicul sau rezervor care poartă o marcă de omologare în conformitate cu prezentul regulament se conformează tipului de vehicul omologat și îndeplinește cerințele prevăzute în părțile respective de mai sus. |
| --- | --- |

15.1.

Fiecare vehicul sau rezervor care poartă o marcă de omologare în conformitate cu prezentul regulament se conformează tipului de vehicul omologat și îndeplinește cerințele prevăzute în părțile respective de mai sus.

| 15.2. | Pentru a verifica existența conformității specificate la punctul 15.1 de mai sus, sunt supuse controlului în mod aleatoriu un număr suficient de vehicule sau rezervoare produse în serie, care poartă marca de omologare prevăzută de prezentul regulament. |
| --- | --- |

15.2.

Pentru a verifica existența conformității specificate la punctul 15.1 de mai sus, sunt supuse controlului în mod aleatoriu un număr suficient de vehicule sau rezervoare produse în serie, care poartă marca de omologare prevăzută de prezentul regulament.

| 15.3. | Ca regulă generală, conformitatea vehiculului sau rezervorului cu tipul omologat trebuie să fie verificată pe baza descrierii oferite în cererea de omologare și în anexele acesteia. Cu toate acestea, dacă este necesar, vehiculul sau rezervorul trebuie supus verificărilor menționate la punctul 6 de mai sus. |
| --- | --- |

15.3.

Ca regulă generală, conformitatea vehiculului sau rezervorului cu tipul omologat trebuie să fie verificată pe baza descrierii oferite în cererea de omologare și în anexele acesteia. Cu toate acestea, dacă este necesar, vehiculul sau rezervorul trebuie supus verificărilor menționate la punctul 6 de mai sus.

16.   SANCȚIUNI PENTRU NECONFORMITATEA PRODUCȚIEI

16.1.   Omologarea acordată pentru un tip de vehicul sau rezervor, în temeiul prezentului regulament, poate fi retrasă în cazul în care nu se respectă cerința prevăzută la punctul 15.1 de mai sus sau în cazul în care vehiculul nu a trecut de verificările descrise la punctul 9 de mai sus.

16.2.   În cazul în care o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare pe care o acordase anterior, partea respectivă este obligată să anunțe de îndată celelalte părți la acord care aplică prezentul regulament prin intermediul unei copii a formularului de comunicare în conformitate cu modelul din anexele 1 și 2 la prezentul regulament.

17.   DISPOZIȚII TRANZITORII

17.1.   Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 02 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea de omologări CEE în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

17.2.   După 12 luni de la data intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări CEE dacă tipul de vehicul care urmează să fie omologat îndeplinește cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

17.3.   Până la expirarea perioadei de 12 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente la prezentul regulament, niciuna dintre părțile contractante care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea unei omologări naționale de tip de vehicul omologat în temeiul seriei precedente de modificări la prezentul regulament.

17.4.   După 24 de luni de la intrarea în vigoare a seriei 02 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza prima înregistrare națională (prima punere în funcțiune) a unui vehicul care nu îndeplinește cerințele seriei 02 de amendamente aduse la prezentul regulament.

17.5.   De la data oficială a intrării în vigoare a suplimentului 3 la seria 02 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea omologării CEE în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin suplimentul 3 la seria 02 de amendamente.

17.6.   Chiar și după intrarea în vigoare a suplimentului 3 la seria 02 de amendamente la prezentul regulament, omologările vehiculelor în temeiul suplimentelor anterioare la seria 02 de amendamente rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament vor continua să acorde prelungiri ale acestor omologări și vor continua să le accepte.

18.   NUME ȘI ADRESE ALE SERVICIILOR TEHNICE CARE EFECTUEAZĂ ÎNCERCĂRI DE OMOLOGARE ȘI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE

Părțile la acord care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice care efectuează încercări de omologare, precum și ale departamentelor administrative care acordă omologarea și către care trebuie trimise formularele de omologare sau de refuz ori de retragere a omologării, emise în alte țări.

---

(1)  În conformitate cu anexa 7 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3) (documentul TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2 modificat ultima dată prin Modif.4).

