# Europeiska unionens L 115/2011

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2011.115.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 115 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 54 årgången5 maj 2011 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2011.115.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 115

Svensk utgåva

Lagstiftning

54 årgången5 maj 2011

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 432/2011 av den 4 maj 2011 om icke-godkännande av vissa andra hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 433/2011 av den 4 maj 2011 om ändring av bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (
  1
  ) | 5 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 434/2011 av den 4 maj 2011 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 11 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens förordning (EU) nr 432/2011 av den 4 maj 2011 om icke-godkännande av vissa andra hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa (
  1
  )

1

1

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 433/2011 av den 4 maj 2011 om ändring av bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (
  1
  )

1

5

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 434/2011 av den 4 maj 2011 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

11

| | | IV   Akter som antagits före den 1 december 2009 enligt EG-fördraget, EU-fördraget och Euratomfördraget |
| --- | --- | --- |
| | * | Beslut av EFTAS övervakningsmyndighet nr 254/09/KOL av den 10 juni 2009 om ändring, för sjuttioförsta gången, av procedurreglerna och de materiella reglerna inom området för statligt stöd genom att ett nytt kapitel införs om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd | 13 |

IV   Akter som antagits före den 1 december 2009 enligt EG-fördraget, EU-fördraget och Euratomfördraget

*

Beslut av EFTAS övervakningsmyndighet nr 254/09/KOL av den 10 juni 2009 om ändring, för sjuttioförsta gången, av procedurreglerna och de materiella reglerna inom området för statligt stöd genom att ett nytt kapitel införs om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd

13

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 5.5.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 115/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 115/1

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 432/2011

av den 4 maj 2011

om icke-godkännande av vissa andra hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (1), särskilt artikel 18.5, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt förordning (EG) nr 1924/2006 är hälsopåståenden om livsmedel förbjudna, såvida de inte godkänts av kommissionen i enlighet med den förordningen och ingår i en förteckning över tillåtna påståenden. |
| --- | --- |

(1)

Enligt förordning (EG) nr 1924/2006 är hälsopåståenden om livsmedel förbjudna, såvida de inte godkänts av kommissionen i enlighet med den förordningen och ingår i en förteckning över tillåtna påståenden.

| (2) | I förordning (EG) nr 1924/2006 anges det också att livsmedelsföretagare kan sända ansökningar om godkännande av hälsopåståenden till den behöriga nationella myndigheten i en medlemsstat. Den behöriga nationella myndigheten ska vidarebefordra giltiga ansökningar till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), nedan kallad myndigheten. |
| --- | --- |

(2)

I förordning (EG) nr 1924/2006 anges det också att livsmedelsföretagare kan sända ansökningar om godkännande av hälsopåståenden till den behöriga nationella myndigheten i en medlemsstat. Den behöriga nationella myndigheten ska vidarebefordra giltiga ansökningar till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), nedan kallad myndigheten.

| (3) | När myndigheten tagit emot en ansökan ska den utan dröjsmål underrätta övriga medlemsstater och kommissionen samt avge ett yttrande om hälsopåståendet i fråga. |
| --- | --- |

(3)

När myndigheten tagit emot en ansökan ska den utan dröjsmål underrätta övriga medlemsstater och kommissionen samt avge ett yttrande om hälsopåståendet i fråga.

| (4) | Kommissionen ska fatta beslut om huruvida hälsopåståenden ska godkännas, med beaktande av myndighetens yttrande. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen ska fatta beslut om huruvida hälsopåståenden ska godkännas, med beaktande av myndighetens yttrande.

| (5) | Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av midjemåttet (fråga nr EFSA-Q-2010-00027) (2). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska midjemåttet.” |
| --- | --- |

(5)

Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av midjemåttet (fråga nr EFSA-Q-2010-00027) (2). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska midjemåttet.”

| (6) | Den 12 maj 2010 och den 18 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet, respektive en ändring av det, från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den gynnsamma fysiologiska effekt som myndigheten fastställt, dvs. en minskning av midjemåttet som mildrar de negativa hälsoeffekter som kan kopplas till överskott av bukfett. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(6)

Den 12 maj 2010 och den 18 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet, respektive en ändring av det, från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den gynnsamma fysiologiska effekt som myndigheten fastställt, dvs. en minskning av midjemåttet som mildrar de negativa hälsoeffekter som kan kopplas till överskott av bukfett. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (7) | Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av kroppsfettet (fråga nr EFSA-Q-2010-00028) (3). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kroppsfettet.” |
| --- | --- |

(7)

Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av kroppsfettet (fråga nr EFSA-Q-2010-00028) (3). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kroppsfettet.”

| (8) | Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(8)

Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (9) | Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av kroppsvikten (fråga nr EFSA-Q-2010-00029) (4). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kroppsvikten.” |
| --- | --- |

(9)

Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av kroppsvikten (fråga nr EFSA-Q-2010-00029) (4). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kroppsvikten.”

| (10) | Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(10)

Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (11) | Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av energiintaget (fråga nr EFSA-Q-2010-00030) (5). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kaloriintaget.” |
| --- | --- |

(11)

Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på en minskning av energiintaget (fråga nr EFSA-Q-2010-00030) (5). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att minska kaloriintaget.”

| (12) | Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(12)

Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (13) | Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på kontroll av hungern/aptiten (fråga nr EFSA-Q-2010-00031) (6). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att kontrollera hungern/aptiten.” |
| --- | --- |

(13)

Efter en ansökan från Gencor Pacific Inc, inlämnad den 10 november 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) på kontroll av hungern/aptiten (fråga nr EFSA-Q-2010-00031) (6). Det påstående som sökanden föreslog hade följande lydelse: ”Slimaluma® bidrar till att kontrollera hungern/aptiten.”

| (14) | Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den gynnsamma fysiologiska effekt som myndigheten fastställt, dvs. en minskning av aptiten som leder till ett minskat energiintag. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(14)

Den 12 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Slimaluma® och den gynnsamma fysiologiska effekt som myndigheten fastställt, dvs. en minskning av aptiten som leder till ett minskat energiintag. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (15) | Efter en ansökan från Leiber GmbH, inlämnad den 2 oktober 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av Yestimun® på immunsvaren (fråga nr EFSA-Q-2008-667) (7). Det påstående som sökanden föreslog hade bl.a. följande lydelse: ”Dagligt intag av Yestimun® stärker kroppens försvar under den kalla årstiden.” |
| --- | --- |

(15)

Efter en ansökan från Leiber GmbH, inlämnad den 2 oktober 2009 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av Yestimun® på immunsvaren (fråga nr EFSA-Q-2008-667) (7). Det påstående som sökanden föreslog hade bl.a. följande lydelse: ”Dagligt intag av Yestimun® stärker kroppens försvar under den kalla årstiden.”

| (16) | Den 27 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Yestimun® och aktivering av lämpliga medfödda och adaptiva immunsvar. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(16)

Den 27 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av Yestimun® och aktivering av lämpliga medfödda och adaptiva immunsvar. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (17) | Efter en ansökan från Laboratoires innéov SNC, inlämnad den 30 december 2008 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E på hjälp mot torr hud (fråga nr EFSA-Q-2009-00767) (8). Det påstående som sökanden föreslog hade bl.a. följande lydelse: ”Hjälper mot torr hud.” |
| --- | --- |

(17)

Efter en ansökan från Laboratoires innéov SNC, inlämnad den 30 december 2008 enligt artikel 13.5 i förordning (EG) nr 1924/2006, ombads myndigheten att avge ett yttrande om ett hälsopåstående om effekterna av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E på hjälp mot torr hud (fråga nr EFSA-Q-2009-00767) (8). Det påstående som sökanden föreslog hade bl.a. följande lydelse: ”Hjälper mot torr hud.”

| (18) | Den 25 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av en kombination av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas. |
| --- | --- |

(18)

Den 25 maj 2010 mottog kommissionen och medlemsstaterna det vetenskapliga yttrandet från myndigheten, som fann att man på grundval av de framlagda uppgifterna inte kunde fastställa något orsakssamband mellan intag av en kombination av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E och den påstådda effekten. Eftersom påståendet inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör det således inte godkännas.

| (19) | De synpunkter som sökandena och allmänheten lämnat till kommissionen enligt artikel 16.6 i förordning (EG) nr 1924/2006 har beaktats vid fastställandet av åtgärderna i den här förordningen. |
| --- | --- |

(19)

De synpunkter som sökandena och allmänheten lämnat till kommissionen enligt artikel 16.6 i förordning (EG) nr 1924/2006 har beaktats vid fastställandet av åtgärderna i den här förordningen.

| (20) | Hälsopåståendena om Slimaluma® är hälsopåståenden i den mening som avses i artikel 13.1 c i förordning (EG) nr 1924/2006 och omfattas därför av övergångsperioden i artikel 28.6 i den förordningen. Eftersom ansökningarna inte gjordes före den 19 januari 2008 är dock kravet i artikel 28.6 b i den förordningen inte uppfyllt, och påståendena kan således inte komma i fråga för övergångsperioden i den artikeln. |
| --- | --- |

(20)

Hälsopåståendena om Slimaluma® är hälsopåståenden i den mening som avses i artikel 13.1 c i förordning (EG) nr 1924/2006 och omfattas därför av övergångsperioden i artikel 28.6 i den förordningen. Eftersom ansökningarna inte gjordes före den 19 januari 2008 är dock kravet i artikel 28.6 b i den förordningen inte uppfyllt, och påståendena kan således inte komma i fråga för övergångsperioden i den artikeln.

| (21) | Hälsopåståendena om Yestimun® och om olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E är hälsopåståenden i den mening som avses i artikel 13.1 a i förordning (EG) nr 1924/2006 och omfattas därför av övergångsperioden i artikel 28.5 i den förordningen. Eftersom myndigheten fann att inga orsakssamband har fastställts mellan livsmedlen och de påstådda effekterna, uppfyller de båda påståendena inte kraven i förordning (EG) nr 1924/2006, vilket gör att de inte kan komma i fråga för övergångsperioden i den artikeln. |
| --- | --- |

(21)

Hälsopåståendena om Yestimun® och om olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E är hälsopåståenden i den mening som avses i artikel 13.1 a i förordning (EG) nr 1924/2006 och omfattas därför av övergångsperioden i artikel 28.5 i den förordningen. Eftersom myndigheten fann att inga orsakssamband har fastställts mellan livsmedlen och de påstådda effekterna, uppfyller de båda påståendena inte kraven i förordning (EG) nr 1924/2006, vilket gör att de inte kan komma i fråga för övergångsperioden i den artikeln.

| (22) | För att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning efterlevs till fullo bör både livsmedelsföretagarna och de behöriga nationella myndigheterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att produkter som är försedda med hälsopåståendena i bilagan inte längre förekommer på marknaden senast sex månader efter denna förordnings ikraftträdande. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning efterlevs till fullo bör både livsmedelsföretagarna och de behöriga nationella myndigheterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att produkter som är försedda med hälsopåståendena i bilagan inte längre förekommer på marknaden senast sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

| (23) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem. |
| --- | --- |

(23)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De hälsopåståenden som anges i bilagan till den här förordningen ska inte tas upp i den unionsförteckning över tillåtna påståenden som avses i artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1924/2006.

Produkter som är försedda med dessa hälsopåståenden och som släpps ut på marknaden eller märks före det datum som avses i artikel 2 får dock fortsätta att saluföras under högst sex månader efter detta datum.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 maj 2011.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 404, 30.12.2006, s. 9.

1

(2)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1602.

2

The EFSA Journal

(3)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1602.

3

The EFSA Journal

(4)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1604.

4

The EFSA Journal

(5)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1605.

5

The EFSA Journal

(6)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1606.

6

The EFSA Journal

(7)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1607.

7

The EFSA Journal

(8)  The EFSA Journal, vol. 8(2010):5, artikelnr 1608.

8

The EFSA Journal

---

BILAGA

Ej godkända hälsopåståenden

| Ansökan – relevanta bestämmelser i förordning (EG) nr 1924/2006 | Näringsämne, ämne, livsmedel eller livsmedelskategori | Påstående | Efsa-yttrande |
| --- | --- | --- | --- |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) | Slimaluma® bidrar till att minska midjemåttet | Q-2010-00027 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) | Slimaluma® bidrar till att minska kroppsfettet | Q-2010-00028 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) | Slimaluma® bidrar till att minska kroppsvikten | Q-2010-00029 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) | Slimaluma® bidrar till att minska kaloriintaget | Q-2010-00030 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®) | Slimaluma® bidrar till att kontrollera hungern/aptiten | Q-2010-00031 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Yestimun® | Dagligt intag av Yestimun® stärker kroppens försvar under den kalla årstiden | Q-2008-667 |
| Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data | Kombination av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E | Hjälper mot torr hud | Q-2009-00767 |

Ansökan – relevanta bestämmelser i förordning (EG) nr 1924/2006

Näringsämne, ämne, livsmedel eller livsmedelskategori

Påstående

Efsa-yttrande

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®)

Slimaluma® bidrar till att minska midjemåttet

Q-2010-00027

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®)

Slimaluma® bidrar till att minska kroppsfettet

Q-2010-00028

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®)

Slimaluma® bidrar till att minska kroppsvikten

Q-2010-00029

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®)

Slimaluma® bidrar till att minska kaloriintaget

Q-2010-00030

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Etanol-vattenextrakt av Caralluma fimbriata (Slimaluma®)

Slimaluma® bidrar till att kontrollera hungern/aptiten

Q-2010-00031

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Yestimun®

Dagligt intag av Yestimun® stärker kroppens försvar under den kalla årstiden

Q-2008-667

Artikel 13.5 – hälsopåstående som grundar sig på nyligen framtagen vetenskaplig dokumentation och/eller som innehåller en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade data

Kombination av olja av svartvinbärskärnor (Ribes nigrum), fiskolja, lykopen från tomatextrakt (Lycopersicon esculentum), vitamin C och vitamin E

Hjälper mot torr hud

Q-2009-00767

---

| 5.5.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 115/5 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 115/5

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 433/2011

av den 4 maj 2011

om ändring av bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 15.5, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 (2) fastställs bestämmelser om strängare offentlig kontroll som ska genomföras avseende import av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som finns i förteckningen (nedan kallad förteckningen) i bilaga I till den förordningen, vid ställena för införsel till de territorier som avses i bilaga I till förordning (EG) nr 882/2004. |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 (2) fastställs bestämmelser om strängare offentlig kontroll som ska genomföras avseende import av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som finns i förteckningen (nedan kallad förteckningen) i bilaga I till den förordningen, vid ställena för införsel till de territorier som avses i bilaga I till förordning (EG) nr 882/2004.

| (2) | Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 669/2009 ska förteckningen ses över minst varje kvartal med beaktande av åtminstone de informationskällor som avses i den artikeln. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 669/2009 ska förteckningen ses över minst varje kvartal med beaktande av åtminstone de informationskällor som avses i den artikeln.

| (3) | Förteckningen i bilaga I till förordningen (EG) nr 669/2009 bör ses över. Anledningen är förekomsten och relevansen av livsmedelstillbud som anmäls genom systemet för snabb varning avseende livsmedel och foder (RASFF), uppgifter från kontrollbesök som kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor genomfört i tredjeländer och de kvartalsrapporter om sändningar av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som medlemsstaterna har tillhandahållit kommissionen enligt artikel 15 i den förordningen. |
| --- | --- |

(3)

Förteckningen i bilaga I till förordningen (EG) nr 669/2009 bör ses över. Anledningen är förekomsten och relevansen av livsmedelstillbud som anmäls genom systemet för snabb varning avseende livsmedel och foder (RASFF), uppgifter från kontrollbesök som kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor genomfört i tredjeländer och de kvartalsrapporter om sändningar av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som medlemsstaterna har tillhandahållit kommissionen enligt artikel 15 i den förordningen.

| (4) | Förteckningen bör särskilt ändras genom att posterna stryks för de varor där ovannämnda informationskällor visar att de relevanta säkerhetskraven i unionslagstiftningen uppfylls på ett totalt sett tillfredsställande sätt och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed inte längre är motiverad. |
| --- | --- |

(4)

Förteckningen bör särskilt ändras genom att posterna stryks för de varor där ovannämnda informationskällor visar att de relevanta säkerhetskraven i unionslagstiftningen uppfylls på ett totalt sett tillfredsställande sätt och för vilka en strängare offentlig kontroll därmed inte längre är motiverad.

| (5) | Dessutom bör vissa andra varor läggas till i förteckningen i de fall då samma källor visar på bristande överensstämmelse med de relevanta säkerhetskraven, vilket motiverar att en strängare offentlig kontroll införs. |
| --- | --- |

(5)

Dessutom bör vissa andra varor läggas till i förteckningen i de fall då samma källor visar på bristande överensstämmelse med de relevanta säkerhetskraven, vilket motiverar att en strängare offentlig kontroll införs.

| (6) | Posterna i förteckningen för viss import från Turkiet och Thailand bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(6)

Posterna i förteckningen för viss import från Turkiet och Thailand bör därför ändras i enlighet med detta.

| (7) | För att unionslagstiftningen ska bli tydlig är det också nödvändigt att göra en mindre precisering i förteckningen rörande posterna för import av okra från Indien och paprika från Turkiet. |
| --- | --- |

(7)

För att unionslagstiftningen ska bli tydlig är det också nödvändigt att göra en mindre precisering i förteckningen rörande posterna för import av okra från Indien och paprika från Turkiet.

| (8) | Den ändring av förteckningen som rör strykningen av hänvisningarna till varorna bör tillämpas så snart som möjligt, eftersom de ursprungliga säkerhetsproblemen är lösta. Ändringarna bör därför tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

(8)

Den ändring av förteckningen som rör strykningen av hänvisningarna till varorna bör tillämpas så snart som möjligt, eftersom de ursprungliga säkerhetsproblemen är lösta. Ändringarna bör därför tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft.

| (9) | Med hänsyn till antalet ändringar som behöver göras i bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009, bör den ersättas med texten i bilagan till denna förordning. |
| --- | --- |

(9)

Med hänsyn till antalet ändringar som behöver göras i bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009, bör den ersättas med texten i bilagan till denna förordning.

| (10) | Förordning (EG) nr 669/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(10)

Förordning (EG) nr 669/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (11) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(11)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till förordning (EG) nr 669/2009 ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 juli 2011.

Strykningarna av posterna för Turkiet rörande zucchini och päron ska emellertid tillämpas från och med dagen för förordningens ikraftträdande.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 maj 2011.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  EUT L 194, 25.7.2009, s. 11.

2

---

BILAGA

”BILAGA I

A.   Foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung som omfattas av strängare offentliga kontroller vid utsedda införselställen

| Foder och livsmedel
  (avsedd användning) | KN-nummer (1) | Ursprungsland | Risk | Fysiska kontroller och identitetskontroller (frekvens i procent) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | Jordnötter, med skal |

Foder och livsmedel

(avsedd användning)

KN-nummer (1)

Ursprungsland

Risk

Fysiska kontroller och identitetskontroller (frekvens i procent)

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 10 90 |
| --- | --- |

—

Argentina

Aflatoxiner

10

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98

(Foder och livsmedel)

| — | Jordnötter, med skal |
| --- | --- |

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 10 90 |
| --- | --- |

—

Brasilien

Aflatoxiner

10

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98

(Foder och livsmedel)

Torkade nudlar

ex 1902

Kina

Aluminium

10

(Livsmedel)

| — | Sparrisböna (Vigna unguiculata spp. Sesquipedalis) |
| --- | --- |

—

Sparrisböna (Vigna unguiculata spp. Sesquipedalis)

| — | ex 0708 20 00; ex 0710 22 00 |
| --- | --- |

—

ex 0708 20 00; ex 0710 22 00

Dominikanska republiken

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (3)

50

| — | Bittergurka (Momordica charantia) |
| --- | --- |

—

Bittergurka (Momordica charantia)

| — | ex 0709 90 90; ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

ex 0709 90 90; ex 0710 80 95

| — | Flaskkurbits (Lagenaria siceraria) |
| --- | --- |

—

Flaskkurbits (Lagenaria siceraria)

| — | ex 0709 90 90; ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

ex 0709 90 90; ex 0710 80 95

| — | Spanskpeppar (Capsicum spp.) |
| --- | --- |

—

Spanskpeppar (Capsicum spp.)

| — | 0709 60 10; 0709 60 99; 0710 80 51; 0710 80 59 |
| --- | --- |

—

0709 60 10; 0709 60 99; 0710 80 51; 0710 80 59

| — | Auberginer |
| --- | --- |

—

Auberginer

| — | 0709 30 00; ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0709 30 00; ex 0710 80 95

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

| — | Apelsiner (färska eller torkade) |
| --- | --- |

—

Apelsiner (färska eller torkade)

| — | 0805 10 20; 0805 10 80 |
| --- | --- |

—

0805 10 20; 0805 10 80

Egypten

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (7)

10

| — | Persikor |
| --- | --- |

—

Persikor

| — | 0809 30 90 |
| --- | --- |

—

| — | Granatäpplen |
| --- | --- |

—

Granatäpplen

| — | ex 0810 90 95 |
| --- | --- |

—

| — | Jordgubbar |
| --- | --- |

—

Jordgubbar

| — | 0810 10 00 |
| --- | --- |

—

| — | Gröna bönor |
| --- | --- |

—

Gröna bönor

| — | ex 0708 20 00 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – färska frukter och grönsaker)

| — | Jordnötter, med skal |
| --- | --- |

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 10 90 |
| --- | --- |

—

Ghana

Aflatoxiner

50

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

(Foder och livsmedel)

Curryblad (bergera/murraya koenigii)

ex 1211 90 85

Indien

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (5)

10

(Livsmedel – färska örter)

| — | Chili (Capsicum annuum), hel |
| --- | --- |

—

Chili (Capsicum annuum), hel

| — | ex 0904 20 10 |
| --- | --- |

—

Indien

Aflatoxiner

50

| — | Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen |
| --- | --- |

—

Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen

| — | ex 0904 20 90 |
| --- | --- |

—

| — | Chiliprodukter (curry) |
| --- | --- |

—

Chiliprodukter (curry)

| — | 0910 91 05 |
| --- | --- |

—

| — | Muskotnöt (Myristica fragrans) |
| --- | --- |

—

Muskotnöt (Myristica fragrans)

| — | 0908 10 00 |
| --- | --- |

—

| — | Muskotblomma (Myristica fragrans) |
| --- | --- |

—

Muskotblomma (Myristica fragrans)

| — | 0908 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Ingefära (Zingiber officinale) |
| --- | --- |

—

Ingefära (Zingiber officinale)

| — | 0910 10 00 |
| --- | --- |

—

| — | Gurkmeja (Curcuma longa) |
| --- | --- |

—

Gurkmeja (Curcuma longa)

| — | 0910 30 00 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – torkade kryddor)

| — | Jordnötter, med skal |
| --- | --- |

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 10 90 |
| --- | --- |

—

Indien

Aflatoxiner

20

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98

(Foder och livsmedel)

Färsk okra

ex 0709 90 90

Indien

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (2)

10

(Livsmedel)

Vattenmelon (egusi, Citrullus lanatus), frön och produkter därav

ex 1207 99 97; ex 1106 30 90; ex 2008 99 99;

Nigeria

Aflatoxiner

50

(Livsmedel)

Basmatiris för direkt konsumtion

ex 1006 30

Pakistan

Aflatoxiner

20

(Livsmedel – slipat ris)

| — | Chili (Capsicum annuum), hel |
| --- | --- |

—

Chili (Capsicum annuum), hel

| — | ex 0904 20 10 |
| --- | --- |

—

Peru

Aflatoxiner och ochratoxin A

10

| — | Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen |
| --- | --- |

—

Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen

| — | ex 0904 20 90 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – torkade kryddor)

| — | Jordnötter, med skal |
| --- | --- |

—

Jordnötter, med skal

| — | 1202 10 90 |
| --- | --- |

—

Sydafrika

Aflatoxiner

10

| — | Jordnötter, skalade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, skalade

| — | 1202 20 00 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötssmör |
| --- | --- |

—

Jordnötssmör

| — | 2008 11 10 |
| --- | --- |

—

| — | Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade |
| --- | --- |

—

Jordnötter, på annat sätt beredda eller konserverade

| — | 2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98 |
| --- | --- |

—

2008 11 91; 2008 11 96; 2008 11 98

(Foder och livsmedel)

| — | Färsk spanskpeppar (Capsicum spp.) |
| --- | --- |

—

Färsk spanskpeppar (Capsicum spp.)

ex 0709 60 10, ex 0710 80 51; ex 0709 60 99, ex 0710 80 59

Thailand

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (9)

10

(Livsmedel)

| — | Korianderblad |
| --- | --- |

—

Korianderblad

| — | ex 0709 90 90 |
| --- | --- |

—

Thailand

Salmonella (6)

10

| — | Basilika (helig, söt) |
| --- | --- |

—

Basilika (helig, söt)

| — | ex 1211 90 85 |
| --- | --- |

—

| — | Mynta |
| --- | --- |

—

Mynta

| — | ex 1211 90 85 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – färska örter)

| — | Korianderblad |
| --- | --- |

—

Korianderblad

| — | ex 0709 90 90 |
| --- | --- |

—

Thailand

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (4)

20

| — | Basilika (helig, söt) |
| --- | --- |

—

Basilika (helig, söt)

| — | ex 1211 90 85 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – färska örter)

| — | Sparrisböna (Vigna unguiculata spp. sesquipedalis) |
| --- | --- |

—

Sparrisböna (Vigna unguiculata spp. sesquipedalis)

| — | ex 0708 20 00; ex 0710 22 00 |
| --- | --- |

—

ex 0708 20 00; ex 0710 22 00

Thailand

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (4)

50

| — | Auberginer |
| --- | --- |

—

Auberginer

| — | 0709 30 00; ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0709 30 00; ex 0710 80 95

| — | Kålgrönsaker |
| --- | --- |

—

Kålgrönsaker

| — | 0704; ex 0710 80 95 |
| --- | --- |

—

0704; ex 0710 80 95

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

| — | Paprika (Capsicum annuum) |
| --- | --- |

—

Paprika (Capsicum annuum)

| — | 0709 60 10; 0710 80 51 |
| --- | --- |

—

0709 60 10; 0710 80 51

Turkiet

Bekämpningsmedelsrester analyserade med gc-ms- och lc-ms-metoder för flera ämnen eller metoder som påvisar enstaka restsubstanser (8)

10

| — | Tomater |
| --- | --- |

—

Tomater

| — | 0702 00 00; 0710 80 70 |
| --- | --- |

—

0702 00 00; 0710 80 70

(Livsmedel – färska, kylda eller frysta grönsaker)

Torkade druvor (vindruvor)

0806 20

Uzbekistan

Ochratoxin A

50

(Livsmedel)

| — | Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen |
| --- | --- |

—

Chili (Capsicum annuum), krossad eller malen

| — | ex 0904 20 90 |
| --- | --- |

—

Alla tredjeländer

Färgämnet sudan

10

| — | Chiliprodukter (curry) |
| --- | --- |

—

Chiliprodukter (curry)

| — | 0910 91 05 |
| --- | --- |

—

| — | Gurkmeja (Curcuma longa) |
| --- | --- |

—

Gurkmeja (Curcuma longa)

| — | 0910 30 00 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel – torkade kryddor)

| — | Palmolja |
| --- | --- |

—

Palmolja

| — | ex 1511 10 90 |
| --- | --- |

—

(Livsmedel)

B.   Definitioner

I denna bilaga avses med färgämnet Sudan något av de kemiska ämnena

| i) | Sudan I (CAS-nummer 842-07-9), |
| --- | --- |

i)

Sudan I (CAS-nummer 842-07-9),

| ii) | Sudan II (CAS-nummer 3118-97-6), |
| --- | --- |

ii)

Sudan II (CAS-nummer 3118-97-6),

| iii) | Sudan III (CAS-nummer 85-86-9), |
| --- | --- |

iii)

Sudan III (CAS-nummer 85-86-9),

| iv) | Scarlet Red eller Sudan IV (CAS-nummer 85-83-6.” |
| --- | --- |

iv)

Scarlet Red eller Sudan IV (CAS-nummer 85-83-6.”

---

(1)  Om bara vissa produkter under ett KN-nummer behöver undersökas och det inte finns någon särskild undergrupp inom detta nummer i varunomenklaturen anges KN-numret med ”ex” (t.ex. ex 1006 30: endast basmatiris för direkt konsumtion ingår).

1

(2)  Särskilt resthalter av acefat, metamidofos, triazofos, endosulfan, monokrotofos.

2

(3)  Särskilt resthalter av amitraz, acefat, aldikarb, benomyl, karbendazim, klorfenapyr, klorpyrifos, CS2 (ditiokarbamater), diafentiuron, diazinon, diklorvos, dikofol, dimetoat, endosulfan, fenamidon, imidakloprid, malation, metamidofos, metiokarb, metomyl, monokrotofos, ometoat, oxamyl, profenofos, propikonazol, tiabendazol och tiakloprid.

3

(4)  Särskilt resthalter av acefat, karbaryl, karbendazim, karbofuran, klorpyrifos, klorpyrifosmetyl, dimetoat, etion, malation, metalaxyl, metamidofos, metomyl, monokrotofos, ometoat, profenofos, protiofos, kvinalfos, triadimefon, triazofos, dikrotofos, EPN och triforin.

4

(5)  Särskilt resthalter av triazofos, oxidmetonmetyl, klorpyrifos, acetamiprid, tiametoxam, klotianidin, metamidofos, acefat, propargit och monokrotofos.

5

(6)  Referensmetod EN/ISO 6579 eller en metod som validerats mot den, enligt artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1).

6

(7)  Särskilt resthalter av karbendazim, cyflutrin, cyprodinil, diazinon, dimetoat, etion, fenitrotion, fenpropatrin, fludioxonil, hexaflumuron, lambda-cyhalotrin, metiokarb, metomyl, ometoat, oxamyl, fentoat och tiofanatmetyl.

7

(8)  Särskilt resthalter av metomyl, oxamyl, karbendazim, klofentezin, diafentiuron, dimetoat, formetanat, malation, procymidon, tetradifon, tiofanatmetyl.

8

(9)  Särskilt resthalter av karbofuran, metomyl, ometoat, dimetoat, triazofos, malation, profenofos, protiofos, etion, karbendazim, triforin, procymidon, formetanat.

9

---

| 5.5.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 115/11 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 115/11

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 434/2011

av den 4 maj 2011

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 5 maj 2011.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 maj 2011.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | JO | 78,3 |
| MA | 36,6 |
| TN | 109,4 |
| TR | 82,9 |
| ZZ | 76,8 |
| 0707 00 05 | TR | 120,3 |
| ZZ | 120,3 |
| 0709 90 70 | JO | 78,3 |
| MA | 78,8 |
| TR | 105,4 |
| ZZ | 87,5 |
| 0709 90 80 | EC | 33,0 |
| ZZ | 33,0 |
| 0805 10 20 | EG | 49,1 |
| IL | 59,9 |
| MA | 44,1 |
| TN | 57,6 |
| TR | 67,8 |
| ZZ | 55,7 |
| 0805 50 10 | TR | 54,5 |
| ZZ | 54,5 |
| 0808 10 80 | AR | 96,6 |
| BR | 76,7 |
| CL | 80,3 |
| CN | 112,1 |
| MA | 86,7 |
| NZ | 93,2 |
| US | 127,4 |
| UY | 51,8 |
| ZA | 79,7 |
| ZZ | 89,4 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

JO

78,3

MA

36,6

TN

109,4

TR

82,9

ZZ

76,8

0707 00 05

TR

120,3

ZZ

120,3

0709 90 70

JO

78,3

MA

78,8

TR

105,4

ZZ

87,5

0709 90 80

EC

33,0

ZZ

33,0

0805 10 20

EG

49,1

IL

59,9

MA

44,1

TN

57,6

TR

67,8

ZZ

55,7

0805 50 10

TR

54,5

ZZ

54,5

0808 10 80

AR

96,6

BR

76,7

CL

80,3

CN

112,1

MA

86,7

NZ

93,2

US

127,4

UY

51,8

ZA

79,7

ZZ

89,4

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

IV Akter som antagits före den 1 december 2009 enligt EG-fördraget, EU-fördraget och Euratomfördraget

| 5.5.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 115/13 |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 115/13

---

BESLUT AV EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET

nr 254/09/KOL

av den 10 juni 2009

om ändring, för sjuttioförsta gången, av procedurreglerna och de materiella reglerna inom området för statligt stöd genom att ett nytt kapitel införs om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd

EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET (1) HAR FATTAT DETTA BESLUT

MED beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (2), särskilt artiklarna 61–63 och protokoll 26,

MED beaktande av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (3), särskilt artikel 24 och artikel 5.2 b, och av följande skäl:

ENLIGT artikel 24 i övervakningsavtalet ska myndigheten ge verkan åt bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet.

ENLIGT artikel 5.2 b i övervakningsavtalet ska myndigheten utfärda meddelanden eller riktlinjer i frågor som behandlas i EES-avtalet, om det avtalet eller övervakningsavtalet uttryckligen föreskriver det eller om myndigheten anser det nödvändigt.

MYNDIGHETEN erinrar om de procedurregler och materiella regler inom området för statligt stöd som den antog den 19 januari 1994. (4)

Europeiska gemenskapernas kommission (nedan kallad Europeiska kommissionen) antog den 25 februari 2009 ett tillkännagivande om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd (5).

DETTA tillkännagivande är också av betydelse för Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

DET är nödvändigt att sörja för en enhetlig tillämpning av EES-reglerna om statligt stöd i hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

ENLIGT punkt II under rubriken ”Allmänt” i slutet av bilaga XV till EES-avtalet ska myndigheten efter samråd med Europeiska kommissionen anta rättsakter som motsvarar de som antagits av Europeiska kommissionen.

MYNDIGHETEN har samrått med Europeiska kommissionen.

MYNDIGHETEN erinrar om att den genom en skrivelse av den 22 april 2009 uppmanade Eftastaterna att lämna sina synpunkter i detta hänseende.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Riktlinjerna för statligt stöd ska ändras genom att ett nytt kapitel införs om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd. Texten till det nya kapitlet finns i bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Det befintliga kapitlet om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet ska strykas.

Artikel 3

Endast den engelska texten är giltig.

Utfärdat i Bryssel den 10 juni 2009.

För Eftas övervakningsmyndighet

Per SANDERUD

Ordförande

Kurt JÄGER

Ledamot av kollegiet

---

(1)  Nedan kallad myndigheten.

1

myndigheten

(2)  Nedan kallat EES-avtalet.

2

EES-avtalet

(3)  Nedan kallat övervakningsavtalet.

3

övervakningsavtalet

(4)  Riktlinjer för tillämpning och tolkning av artiklarna 61 och 62 i EES-avtalet och artikel 1 i protokoll 3 till övervakningsavtalet, antagna och utfärdade av övervakningsmyndigheten den 19 januari 1994 och offentliggjorda i
  Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallad EUT) L 231, 3.9.1994, s. 1 och EES-supplement nr 32, 3.9.1994, s. 1, senast ändrade den 22 april 2009, nedan kallade riktlinjerna för statligt stöd. En uppdaterad version av riktlinjerna för statligt stöd finns på övervakningsmyndighetens webbplats:

4

Europeiska unionens officiella tidning

EUT

riktlinjerna för statligt stöd

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

(5)  EUT C 85, 9.4.2009, s. 1.

5

---

BILAGA

NATIONELLA DOMSTOLARS TILLÄMPNING AV REGLERNA OM STATLIGT STÖD
   (1)

INLEDNING

| 1. | Europeiska kommissionen har utfärdat ett tillkännagivande om EG-medlemsstaternas nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd (2). Detta icke-bindande dokument innehåller de principer och regler som Europeiska kommissionen följer inom området för statligt stöd. I dokumentet förklaras också på vilket sätt samarbetet mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaternas nationella domstolar planeras äga rum. |
| --- | --- |

1.

Europeiska kommissionen har utfärdat ett tillkännagivande om EG-medlemsstaternas nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd (2). Detta icke-bindande dokument innehåller de principer och regler som Europeiska kommissionen följer inom området för statligt stöd. I dokumentet förklaras också på vilket sätt samarbetet mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaternas nationella domstolar planeras äga rum.

| 2. | Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad myndigheten) anser ovanstående tillkännagivande vara av betydelse för EES. För att behålla lika konkurrensvillkor och garantera en enhetlig tillämpning av EES-avtalets bestämmelser om statligt stöd i hela EES, antar myndigheten detta kapitel, varvid den alltid beaktar de nationella domstolarnas oberoende i Eftastaterna. |
| --- | --- |

2.

Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad myndigheten) anser ovanstående tillkännagivande vara av betydelse för EES. För att behålla lika konkurrensvillkor och garantera en enhetlig tillämpning av EES-avtalets bestämmelser om statligt stöd i hela EES, antar myndigheten detta kapitel, varvid den alltid beaktar de nationella domstolarnas oberoende i Eftastaterna.

| 3. | Myndigheten är fast besluten att vidta stränga åtgärder mot olagligt och oförenligt statligt stöd. Möjligheten för privata parter att inleda förfaranden vid nationella domstolar har hittills endast spelat en begränsad roll när det gäller statligt stöd, men myndigheten anser ändå att sådana förfaranden kan vara till stor nytta för politiken om statligt stöd. Talan vid nationella domstolar ger tredje parter möjlighet att ta itu med och lösa många problem som rör statligt stöd direkt på nationell nivå. Nationella domstolar kan dessutom erbjuda rättssökande mycket effektiva åtgärder om reglerna för statligt stöd har överträtts. Detta kan i sin tur bidra till en bättre disciplin i fråga om statligt stöd i allmänhet. |
| --- | --- |

3.

Myndigheten är fast besluten att vidta stränga åtgärder mot olagligt och oförenligt statligt stöd. Möjligheten för privata parter att inleda förfaranden vid nationella domstolar har hittills endast spelat en begränsad roll när det gäller statligt stöd, men myndigheten anser ändå att sådana förfaranden kan vara till stor nytta för politiken om statligt stöd. Talan vid nationella domstolar ger tredje parter möjlighet att ta itu med och lösa många problem som rör statligt stöd direkt på nationell nivå. Nationella domstolar kan dessutom erbjuda rättssökande mycket effektiva åtgärder om reglerna för statligt stöd har överträtts. Detta kan i sin tur bidra till en bättre disciplin i fråga om statligt stöd i allmänhet.

| 4. | Det främsta syftet med detta kapitel är att informera nationella domstolar och tredje parter om åtgärder som kan vidtas om reglerna för statligt stöd har överträtts och att ge dem vägledning om den praktiska tillämpningen av dessa regler. Dessutom vill myndigheten utveckla sitt samarbete med de nationella domstolarna genom att införa mer praktiska verktyg till stöd för nationella domare i deras dagliga arbete. |
| --- | --- |

4.

Det främsta syftet med detta kapitel är att informera nationella domstolar och tredje parter om åtgärder som kan vidtas om reglerna för statligt stöd har överträtts och att ge dem vägledning om den praktiska tillämpningen av dessa regler. Dessutom vill myndigheten utveckla sitt samarbete med de nationella domstolarna genom att införa mer praktiska verktyg till stöd för nationella domare i deras dagliga arbete.

| 5. | Detta kapitel ersätter kapitlet om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd (3) i myndighetens riktlinjer och påverkar inte Efta-domstolens tolkning av tillämpliga bestämmelser i fördraget och andra regelverk. |
| --- | --- |

5.