(2)  1 pentru Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Serbia, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 (vacant), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Rusia, 23 pentru Grecia, 24 pentru Irlanda, 25 pentru Croația, 26 pentru Slovenia, 27 pentru Slovacia, 28 pentru Belarus, 29 pentru Estonia, 30 (vacant), 31 pentru Bosnia și Herțegovina, 32 pentru Letonia, 33 (vacant), 34 pentru Bulgaria, 35 (vacant), 36 pentru Lituania, 37 pentru Turcia, 38 (vacant), 39 pentru Azerbaidjan, 40 pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, 41 (vacant), 42 pentru Comunitatea Europeană (Omologările sunt acordate de statele sale membre folosind simbolul CEE respectiv), 43 pentru Japonia, 44 (vacant), 45 pentru Australia, 46 pentru Ucraina, 47 pentru Africa de Sud, 48 pentru Noua Zeelandă, 49 pentru Cipru, 50 pentru Malta, 51 pentru Republica Coreea de Sud, 52 pentru Malaysia, 53 pentru Thailanda, 54 și 55 (vacante), 56 pentru Muntenegru și 58 pentru Tunisia. Numerele următoare vor fi atribuite altor țări în ordinea cronologică în care acestea ratifică sau aderă la Acordul privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehiculele cu roți, echipamentele și componentele care pot fi montate și/sau folosite la vehiculele cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații, iar numerele atribuite în acest mod se comunică de către secretarul general al Organizației Națiunilor Unite părților contractante la acest acord.

---

ANEXA 1

Apendicele 1

COMUNICARE

[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

Image

Image

Apendicele 2

COMUNICARE

[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

Image

---

ANEXA 2

EXEMPLE DE MĂRCI DE OMOLOGARE

MODELUL A

(a se vedea punctul 3.1.4 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare reprezentată mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că tipul respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E4) în conformitate cu partea I a Regulamentului nr. 34, cu numărul de omologare 021234. Primele două cifre (02) ale numărului de omologare indică faptul că aprobarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 34, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

MODELUL B

(a se vedea punctul 3.1.5 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că tipul respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E4) în conformitate cu părțile I sau IV ale Regulamentul nr. 34 și Regulamentul nr. 33 (1). Numerele de omologare indică faptul că, la data când au fost acordate respectivele omologări, Regulamentul nr. 34 includea seria 02 de amendamente, în timp ce Regulamentul nr. 33 se afla încă în forma sa originală.

MODELUL C

(a se vedea punctul 3.2.4 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare reprezentată mai sus, aplicată pe un rezervor de combustibil, indică faptul că tipul respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E4) în conformitate cu partea III a Regulamentului nr. 34, pentru o utilizare universală, incluzând accesoriile sale, cu numărul de omologare 021234. Primele două cifre (02) ale numărului de omologare indică faptul că aprobarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 34, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

MODELUL D

(a se vedea punctul 3.3.4 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare reprezentată mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că tipul respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E4) în conformitate cu partea IV a Regulamentului nr. 34, cu numărul de omologare 021234. Primele două cifre (02) ale numărului de monologare indică faptul că aprobarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 34, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

MODELUL E

(a se vedea punctul 3.3.5 din prezentul regulament)

Image

Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că tipul respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E4) în conformitate cu partea IV a Regulamentului nr. 34 și cu Regulamentul nr. 33 (1). Numerele de omologare indică faptul că, la data când au fost acordate respectivele omologări, Regulamentul nr. 34 includea seria 02 de amendamente, în timp ce Regulamentul nr. 33 se afla încă în forma sa originală.

---

(1)  Cel de-al doilea număr este dat doar ca exemplu.

---

ANEXA 3

ÎNCERCARE DE COLIZIUNE FRONTALĂ CU O BARIERĂ

1.   SCOP ȘI DOMENIU DE APLICARE

Scopul acestei încercări este de a simula condițiile coliziunii frontale cu un obstacol fix sau cu un alt vehicul care vine din direcția opusă.

2.   INSTALAȚII, PROCEDURI ȘI APARATE DE MĂSURĂ

2.1.   Terenul de încercare

Zona de încercare va trebui sa fie suficient de mare pentru a putea adăposti pista de lansare, bariera și instalațiile tehnice necesare încercării. La extremitate, la cel puțin 5 metri în fața barierei, pista trebuie să fie orizontală, plană și netedă.