Detta kapitel ersätter kapitlet om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd (3) i myndighetens riktlinjer och påverkar inte Efta-domstolens tolkning av tillämpliga bestämmelser i fördraget och andra regelverk.

1.   DE NATIONELLA DOMSTOLARNAS ROLL I TILLÄMPNINGEN AV REGLERNA OM STATLIGT STÖD

1.1   Allmänna frågor

1.1.1   Är det statligt stöd?

| 6. | Den första fråga som nationella domstolar och potentiella rättssökande måste ställa sig är om den aktuella åtgärden verkligen utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61 i EES-avtalet. |
| --- | --- |

6.

Den första fråga som nationella domstolar och potentiella rättssökande måste ställa sig är om den aktuella åtgärden verkligen utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61 i EES-avtalet.

| 7. | Artikel 61.1 i EES-avtalet omfattar ”stöd som ges av EG-medlemsstater, Eftastater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna”. |
| --- | --- |

7.

Artikel 61.1 i EES-avtalet omfattar ”stöd som ges av EG-medlemsstater, Eftastater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna”.

| 8. | Begreppet statligt stöd avser inte endast bidrag (4), utan omfattar även bl.a. skattelättnader och investeringar med offentliga medel som görs under förhållanden där en privat investerare inte skulle ha investerat (5). Om stödet beviljas direkt av staten eller av offentliga eller privata organ som har inrättats av staten eller utsetts av den till att förvalta stödet saknar betydelse i detta sammanhang (6). För att offentligt stöd ska klassificeras som statligt stöd krävs dock att det gynnar vissa företag eller viss produktion (selektivitet) i motsats till allmänna åtgärder som inte omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet (7). Stödet måste också snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och kunna påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet (8). |
| --- | --- |

8.

Begreppet statligt stöd avser inte endast bidrag (4), utan omfattar även bl.a. skattelättnader och investeringar med offentliga medel som görs under förhållanden där en privat investerare inte skulle ha investerat (5). Om stödet beviljas direkt av staten eller av offentliga eller privata organ som har inrättats av staten eller utsetts av den till att förvalta stödet saknar betydelse i detta sammanhang (6). För att offentligt stöd ska klassificeras som statligt stöd krävs dock att det gynnar vissa företag eller viss produktion (selektivitet) i motsats till allmänna åtgärder som inte omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet (7). Stödet måste också snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och kunna påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet (8).

| 9. | I Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas (9) rättspraxis och i myndighetens och Europeiska kommissionens beslutspraxis diskuteras ofta huruvida vissa åtgärder utgör statligt stöd. Myndigheten har dessutom utfärdat detaljerad vägledning i en rad komplicerade frågor, t.ex. tillämpningen av principen om en privat investerare (10) och kriteriet privat fordringsägare (11), de omständigheter under vilka statliga garantier ska betraktas som statligt stöd (12), behandlingen av statliga myndigheters försäljning av mark (13), exportkreditförsäkringar (14), direkt beskattning av företag (15), riskkapitalinvesteringar (16) och statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (17). Dessutom har kommissionens förordning om stöd av mindre betydelse (18) införlivats i EES-avtalet. Efta-domstolens och EG-domstolens rättspraxis och myndighetens vägledning och beslutspraxis kan vara ett värdefullt stöd för nationella domstolar och potentiella rättssökande i fråga om begreppet statligt stöd. |
| --- | --- |

9.

I Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas (9) rättspraxis och i myndighetens och Europeiska kommissionens beslutspraxis diskuteras ofta huruvida vissa åtgärder utgör statligt stöd. Myndigheten har dessutom utfärdat detaljerad vägledning i en rad komplicerade frågor, t.ex. tillämpningen av principen om en privat investerare (10) och kriteriet privat fordringsägare (11), de omständigheter under vilka statliga garantier ska betraktas som statligt stöd (12), behandlingen av statliga myndigheters försäljning av mark (13), exportkreditförsäkringar (14), direkt beskattning av företag (15), riskkapitalinvesteringar (16) och statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (17). Dessutom har kommissionens förordning om stöd av mindre betydelse (18) införlivats i EES-avtalet. Efta-domstolens och EG-domstolens rättspraxis och myndighetens vägledning och beslutspraxis kan vara ett värdefullt stöd för nationella domstolar och potentiella rättssökande i fråga om begreppet statligt stöd.

| 10. | Om de nationella domstolarna är osäkra på om det rör sig om statligt stöd kan de begära ett yttrande från myndigheten i enlighet med avsnitt 2 i detta kapitel. Detta påverkar inte den nationella domstolens möjlighet att hänskjuta ärendet till Efta-domstolen för ett rådgivande yttrande enligt artikel 34 i övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

10.

Om de nationella domstolarna är osäkra på om det rör sig om statligt stöd kan de begära ett yttrande från myndigheten i enlighet med avsnitt 2 i detta kapitel. Detta påverkar inte den nationella domstolens möjlighet att hänskjuta ärendet till Efta-domstolen för ett rådgivande yttrande enligt artikel 34 i övervakningsavtalet.

1.1.2   Genomförandeförbudet

| 11. | Enligt sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får Eftastaterna inte genomföra statligt stöd innan myndigheten har godkänt det (genomförandeförbudet).
  ”Eftas övervakningsmyndighet ska underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder. Om den anser att någon sådan plan är oförenlig med EES-avtalets goda funktion enligt artikel 61, ska den utan dröjsmål inleda det förfarande som anges i punkt 2. Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut.” (19) |
| --- | --- |

11.

Enligt sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får Eftastaterna inte genomföra statligt stöd innan myndigheten har godkänt det (genomförandeförbudet).

”Eftas övervakningsmyndighet ska underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder. Om den anser att någon sådan plan är oförenlig med EES-avtalets goda funktion enligt artikel 61, ska den utan dröjsmål inleda det förfarande som anges i punkt 2. Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut.” (19)

| 12. | I många fall är det dock möjligt att lagligen genomföra statligt stöd innan myndigheten har godkänt det.






  a) | Detta är fallet när stödet omfattas av den allmänna gruppundantagsförordningen (20). Om en åtgärd uppfyller alla krav i den allmänna gruppundantagsförordningen befrias Eftastaten från skyldigheten att anmäla den planerade stödåtgärden. Genomförandeförbudet gäller inte. |
| --- | --- | --- |

12.

I många fall är det dock möjligt att lagligen genomföra statligt stöd innan myndigheten har godkänt det.

a)

Detta är fallet när stödet omfattas av den allmänna gruppundantagsförordningen (20). Om en åtgärd uppfyller alla krav i den allmänna gruppundantagsförordningen befrias Eftastaten från skyldigheten att anmäla den planerade stödåtgärden. Genomförandeförbudet gäller inte.

| b) | Inte heller befintligt stöd (21) omfattas av genomförandeförbudet. Befintligt stöd är bland annat stöd som beviljats enligt en stödordning som fanns innan en Eftastat anslöt sig till EES-avtalet eller enligt en stödordning som myndigheten tidigare har godkänt (22). |
| --- | --- |

b)

Inte heller befintligt stöd (21) omfattas av genomförandeförbudet. Befintligt stöd är bland annat stöd som beviljats enligt en stödordning som fanns innan en Eftastat anslöt sig till EES-avtalet eller enligt en stödordning som myndigheten tidigare har godkänt (22).

| 13. | Nationella rättsliga förfaranden i frågor om statligt stöd kan ibland gälla den allmänna gruppundantagsförordningens tillämplighet och/eller en befintlig eller godkänd stödordning. När det gäller om förordningen eller en stödordning är tillämplig eller inte, så kan den nationella domstolen endast bedöma om alla villkor i förordningen eller stödordningen är uppfyllda. Om så inte är fallet, kan domstolen inte bedöma om en stödåtgärd är förenlig, eftersom myndigheten ensam är behörig att göra sådana bedömningar (23). |
| --- | --- |

13.

Nationella rättsliga förfaranden i frågor om statligt stöd kan ibland gälla den allmänna gruppundantagsförordningens tillämplighet och/eller en befintlig eller godkänd stödordning. När det gäller om förordningen eller en stödordning är tillämplig eller inte, så kan den nationella domstolen endast bedöma om alla villkor i förordningen eller stödordningen är uppfyllda. Om så inte är fallet, kan domstolen inte bedöma om en stödåtgärd är förenlig, eftersom myndigheten ensam är behörig att göra sådana bedömningar (23).

| 14. | Om den nationella domstolen ska fastställa om åtgärden ingår i en godkänd stödordning, kan den endast kontrollera om alla villkor i det godkända beslutet är uppfyllda. Om de frågor som behandlas på nationell nivå gäller giltigheten hos ett beslut fattat av myndigheten, ska den nationella domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet. (24) Det är emellertid inte längre möjligt att ifrågasätta giltigheten hos ett beslut av myndigheten genom ett förhandsavgörande, om rättssökanden utan tvivel kunde ha överklagat beslutet till Efta-domstolen enligt artikel 36 i övervakningsavtalet, men inte gjorde detta (25). |
| --- | --- |

14.

Om den nationella domstolen ska fastställa om åtgärden ingår i en godkänd stödordning, kan den endast kontrollera om alla villkor i det godkända beslutet är uppfyllda. Om de frågor som behandlas på nationell nivå gäller giltigheten hos ett beslut fattat av myndigheten, ska den nationella domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet. (24) Det är emellertid inte längre möjligt att ifrågasätta giltigheten hos ett beslut av myndigheten genom ett förhandsavgörande, om rättssökanden utan tvivel kunde ha överklagat beslutet till Efta-domstolen enligt artikel 36 i övervakningsavtalet, men inte gjorde detta (25).

| 15. | Den nationella domstolen får begära ett yttrande från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel om den är tveksam i fråga om tillämpligheten av den allmänna gruppundantagsförordningen eller en befintlig eller godkänd stödordning. |
| --- | --- |

15.

Den nationella domstolen får begära ett yttrande från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel om den är tveksam i fråga om tillämpligheten av den allmänna gruppundantagsförordningen eller en befintlig eller godkänd stödordning.

1.1.3   Eftas övervakningsmyndighets och de nationella domstolarnas roll

| 16. | Både nationella domstolar och myndigheten har viktiga men olika roller vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd (26). |
| --- | --- |

16.

Både nationella domstolar och myndigheten har viktiga men olika roller vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd (26).

| 17. | Myndighetens huvudsakliga roll är att granska om planerade stödåtgärder är förenliga med EES-avtalet enligt kriterierna i artikel 61.2 och 61.3 i avtalet. Myndigheten är ensam behörig att bedöma förenligheten, men Efta-domstolen kan ompröva myndighetens bedömning. Nationella domstolar har inte behörighet att förklara en statlig stödåtgärd förenlig med artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet (27). |
| --- | --- |

17.

Myndighetens huvudsakliga roll är att granska om planerade stödåtgärder är förenliga med EES-avtalet enligt kriterierna i artikel 61.2 och 61.3 i avtalet. Myndigheten är ensam behörig att bedöma förenligheten, men Efta-domstolen kan ompröva myndighetens bedömning. Nationella domstolar har inte behörighet att förklara en statlig stödåtgärd förenlig med artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet (27).

| 18. | Den nationella domstolens roll beror på stödåtgärden i fråga, om den har anmälts till myndigheten på vederbörligt sätt och om den har godkänts av myndigheten:






  a) | Nationella domstolar kan bli ombedda att ingripa i ärenden där en myndighet (28) i en Eftastat har beviljat stöd utan att respektera genomförandeförbudet. Denna situation kan uppstå antingen därför att stödet inte alls har anmälts eller därför att den nationella myndigheten har genomfört stödet innan myndigheten godkänt det. I sådana fall är det de nationella domstolarnas uppgift att skydda rättigheterna för de enskilda som har påverkats av det olagliga genomförandet av stödet (29). |
| --- | --- | --- |

18.

Den nationella domstolens roll beror på stödåtgärden i fråga, om den har anmälts till myndigheten på vederbörligt sätt och om den har godkänts av myndigheten:

a)

Nationella domstolar kan bli ombedda att ingripa i ärenden där en myndighet (28) i en Eftastat har beviljat stöd utan att respektera genomförandeförbudet. Denna situation kan uppstå antingen därför att stödet inte alls har anmälts eller därför att den nationella myndigheten har genomfört stödet innan myndigheten godkänt det. I sådana fall är det de nationella domstolarnas uppgift att skydda rättigheterna för de enskilda som har påverkats av det olagliga genomförandet av stödet (29).

| b) | Nationella domstolar har också en viktig roll att spela vid tillämpningen av beslut om återkrav enligt artikel 14.1 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet, när myndighetens bedömning leder till att den beslutar att olagligen beviljat stöd är oförenligt med EES-avtalets funktion och ålägger den berörda Eftastaten att återkräva det oförenliga stödet från stödmottagaren. Att nationella domstolar blir involverade i sådana ärenden beror ofta på att stödmottagare begär prövning av lagligheten i de nationella myndigheternas krav på återbetalning. Beroende på nationella förfaranderegler kan dock även andra former av rättsliga åtgärder vara möjliga (t.ex. åtgärder som Eftastatens myndigheter vidtar mot stödmottagaren för att fullständigt genomföra ett beslut av myndigheten om återkrav). |
| --- | --- |

b)

Nationella domstolar har också en viktig roll att spela vid tillämpningen av beslut om återkrav enligt artikel 14.1 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet, när myndighetens bedömning leder till att den beslutar att olagligen beviljat stöd är oförenligt med EES-avtalets funktion och ålägger den berörda Eftastaten att återkräva det oförenliga stödet från stödmottagaren. Att nationella domstolar blir involverade i sådana ärenden beror ofta på att stödmottagare begär prövning av lagligheten i de nationella myndigheternas krav på återbetalning. Beroende på nationella förfaranderegler kan dock även andra former av rättsliga åtgärder vara möjliga (t.ex. åtgärder som Eftastatens myndigheter vidtar mot stödmottagaren för att fullständigt genomföra ett beslut av myndigheten om återkrav).

| 19. | När de nationella domstolarna skyddar enskildas intressen måste de se till att artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet tillämpas utan inskränkningar och ta full hänsyn till EES-marknadens intressen. |
| --- | --- |

19.

När de nationella domstolarna skyddar enskildas intressen måste de se till att artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet tillämpas utan inskränkningar och ta full hänsyn till EES-marknadens intressen.

| 20. | De nationella domstolarnas roll under de omständigheter som anges ovan beskrivs närmare i avsnitt 1.2 och 1.3 i detta kapitel. |
| --- | --- |

20.

De nationella domstolarnas roll under de omständigheter som anges ovan beskrivs närmare i avsnitt 1.2 och 1.3 i detta kapitel.

1.2   De nationella domstolarnas roll för genomförandet av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet – Olagligt statligt stöd

| 21. | Enligt EG-domstolens praxis ger genomförandeförbudet i artikel 88.3 i EG-fördraget, som avspeglas i den sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, de berörda parterna (t.ex. stödmottagarens konkurrenter) enskilda rättigheter som har direkt effekt (30). De berörda parterna kan utöva sina rättigheter genom att väcka talan mot den beviljande medlemsstaten vid behöriga nationella domstolar. Att handlägga sådana former av talan och på så sätt skydda konkurrenternas rättigheter enligt artikel 88.3 i EG-fördraget är en av de nationella domstolarnas viktigaste uppgifter när det gäller statligt stöd. |
| --- | --- |

21.

Enligt EG-domstolens praxis ger genomförandeförbudet i artikel 88.3 i EG-fördraget, som avspeglas i den sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, de berörda parterna (t.ex. stödmottagarens konkurrenter) enskilda rättigheter som har direkt effekt (30). De berörda parterna kan utöva sina rättigheter genom att väcka talan mot den beviljande medlemsstaten vid behöriga nationella domstolar. Att handlägga sådana former av talan och på så sätt skydda konkurrenternas rättigheter enligt artikel 88.3 i EG-fördraget är en av de nationella domstolarnas viktigaste uppgifter när det gäller statligt stöd.

| 22. | De nationella domstolarna i Eftastaterna fyller samma funktion. I Eftastaterna styrs emellertid EES-lagstiftningens verkan för den nationella lagstiftningen av Eftastaternas konstitutionella lagstiftning, med förbehåll för protokoll nr 35 till EES-avtalet. Enligt protokoll 35 förbinder sig Eftastaterna, för fall när det kan uppstå konflikter mellan genomförda EES-regler och andra författningsbestämmelser, att vid behov införa en författningsbestämmelse som innebär att EES-reglerna ska ha företräde i dessa fall. Enligt Efta-domstolen måste en sådan bestämmelse kunna åberopas inför en nationell rättsinstans av enskilda och av ekonomiska aktörer, och de måste kunna göra gällande de rättigheter som följer av EES-lagstiftningens bestämmelser (31) och som är eller har gjorts till del av respektive nationell rättsordning, om dessa bestämmelser är ovillkorliga och tillräckligt precisa (32). Enligt myndighetens åsikt, och i överensstämmelse med rättspraxis från EG-domstolen om den likalydande bestämmelsen i artikel 88.3 i EG-fördraget, uppfyller artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet det underförstådda villkoret i protokoll 35 till EES-avtalet att vara ovillkorlig och tillräckligt precis. |
| --- | --- |

22.

De nationella domstolarna i Eftastaterna fyller samma funktion. I Eftastaterna styrs emellertid EES-lagstiftningens verkan för den nationella lagstiftningen av Eftastaternas konstitutionella lagstiftning, med förbehåll för protokoll nr 35 till EES-avtalet. Enligt protokoll 35 förbinder sig Eftastaterna, för fall när det kan uppstå konflikter mellan genomförda EES-regler och andra författningsbestämmelser, att vid behov införa en författningsbestämmelse som innebär att EES-reglerna ska ha företräde i dessa fall. Enligt Efta-domstolen måste en sådan bestämmelse kunna åberopas inför en nationell rättsinstans av enskilda och av ekonomiska aktörer, och de måste kunna göra gällande de rättigheter som följer av EES-lagstiftningens bestämmelser (31) och som är eller har gjorts till del av respektive nationell rättsordning, om dessa bestämmelser är ovillkorliga och tillräckligt precisa (32). Enligt myndighetens åsikt, och i överensstämmelse med rättspraxis från EG-domstolen om den likalydande bestämmelsen i artikel 88.3 i EG-fördraget, uppfyller artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet det underförstådda villkoret i protokoll 35 till EES-avtalet att vara ovillkorlig och tillräckligt precis.

| 23. | Det faktum att den sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet har införlivats med Efta-staternas inhemska rättsordningar (33) ger de berörda parterna möjlighet att väcka talan vid nationella domstolar vid brott mot genomförandeförbudet. En nationell domstol ska följaktligen vidta alla lämpliga åtgärder, använda sig av samtliga juridiska möjligheter samt tillämpa alla relevanta bestämmelser i den nationella lagstiftningen för att ge verkan åt den nationella författning varigenom sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas (34). |
| --- | --- |

23.

Det faktum att den sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet har införlivats med Efta-staternas inhemska rättsordningar (33) ger de berörda parterna möjlighet att väcka talan vid nationella domstolar vid brott mot genomförandeförbudet. En nationell domstol ska följaktligen vidta alla lämpliga åtgärder, använda sig av samtliga juridiska möjligheter samt tillämpa alla relevanta bestämmelser i den nationella lagstiftningen för att ge verkan åt den nationella författning varigenom sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas (34).

| 24. | De nationella domstolarnas centrala roll i detta sammanhang beror också på att myndigheten själv har begränsade befogenheter att skydda konkurrenter och andra tredje parter mot olagligt stöd. I synnerhet kan myndigheten inte anta ett slutligt beslut om återkrav endast därför att stödet inte anmäldes i enlighet med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. (35) Myndigheten måste därför göra en fullständig bedömning av förenligheten, oavsett om genomförandeförbudet har följts eller inte. (36) Bedömningen kan vara tidskrävande och myndighetens behörighet att utfärda preliminära förelägganden om att återkräva stöd omfattas av mycket stränga lagkrav (37). |
| --- | --- |

24.

De nationella domstolarnas centrala roll i detta sammanhang beror också på att myndigheten själv har begränsade befogenheter att skydda konkurrenter och andra tredje parter mot olagligt stöd. I synnerhet kan myndigheten inte anta ett slutligt beslut om återkrav endast därför att stödet inte anmäldes i enlighet med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. (35) Myndigheten måste därför göra en fullständig bedömning av förenligheten, oavsett om genomförandeförbudet har följts eller inte. (36) Bedömningen kan vara tidskrävande och myndighetens behörighet att utfärda preliminära förelägganden om att återkräva stöd omfattas av mycket stränga lagkrav (37).

| 25. | Det är därför viktigt för konkurrenter och andra tredje parter som påverkas av olagligt statligt stöd att kunna väcka talan i en nationell domstol. Bland de åtgärder som kan vidtas av nationella domstolar ingår följande:






  a) | Hindra utbetalning av olagligt stöd. |
| --- | --- | --- |

25.

Det är därför viktigt för konkurrenter och andra tredje parter som påverkas av olagligt statligt stöd att kunna väcka talan i en nationell domstol. Bland de åtgärder som kan vidtas av nationella domstolar ingår följande:

a)

Hindra utbetalning av olagligt stöd.

| b) | Återkrav av olagligt stöd (oavsett om det är förenligt eller inte). |
| --- | --- |

b)

Återkrav av olagligt stöd (oavsett om det är förenligt eller inte).

| c) | Återbetalning av olaglig ränta. |
| --- | --- |

c)

Återbetalning av olaglig ränta.

| d) | Skadestånd till konkurrenter och andra tredje parter. |
| --- | --- |

d)

Skadestånd till konkurrenter och andra tredje parter.

| e) | Interimistiska åtgärder mot olagligt stöd. |
| --- | --- |

e)

Interimistiska åtgärder mot olagligt stöd.

| 26. | Var och en av dessa åtgärder beskrivs närmare i avsnitt 1.2.1–1.2.6 i detta kapitel. |
| --- | --- |

26.

Var och en av dessa åtgärder beskrivs närmare i avsnitt 1.2.1–1.2.6 i detta kapitel.

1.2.1   Hindra utbetalning av olagligt stöd

| 27. | De nationella domstolarna är förpliktade att skydda rättigheterna för de enskilda som har påverkats av brott mot genomförandeförbudet. De måste därför se till att en överträdelse av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får alla lämpliga rättsliga konsekvenser enligt den nationella lagstiftningen (38). De nationella domstolarnas skyldigheter omfattar inte bara olagligt stöd som redan betalats ut, utan också fall där man är på väg att göra en olaglig utbetalning. De nationella domstolarna måste skydda enskildas rättigheter mot eventuella överträdelser (39). Om olagligt stöd är på väg att utbetalas är den nationella domstolen därför skyldig att hindra utbetalningen. |
| --- | --- |

27.

De nationella domstolarna är förpliktade att skydda rättigheterna för de enskilda som har påverkats av brott mot genomförandeförbudet. De måste därför se till att en överträdelse av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får alla lämpliga rättsliga konsekvenser enligt den nationella lagstiftningen (38). De nationella domstolarnas skyldigheter omfattar inte bara olagligt stöd som redan betalats ut, utan också fall där man är på väg att göra en olaglig utbetalning. De nationella domstolarna måste skydda enskildas rättigheter mot eventuella överträdelser (39). Om olagligt stöd är på väg att utbetalas är den nationella domstolen därför skyldig att hindra utbetalningen.

| 28. | De nationella domstolarnas skyldighet att hindra utbetalning av olagligt stöd kan leda till en rad olika förfaranden beroende på vilka olika typer av åtgärder som kan vidtas enligt den nationella lagstiftningen. Ofta överklagar den rättssökande giltigheten hos den nationella rättsakt genom vilken det statliga stödet beviljats. Om rättsakten förklaras ogiltig till följd av Eftastatens brott mot artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, blir den naturliga följden att hindra att det olagliga stödet betalas ut (40). |
| --- | --- |

28.

De nationella domstolarnas skyldighet att hindra utbetalning av olagligt stöd kan leda till en rad olika förfaranden beroende på vilka olika typer av åtgärder som kan vidtas enligt den nationella lagstiftningen. Ofta överklagar den rättssökande giltigheten hos den nationella rättsakt genom vilken det statliga stödet beviljats. Om rättsakten förklaras ogiltig till följd av Eftastatens brott mot artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, blir den naturliga följden att hindra att det olagliga stödet betalas ut (40).

1.2.2   Återkrav av olagligt stöd

| 29. | Om en nationell domstol ställs inför olagligen beviljat stöd måste den se till att överträdelsen får alla de rättsliga konsekvenser som föreskrivs i den nationella lagstiftningen. Den nationella domstolen måste därför i princip kräva att stödmottagaren betalar tillbaka hela det olagliga statliga stödet (41). Att kräva fullständig återbetalning av olagligt stöd ingår i den nationella domstolens skyldighet att skydda den klagandes (t.ex. en konkurrent) enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Den nationella domstolen är således skyldig att kräva återbetalning oberoende av om stödåtgärden är förenlig med artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet. |
| --- | --- |

29.

Om en nationell domstol ställs inför olagligen beviljat stöd måste den se till att överträdelsen får alla de rättsliga konsekvenser som föreskrivs i den nationella lagstiftningen. Den nationella domstolen måste därför i princip kräva att stödmottagaren betalar tillbaka hela det olagliga statliga stödet (41). Att kräva fullständig återbetalning av olagligt stöd ingår i den nationella domstolens skyldighet att skydda den klagandes (t.ex. en konkurrent) enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Den nationella domstolen är således skyldig att kräva återbetalning oberoende av om stödåtgärden är förenlig med artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet.

| 30. | Eftersom de nationella domstolarna måste kräva full återbetalning av olagligt stöd oberoende av stödets förenlighet, kan behandlingen av ett återkrav gå fortare i en nationell domstol än genom ett klagomål till myndigheten. I motsats till myndigheten (42) kan och måste den nationella domstolen begränsa prövningen till en fastställelse av om åtgärden utgör statligt stöd och om den omfattas av genomförandeförbudet. |
| --- | --- |

30.

Eftersom de nationella domstolarna måste kräva full återbetalning av olagligt stöd oberoende av stödets förenlighet, kan behandlingen av ett återkrav gå fortare i en nationell domstol än genom ett klagomål till myndigheten. I motsats till myndigheten (42) kan och måste den nationella domstolen begränsa prövningen till en fastställelse av om åtgärden utgör statligt stöd och om den omfattas av genomförandeförbudet.

| 31. | De nationella domstolarnas skyldighet att återkräva olagligt stöd är emellertid inte absolut. Enligt målet SFEI (43) kan det finnas särskilda omständigheter under vilka återkrav av olagligt statligt stöd inte skulle vara lämpligt. Den rättsstandard som ska tillämpas i detta sammanhang bör motsvara den som gäller enligt artiklarna 14 och 15 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet (44). Med andra ord, omständigheter som inte skulle hindra myndigheten från att kräva återbetalning kan inte ligga till grund för en nationell domstols beslut att inte kräva full återbetalning. Efta-domstolen tillämpar i detta sammanhang en mycket sträng norm (45). I linje med Efta-domstolens och EG-domstolens tolkning i denna fråga kan en mottagare av olagligen beviljat stöd i princip inte åberopa legitima förväntningar mot ett beslut av myndigheten om återbetalning (46). Skälet till detta är att en omdömesgill ekonomisk aktör skulle ha kunnat kontrollera om stödet hade anmälts eller inte (47). |
| --- | --- |

31.

De nationella domstolarnas skyldighet att återkräva olagligt stöd är emellertid inte absolut. Enligt målet SFEI (43) kan det finnas särskilda omständigheter under vilka återkrav av olagligt statligt stöd inte skulle vara lämpligt. Den rättsstandard som ska tillämpas i detta sammanhang bör motsvara den som gäller enligt artiklarna 14 och 15 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet (44). Med andra ord, omständigheter som inte skulle hindra myndigheten från att kräva återbetalning kan inte ligga till grund för en nationell domstols beslut att inte kräva full återbetalning. Efta-domstolen tillämpar i detta sammanhang en mycket sträng norm (45). I linje med Efta-domstolens och EG-domstolens tolkning i denna fråga kan en mottagare av olagligen beviljat stöd i princip inte åberopa legitima förväntningar mot ett beslut av myndigheten om återbetalning (46). Skälet till detta är att en omdömesgill ekonomisk aktör skulle ha kunnat kontrollera om stödet hade anmälts eller inte (47).

| 32. | För att en nationell domstol ska kunna avstå från att kräva återbetalning enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet måste det därför finnas ett specifikt och konkret sakförhållande som har skapat legitima förväntningar hos stödmottagaren (48). Detta kan vara fallet om myndigheten själv bestämt har försäkrat att åtgärden i fråga inte utgör statligt stöd eller att den inte omfattas av genomförandeförbudet (49). |
| --- | --- |

32.

För att en nationell domstol ska kunna avstå från att kräva återbetalning enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet måste det därför finnas ett specifikt och konkret sakförhållande som har skapat legitima förväntningar hos stödmottagaren (48). Detta kan vara fallet om myndigheten själv bestämt har försäkrat att åtgärden i fråga inte utgör statligt stöd eller att den inte omfattas av genomförandeförbudet (49).

| 33. | I linje med EG-domstolens rättspraxis (50) upphör den nationella domstolens skyldighet att kräva full återbetalning av olagligt statligt stöd att gälla om myndigheten vid den tidpunkt då domstolen fäller sin dom redan har beslutat att stödet är förenligt med EES-avtalet. Eftersom syftet med genomförandeförbudet är att se till att endast förenligt stöd genomförs, kan detta syfte inte omintetgöras om myndigheten redan har funnit att stödet är förenligt (51). Om myndigheten ännu inte har fattat ett beslut, påverkas inte den nationella domstolens skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, oberoende av om det pågår ett myndighetsförfarande eller inte (52). |
| --- | --- |

33.

I linje med EG-domstolens rättspraxis (50) upphör den nationella domstolens skyldighet att kräva full återbetalning av olagligt statligt stöd att gälla om myndigheten vid den tidpunkt då domstolen fäller sin dom redan har beslutat att stödet är förenligt med EES-avtalet. Eftersom syftet med genomförandeförbudet är att se till att endast förenligt stöd genomförs, kan detta syfte inte omintetgöras om myndigheten redan har funnit att stödet är förenligt (51). Om myndigheten ännu inte har fattat ett beslut, påverkas inte den nationella domstolens skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, oberoende av om det pågår ett myndighetsförfarande eller inte (52).

| 34. | Enligt EES-lagstiftningen är den nationella domstolen inte längre skyldig att kräva full återbetalning om myndigheten fattat ett positivt beslut, men den nationella domstolen kan fortfarande ha en sådan skyldighet enligt den nationella lagstiftningen
   (53). Om det finns en sådan skyldighet att kräva återbetalning, så påverkar detta dock inte Eftastatens rätt att genomföra stödet på nytt. |
| --- | --- |

34.

Enligt EES-lagstiftningen är den nationella domstolen inte längre skyldig att kräva full återbetalning om myndigheten fattat ett positivt beslut, men den nationella domstolen kan fortfarande ha en sådan skyldighet enligt den nationella lagstiftningen
   (53). Om det finns en sådan skyldighet att kräva återbetalning, så påverkar detta dock inte Eftastatens rätt att genomföra stödet på nytt.

| 35. | När den nationella domstolen har beslutat att det olagliga stödet har betalats ut i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet måste den beräkna stödets storlek för att kunna fastställa det belopp som ska återbetalas. Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis om tillämpningen av artikel 61.1 i EES-avtalet och artikel 87.1 i EG-fördraget samt myndighetens vägledning och beslutspraxis bör fungera som stöd för den nationella domstolen i detta sammanhang. Om den nationella domstolen ställs inför svårigheter vid beräkningen av stödbeloppet kan den begära bistånd från myndigheten. Detta beskrivs närmare i avsnitt 2 i detta kapitel. |
| --- | --- |

35.

När den nationella domstolen har beslutat att det olagliga stödet har betalats ut i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet måste den beräkna stödets storlek för att kunna fastställa det belopp som ska återbetalas. Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis om tillämpningen av artikel 61.1 i EES-avtalet och artikel 87.1 i EG-fördraget samt myndighetens vägledning och beslutspraxis bör fungera som stöd för den nationella domstolen i detta sammanhang. Om den nationella domstolen ställs inför svårigheter vid beräkningen av stödbeloppet kan den begära bistånd från myndigheten. Detta beskrivs närmare i avsnitt 2 i detta kapitel.

1.2.3   Återbetalning av ränta

| 36. | Den ekonomiska fördelen av olagligt stöd är inte begränsad till stödets nominella belopp, eftersom stödmottagaren dessutom får en ekonomisk fördel av att stödet genomförs för tidigt. Detta beror på att om stödet hade anmälts till myndigheten, så skulle stödet ha betalats ut senare, om alls. Detta skulle ha tvingat stödmottagaren att låna medel på kapitalmarknaderna till marknadsränta. |
| --- | --- |

36.

Den ekonomiska fördelen av olagligt stöd är inte begränsad till stödets nominella belopp, eftersom stödmottagaren dessutom får en ekonomisk fördel av att stödet genomförs för tidigt. Detta beror på att om stödet hade anmälts till myndigheten, så skulle stödet ha betalats ut senare, om alls. Detta skulle ha tvingat stödmottagaren att låna medel på kapitalmarknaderna till marknadsränta.

| 37. | Denna oberättigade tidsfördel är skälet till att artikel 14.2 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte endast föreskriver återbetalning av det nominella stödbeloppet, när myndigheten beslutar om återkrav, utan också återbetalning av ränta. Räntan ska betalas från den dag då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då det har återbetalats. Den ränta som ska tillämpas i detta sammanhang fastställs i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004 (54). |
| --- | --- |

37.

Denna oberättigade tidsfördel är skälet till att artikel 14.2 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte endast föreskriver återbetalning av det nominella stödbeloppet, när myndigheten beslutar om återkrav, utan också återbetalning av ränta. Räntan ska betalas från den dag då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då det har återbetalats. Den ränta som ska tillämpas i detta sammanhang fastställs i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004 (54).

| 38. | I linje med EG-domstolens rättspraxis (55), och för genomförandet av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, ska de nationella domstolarna kräva att den ekonomiska fördel som följer av ett för tidigt genomförande av stödet (nedan kallad olaglig ränta) betalas tillbaka. Detta beror på att när olagligt stöd genomförs för tidigt, så leder det allra minst till att konkurrenterna beroende på omständigheterna skadas tidigare av stödet än de skulle behöva, sett ur konkurrenssynpunkt. Stödmottagaren har därför fått en otillbörlig fördel (56). |
| --- | --- |

38.

I linje med EG-domstolens rättspraxis (55), och för genomförandet av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, ska de nationella domstolarna kräva att den ekonomiska fördel som följer av ett för tidigt genomförande av stödet (nedan kallad olaglig ränta) betalas tillbaka. Detta beror på att när olagligt stöd genomförs för tidigt, så leder det allra minst till att konkurrenterna beroende på omständigheterna skadas tidigare av stödet än de skulle behöva, sett ur konkurrenssynpunkt. Stödmottagaren har därför fått en otillbörlig fördel (56).

| 39. | Den nationella domstolen kan behöva uppfylla sin skyldighet att kräva återbetalning av olaglig ränta i två olika situationer:






  a) | Den nationella domstolen måste kräva full återbetalning av olagligt stöd enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Om detta är fallet, så måste den olagliga räntan läggas till det ursprungliga stödbeloppet när det sammanlagda återbetalningsbeloppet fastställs. |
| --- | --- | --- |

39.

Den nationella domstolen kan behöva uppfylla sin skyldighet att kräva återbetalning av olaglig ränta i två olika situationer:

a)

Den nationella domstolen måste kräva full återbetalning av olagligt stöd enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Om detta är fallet, så måste den olagliga räntan läggas till det ursprungliga stödbeloppet när det sammanlagda återbetalningsbeloppet fastställs.

| b) | Den nationella domstolen måste dock besluta om återbetalning av olaglig ränta även i fall där det, som ett undantag, inte finns någon skyldighet att besluta om full återbetalning. Den nationella domstolens skyldighet att kräva återbetalning av olaglig ränta återstår därför även efter ett positivt beslut av myndigheten (57). Detta kan vara mycket betydelsefullt för eventuella rättssökande, eftersom det erbjuder en effektiv åtgärd även i fall där myndigheten redan har förklarat stödet förenligt med EES-avtalets funktion. |
| --- | --- |

b)

Den nationella domstolen måste dock besluta om återbetalning av olaglig ränta även i fall där det, som ett undantag, inte finns någon skyldighet att besluta om full återbetalning. Den nationella domstolens skyldighet att kräva återbetalning av olaglig ränta återstår därför även efter ett positivt beslut av myndigheten (57). Detta kan vara mycket betydelsefullt för eventuella rättssökande, eftersom det erbjuder en effektiv åtgärd även i fall där myndigheten redan har förklarat stödet förenligt med EES-avtalets funktion.

| 40. | För att kunna uppfylla sin skyldighet att återkräva olaglig ränta måste de nationella domstolarna fastställa det räntebelopp som ska återkrävas. Följande principer gäller i detta sammanhang:






  a) | Som utgångspunkt används det nominella stödbeloppet (58). |
| --- | --- | --- |

40.

För att kunna uppfylla sin skyldighet att återkräva olaglig ränta måste de nationella domstolarna fastställa det räntebelopp som ska återkrävas. Följande principer gäller i detta sammanhang:

a)

Som utgångspunkt används det nominella stödbeloppet (58).

| b) | När de nationella domstolarna fastställer tillämplig ränta och beräkningsmetod bör de komma ihåg att en nationell domstols återkrav av olaglig ränta har samma syfte som myndighetens återkrav av ränta enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Dessutom har krav på återbetalning av olaglig ränta sin grund i gemenskapsrätten, närmare bestämt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (59). Sådana krav omfattas därför av likvärdighetsprincipen och effektivitetsprincipen som beskrivs i avsnitt 1.4.1 i detta kapitel. |
| --- | --- |

b)

När de nationella domstolarna fastställer tillämplig ränta och beräkningsmetod bör de komma ihåg att en nationell domstols återkrav av olaglig ränta har samma syfte som myndighetens återkrav av ränta enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Dessutom har krav på återbetalning av olaglig ränta sin grund i gemenskapsrätten, närmare bestämt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (59). Sådana krav omfattas därför av likvärdighetsprincipen och effektivitetsprincipen som beskrivs i avsnitt 1.4.1 i detta kapitel.

| c) | Myndigheten anser att den nationella domstolens ränteberäkningsmetod inte får vara mindre sträng än vad som anges i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004 för att garantera förenlighet med artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet och för att uppfylla kravet på effektivitet (60). Därför ska den olagliga räntan beräknas som sammansatt ränta och den tillämpliga räntan får inte vara lägre än referensräntan (61). |
| --- | --- |

c)

Myndigheten anser att den nationella domstolens ränteberäkningsmetod inte får vara mindre sträng än vad som anges i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004 för att garantera förenlighet med artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet och för att uppfylla kravet på effektivitet (60). Därför ska den olagliga räntan beräknas som sammansatt ränta och den tillämpliga räntan får inte vara lägre än referensräntan (61).

| d) | Myndigheten anser också att principen om likvärdighet medför att om den nationella ränteberäkningsmetoden är strängare än den metod som anges i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004, så måste den nationella domstolen tillämpa de strängare nationella bestämmelserna även på krav som grundas på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

d)

Myndigheten anser också att principen om likvärdighet medför att om den nationella ränteberäkningsmetoden är strängare än den metod som anges i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004, så måste den nationella domstolen tillämpa de strängare nationella bestämmelserna även på krav som grundas på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

| e) | Räntan ska alltid beräknas från och med den dag då det olagliga stödet ställdes till stödmottagarens förfogande. Den sista dag som ska ingå i beräkningen beror på situationen vid den tidpunkt då den nationella domen utfärdas. Om myndigheten redan har godkänt stödet, är sista dagen den dag då myndigheten antog sitt beslut. Annars ackumuleras olaglig ränta under hela perioden från och med den dag då stödmottagaren fick tillgång till stödet till och med den dag då stödmottagaren faktiskt betalar tillbaka stödet. I linje med EG-domstolens rättspraxis är det fråga om olaglig ränta även under perioden från det att myndigheten antar ett positivt beslut och tills det att Efta-domstolen upphäver myndighetens beslut (62). |
| --- | --- |

e)

Räntan ska alltid beräknas från och med den dag då det olagliga stödet ställdes till stödmottagarens förfogande. Den sista dag som ska ingå i beräkningen beror på situationen vid den tidpunkt då den nationella domen utfärdas. Om myndigheten redan har godkänt stödet, är sista dagen den dag då myndigheten antog sitt beslut. Annars ackumuleras olaglig ränta under hela perioden från och med den dag då stödmottagaren fick tillgång till stödet till och med den dag då stödmottagaren faktiskt betalar tillbaka stödet. I linje med EG-domstolens rättspraxis är det fråga om olaglig ränta även under perioden från det att myndigheten antar ett positivt beslut och tills det att Efta-domstolen upphäver myndighetens beslut (62).

| 41. | Om det råder osäkerhet kan den nationella domstolen begära bistånd från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel. |
| --- | --- |

41.