2.2.   Bariera

Bariera este constituită dintr-un bloc de beton armat având o lățime frontală minimă de 3 m și o înălțime minimă de 1,5 m. Bariera este atât de groasă, încât cântărește cel puțin 70 de tone. Partea frontală trebuie să fie verticală, perpendiculară pe axa pistei de lansare și acoperită cu plăci din placaj cu o grosime de 2 cm aflate în stare bună. Bariera trebuie să fie fixată în pământ sau așezată pe pământ cu dispozitive suplimentare de siguranță, pentru a limita deplasarea, dacă este nevoie. O barieră cu caracteristici diferite, dar care dă rezultate cel puțin la fel de concludente, poate fi în egală măsură folosită.

2.3.   Propulsia vehiculului

În momentul coliziunii, vehiculul nu mai este supus acțiunii altor dispozitive de direcție și propulsare suplimentare. El va ajunge la obstacol pe o traiectorie perpendiculară pe direcția peretelui de coliziune; nealinierea laterală maximă admisă între linia mediană verticală a părții frontale a vehiculului și linia mediană verticală a peretelui de coliziune este de ± 30 cm.

2.4.   Starea vehiculului

| 2.4.1. | Vehiculul supus încercării trebuie ori să fie prevăzut cu toate componentele și echipamentele obișnuite incluse în greutatea sa normală de funcționare fără încărcătură, ori să îndeplinească această cerință în ceea ce privește componentele și echipamentele care au un impact asupra riscului de incendiu. |
| --- | --- |

2.4.1.

Vehiculul supus încercării trebuie ori să fie prevăzut cu toate componentele și echipamentele obișnuite incluse în greutatea sa normală de funcționare fără încărcătură, ori să îndeplinească această cerință în ceea ce privește componentele și echipamentele care au un impact asupra riscului de incendiu.

| 2.4.2. | În cazul în care vehiculul este manevrat prin mijloace externe, instalația de alimentare trebuie să fie umplută cel puțin până la 90 % din capacitate, fie cu combustibil, fie cu un lichid neinflamabil, având o densitate și o vâscozitate apropiate de cea a combustibililor utilizați în mod curent. Toate celelalte circuite (rezervoare de lichid de frână, radiatoare etc.) pot fi goale. |
| --- | --- |

2.4.2.

În cazul în care vehiculul este manevrat prin mijloace externe, instalația de alimentare trebuie să fie umplută cel puțin până la 90 % din capacitate, fie cu combustibil, fie cu un lichid neinflamabil, având o densitate și o vâscozitate apropiate de cea a combustibililor utilizați în mod curent. Toate celelalte circuite (rezervoare de lichid de frână, radiatoare etc.) pot fi goale.

| 2.4.3. | În cazul în care vehiculul este propulsat de propriul său motor, rezervorul trebuie să fie plin în proporție de 90 %. Poate fi făcut plinul tuturor celorlalte rezervoare de lichid. |
| --- | --- |

2.4.3.

În cazul în care vehiculul este propulsat de propriul său motor, rezervorul trebuie să fie plin în proporție de 90 %. Poate fi făcut plinul tuturor celorlalte rezervoare de lichid.

| 2.4.4. | La cererea fabricantului, serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor poate permite ca același vehicul folosit pentru încercări prevăzute de alte regulamente (inclusiv încercări capabile să îi afecteze structura) să fie folosit și pentru încercările prevăzute de prezentul regulament. |
| --- | --- |

2.4.4.

La cererea fabricantului, serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor poate permite ca același vehicul folosit pentru încercări prevăzute de alte regulamente (inclusiv încercări capabile să îi afecteze structura) să fie folosit și pentru încercările prevăzute de prezentul regulament.

2.5.   Viteza la coliziune

Viteza la coliziune trebuie să se încadreze între 48,3 km/h și 53,1 km/h. Cu toate acestea, dacă încercarea a fost efectuată la o viteză de coliziune mai mare și vehiculul a îndeplinit condițiile stabilite, încercarea este considerată satisfăcătoare.

2.6.   Aparate de măsură

Aparatul folosit pentru a înregistra viteza menționat la punctul 2.5 de mai sus trebuie să funcționeze cu o marjă de eroare de 1 %.

3.   METODE DE ÎNCERCARE ECHIVALENTE

3.1.   Se admit metode de încercare echivalente, cu condiția ca cerințele menționate în prezentul regulament să fie respectate fie integral prin intermediul încercării alternative, fie prin calcul pe baza rezultatelor încercării alternative.

3.2.   Dacă se utilizează o altă metodă decât cea descrisă la punctul 2 de mai sus, trebuie demonstrată echivalența acesteia.