Om det råder osäkerhet kan den nationella domstolen begära bistånd från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel.

1.2.4   Skadeståndsanspråk

| 42. | De nationella domstolarna kan också pröva anspråk på ersättning för skada som stödmottagarens konkurrenter och andra tredje parter har orsakats på grund av det olagliga statliga stödet (63). En sådan skadeståndstalan riktas i regel mot den myndighet som beviljar statligt stöd. Talan kan vara särskilt viktig för den rättssökande, eftersom en framgångsrik skadeståndstalan, till skillnad från en talan vars enda mål är återbetalning, ger den rättssökande direkt ekonomisk ersättning för de förluster han eller hon har lidit. En sådan talan är naturligtvis beroende av nationella rättsregler. Myndigheten betonar i detta avseende att en nationell domstol ska vidta alla lämpliga åtgärder, använda sig av samtliga juridiska möjligheter samt tillämpa alla relevanta bestämmelser i den nationella lagstiftningen för att ge verkan åt den nationella författning varigenom sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas, och skydda de rättigheter som den lagen ger enskilda. |
| --- | --- |

42.

De nationella domstolarna kan också pröva anspråk på ersättning för skada som stödmottagarens konkurrenter och andra tredje parter har orsakats på grund av det olagliga statliga stödet (63). En sådan skadeståndstalan riktas i regel mot den myndighet som beviljar statligt stöd. Talan kan vara särskilt viktig för den rättssökande, eftersom en framgångsrik skadeståndstalan, till skillnad från en talan vars enda mål är återbetalning, ger den rättssökande direkt ekonomisk ersättning för de förluster han eller hon har lidit. En sådan talan är naturligtvis beroende av nationella rättsregler. Myndigheten betonar i detta avseende att en nationell domstol ska vidta alla lämpliga åtgärder, använda sig av samtliga juridiska möjligheter samt tillämpa alla relevanta bestämmelser i den nationella lagstiftningen för att ge verkan åt den nationella författning varigenom sista meningen i artikel 1.3 i del I av protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas, och skydda de rättigheter som den lagen ger enskilda.

| 43. | Oberoende av möjligheten att yrka skadestånd enligt nationell lagstiftning kan brott mot genomförandeförbudet i regel vara skadeståndsgrundande i enlighet med Efta-domstolens rättspraxis (64). Eftastaterna ska ersätta individer för skador och förluster som de drabbats av på grund av överträdelser av skyldigheter enligt såväl sekundärlagstiftning grundad på EES-lagstiftningen som på själva EES-avtalet (65). Ett sådant ansvar föreligger i följande fall: i) Syftet med den bestämmelse som har överträtts är att ge rättigheter åt enskilda. ii) Överträdelsen är tillräckligt allvarlig. iii) Det finns ett direkt orsakssamband mellan brottet mot medlemsstatens skyldighet och den skada som de skadelidande parterna lidit (66). |
| --- | --- |

43.

Oberoende av möjligheten att yrka skadestånd enligt nationell lagstiftning kan brott mot genomförandeförbudet i regel vara skadeståndsgrundande i enlighet med Efta-domstolens rättspraxis (64). Eftastaterna ska ersätta individer för skador och förluster som de drabbats av på grund av överträdelser av skyldigheter enligt såväl sekundärlagstiftning grundad på EES-lagstiftningen som på själva EES-avtalet (65). Ett sådant ansvar föreligger i följande fall: i) Syftet med den bestämmelse som har överträtts är att ge rättigheter åt enskilda. ii) Överträdelsen är tillräckligt allvarlig. iii) Det finns ett direkt orsakssamband mellan brottet mot medlemsstatens skyldighet och den skada som de skadelidande parterna lidit (66).

| 44. | Det första kravet (en skyldighet som fastställs i EES-lagstiftningen och som har till syfte att skydda enskilda rättigheter) är enligt myndigheten uppfyllt vid överträdelser av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Efta-domstolen har ansett att en bestämmelse som har överträtts ger rättigheter åt enskilda, om den berörda bestämmelsen är ovillkorlig och tillräckligt precis (67). Såsom anges i punkt 22 ovan, anser myndigheten att detta kriterium uppfylls av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

44.

Det första kravet (en skyldighet som fastställs i EES-lagstiftningen och som har till syfte att skydda enskilda rättigheter) är enligt myndigheten uppfyllt vid överträdelser av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Efta-domstolen har ansett att en bestämmelse som har överträtts ger rättigheter åt enskilda, om den berörda bestämmelsen är ovillkorlig och tillräckligt precis (67). Såsom anges i punkt 22 ovan, anser myndigheten att detta kriterium uppfylls av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

| 45. | Kravet på en tillräckligt allvarlig överträdelse av EES-lagstiftningen kommer i allmänhet också att vara uppfyllt i fråga om artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Detta beror enligt Efta-domstolen på om den avtalsslutande parten i EES-avtalet, i samband med utövandet av sina rättsliga befogenheter uppenbart och allvarligt har missbedömt gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning. För att kunna fastställa om detta villkor är uppfyllt måste alla faktorer som kännetecknar situationen beaktas. Dessa omfattar bland annat den överträdda regelns grad av klarhet och precision, omfattningen av det utrymme för skönsmässig bedömning som genom den överträdda regeln lämnas åt de nationella eller de gemenskapsrättsliga myndigheterna, den vållade skadans avsiktliga eller oavsiktliga karaktär och den ursäktliga eller oursäktliga karaktären av en eventuell rättsvillfarelse (68). Med avseende på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet bör det dock påpekas att Eftastaternas myndigheter inte har befogenhet att besluta om en statlig stödåtgärd ska anmälas eller inte. De har en i princip absolut skyldighet att anmäla alla sådana stödåtgärder innan de genomförs. Även om Efta-domstolen får ta hänsyn till om en överträdelse av EES-lagstiftningen är ursäktlig (69), ska Eftastaternas myndigheter i samband med statligt stöd vara fullt medvetna om denna skyldighet och kan normalt inte hävda att de inte kände till genomförandeförbudet. Om det råder osäkerhet kan Eftastaten alltid anmäla åtgärden till myndigheten för att få klarhet om rättsläget (70). |
| --- | --- |

45.

Kravet på en tillräckligt allvarlig överträdelse av EES-lagstiftningen kommer i allmänhet också att vara uppfyllt i fråga om artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Detta beror enligt Efta-domstolen på om den avtalsslutande parten i EES-avtalet, i samband med utövandet av sina rättsliga befogenheter uppenbart och allvarligt har missbedömt gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning. För att kunna fastställa om detta villkor är uppfyllt måste alla faktorer som kännetecknar situationen beaktas. Dessa omfattar bland annat den överträdda regelns grad av klarhet och precision, omfattningen av det utrymme för skönsmässig bedömning som genom den överträdda regeln lämnas åt de nationella eller de gemenskapsrättsliga myndigheterna, den vållade skadans avsiktliga eller oavsiktliga karaktär och den ursäktliga eller oursäktliga karaktären av en eventuell rättsvillfarelse (68). Med avseende på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet bör det dock påpekas att Eftastaternas myndigheter inte har befogenhet att besluta om en statlig stödåtgärd ska anmälas eller inte. De har en i princip absolut skyldighet att anmäla alla sådana stödåtgärder innan de genomförs. Även om Efta-domstolen får ta hänsyn till om en överträdelse av EES-lagstiftningen är ursäktlig (69), ska Eftastaternas myndigheter i samband med statligt stöd vara fullt medvetna om denna skyldighet och kan normalt inte hävda att de inte kände till genomförandeförbudet. Om det råder osäkerhet kan Eftastaten alltid anmäla åtgärden till myndigheten för att få klarhet om rättsläget (70).

| 46. | Det tredje kravet att överträdelsen av EES-lagstiftningen måste ha orsakat den rättssökande en faktisk och säker ekonomisk skada kan uppfyllas på olika sätt. |
| --- | --- |

46.

Det tredje kravet att överträdelsen av EES-lagstiftningen måste ha orsakat den rättssökande en faktisk och säker ekonomisk skada kan uppfyllas på olika sätt.

| 47. | I många fall kommer den rättssökande att anföra att stödet var den direkta orsaken till förlorade intäkter. När en nationell domstol ställs inför ett sådant yrkande bör den beakta följande:






  a) | På grund av EES-lagstiftningens krav på likvärdighet och effektivitet (71) får det i nationell lagstiftning inte finnas en bestämmelse som utesluter att en Eftastat kan vara ansvarig för förlorade intäkter (72). Det kan vara fråga om en skada enligt EES-lagstiftningen oavsett om överträdelsen ledde till att den rättssökande förlorade en tillgång eller om den hindrade den rättssökande från att förbättra sin ställning i fråga om tillgångar. Om den nationella lagstiftningen skulle innehålla en sådan bestämmelse, skulle den nationella domstolen vara tvungen att låta bli att tillämpa bestämmelsen på skadeståndsanspråk enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. |
| --- | --- | --- |

47.

I många fall kommer den rättssökande att anföra att stödet var den direkta orsaken till förlorade intäkter. När en nationell domstol ställs inför ett sådant yrkande bör den beakta följande:

a)

På grund av EES-lagstiftningens krav på likvärdighet och effektivitet (71) får det i nationell lagstiftning inte finnas en bestämmelse som utesluter att en Eftastat kan vara ansvarig för förlorade intäkter (72). Det kan vara fråga om en skada enligt EES-lagstiftningen oavsett om överträdelsen ledde till att den rättssökande förlorade en tillgång eller om den hindrade den rättssökande från att förbättra sin ställning i fråga om tillgångar. Om den nationella lagstiftningen skulle innehålla en sådan bestämmelse, skulle den nationella domstolen vara tvungen att låta bli att tillämpa bestämmelsen på skadeståndsanspråk enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

| b) | Det är lättare att fastställa de förlorade intäkternas storlek om det olagliga stödet har gett stödmottagaren möjlighet att ta ett avtal eller en viss affärsmöjlighet från den rättssökande. Den nationella domstolen kan då beräkna de intäkter som den rättssökande sannolikt skulle ha fått genom avtalet. I fall där stödmottagaren redan har fullgjort avtalet tar den nationella domstolen också hänsyn till den faktiska vinst som genererats. |
| --- | --- |

b)

Det är lättare att fastställa de förlorade intäkternas storlek om det olagliga stödet har gett stödmottagaren möjlighet att ta ett avtal eller en viss affärsmöjlighet från den rättssökande. Den nationella domstolen kan då beräkna de intäkter som den rättssökande sannolikt skulle ha fått genom avtalet. I fall där stödmottagaren redan har fullgjort avtalet tar den nationella domstolen också hänsyn till den faktiska vinst som genererats.

| c) | Mer komplicerade skadebedömningar krävs om stödet endast leder till en övergripande förlust av marknadsandelar. Ett sätt att behandla sådana ärenden skulle kunna vara att jämföra den rättssökandes faktiska inkomstsituation (baserad på resultaträkningen) med den inkomstsituation den rättssökande hypotetiskt kunde ha haft om det olagliga stödet inte hade beviljats. |
| --- | --- |

c)

Mer komplicerade skadebedömningar krävs om stödet endast leder till en övergripande förlust av marknadsandelar. Ett sätt att behandla sådana ärenden skulle kunna vara att jämföra den rättssökandes faktiska inkomstsituation (baserad på resultaträkningen) med den inkomstsituation den rättssökande hypotetiskt kunde ha haft om det olagliga stödet inte hade beviljats.

| d) | Det kan finnas fall där den skada som den rättssökande lidit överstiger de förlorade intäkterna. Detta kan till exempel vara fallet om den rättssökande på grund av det olagliga stödet tvingas lägga ner sin verksamhet (till exempel på grund av insolvens). |
| --- | --- |

d)

Det kan finnas fall där den skada som den rättssökande lidit överstiger de förlorade intäkterna. Detta kan till exempel vara fallet om den rättssökande på grund av det olagliga stödet tvingas lägga ner sin verksamhet (till exempel på grund av insolvens).

| 48. | Möjligheten att kräva skadestånd är i princip fristående från myndighetens eventuella samtida undersökning av samma stödåtgärd. En sådan pågående undersökning befriar inte den nationella domstolen från dess skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (73). Eftersom den rättssökande kan ha möjlighet att visa att han eller hon har lidit förlust på grund av att stödet genomförts för tidigt, närmare bestämt på grund av att stödmottagaren fått en olaglig tidsfördel, är det inte uteslutet att en skadeståndstalan kan bli framgångsrik även i fall där myndigheten redan har godkänt stödet vid den tidpunkt då den nationella domstolen fäller sitt avgörande (74). |
| --- | --- |

48.

Möjligheten att kräva skadestånd är i princip fristående från myndighetens eventuella samtida undersökning av samma stödåtgärd. En sådan pågående undersökning befriar inte den nationella domstolen från dess skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (73). Eftersom den rättssökande kan ha möjlighet att visa att han eller hon har lidit förlust på grund av att stödet genomförts för tidigt, närmare bestämt på grund av att stödmottagaren fått en olaglig tidsfördel, är det inte uteslutet att en skadeståndstalan kan bli framgångsrik även i fall där myndigheten redan har godkänt stödet vid den tidpunkt då den nationella domstolen fäller sitt avgörande (74).

| 49. | I vissa fall ger de nationella förfarandereglerna den nationella domstolen rätt att utgå från rimliga uppskattningar för att fastställa det faktiska skadeståndsbelopp som ska tillerkännas den rättssökande. I sådana fall och under förutsättning att effektivitetsprincipen (75) respekteras, skulle det vara möjligt att använda sådana uppskattningar även i samband med skadeståndsanspråk som bygger på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Detta kan vara ett användbart verktyg för nationella domstolar som möter svårigheter i samband med beräkningen av skadestånd. |
| --- | --- |

49.

I vissa fall ger de nationella förfarandereglerna den nationella domstolen rätt att utgå från rimliga uppskattningar för att fastställa det faktiska skadeståndsbelopp som ska tillerkännas den rättssökande. I sådana fall och under förutsättning att effektivitetsprincipen (75) respekteras, skulle det vara möjligt att använda sådana uppskattningar även i samband med skadeståndsanspråk som bygger på artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Detta kan vara ett användbart verktyg för nationella domstolar som möter svårigheter i samband med beräkningen av skadestånd.

| 50. | De rättsliga villkoren för skadeståndsanspråk enligt EES-lagstiftningen och frågor om beräkningen av skadestånd kan också ligga till grund för en begäran om bistånd från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel. |
| --- | --- |

50.

De rättsliga villkoren för skadeståndsanspråk enligt EES-lagstiftningen och frågor om beräkningen av skadestånd kan också ligga till grund för en begäran om bistånd från myndigheten enligt avsnitt 2 i detta kapitel.

1.2.5   Skadeståndstalan mot stödmottagaren

| 51. | Som beskrivs ovan har potentiella rättssökande rätt att väcka skadeståndstalan mot den myndighet som beviljat det statliga stödet. I vissa fall kan dock den rättssökande föredra att kräva skadestånd direkt från stödmottagaren. |
| --- | --- |

51.

Som beskrivs ovan har potentiella rättssökande rätt att väcka skadeståndstalan mot den myndighet som beviljat det statliga stödet. I vissa fall kan dock den rättssökande föredra att kräva skadestånd direkt från stödmottagaren.

| 52. | Eftersom artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte ålägger stödmottagaren några direkta skyldigheter, finns det i EES-avtalet inte någon grund för en sådan talan (76). Detta påverkar dock inte på något sätt möjligheten att väcka en framgångsrik skadeståndstalan mot stödmottagaren på grundval av nationell materiell rätt. I detta sammanhang måste potentiella rättssökande hänvisa till nationella bestämmelser om utomobligatoriskt ansvar (77). |
| --- | --- |

52.

Eftersom artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte ålägger stödmottagaren några direkta skyldigheter, finns det i EES-avtalet inte någon grund för en sådan talan (76). Detta påverkar dock inte på något sätt möjligheten att väcka en framgångsrik skadeståndstalan mot stödmottagaren på grundval av nationell materiell rätt. I detta sammanhang måste potentiella rättssökande hänvisa till nationella bestämmelser om utomobligatoriskt ansvar (77).

1.2.6   Interimistiska åtgärder

| 53. | De nationella domstolarnas skyldighet att se till att brott mot genomförandeförbudet får alla nödvändiga rättsliga konsekvenser är inte begränsad till den slutgiltiga domen. I de nationella domstolarnas uppgifter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet ingår också att i lämpliga fall vidta interimistiska åtgärder för att skydda enskildas rättigheter (78). och säkerställa den ändamålsenliga verkan av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

53.

De nationella domstolarnas skyldighet att se till att brott mot genomförandeförbudet får alla nödvändiga rättsliga konsekvenser är inte begränsad till den slutgiltiga domen. I de nationella domstolarnas uppgifter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet ingår också att i lämpliga fall vidta interimistiska åtgärder för att skydda enskildas rättigheter (78). och säkerställa den ändamålsenliga verkan av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

| 54. | Nationella domstolars behörighet att anta interimistiska åtgärder kan vara avgörande för berörda parter som snabbt måste få hjälp. På grund av de nationella domstolarnas möjlighet att snabbt vidta åtgärder mot olagligt stöd, deras närhet och de olika åtgärder som de har till sitt förfogande, har de goda förutsättningar att vidta interimistiska åtgärder i fall där olagligt stöd redan har betalats ut eller är på väg att betalas ut. |
| --- | --- |

54.

Nationella domstolars behörighet att anta interimistiska åtgärder kan vara avgörande för berörda parter som snabbt måste få hjälp. På grund av de nationella domstolarnas möjlighet att snabbt vidta åtgärder mot olagligt stöd, deras närhet och de olika åtgärder som de har till sitt förfogande, har de goda förutsättningar att vidta interimistiska åtgärder i fall där olagligt stöd redan har betalats ut eller är på väg att betalas ut.

| 55. | De enklaste fallen är de där olagligt stöd ännu inte har betalats ut, men där det finns en risk för att det kommer att ske under den tid då det nationella domstolsförfarandet pågår. I sådana fall kan den nationella domstolens skyldighet att hindra överträdelser av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (79) innebära att domstolen måste fatta ett interimistiskt beslut som hindrar den olagliga utbetalningen tills ärendet har prövats i sak. |
| --- | --- |

55.

De enklaste fallen är de där olagligt stöd ännu inte har betalats ut, men där det finns en risk för att det kommer att ske under den tid då det nationella domstolsförfarandet pågår. I sådana fall kan den nationella domstolens skyldighet att hindra överträdelser av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (79) innebära att domstolen måste fatta ett interimistiskt beslut som hindrar den olagliga utbetalningen tills ärendet har prövats i sak.

| 56. | Om den olagliga utbetalningen redan har gjorts är de nationella domstolarna enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet normalt skyldiga att kräva fullständig återbetalning (inklusive olaglig ränta). På grund av effektivitetsprincipen (80) får den nationella domstolen inte skjuta upp detta genom att otillbörligt dra ut på förfarandet. Om förfarandet dras ut på detta sätt påverkar det inte bara de enskilda rättigheter som artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet skyddar, utan kan också direkt öka de negativa följder i konkurrenshänseende som följer av stödets olaglighet. |
| --- | --- |

56.

Om den olagliga utbetalningen redan har gjorts är de nationella domstolarna enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet normalt skyldiga att kräva fullständig återbetalning (inklusive olaglig ränta). På grund av effektivitetsprincipen (80) får den nationella domstolen inte skjuta upp detta genom att otillbörligt dra ut på förfarandet. Om förfarandet dras ut på detta sätt påverkar det inte bara de enskilda rättigheter som artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet skyddar, utan kan också direkt öka de negativa följder i konkurrenshänseende som följer av stödets olaglighet.

| 57. | Trots denna allmänna skyldighet kan det finnas fall där den nationella domstolens avgörande försenas. I sådana fall fordras det enligt skyldigheten att skydda de enskilda rättigheterna enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet att den nationella domstolen använder alla interimistiska åtgärder som den har tillgång till enligt tillämpliga nationella förfaranderegler för att åtminstone få de konkurrenshämmande effekterna av stödet att upphöra tillfälligt (tillfälligt återkrav) (81). Tillämpningen av nationella förfaranderegler i detta sammanhang omfattas av kraven på likvärdighet och effektivitet (82). |
| --- | --- |

57.

Trots denna allmänna skyldighet kan det finnas fall där den nationella domstolens avgörande försenas. I sådana fall fordras det enligt skyldigheten att skydda de enskilda rättigheterna enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet att den nationella domstolen använder alla interimistiska åtgärder som den har tillgång till enligt tillämpliga nationella förfaranderegler för att åtminstone få de konkurrenshämmande effekterna av stödet att upphöra tillfälligt (tillfälligt återkrav) (81). Tillämpningen av nationella förfaranderegler i detta sammanhang omfattas av kraven på likvärdighet och effektivitet (82).

| 58. | Om den nationella domstolen, på grundval av Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis och myndighetens beslutspraxis, har kommit fram till en rimlig första bedömning om att åtgärden i fråga inbegriper olagligt statligt stöd, så anser myndigheten att den bästa åtgärden, om de nationella förfarandereglerna så medger, är att besluta att det olagliga stödet och den olagliga räntan ska sättas in på ett spärrat konto tills målet har prövats i sak. I sin slutgiltiga dom kommer den nationella domstolen antingen att besluta att medlen på det spärrade kontot ska återlämnas till den myndighet som beviljat statligt stöd om olagligheten bekräftas eller att medlen ska göras tillgängliga för stödmottagaren. |
| --- | --- |

58.

Om den nationella domstolen, på grundval av Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis och myndighetens beslutspraxis, har kommit fram till en rimlig första bedömning om att åtgärden i fråga inbegriper olagligt statligt stöd, så anser myndigheten att den bästa åtgärden, om de nationella förfarandereglerna så medger, är att besluta att det olagliga stödet och den olagliga räntan ska sättas in på ett spärrat konto tills målet har prövats i sak. I sin slutgiltiga dom kommer den nationella domstolen antingen att besluta att medlen på det spärrade kontot ska återlämnas till den myndighet som beviljat statligt stöd om olagligheten bekräftas eller att medlen ska göras tillgängliga för stödmottagaren.

| 59. | Ett tillfälligt återkrav kan också vara ett mycket effektivt medel i fall där det nationella domstolsförfarandet löper parallellt med en undersökning utförd av myndigheten (83). En pågående undersökning utförd av myndigheten befriar inte den nationella domstolen från dess skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (84). Den nationella domstolen kan därför inte bara skjuta upp sitt förfarande tills myndigheten har antagit sitt beslut och lämna den rättssökandes rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet oskyddade under tiden. Om den nationella domstolen vill avvakta resultatet av myndighetens bedömning av om stödet är förenligt innan den antar ett slutligt och oåterkalleligt beslut om återkrav bör den därför vidta lämpliga interimistiska åtgärder. Även i detta fall är det lämpligt att placera medlen på ett spärrat konto.






  a) | Om myndigheten skulle förklara stödet oförenligt, skulle den nationella domstolen besluta att medlen ska återlämnas till den myndighet som beviljat statligt stöd (stöd plus olaglig ränta). |
| --- | --- | --- |

59.

Ett tillfälligt återkrav kan också vara ett mycket effektivt medel i fall där det nationella domstolsförfarandet löper parallellt med en undersökning utförd av myndigheten (83). En pågående undersökning utförd av myndigheten befriar inte den nationella domstolen från dess skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (84). Den nationella domstolen kan därför inte bara skjuta upp sitt förfarande tills myndigheten har antagit sitt beslut och lämna den rättssökandes rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet oskyddade under tiden. Om den nationella domstolen vill avvakta resultatet av myndighetens bedömning av om stödet är förenligt innan den antar ett slutligt och oåterkalleligt beslut om återkrav bör den därför vidta lämpliga interimistiska åtgärder. Även i detta fall är det lämpligt att placera medlen på ett spärrat konto.

a)

Om myndigheten skulle förklara stödet oförenligt, skulle den nationella domstolen besluta att medlen ska återlämnas till den myndighet som beviljat statligt stöd (stöd plus olaglig ränta).

| b) | Om myndigheten förklarar stödet förenligt, befriar detta den nationella domstolen från dess skyldighet enligt EES-lagstiftningen att besluta om fullständig återbetalning (85). Domstolen får därför, om den nationella lagstiftningen så medger (86), besluta att det faktiska stödbeloppet ska göras tillgängligt för stödmottagaren. Såsom beskrivs i avsnitt 1.2.3 i detta kapitel kvarstår dock skyldigheten för den nationella domstolen att tillämpa artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet genom att återkräva olaglig ränta (87). Detta belopp ska därför betalas till den myndighet som beviljat statligt stöd. |
| --- | --- |

b)

Om myndigheten förklarar stödet förenligt, befriar detta den nationella domstolen från dess skyldighet enligt EES-lagstiftningen att besluta om fullständig återbetalning (85). Domstolen får därför, om den nationella lagstiftningen så medger (86), besluta att det faktiska stödbeloppet ska göras tillgängligt för stödmottagaren. Såsom beskrivs i avsnitt 1.2.3 i detta kapitel kvarstår dock skyldigheten för den nationella domstolen att tillämpa artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet genom att återkräva olaglig ränta (87). Detta belopp ska därför betalas till den myndighet som beviljat statligt stöd.

1.3   De nationella domstolarnas roll vid genomförandet av beslut av Eftas övervakningsmyndighet om återkrav

| 60. | Nationella domstolar kan också komma att behandla frågor om statligt stöd i fall där myndigheten redan har beslutat om återkrav. Även om det i de flesta fall kommer att handla om att upphäva ett nationellt beslut om återkrav, kan tredje parter också kräva skadestånd från nationella myndigheter för att dessa inte har genomfört myndighetens beslut om återkrav. |
| --- | --- |

60.

Nationella domstolar kan också komma att behandla frågor om statligt stöd i fall där myndigheten redan har beslutat om återkrav. Även om det i de flesta fall kommer att handla om att upphäva ett nationellt beslut om återkrav, kan tredje parter också kräva skadestånd från nationella myndigheter för att dessa inte har genomfört myndighetens beslut om återkrav.

1.3.1   Överklagande av giltigheten hos ett nationellt beslut om återkrav

| 61. | Enligt artikel 14.3 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet ska Eftastaterna verkställa beslut om återkrav utan dröjsmål. Återkravsbeslut verkställs enligt den berörda medlemsstatens förfaranden enligt nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa beslutet. Om en nationell förfaranderegel hindrar att återkravsbeslutet verkställs omedelbart och effektivt ska den nationella domstolen inte tillämpa denna bestämmelse (88). |
| --- | --- |

61.

Enligt artikel 14.3 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet ska Eftastaterna verkställa beslut om återkrav utan dröjsmål. Återkravsbeslut verkställs enligt den berörda medlemsstatens förfaranden enligt nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa beslutet. Om en nationell förfaranderegel hindrar att återkravsbeslutet verkställs omedelbart och effektivt ska den nationella domstolen inte tillämpa denna bestämmelse (88).

| 62. | Beslut om återkrav som nationella myndigheter fattat för att verkställa myndighetens beslut om återkrav får överklagas till nationella domstolar. De regler som gäller för sådana åtgärder beskrivs i detalj i kapitlet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd (89) i myndighetens riktlinjer för statligt stöd. Nedan sammanfattas huvudprinciperna i dessa regler. |
| --- | --- |

62.

Beslut om återkrav som nationella myndigheter fattat för att verkställa myndighetens beslut om återkrav får överklagas till nationella domstolar. De regler som gäller för sådana åtgärder beskrivs i detalj i kapitlet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd (89) i myndighetens riktlinjer för statligt stöd. Nedan sammanfattas huvudprinciperna i dessa regler.

| 63. | Det är inte möjligt att ifrågasätta giltigheten i ett beslut av myndigheten genom förfaranden i en nationell domstol om den rättssökande kunde ha överklagat beslutet direkt till Efta-domstolen (90). Detta innebär också att om det hade varit möjligt att överklaga beslutet enligt artikel 36 i övervakningsavtalet, så får den nationella domstolen inte skjuta upp tillämpning av återkravsbeslutet på grunder kopplade till giltigheten hos myndighetens beslut (91). |
| --- | --- |

63.

Det är inte möjligt att ifrågasätta giltigheten i ett beslut av myndigheten genom förfaranden i en nationell domstol om den rättssökande kunde ha överklagat beslutet direkt till Efta-domstolen (90). Detta innebär också att om det hade varit möjligt att överklaga beslutet enligt artikel 36 i övervakningsavtalet, så får den nationella domstolen inte skjuta upp tillämpning av återkravsbeslutet på grunder kopplade till giltigheten hos myndighetens beslut (91).

| 64. | Om det inte är uppenbart att den klagande kan väcka talan om ogiltigförklaring enligt artikel 36 i övervakningsavtalet (t.ex. därför att åtgärden var en stödordning med stor räckvidd och den klagande inte kan visa att åtgärden berör honom eller henne direkt och personligen), måste de nationella domstolarna i princip ge rättsligt skydd. I de fall då talan gäller giltigheten och lagligheten hos myndighetens beslut måste den nationella domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

64.

Om det inte är uppenbart att den klagande kan väcka talan om ogiltigförklaring enligt artikel 36 i övervakningsavtalet (t.ex. därför att åtgärden var en stödordning med stor räckvidd och den klagande inte kan visa att åtgärden berör honom eller henne direkt och personligen), måste de nationella domstolarna i princip ge rättsligt skydd. I de fall då talan gäller giltigheten och lagligheten hos myndighetens beslut måste den nationella domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet.

| 65. | Beviljandet av uppskov regleras under sådana omständigheter av mycket stränga lagkrav som definieras av EG-domstolen i rättspraxis från målen Zuckerfabrik (92) och Atlanta (93): En nationell domstol får bevilja uppskov med verkställandet av ett återkravbeslut på följande villkor: i) Domstolen hyser allvarliga tvivel om gemenskapsrättsaktens giltighet. Om den omtvistade aktens giltighet inte redan behandlas av Efta-domstolen, måste domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet. ii) Det är brådskande eftersom de interimistiska åtgärderna är nödvändiga för att förhindra att allvarlig och irreparabel skada orsakas den part som ansöker om interimistiska åtgärder. iii) Domstolen måste ta vederbörlig hänsyn till EES-marknadens intressen. I sin bedömning av om samtliga dessa villkor är uppfyllda måste den nationella domstolen iaktta varje dom från Efta-domstolen om lagenligheten i myndighetens beslut eller om tillämpningen av tillfälligt uppskov inom EES (94). |
| --- | --- |

65.

Beviljandet av uppskov regleras under sådana omständigheter av mycket stränga lagkrav som definieras av EG-domstolen i rättspraxis från målen Zuckerfabrik (92) och Atlanta (93): En nationell domstol får bevilja uppskov med verkställandet av ett återkravbeslut på följande villkor: i) Domstolen hyser allvarliga tvivel om gemenskapsrättsaktens giltighet. Om den omtvistade aktens giltighet inte redan behandlas av Efta-domstolen, måste domstolen använda det förfarande som föreskrivs i artikel 34 i övervakningsavtalet. ii) Det är brådskande eftersom de interimistiska åtgärderna är nödvändiga för att förhindra att allvarlig och irreparabel skada orsakas den part som ansöker om interimistiska åtgärder. iii) Domstolen måste ta vederbörlig hänsyn till EES-marknadens intressen. I sin bedömning av om samtliga dessa villkor är uppfyllda måste den nationella domstolen iaktta varje dom från Efta-domstolen om lagenligheten i myndighetens beslut eller om tillämpningen av tillfälligt uppskov inom EES (94).

1.3.2   Skadestånd för underlåtenhet att genomföra ett beslut om återkrav

| 66. | Om Eftastaternas myndigheter inte följer ett beslut av myndigheten om återkrav enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet kan det enligt myndighetens åsikt ligga till grund för skadeståndsanspråk i enlighet med Efta-domstolens rättspraxis (95), på samma sätt som brott mot genomförandeförbudet. Myndigheten anser att behandlingen av en sådan skadeståndstalan återspeglar de principer som beskrivs ovan i fråga om brott mot genomförandeförbudet (96). Detta beror på i) att Eftastatens återkravsskyldighet syftar till att skydda samma enskilda rättigheter som genomförandeförbudet, och på ii) att myndighetens återkravsbeslut inte ger de nationella myndigheterna något utrymme att fatta egna beslut. Brott mot återkravsskyldigheten ska därför i princip betraktas som tillräckligt allvarliga. Om en skadeståndstalan för underlåtenhet att genomföra ett beslut från myndigheten om återkrav kommer att vara framgångsrik eller inte beror följaktligen på om den rättssökande kan visa att han eller hon har lidit förlust som en direkt följd av det försenade återkravet (97). |
| --- | --- |

66.

Om Eftastaternas myndigheter inte följer ett beslut av myndigheten om återkrav enligt artikel 14 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet kan det enligt myndighetens åsikt ligga till grund för skadeståndsanspråk i enlighet med Efta-domstolens rättspraxis (95), på samma sätt som brott mot genomförandeförbudet. Myndigheten anser att behandlingen av en sådan skadeståndstalan återspeglar de principer som beskrivs ovan i fråga om brott mot genomförandeförbudet (96). Detta beror på i) att Eftastatens återkravsskyldighet syftar till att skydda samma enskilda rättigheter som genomförandeförbudet, och på ii) att myndighetens återkravsbeslut inte ger de nationella myndigheterna något utrymme att fatta egna beslut. Brott mot återkravsskyldigheten ska därför i princip betraktas som tillräckligt allvarliga. Om en skadeståndstalan för underlåtenhet att genomföra ett beslut från myndigheten om återkrav kommer att vara framgångsrik eller inte beror följaktligen på om den rättssökande kan visa att han eller hon har lidit förlust som en direkt följd av det försenade återkravet (97).

1.4   Förfaranderegler och partsbehörighet i nationella domstolar

1.4.1   Allmänna principer

| 67. | Nationella domstolar är skyldiga att ge effekt åt genomförandeförbudet och skydda enskildas rättigheter mot olagligt statligt stöd. I princip kan nationella förfaranderegler tillämpas på sådana förfaranden (98). Tillämpningen av nationell lagstiftning i sådana fall omfattas dock av följande två centrala villkor:






  a) | Nationella förfaranderegler som tillämpas på yrkanden enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får inte vara mindre förmånliga än de regler som gäller för yrkanden enligt nationell lagstiftning (principen om likvärdighet) (99). |
| --- | --- | --- |

67.

Nationella domstolar är skyldiga att ge effekt åt genomförandeförbudet och skydda enskildas rättigheter mot olagligt statligt stöd. I princip kan nationella förfaranderegler tillämpas på sådana förfaranden (98). Tillämpningen av nationell lagstiftning i sådana fall omfattas dock av följande två centrala villkor:

a)

Nationella förfaranderegler som tillämpas på yrkanden enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet får inte vara mindre förmånliga än de regler som gäller för yrkanden enligt nationell lagstiftning (principen om likvärdighet) (99).

| b) | Nationella förfaranderegler får inte göra det orimligt svårt eller i praktiken omöjligt att utöva de rättigheter som EES-lagstiftningen ger (effektivitetsprincipen) (100). |
| --- | --- |

b)

Nationella förfaranderegler får inte göra det orimligt svårt eller i praktiken omöjligt att utöva de rättigheter som EES-lagstiftningen ger (effektivitetsprincipen) (100).

| 68. | Mer generellt får de nationella domstolarna inte tillämpa nationella förfaranderegler om tillämpningen skulle strida mot de principer som anges i punkt 67. |
| --- | --- |

68.

Mer generellt får de nationella domstolarna inte tillämpa nationella förfaranderegler om tillämpningen skulle strida mot de principer som anges i punkt 67.

1.4.2   Partsbehörighet

| 69. | Effektivitetsprincipen är av direkt betydelse för potentiella rättssökandes partsbehörighet i nationella domstolar enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Enligt EES-lagstiftningen får nationella bestämmelser om partsbehörighet inte äventyra rätten till ett effektivt domstolsskydd (101). Nationella bestämmelser kan därför inte begränsa partsbehörigheten till att endast omfatta stödmottagarens konkurrenter (102). Tredje parter som inte påverkas av den snedvridning av konkurrensen som stödåtgärden leder till kan också ha ett berättigat intresse av ett annat slag (vilket har erkänts i skattemål) av att väcka talan vid en nationell domstol (103). |
| --- | --- |

69.

Effektivitetsprincipen är av direkt betydelse för potentiella rättssökandes partsbehörighet i nationella domstolar enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. Enligt EES-lagstiftningen får nationella bestämmelser om partsbehörighet inte äventyra rätten till ett effektivt domstolsskydd (101). Nationella bestämmelser kan därför inte begränsa partsbehörigheten till att endast omfatta stödmottagarens konkurrenter (102). Tredje parter som inte påverkas av den snedvridning av konkurrensen som stödåtgärden leder till kan också ha ett berättigat intresse av ett annat slag (vilket har erkänts i skattemål) av att väcka talan vid en nationell domstol (103).

1.4.3   Återkommande frågor i skatteärenden

| 70. | Den rättspraxis som det hänvisas till ovan är särskilt relevant för statligt stöd i form av skattelättnader och andra ekonomiska förpliktelser. I sådana fall får personer som inte omfattas av samma skattelättnad bestrida sitt eget skattetryck på grundval av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (104). |
| --- | --- |

70.