---

ANEXA 4

PROCEDURA PENTRU ÎNCERCAREA COLIZIUNII POSTERIOARE

1.   SCOP ȘI DOMENIU DE APLICARE

1.1.   Scopul încercării este de a simula condițiile unei coliziuni posterioare cu alt vehicul aflat în mișcare.

2.   INSTALAȚII, PROCEDURI ȘI APARATE DE MĂSURĂ

2.1.   Terenul de încercare

Zona de încercare trebuie să fie de dimensiuni suficiente pentru a permite instalarea sistemului de propulsie a elementului de impact și pentru a permite, după coliziune, deplasarea vehiculului lovit și instalarea echipamentelor de încercare. Partea în care are loc coliziunea și deplasarea vehiculului trebuie să fie orizontală, plată și netedă și trebuie să aibă un coeficient de frecare de nu mai puțin de 0,5.

2.2.   Elementul de impact

2.2.1.   Elementul de impact trebuie să fie din oțel și de construcție rigidă.

2.2.2.   Suprafața de impact trebuie să fie plată cu o lățime minimă de 2 500 mm și o înălțime de 800 mm, iar muchiile trebuie să fie rotunjite la o rază de curbură între 40 și 50 de mm. Suprafața trebuie să fie acoperită cu un strat de placaj de 20 mm grosime.

2.2.3.   În momentul coliziunii trebuie îndeplinite următoarele cerințe:

| 2.2.3.1. | suprafața de impact trebuie să fie verticală și perpendiculară pe planul median longitudinal al vehiculului lovit; |
| --- | --- |

2.2.3.1.

suprafața de impact trebuie să fie verticală și perpendiculară pe planul median longitudinal al vehiculului lovit;

| 2.2.3.2. | direcția de mișcare a elementului de impact trebuie să fie în mod esențial orizontală și paralelă cu planul median longitudinal al vehiculului lovit; |
| --- | --- |

2.2.3.2.

direcția de mișcare a elementului de impact trebuie să fie în mod esențial orizontală și paralelă cu planul median longitudinal al vehiculului lovit;

| 2.2.3.3. | devierea laterală maximă permisă între linia mediană verticală a suprafeței elementului de impact și planul median longitudinal al vehiculului lovit trebuie să fie de 300 mm. În plus, suprafața de impact trebuie să se extindă peste întreaga lățime a vehiculului lovit; |
| --- | --- |

2.2.3.3.

devierea laterală maximă permisă între linia mediană verticală a suprafeței elementului de impact și planul median longitudinal al vehiculului lovit trebuie să fie de 300 mm. În plus, suprafața de impact trebuie să se extindă peste întreaga lățime a vehiculului lovit;

| 2.2.3.4. | spațiul dintre marginea de jos a suprafeței de impact și pământ va fi de 175 ± 25 mm. |
| --- | --- |

2.2.3.4.

spațiul dintre marginea de jos a suprafeței de impact și pământ va fi de 175 ± 25 mm.

2.3.   Propulsia elementului de impact

Elementul de impact poate fi atașat de un vagon (barieră mobilă) sau poate face parte dintr-un pendul.

2.4.   Dispoziții speciale de aplicat în cazul unei bariere mobile

2.4.1.   Dacă elementul de impact este atașat de un vagon (barieră mobilă) printr-un element de fixare, cel din urmă trebuie să fie rigid și imposibil de deformat prin coliziune; în momentul coliziunii, vagonul trebuie să aibă posibilitatea de a se mișca liber, fără a mai fi supus acțiunii dispozitivului de propulsie.

2.4.2.   Viteza de coliziune trebuie să fie cuprinsă între 35 și 38 km/h.

2.4.3.   Greutatea agregată (masa) vagonului și a elementului de impact trebuie să fie de 1 100 ± 20 kg.

2.5.   Dispoziții speciale de aplicat în cazul folosirii unui pendul

2.5.1.   Distanța dintre centrul suprafeței de impact și axa de rotație a pendulului nu trebuie să fie mai mică de 5 m.

2.5.2.   Elementul de impact trebuie să fie suspendat liber cu ajutorul unor brațe rigide de care este atașat în mod rigid. Nu trebuie să fie posibilă deformarea la coliziune a pendulului astfel construit.

2.5.3.   Un dispozitiv de oprire trebuie să fie încorporat în pendul pentru a evita orice coliziune secundară a elementului de impact cu vehiculul testat.