Den rättspraxis som det hänvisas till ovan är särskilt relevant för statligt stöd i form av skattelättnader och andra ekonomiska förpliktelser. I sådana fall får personer som inte omfattas av samma skattelättnad bestrida sitt eget skattetryck på grundval av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (104).

| 71. | Skattebetalare som är tredje part kan dock hänvisa till genomförandeförbudet endast om deras egen skattebetalning är en integrerad del av den olagliga statliga stödåtgärden (105). Detta är fallet om skatteintäkterna enligt nationella bestämmelser helt och hållet avsätts för att finansiera det olagliga statliga stödet och direkt påverkar det stödbelopp som beviljats i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (106). |
| --- | --- |

71.

Skattebetalare som är tredje part kan dock hänvisa till genomförandeförbudet endast om deras egen skattebetalning är en integrerad del av den olagliga statliga stödåtgärden (105). Detta är fallet om skatteintäkterna enligt nationella bestämmelser helt och hållet avsätts för att finansiera det olagliga statliga stödet och direkt påverkar det stödbelopp som beviljats i strid med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (106).

| 72. | Om skattelättnaderna gäller allmänna skatter, uppfylls i regel inte ovanstående kriterier. Ett företag som är skattskyldigt för sådana skatter kan därför i allmänhet inte göra gällande att ett annat företags skattelättnad är olaglig enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (107). Av EG-domstolens fasta rättspraxis framgår också att det vid överträdelse av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte är någon lämplig åtgärd att utvidga en skattelättnad till att omfatta även den rättssökande. En sådan åtgärd skulle inte undanröja det olagliga stödets konkurrenshämmande effekter utan i stället förstärka dem (108). |
| --- | --- |

72.

Om skattelättnaderna gäller allmänna skatter, uppfylls i regel inte ovanstående kriterier. Ett företag som är skattskyldigt för sådana skatter kan därför i allmänhet inte göra gällande att ett annat företags skattelättnad är olaglig enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet (107). Av EG-domstolens fasta rättspraxis framgår också att det vid överträdelse av artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte är någon lämplig åtgärd att utvidga en skattelättnad till att omfatta även den rättssökande. En sådan åtgärd skulle inte undanröja det olagliga stödets konkurrenshämmande effekter utan i stället förstärka dem (108).

1.4.4   Bevisinsamling

| 73. | Effektivitetsprincipen kan också påverka inhämtandet av bevis. Om bevisbördan i fråga om ett visst påstående gör det omöjligt eller orimligt svårt för en rättssökande att styrka sitt påstående (t.ex. därför att den rättssökande inte förfogar över nödvändiga skriftliga bevis), så måste den nationella domstolen använda alla tillgängliga medel enligt nationell processrätt för att ge den rättssökande tillgång till detta bevismaterial. Bland dessa medel kan, om så är tillåtet enligt nationell lagstiftning, ingå en skyldighet för den nationella domstolen att ålägga den svarande eller en tredje part att ge den rättssökande tillgång till de nödvändiga handlingarna (109). |
| --- | --- |

73.

Effektivitetsprincipen kan också påverka inhämtandet av bevis. Om bevisbördan i fråga om ett visst påstående gör det omöjligt eller orimligt svårt för en rättssökande att styrka sitt påstående (t.ex. därför att den rättssökande inte förfogar över nödvändiga skriftliga bevis), så måste den nationella domstolen använda alla tillgängliga medel enligt nationell processrätt för att ge den rättssökande tillgång till detta bevismaterial. Bland dessa medel kan, om så är tillåtet enligt nationell lagstiftning, ingå en skyldighet för den nationella domstolen att ålägga den svarande eller en tredje part att ge den rättssökande tillgång till de nödvändiga handlingarna (109).

2.   BISTÅND FRÅN EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET TILL NATIONELLA DOMSTOLAR

| 74. | Enligt artikel 3 i EES-avtalet, som är utformad med artikel 10 i EG-fördraget som förebild, ska de avtalsslutande parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter som följer av EES-avtalet fullgörs och för att underlätta samarbetet inom ramen för avtalet (110). På grundval av EG-domstolens rättspraxis innebär Artikel 10 i EG-fördraget således att Europeiska kommissionen måste bistå nationella domstolar i deras tillämpning av EG-rätten (111). På samma sätt kan nationella domstolar vara skyldiga att bistå Europeiska kommissionen när denna fullgör sina uppgifter (112). Myndigheten anser att den själv har en liknande skyldighet att lojalt samarbeta med domstolar i Eftastaterna enligt motsvarande artikel 3 i EES-avtalet och artikel 2 i övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

74.

Enligt artikel 3 i EES-avtalet, som är utformad med artikel 10 i EG-fördraget som förebild, ska de avtalsslutande parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter som följer av EES-avtalet fullgörs och för att underlätta samarbetet inom ramen för avtalet (110). På grundval av EG-domstolens rättspraxis innebär Artikel 10 i EG-fördraget således att Europeiska kommissionen måste bistå nationella domstolar i deras tillämpning av EG-rätten (111). På samma sätt kan nationella domstolar vara skyldiga att bistå Europeiska kommissionen när denna fullgör sina uppgifter (112). Myndigheten anser att den själv har en liknande skyldighet att lojalt samarbeta med domstolar i Eftastaterna enligt motsvarande artikel 3 i EES-avtalet och artikel 2 i övervakningsavtalet.

| 75. | Med tanke på den nyckelroll som de nationella domstolarna spelar för verkställandet av reglerna om statligt stöd, är myndigheten beredd att bistå när helst det är nödvändigt för att avgöra ett mål. Redan i det föregående kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om samarbete mellan nationella domstolar och myndigheten inom området för statligt stöd (113), gavs nationella domstolar möjlighet att begära bistånd från myndigheten, men de nationella domstolarna har inte utnyttjat denna möjlighet annat än i undantagsfall. Myndigheten vill därför göra ett nytt försök att upprätta ett närmare samarbete med nationella domstolar genom att tillhandahålla mer praktiska och användarvänliga biståndsmekanismer. I samband med detta har myndigheten låtit sig inspireras av sitt tillkännagivande om samarbetet mellan myndigheten och Eftastaternas domstolar vid tillämpningen av artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet (114). |
| --- | --- |

75.

Med tanke på den nyckelroll som de nationella domstolarna spelar för verkställandet av reglerna om statligt stöd, är myndigheten beredd att bistå när helst det är nödvändigt för att avgöra ett mål. Redan i det föregående kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om samarbete mellan nationella domstolar och myndigheten inom området för statligt stöd (113), gavs nationella domstolar möjlighet att begära bistånd från myndigheten, men de nationella domstolarna har inte utnyttjat denna möjlighet annat än i undantagsfall. Myndigheten vill därför göra ett nytt försök att upprätta ett närmare samarbete med nationella domstolar genom att tillhandahålla mer praktiska och användarvänliga biståndsmekanismer. I samband med detta har myndigheten låtit sig inspireras av sitt tillkännagivande om samarbetet mellan myndigheten och Eftastaternas domstolar vid tillämpningen av artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet (114).

| 76. | Myndighetens bistånd till nationella domstolar kan ges i två olika former:






  a) | Den nationella domstolen kan begära att myndigheten överlämnar upplysningar som den förfogar över (se avsnitt 2.1 i detta kapitel). |
| --- | --- | --- |

76.

Myndighetens bistånd till nationella domstolar kan ges i två olika former:

a)

Den nationella domstolen kan begära att myndigheten överlämnar upplysningar som den förfogar över (se avsnitt 2.1 i detta kapitel).

| b) | Den nationella domstolen kan begära ett yttrande från myndigheten om tillämpningen av reglerna om statligt stöd (se avsnitt 2.2 i detta kapitel). |
| --- | --- |

b)

Den nationella domstolen kan begära ett yttrande från myndigheten om tillämpningen av reglerna om statligt stöd (se avsnitt 2.2 i detta kapitel).

| 77. | När myndigheten bistår nationella domstolar måste den iaktta sin tystnadsplikt och värna om sin egen verksamhet och sitt oberoende (115). Myndigheten måste därför förbli saklig och opartisk när den fullgör sina förpliktelser enligt artikel 3 i EES-avtalet mot nationella domstolar. Eftersom myndighetens bistånd till nationella domstolar ingår i dess plikt att tillvarata allmänintresset, har den ingen som helst avsikt att tjäna de privata intressena hos parterna i målet vid den nationella domstolen. Myndigheten kommer därför inte att höra någon av parterna i målet vid den nationella domstolen om dess bistånd till den nationella domstolen. |
| --- | --- |

77.

När myndigheten bistår nationella domstolar måste den iaktta sin tystnadsplikt och värna om sin egen verksamhet och sitt oberoende (115). Myndigheten måste därför förbli saklig och opartisk när den fullgör sina förpliktelser enligt artikel 3 i EES-avtalet mot nationella domstolar. Eftersom myndighetens bistånd till nationella domstolar ingår i dess plikt att tillvarata allmänintresset, har den ingen som helst avsikt att tjäna de privata intressena hos parterna i målet vid den nationella domstolen. Myndigheten kommer därför inte att höra någon av parterna i målet vid den nationella domstolen om dess bistånd till den nationella domstolen.

| 78. | Det bistånd som myndigheten ger nationella domstolar enligt detta kapitel är frivilligt och påverkar inte möjligheten för den nationella domstolen att begära ett förhandsavgörande från Efta-domstolen i en fråga om tolkningen eller giltigheten av EES-lagstiftningen i enlighet med artikel 34 i övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

78.

Det bistånd som myndigheten ger nationella domstolar enligt detta kapitel är frivilligt och påverkar inte möjligheten för den nationella domstolen att begära ett förhandsavgörande från Efta-domstolen i en fråga om tolkningen eller giltigheten av EES-lagstiftningen i enlighet med artikel 34 i övervakningsavtalet.

2.1   Överlämnande av upplysningar till nationella domstolar

| 79. | Myndighetens förpliktelse att bistå nationella domstolar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd omfattar skyldigheten att överlämna relevanta upplysningar som den förfogar över till nationella domstolar (116). |
| --- | --- |

79.

Myndighetens förpliktelse att bistå nationella domstolar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd omfattar skyldigheten att överlämna relevanta upplysningar som den förfogar över till nationella domstolar (116).

| 80. | En nationell domstol kan begära bland annat följande typer av upplysningar från myndigheten:






  a) | Upplysningar om ett pågående myndighetsförfarande. Sådana upplysningar kan gälla bland annat om det pågår ett förfarande om en viss stödåtgärd hos myndigheten, om en viss stödåtgärd har anmälts på ett korrekt sätt i enlighet med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, om myndigheten har inlett en formell granskning och om myndigheten redan har fattat ett beslut (117). Om det ännu inte finns något beslut kan den nationella domstolen begära att myndigheten klargör när ett beslut sannolikt kommer att antas. |
| --- | --- | --- |

80.

En nationell domstol kan begära bland annat följande typer av upplysningar från myndigheten:

a)

Upplysningar om ett pågående myndighetsförfarande. Sådana upplysningar kan gälla bland annat om det pågår ett förfarande om en viss stödåtgärd hos myndigheten, om en viss stödåtgärd har anmälts på ett korrekt sätt i enlighet med artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet, om myndigheten har inlett en formell granskning och om myndigheten redan har fattat ett beslut (117). Om det ännu inte finns något beslut kan den nationella domstolen begära att myndigheten klargör när ett beslut sannolikt kommer att antas.

| b) | Dessutom kan nationella domstolar begära att myndigheten överlämnar handlingar som den förfogar över. Sådana handlingar kan t.ex. vara kopior av befintliga myndighetsbeslut, om dessa beslut inte redan har offentliggjorts på myndighetens webbplats, faktauppgifter, statistik, marknadsundersökningar och ekonomiska analyser. |
| --- | --- |

b)

Dessutom kan nationella domstolar begära att myndigheten överlämnar handlingar som den förfogar över. Sådana handlingar kan t.ex. vara kopior av befintliga myndighetsbeslut, om dessa beslut inte redan har offentliggjorts på myndighetens webbplats, faktauppgifter, statistik, marknadsundersökningar och ekonomiska analyser.

| 81. | För att myndighetens samarbete med de nationella domstolarna ska fungera effektivt kommer begäran om upplysningar att handläggas så snabbt som möjligt. Myndigheten kommer att sträva efter att lämna de begärda upplysningarna till den nationella domstolen inom en månad från dagen för begäran. Om myndigheten måste begära klargöranden från den nationella domstolen, kommer denna enmånadsperiod att löpa från den dag då klargörandet inkommer. Om myndigheten måste rådgöra med tredje parter som berörs direkt av att upplysningarna överlämnas, kommer enmånadsperioden att löpa från den dag då detta samråd avslutas. Detta kan t.ex. gälla vissa typer av upplysningar som lämnats in av en privatperson (118), eller upplysningar som lämnats in av en Eftastat begärs av en domstol i en annan Eftastat. |
| --- | --- |

81.

För att myndighetens samarbete med de nationella domstolarna ska fungera effektivt kommer begäran om upplysningar att handläggas så snabbt som möjligt. Myndigheten kommer att sträva efter att lämna de begärda upplysningarna till den nationella domstolen inom en månad från dagen för begäran. Om myndigheten måste begära klargöranden från den nationella domstolen, kommer denna enmånadsperiod att löpa från den dag då klargörandet inkommer. Om myndigheten måste rådgöra med tredje parter som berörs direkt av att upplysningarna överlämnas, kommer enmånadsperioden att löpa från den dag då detta samråd avslutas. Detta kan t.ex. gälla vissa typer av upplysningar som lämnats in av en privatperson (118), eller upplysningar som lämnats in av en Eftastat begärs av en domstol i en annan Eftastat.

| 82. | Vid överlämnande av upplysningar till nationella domstolar måste myndigheten vidare respektera fysiska och juridiska personers rättigheter enligt artikel 122 i EES-avtalet och artikel 14 i övervakningsavtalet (119). Enligt artikel 14 i övervakningsavtalet är ledamöter av myndigheten och myndighetens tjänstemän och övriga anställda förpliktade att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt. Enligt artikel 122 i EES-avtalet är de avtalsslutande parternas företrädare, delegater, experter, tjänstemän och andra anställda förpliktade att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt, även efter det att deras tjänsteåligganden har upphört. Detta gäller bland annat konfidentiella upplysningar och affärshemligheter. |
| --- | --- |

82.

Vid överlämnande av upplysningar till nationella domstolar måste myndigheten vidare respektera fysiska och juridiska personers rättigheter enligt artikel 122 i EES-avtalet och artikel 14 i övervakningsavtalet (119). Enligt artikel 14 i övervakningsavtalet är ledamöter av myndigheten och myndighetens tjänstemän och övriga anställda förpliktade att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt. Enligt artikel 122 i EES-avtalet är de avtalsslutande parternas företrädare, delegater, experter, tjänstemän och andra anställda förpliktade att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt, även efter det att deras tjänsteåligganden har upphört. Detta gäller bland annat konfidentiella upplysningar och affärshemligheter.

| 83. | Artiklarna 3 och 122 i EES-avtalet jämförda med artikel 14 i övervakningsavtalet innebär inget undantagslöst förbud för myndigheten att överlämna upplysningar som omfattas av tystnadsplikt till nationella domstolar. Gemenskapsdomstolarna har bekräftat att förpliktelsen att samarbeta lojalt innebär att Europeiska kommissionen ska förse den nationella domstolen med alla upplysningar den frågar efter (120). Myndigheten, som gör samma tolkning, anser att detta även gäller upplysningar som omfattas av tystnadsplikt. |
| --- | --- |

83.

Artiklarna 3 och 122 i EES-avtalet jämförda med artikel 14 i övervakningsavtalet innebär inget undantagslöst förbud för myndigheten att överlämna upplysningar som omfattas av tystnadsplikt till nationella domstolar. Gemenskapsdomstolarna har bekräftat att förpliktelsen att samarbeta lojalt innebär att Europeiska kommissionen ska förse den nationella domstolen med alla upplysningar den frågar efter (120). Myndigheten, som gör samma tolkning, anser att detta även gäller upplysningar som omfattas av tystnadsplikt.

| 84. | Innan myndigheten överlämnar upplysningar som omfattas av tystnadsplikt till en nationell domstol, kommer den därför att påminna domstolen om dess skyldigheter enligt artikel 122 i EES-avtalet och artikel 14 i övervakningsavtalet. Myndigheten kommer att fråga domstolen om denna kan och kommer att skydda konfidentiella uppgifter och affärshemligheter. Om den nationella domstolen inte kan garantera detta, ska myndigheten inte överlämna de berörda upplysningarna (121). Om den nationella domstolen däremot kan garantera ett sådant skydd kommer myndigheten att överlämna de begärda upplysningarna. |
| --- | --- |

84.

Innan myndigheten överlämnar upplysningar som omfattas av tystnadsplikt till en nationell domstol, kommer den därför att påminna domstolen om dess skyldigheter enligt artikel 122 i EES-avtalet och artikel 14 i övervakningsavtalet. Myndigheten kommer att fråga domstolen om denna kan och kommer att skydda konfidentiella uppgifter och affärshemligheter. Om den nationella domstolen inte kan garantera detta, ska myndigheten inte överlämna de berörda upplysningarna (121). Om den nationella domstolen däremot kan garantera ett sådant skydd kommer myndigheten att överlämna de begärda upplysningarna.

| 85. | Även i vissa andra fall kan myndigheten kan vara förhindrad att röja upplysningar för en nationell domstol. Myndigheten kan framför allt vägra att överlämna upplysningar till en nationell domstol om det skulle störa EES-avtalets funktion. Detta skulle vara fallet om överlämnandet av upplysningar skulle riskera fullgörandet av de uppgifter som anförtrotts myndigheten (122) (t.ex. upplysningar om myndighetens interna beslutsprocess). |
| --- | --- |

85.

Även i vissa andra fall kan myndigheten kan vara förhindrad att röja upplysningar för en nationell domstol. Myndigheten kan framför allt vägra att överlämna upplysningar till en nationell domstol om det skulle störa EES-avtalets funktion. Detta skulle vara fallet om överlämnandet av upplysningar skulle riskera fullgörandet av de uppgifter som anförtrotts myndigheten (122) (t.ex. upplysningar om myndighetens interna beslutsprocess).

2.2   Yttranden om frågor som gäller tillämpningen av reglerna om statligt stöd

| 86. | När en nationell domstol ska tillämpa reglerna om statligt stöd i ett pågående mål, måste den iaktta alla relevanta EES-regler inom området för statligt stöd samt Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas gällande rättspraxis. En nationell domstol kan också söka vägledning i myndighetens beslutspraxis och i myndighetens riktlinjer om tillämpning av reglerna om statligt stöd. Det kan dock förekomma fall där den nationella domstolen inte får tillräcklig vägledning från ovannämnda källor. Mot bakgrund av myndigheternas förpliktelser enligt artikel 3 i EES-avtalet och med tanke på den viktiga och komplicerade roll som nationella domstolar spelar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd ger myndigheten nationella domstolar möjlighet att begära ett yttrande från myndigheten om relevanta frågor som gäller tillämpningen av reglerna om statligt stöd (123). |
| --- | --- |

86.

När en nationell domstol ska tillämpa reglerna om statligt stöd i ett pågående mål, måste den iaktta alla relevanta EES-regler inom området för statligt stöd samt Efta-domstolens och gemenskapsdomstolarnas gällande rättspraxis. En nationell domstol kan också söka vägledning i myndighetens beslutspraxis och i myndighetens riktlinjer om tillämpning av reglerna om statligt stöd. Det kan dock förekomma fall där den nationella domstolen inte får tillräcklig vägledning från ovannämnda källor. Mot bakgrund av myndigheternas förpliktelser enligt artikel 3 i EES-avtalet och med tanke på den viktiga och komplicerade roll som nationella domstolar spelar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd ger myndigheten nationella domstolar möjlighet att begära ett yttrande från myndigheten om relevanta frågor som gäller tillämpningen av reglerna om statligt stöd (123).

| 87. | Sådana yttranden kan i princip omfatta alla ekonomiska och juridiska frågor och frågor om sakomständigheter som uppkommer i samband med det nationella förfarandet (124). Frågor som gäller tolkningen av EES-lagstiftningen kan naturligtvis också leda till att den nationella domstolen begär ett rådgivande yttrande från Efta-domstolen enligt artikel 34 i övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

87.