2.5.4.   În momentul coliziunii, viteza centrului de percuție al pendulului trebuie să fie cuprinsă între 35 și 38 km/oră.

2.5.5.   Masa redusă „mr” la centrul de percuție al pendulului este definită printr-o funcție a masei totale „m”, a distanței „a” (1) dintre centrul percuției și axa de rotație și a distanței „l” dintre centrul de gravitate și axa de rotație, conform următoarei ecuații:

mr = m (1/a)

2.5.6.   Masa redusă mr va fi de 1 100 ± 20 kg.

2.6.   Dispoziții generale privind masa și viteza elementului de impact.

Dacă încercarea a fost executată la o viteză de coliziune mai mare decât cea prescrisă la punctele 2.4.2 și 2.5.4 și/sau cu o masă mai mare decât cea prescrisă la punctele 2.4.3 și 2.5.6 și vehiculul a îndeplinit cerințele prescrise, încercarea este considerată satisfăcătoare.

2.7.   Starea vehiculului supus încercării

2.7.1.   Vehiculul supus încercării trebuie ori să fie prevăzut cu toate componentele și echipamentele obișnuite incluse în greutatea sa normală de funcționare fără încărcătură, ori să îndeplinească această cerință în ceea ce privește componentele și echipamentele care au un impact asupra riscului de incendiu.

2.7.2.   Rezervorul de combustibil trebuie să fie umplut cel puțin până la 90 % din capacitate, fie cu combustibil, fie cu un lichid neinflamabil, având o densitate și o vâscozitate apropiate de cea a combustibililor utilizați în mod curent. Toate celelalte circuite (rezervoare de lichid de frână, radiatoare etc.) pot fi goale.

2.7.3.   Poate fi utilizată o treaptă de viteză și frâna poate fi acționată.

2.7.4.   La cererea producătorului, poate fi permisă următoarea derogare:

| 2.7.4.1. | serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor poate permite ca același vehicul folosit pentru încercări prevăzute de alte regulamente (inclusiv încercări capabile să îi afecteze structura) să fie folosit și pentru încercările prevăzute de prezentul regulament; și |
| --- | --- |

2.7.4.1.

serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor poate permite ca același vehicul folosit pentru încercări prevăzute de alte regulamente (inclusiv încercări capabile să îi afecteze structura) să fie folosit și pentru încercările prevăzute de prezentul regulament; și

| 2.7.4.2. | vehiculul poate fi încărcat cu greutăți suplimentare care să nu depășească 10 % din greutatea sa normală de funcționare fără încărcătură și care să fie atașate foarte bine structurii, astfel încât să nu afecteze comportamentul structurii habitaclului în timpul încercării. |
| --- | --- |

2.7.4.2.

vehiculul poate fi încărcat cu greutăți suplimentare care să nu depășească 10 % din greutatea sa normală de funcționare fără încărcătură și care să fie atașate foarte bine structurii, astfel încât să nu afecteze comportamentul structurii habitaclului în timpul încercării.

2.8.   Aparate de măsură

Aparatele folosite pentru a înregistra viteza, menționate la punctele 2.4.2 și 2.5.4 de mai sus, trebuie să funcționeze cu o marjă de eroare de 1 %.

3.   METODE DE ÎNCERCARE ECHIVALENTE

3.1.   Se admit metode de încercare echivalente, cu condiția ca cerințele menționate în prezentul regulament să fie respectate fie integral prin intermediul încercării alternative, fie prin calcul pe baza rezultatelor încercării alternative.

3.2.   Dacă se utilizează o altă metodă decât cea descrisă la punctul 2 de mai sus, trebuie demonstrată echivalența acesteia.

---

(1)  Se reamintește faptul că distanța „a” este egală cu lungimea pendulului sincronic avut în vedere.

---

ANEXA 5

ÎNCERCAREA REZERVOARELOR DE COMBUSTIBIL FABRICATE DIN MATERIAL PLASTIC

1.   REZISTENȚA LA COLIZIUNE

1.1.   Rezervorul trebuie umplut la întreaga capacitate cu un amestec de apă și de glicol sau cu un alt lichid cu punct de îngheț scăzut, care nu schimbă proprietățile materialului rezervorului și care poate fi apoi supus unei încercări de perforare.

1.2.   În timpul acestei încercări, temperatura rezervorului trebuie să fie de 233 K ± 2 K (– 40 °C ± 2 °C).

1.3.   Pentru această încercare se folosește un dispozitiv de încercare la coliziune cu pendul. Elementul de impact trebuie să fie din oțel și să aibă forma unei piramide cu fețe de triunghiuri echilaterale și o bază pătrată, vârful și muchiile fiind rotunjite la o rază de 3 mm. Centrul de percuție al pendulului trebuie să coincidă cu centrul de gravitate al piramidei; distanța sa față de axa de rotație a pendulului trebuie să fie de un metru. Masa totală a pendulului trebuie să fie de 15 kg. Energia pendulului în momentul coliziunii nu trebuie să fie mai mică de 30 Nm și trebuie să fie cât se poate de aproape de această valoare.

1.4.   Încercările trebuie efectuate în punctele rezervorului considerate cele mai vulnerabile la lovituri frontale sau din spate. Punctele considerate cele mai vulnerabile sunt punctele cele mai expuse sau cele mai slabe ținând cont de forma rezervorului sau de modul de instalare pe vehicul. Punctele selectate de laboratoare trebuie indicate în raportul de încercare.

1.5.   În timpul încercării, rezervorul trebuie menținut în poziție cu îmbinări situate pe partea sau părțile opuse suprafeței de coliziune. Nu trebuie să apară scurgeri după încercare.

1.6.   La alegerea producătorului, toate încercările de impact pot fi efectuate pe un rezervor sau fiecare încercare poate fi efectuată pe un rezervor diferit.

2.   REZISTENȚA MECANICĂ

Rezervorul trebuie testat în condițiile prevăzute la punctul 6.1 din prezentul regulament în ceea ce privește etanșeitatea și rigiditatea la deformare. Rezervorul și toate accesoriile sale trebuie montate pe o instalație fixă de încercare astfel încât să corespundă manierei de instalare pe vehiculul pentru care este destinat rezervorul sau montate pe vehicul sau pe o instalație fixă de încercare într-o secțiune a vehiculului. La cererea producătorului și cu acordul serviciului tehnic, rezervorul poate fi testat fără a folosi nicio instalație fixă de încercare. Ca fluid de încercare se folosește apă la 326 K (53 °C), iar rezervorul trebuie umplut la întreaga capacitate. Rezervorul trebuie supus unei presiuni interne relative egală cu dublul presiunii de lucru folosite și în niciun caz sub 30 kPa, la o temperatură de 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C), timp de cinci ore. În timpul încercării, rezervorul sau accesoriile sale nu trebuie să crape sau să prezinte scurgeri; cu toate acestea, acesta poate fi deformat permanent.

3.   PERMEABILITATEA CARBURANTULUI

3.1.   Carburantul folosit pentru încercarea de permeabilitate trebuie să fie carburantul de referință specificat în anexa 9 la Regulamentul nr. 83 sau un carburant premium din comerț. Dacă rezervorul este proiectat numai pentru instalare pe vehicule cu motor cu aprindere prin comprimare, rezervorul trebuie umplut cu motorină.

3.2.   Înaintea încercării, rezervorul trebuie umplut la 50 % din capacitate cu carburantul de încercare și trebuie depozitat, fără a fi sigilat, la o temperatură ambientală de 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C) până când pierderea de greutate pe unitatea de timp devine constantă, dar nu pentru mai mult de patru săptămâni (timp preliminar de depozitare).

3.3.   Apoi, rezervorul trebuie golit și reumplut la 50 % din capacitate cu carburantul de încercare, după care se închide ermetic și se depozitează la o temperatură de 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Presiunea trebuie reglată când conținutul rezervorului a ajuns la temperatura de încercare. Pierderea de greutate datorată difuziei în timpul încercării se determină în cursul perioadei ulterioare de încercare de opt săptămâni. Pierderea medie maxim autorizată de carburant este de 20 g la 24 de ore de timp de testare.

3.4.   Dacă pierderea datorată difuziei este mai mare decât valoarea indicată la punctul 3.3, încercarea descrisă anterior trebuie efectuată din nou, pe același rezervor, pentru a determina pierderea prin difuziune la 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C), celelalte condiții rămânând neschimbate. Pierderea astfel măsurată nu trebuie să fie mai mare de 10 g la 24 de ore.

4.   REZISTENȚA LA CARBURANT

După încercarea menționată la punctul 3, rezervorul trebuie să îndeplinească, în continuare, cerințele prevăzute la punctele 1 și 2.

5.   REZISTENȚA LA FOC

Rezervorul trebuie supus următoarelor încercări:

5.1.   Rezervorul fixat pe vehicul se expune flăcării timp de două minute. Nu trebuie să apară scurgeri de carburant lichid din rezervor.

5.2.   Trebuie să se efectueze trei încercări pe rezervoare diferite umplute cu carburant, astfel:

| 5.2.1. | dacă rezervorul este proiectat pentru instalare pe vehicule prevăzute fie cu motor cu aprindere prin scânteie, fie cu motor cu aprindere prin comprimare, trebuie să se efectueze trei încercări cu rezervoare umplute cu benzină premium; |
| --- | --- |

5.2.1.

dacă rezervorul este proiectat pentru instalare pe vehicule prevăzute fie cu motor cu aprindere prin scânteie, fie cu motor cu aprindere prin comprimare, trebuie să se efectueze trei încercări cu rezervoare umplute cu benzină premium;

| 5.2.2. | dacă rezervorul este proiectat pentru instalare pe vehicule prevăzute cu motor cu aprindere prin comprimare, trebuie să se efectueze trei încercări cu rezervoare umplute cu motorină; |
| --- | --- |

5.2.2.

dacă rezervorul este proiectat pentru instalare pe vehicule prevăzute cu motor cu aprindere prin comprimare, trebuie să se efectueze trei încercări cu rezervoare umplute cu motorină;

| 5.2.3. | pentru fiecare încercare, rezervorul și accesoriile sale trebuie instalate într-o instalație fixă de încercare care să simuleze condițiile reale de instalare cât se poate de fidel. Metoda de fixare a rezervorului în cadru trebuie să corespundă specificațiilor relevante pentru instalarea sa. În cazul rezervoarelor proiectate pentru utilizarea pe un vehicul specific, trebuie luate în considerare piesele vehiculului care protejează rezervorul și accesoriile sale împotriva expunerii la flacără sau care afectează cursul flăcării în orice fel, precum și componentele specificate instalate pe rezervor și bujiile. Toate deschiderile trebuie închise în timpul încercării, dar sistemele de aerisire trebuie să rămână funcționale. Imediat înainte de încercare, rezervorul trebuie umplut cu carburantul menționat la 50 % din capacitate. |
| --- | --- |

5.2.3.

pentru fiecare încercare, rezervorul și accesoriile sale trebuie instalate într-o instalație fixă de încercare care să simuleze condițiile reale de instalare cât se poate de fidel. Metoda de fixare a rezervorului în cadru trebuie să corespundă specificațiilor relevante pentru instalarea sa. În cazul rezervoarelor proiectate pentru utilizarea pe un vehicul specific, trebuie luate în considerare piesele vehiculului care protejează rezervorul și accesoriile sale împotriva expunerii la flacără sau care afectează cursul flăcării în orice fel, precum și componentele specificate instalate pe rezervor și bujiile. Toate deschiderile trebuie închise în timpul încercării, dar sistemele de aerisire trebuie să rămână funcționale. Imediat înainte de încercare, rezervorul trebuie umplut cu carburantul menționat la 50 % din capacitate.

5.3.   Flacăra la care se expune rezervorul trebuie să fie obținută prin arderea într-un recipient a unui carburant comercial pentru motoare cu aprindere prin scânteie (denumit în continuare „carburant”). Cantitatea de carburant turnat în recipient trebuie să fie suficientă pentru a permite flăcării să ardă pe toată durata încercării în condiții de ardere liberă.

5.4.   Dimensiunile recipientului trebuie alese astfel încât pereții rezervorului de combustibil să fie expuși la flacără. Prin urmare, recipientul trebuie să depășească proiecția orizontală a rezervorului cu cel puțin 20 cm, dar nu cu mai mult de 50 cm. Pereții laterali ai recipientului nu trebuie să depășească cu mai mult de 8 cm nivelul carburantului la începutul încercării.

5.5.   Recipientul umplut cu carburant trebuie pus sub rezervor, astfel încât distanța dintre nivelul carburantului din recipient și fundul rezervorului să corespundă înălțimii proiectate a rezervorului peste suprafața drumului la masă fără încărcătură (a se vedea punctul 7.4). Fie recipientul, fie cadrul de fixare, fie ambele trebuie să se poată mișca liber.

5.6.   În timpul fazei C a încercării, recipientul trebuie acoperit cu un ecran amplasat la 3 cm ± 1 cm peste nivelul carburantului.

Ecranul trebuie să fie din material refractar conform apendicelui 2. Nu trebuie să existe nicio distanță între cărămizi și acestea trebuie să fie sprijinite peste recipientul cu carburant astfel încât să nu se obstrucționeze găurile din cărămizi. Lungimea și lățimea cadrului trebuie să fie cu 2 cm până la 4 cm mai mică decât dimensiunile interioare ale recipientului, astfel încât să existe o distanță de 1 cm până la 2 cm între cadru și peretele recipientului pentru a permite ventilarea.

5.7.   Atunci când încercările se efectuează în aer liber, trebuie asigurată suficientă protecție împotriva vântului, iar viteza vântului la nivelul recipientului nu trebuie să fie mai mare de 2,5 km/h. Înainte de încercare, ecranul trebuie încălzit la 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Cărămizile refractare pot fi umezite pentru a garanta condiții de încercare identice la fiecare încercare succesivă.

5.8.   Încercarea trebuie să cuprindă patru faze (a se vedea apendicele 1).

5.8.1.   Faza A: Preîncălzirea (figura 1)

Carburantul din recipient trebuie aprins la o distanță de cel puțin 3 m de rezervorul supus încercării. După 60 de secunde de preîncălzire, recipientul se așază sub rezervor.

5.8.2.   Faza B: Expunerea directă la flacără (figura 2)

Timp de 60 de secunde, rezervorul trebuie expus la flacăra unui carburant care arde liber.

5.8.3.   Faza C: Expunerea indirectă la flacără (figura 3)

Imediat ce faza B este încheiată, se așază ecranul între recipientul care arde și rezervor. Rezervorul trebuie expus la această flacără redusă încă 60 de secunde.

5.8.4.   Faza D: Sfârșitul încercării (figura 4)

Recipientul care arde acoperit cu ecranul trebuie mutat înapoi în poziția sa originală (faza A). Dacă la sfârșitul încercării rezervorul arde, focul trebuie stins imediat.

5.9.   Rezultatele încercării sunt considerate satisfăcătoare dacă nu se scurge carburant lichid din rezervor.

6.   REZISTENȚA LA TEMPERATURĂ RIDICATĂ

6.1.   Cadrul folosit pentru încercare trebuie să fie adecvat pentru modul de instalare a rezervorului pe vehicul, inclusiv modul de funcționare a gurii de aerisire.

6.2.   Rezervorul umplut la 50 % din capacitate cu apă la 293 K (20 °C) trebuie supus timp de o oră unei temperaturi ambientale de 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C).

6.3.   Rezultatele încercării sunt considerate satisfăcătoare dacă, după încercare, rezervorul nu prezintă scurgeri sau deformări semnificative.

7.   MARCAJE PE REZERVORUL DE COMBUSTIBIL

Denumirea comercială sau marca trebuie aplicate pe rezervor; acestea trebuie să rămână lizibile și de neșters când rezervorul se instalează pe vehicul.

Apendicele 1

ÎNCERCARE DE REZISTENȚĂ LA FOC

Figura 1

| Faza A: | Preîncălzirea |
| --- | --- |

Faza A:

Image

Figura 2

| Faza B: | Expunerea directă la flacără |
| --- | --- |

Faza B:

Image

Figura 3

| Faza C: | Expunerea indirectă la flacără |
| --- | --- |

Faza C:

Image

Figura 4

| Faza D: | Sfârșitul încercării |
| --- | --- |

Faza D:

Image

Apendicele 2

DIMENSIUNI ȘI DATE TEHNICE ALE CĂRĂMIZILOR REFRACTARE

Image

| Rezistența la incendii | (Seger-Kegel) SK 30 |
| --- | --- |
| Conținut de Al2O3 | 30-33 % |
| Porozitate deschisă (Po) | 20-22 % vol. |
| Densitate | 1 900-2 000 kg/m3 |
| Zona efectivă perforată | 44,18 % |

Rezistența la incendii

(Seger-Kegel) SK 30

Conținut de Al2O3

30-33 %

Porozitate deschisă (Po)

20-22 % vol.

Densitate

1 900-2 000 kg/m3

Zona efectivă perforată

44,18 %

---