Sådana yttranden kan i princip omfatta alla ekonomiska och juridiska frågor och frågor om sakomständigheter som uppkommer i samband med det nationella förfarandet (124). Frågor som gäller tolkningen av EES-lagstiftningen kan naturligtvis också leda till att den nationella domstolen begär ett rådgivande yttrande från Efta-domstolen enligt artikel 34 i övervakningsavtalet.

| 88. | Myndighetens yttranden skulle kunna gälla bland annat följande frågor:






  a) | Om en viss åtgärd utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61 i EES-avtalet och, i sådana fall, hur det exakta stödbeloppet ska beräknas. Sådana yttranden kan gälla vart och ett av kriterierna i artikel 61 i EES-avtalet (dvs. att stödet gynnar vissa företag eller viss produktion, beviljas av en Eftastat eller med hjälp av statliga medel, kan snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna). |
| --- | --- | --- |

88.

Myndighetens yttranden skulle kunna gälla bland annat följande frågor:

a)

Om en viss åtgärd utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61 i EES-avtalet och, i sådana fall, hur det exakta stödbeloppet ska beräknas. Sådana yttranden kan gälla vart och ett av kriterierna i artikel 61 i EES-avtalet (dvs. att stödet gynnar vissa företag eller viss produktion, beviljas av en Eftastat eller med hjälp av statliga medel, kan snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna).

| b) | Om en viss stödåtgärd uppfyller ett visst krav i den allmänna gruppundantagsförordningen så att det inte krävs någon individuell anmälan och så att genomförandeförbudet i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte gäller. |
| --- | --- |

b)

Om en viss stödåtgärd uppfyller ett visst krav i den allmänna gruppundantagsförordningen så att det inte krävs någon individuell anmälan och så att genomförandeförbudet i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet inte gäller.

| c) | Om en viss stödåtgärd omfattas av en särskild stödordning som har anmälts till myndigheten och godkänts av denna eller på annat sätt kan betraktas som befintligt stöd. Inte heller i sådana fall gäller genomförandeförbudet i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet. |
| --- | --- |

c)

Om en viss stödåtgärd omfattas av en särskild stödordning som har anmälts till myndigheten och godkänts av denna eller på annat sätt kan betraktas som befintligt stöd. Inte heller i sådana fall gäller genomförandeförbudet i artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

| d) | Om det finns exceptionella omständigheter (som det hänvisas till i EG-domstolens dom i målet SFEI (125)) som skulle hindra den nationella domstolen från att besluta om fullständig återbetalning enligt EES-lagstiftningen. |
| --- | --- |

d)

Om det finns exceptionella omständigheter (som det hänvisas till i EG-domstolens dom i målet SFEI (125)) som skulle hindra den nationella domstolen från att besluta om fullständig återbetalning enligt EES-lagstiftningen.

| e) | Om den nationella domstolen måste besluta om återbetalning av ränta, kan den begära bistånd från myndigheten när det gäller beräkningen av räntan och den räntesats som ska tillämpas. |
| --- | --- |

e)

Om den nationella domstolen måste besluta om återbetalning av ränta, kan den begära bistånd från myndigheten när det gäller beräkningen av räntan och den räntesats som ska tillämpas.

| f) | De rättsliga villkoren för skadeståndsanspråk enligt EES-lagstiftningen och frågor om beräkningen av den skada som uppstått. |
| --- | --- |

f)

De rättsliga villkoren för skadeståndsanspråk enligt EES-lagstiftningen och frågor om beräkningen av den skada som uppstått.

| 89. | Som anges i punkt 17 ovan är myndigheten ensam behörig att bedöma en stödåtgärds förenlighet med EES-avtalets funktion enligt artikel 61.2 och 61.3 i EG-fördraget. Nationella domstolar är inte behöriga att bedöma om en stödåtgärd är förenlig. Myndigheten kan därför inte lämna yttranden om förenlighet, men den nationella domstolen kan begära upplysningar om förfaranden, t.ex. om myndigheten redan håller på att bedöma en viss stödåtgärds förenlighet (eller har för avsikt att göra det) och, om den redan håller på, när beslutet sannolikt kommer att antas (126). |
| --- | --- |

89.

Som anges i punkt 17 ovan är myndigheten ensam behörig att bedöma en stödåtgärds förenlighet med EES-avtalets funktion enligt artikel 61.2 och 61.3 i EG-fördraget. Nationella domstolar är inte behöriga att bedöma om en stödåtgärd är förenlig. Myndigheten kan därför inte lämna yttranden om förenlighet, men den nationella domstolen kan begära upplysningar om förfaranden, t.ex. om myndigheten redan håller på att bedöma en viss stödåtgärds förenlighet (eller har för avsikt att göra det) och, om den redan håller på, när beslutet sannolikt kommer att antas (126).

| 90. | När myndigheten yttrar sig kommer den att begränsa sig till att lämna de faktauppgifter eller de uppgifter av ekonomisk eller juridisk natur som den nationella domstolen har begärt, utan att göra någon bedömning i sak av det mål som den nationella domstolen handlägger. Dessutom är inte myndighetens yttranden juridiskt bindande för den nationella domstolen. |
| --- | --- |

90.

När myndigheten yttrar sig kommer den att begränsa sig till att lämna de faktauppgifter eller de uppgifter av ekonomisk eller juridisk natur som den nationella domstolen har begärt, utan att göra någon bedömning i sak av det mål som den nationella domstolen handlägger. Dessutom är inte myndighetens yttranden juridiskt bindande för den nationella domstolen.

| 91. | För att samarbetet med de nationella domstolarna ska fungera så effektivt som möjligt, kommer myndigheten att handlägga begäran om yttranden så snabbt som möjligt. Myndigheten kommer att sträva efter att lämna det begärda yttrandet till den nationella domstolen inom fyra månader från dagen för begäran. Om myndigheten måste begära klargöranden från den nationella domstolen, kommer denna fyramånadersperiod att löpa från den dag då klargörandet inkommer. |
| --- | --- |

91.

För att samarbetet med de nationella domstolarna ska fungera så effektivt som möjligt, kommer myndigheten att handlägga begäran om yttranden så snabbt som möjligt. Myndigheten kommer att sträva efter att lämna det begärda yttrandet till den nationella domstolen inom fyra månader från dagen för begäran. Om myndigheten måste begära klargöranden från den nationella domstolen, kommer denna fyramånadersperiod att löpa från den dag då klargörandet inkommer.

| 92. | I detta sammanhang bör man dock lägga märke till att nationella domstolars allmänna skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet även gäller under den period då myndigheten arbetar med det begärda yttrandet. Skälet till detta är, som beskrivs i punkt 59 ovan, att de nationella domstolarnas skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet gäller oavsett om man fortfarande väntar på ett yttrande från myndigheten eller inte (127). |
| --- | --- |

92.

I detta sammanhang bör man dock lägga märke till att nationella domstolars allmänna skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet även gäller under den period då myndigheten arbetar med det begärda yttrandet. Skälet till detta är, som beskrivs i punkt 59 ovan, att de nationella domstolarnas skyldighet att skydda enskilda rättigheter enligt artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet gäller oavsett om man fortfarande väntar på ett yttrande från myndigheten eller inte (127).

| 93. | Som anges i punkt 77 i detta kapitel kommer myndigheten inte att höra parterna innan den lämnar sitt yttrande till den nationella domstolen. Användningen av myndighetens yttrande i det nationella förfarandet regleras av de nationella förfarandereglerna, som måste följa de allmänna principerna i EES-lagstiftningen. |
| --- | --- |

93.

Som anges i punkt 77 i detta kapitel kommer myndigheten inte att höra parterna innan den lämnar sitt yttrande till den nationella domstolen. Användningen av myndighetens yttrande i det nationella förfarandet regleras av de nationella förfarandereglerna, som måste följa de allmänna principerna i EES-lagstiftningen.

2.3   Praktiska frågor

| 94. | Nationella domstolar kan rikta sin begäran om bistånd enligt avsnitt 2.1 och 2.2 i detta kapitel, och alla andra skriftliga eller muntliga frågor om politiken för statligt stöd som kan uppkomma i det dagliga arbetet till





  Efta Surveillance Authority |
| --- | --- |
| Rue Belliard/Belliardstraat 35 |
| B-1040 Bruxelles/Brussel |
| Belgien |
| Tfn + 32 2 2861811 |
| Fax + 32 2 2861800 |
| E-post: registry@eftasurv.int |

94.

Nationella domstolar kan rikta sin begäran om bistånd enligt avsnitt 2.1 och 2.2 i detta kapitel, och alla andra skriftliga eller muntliga frågor om politiken för statligt stöd som kan uppkomma i det dagliga arbetet till

Efta Surveillance Authority

Rue Belliard/Belliardstraat 35

B-1040 Bruxelles/Brussel

Belgien

Tfn + 32 2 2861811

Fax + 32 2 2861800

E-post: registry@eftasurv.int

| 95. | Myndigheten kommer att lämna en redogörelse för samarbetet med nationella domstolar enligt detta kapitel i den årliga rapporten. Myndigheten kan också komma att publicera sina yttranden och iakttagelser på sin webbplats. |
| --- | --- |

95.

Myndigheten kommer att lämna en redogörelse för samarbetet med nationella domstolar enligt detta kapitel i den årliga rapporten. Myndigheten kan också komma att publicera sina yttranden och iakttagelser på sin webbplats.

3.   SLUTBESTÄMMELSER

| 96. | Detta kapitel utfärdas som hjälp för nationella domstolar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd. Det är inte bindande för de nationella domstolarna och påverkar inte deras självständighet. Kapitlet påverkar inte heller Eftastaternas och fysiska eller juridiska personers rättigheter och förpliktelser enligt EES-lagstiftningen. |
| --- | --- |

96.

Detta kapitel utfärdas som hjälp för nationella domstolar vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd. Det är inte bindande för de nationella domstolarna och påverkar inte deras självständighet. Kapitlet påverkar inte heller Eftastaternas och fysiska eller juridiska personers rättigheter och förpliktelser enligt EES-lagstiftningen.

| 97. | Detta kapitel ersätter det befintliga kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd. |
| --- | --- |

97.

Detta kapitel ersätter det befintliga kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd.

| 98. | Myndigheten har för avsikt att göra en översyn av kapitlet fem år efter det att det antagits. |
| --- | --- |

98.

Myndigheten har för avsikt att göra en översyn av kapitlet fem år efter det att det antagits.

---

(1)  Detta kapitel motsvarar kommissionens tillkännagivande om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd (EUT C 85, 9.4.2009, s. 1) och ersätter det befintliga kapitlet i myndighetens riktlinjer om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd (EGT L 274, 26.10.2000, s. 19 och EES-supplement nr 48, 26.10.2000, s. 33).

(2)  Kommissionens tillkännagivande om nationella domstolars tillämpning av reglerna om statligt stöd (EUT C 85, 9.4.2009, s. 1).

(3)  Kapitlet motsvarade kommissionens tillkännagivande om samarbete mellan nationella domstolar och kommissionen på området statligt stöd (EGT C 312, 23.11.1995, s. 8). Genom kapitlet infördes mekanismer för samarbete och utbyte av information mellan myndigheten och nationella domstolar.

(4)  Mål C-308/94, GIL Insurance m.fl. (REG 2004, s. I-4777), punkt 69; mål C-387/92, Banco Exterior de España mot Ayuntamiento de Valencia (REG 1994, s. I-877), punkt 13; mål C-295/97, Piaggio (REG 1999, s. I-3735), punkt 34; mål C-39/94, SFEI, punkt 58; mål C-237/04, Enirisorse (REG 2006, s. I-2843), punkt 42 och mål C-66/02, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-10901), punkt 77.

(5)  Se generaladvokat Jacobs yttrande i förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92, Spanien mot kommissionen (REG 1994, s. I-4103), punkt 28: ”Statligt stöd beviljas när en medlemsstat ger ett företag tillgång till medel som under normala förhållanden inte hade kunnat tillhandahållas av en privat investerare som tillämpar normala marknadsmässiga kriterier och bortser från sociala och politiska faktorer liksom omständigheter eller välgörenhetskaraktär.” [Ej officiell översättning]

(6)  Mål 290/83, kommissionen mot Frankrike (REG 1985, s. 439), punkt 14, och mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen (REG 2002, s. I-4397), punkterna 36–42.

(7)  En klargörande analys av denna skillnad finns i generaladvokat Darmons förslag till avgörande i förenade målen C-72/91 och C-73/91, Sloman Neptun mot Bodo Ziesemer (REG 1993, s. I-887). Se också förenade målen Fesil och Finnfjord m.fl. mot Eftas övervakningsmyndighet, Eftadomstolens rapport 2005, s. 121, punkterna 76–87 och mål E-6/98, Norges regering mot Eftas övervakningsmyndighet, Eftadomstolens rapport 1999, s. 74, punkterna 33–38.

(8)  Se förenade målen E-5/04, E-6/04 och E-7/04, Fesil och Finnfjord m.fl. mot Eftas övervakningsmyndighet, punkterna 93–102. Se också förenade målen C-393/04 och C-41/05, Air Liquide Industries Belgium (REG 2006, s. I-5293), punkterna 33–36, mål C-222/04, Cassa di Risparmio de Firenze m. fl. (REG 2006, s. I-289), punkterna 139–141 och mål C-310/99, Italien mot kommissionen (REG 2002, s. I-2289), punkterna 84–86.

(9)  Ett bra exempel är EG-domstolens dom i mål C-280/00, Altmark Trans GmbH och Regierungspräsidium Magdeburg mot Nahverkehrsgesellshaft Altmark GmbH (REG 2003, s. I-7747). Se också t.ex. mål E-6/98, Norges regering mot Eftas övervakningsmyndighet, och förenade målen E-5/04, E-6/04 och E-7/04, Fesil och Finnfjord m.fl. mot Eftas övervakningsmyndighet, punkterna 76–87.

(10)  Allmänt om kriteriet privat fordringsägare, se mål C-142/87, Belgien mot kommissionen (Tubemeuse) (REG 1990, s. I-959); mål C-305/89, Italien mot kommissionen (Alfa Romeo) (REG 1991, s. I-1603), punkterna 19 och 20. För mer ingående resonemang, se förenade målen T-228/99 och T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale mot kommissionen (REG 2003, s. II-435), punkt 245 ff. Se också kapitlet om offentliga myndigheters innehav i myndighetens riktlinjer för statligt stöd (EUT L 231, 3.9.1994, s. 1 och EES-supplementet nr 32, 3.9.1994, s. 1). Kapitlet grundar sig på EG-bulletinen 9–1984 om tillämpningen av [f.d.] artiklarna 92 och 93 i EEG-fördraget och artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG på offentliga myndigheters innehav (Europeiska gemenskapernas bulletin 9–1984), införlivad i punkt 9 i bilaga XV till EES-avtalet. Se också kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på offentliga företag inom tillverkningssektorn (EUT L 231, 3.9.1994, s. 1 och EES-supplementet nr 32, 3.9.1994, s. 1). Kapitlet motsvarar kommissionens meddelande om tillämpningen av artiklarna [f.d.] 92 och 93 i EEG-fördraget och artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG på offentliga företag inom tillverkningssektorn (EGT C 307, 13.11.1993, s. 3). När det gäller tillämpningen av denna princip vid finansiering av flygplatser, se kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser (EUT L 62, 6.3.2008, s. 3 och EES-supplementet nr 12, 6.3.2008, s. 3). Kapitlet motsvarar gemenskapens riktlinjer för finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser (EUT C 312, 9.12.2005, s. 1, punkterna 42–52).

(11)  Mål C-342/96, Spanien mot kommissionen (REG 1999, s. I-2459), punkt 34, och mål C-256/97, DM Transport (REG 1999, s. I-3913), punkt 25.

(12)  Kapitlet om statliga garantier i myndighetens riktlinjer för statligt stöd (ännu ej offentliggjort). Kapitlet motsvarar kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (EUT C 155, 20.6.2008, s. 10).

(13)  Kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om inslag av statligt stöd vid offentliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (EGT C 137, 8.6.2000 och EES-supplementet nr 26, 8.6.2000, s. 19). Detta kapitel motsvarar kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (EGT C 209, 10.7.1997, s. 3).

(14)  Kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om kortfristiga exportkreditförsäkringar (EGT L 120, 23.4.1998, s. 27, och EES-supplementet nr 16, 23.4.1998, s. 1), senast ändrat genom myndighetens beslut nr 95/06/KOL (EUT L 324, 23.11.2006, s. 38, och EES-supplementet nr 57, 23.11.2006, s. 28). Kapitlet motsvarar kommissionens meddelande till medlemsstaterna i enlighet med artikel 93.1 i EG-fördraget avseende tillämpningen av artikel 92 och 93 i fördraget på kortfristig exportkreditförsäkring (EGT C 281, 17.9.1997, s. 4), senast ändrat genom meddelandet från kommissionen till medlemsstaterna om ändring av meddelandet i enlighet med artikel 93.1 i EG-fördraget avseende tillämpningen av artikel 92 och 93 i fördraget på kortfristig exportkreditförsäkring (EUT C 325, 22.12.2005, s. 22).

(15)  Kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt stöd om inslag av statligt stöd vid offentliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (EGT C 137, 8.6.2000 och EES-supplementet nr 26, 8.6.2000, s. 10). Kapitlet motsvarar kommissionens meddelande om tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (EGT C 384, 10.12.1998, s. 3).

(16)  Kapitlet i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd om statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (ännu ej offentliggjort). Kapitlet bygger på gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (EUT C 194, 18.8.2006, s. 2).

(17)  Kapitlet i myndighetens riktlinjer för statligt om statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (ännu ej offentliggjort). Kapitlet motsvarar gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (EUT C 323, 30.12.2006, s. 1).

(18)  Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EGT L 379, 28.12.2006, s. 5), införlivad i punkt 1ea i bilaga XV till EES-avtalet genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 29/2007 (EGT L 209, 9.8.2007, s. 52 och EES-supplementet nr 38, 9.8.2007, s. 34).

(19)  Denna skyldighet upprepas i artikel 3 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet, som återspeglar rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel [93] i EG-fördraget (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1) (procedurförordningen). Förordning (EG) nr 659/1999 införlivades så småningom med protokoll 26 i EES-avtalet genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 164/2001 (EGT L 65, 7.3.2002, s. 46, och EES-supplementet nr 13, 7.3.2002, s. 26). När det gäller den exakta tidpunkten då ett stöd beviljas, se kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse, skäl 10 (EUT L 379, 28.12.2006, s. 5). Förordningen införlivades i punkt 1ea i bilaga XV till EES-avtalet genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 29/2007 (EGT L 209, 9.8.2007, s. 52 och EES-supplementet nr 38, 9.8.2007, s. 34).

(20)  Kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget (EGT L 214, 9.8.2008, s. 3), införlivad i punkt 1j i bilaga XV till EES-avtalet genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 120/2008 (EUT L 339, 18.12.2008, s. 111 och EES-supplementet nr 79, 18.12.2008, s. 20). Övergångsreglerna finns i artikel 44 i förordningen. Den allmänna gruppundantagsförordningen ersatte kommissionens förordning (EG) nr 68/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 på stöd till utbildning (EGT L 10, 13.1.2001, s. 20), kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag (EGT L 10, 13.1.2001, s. 33), kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002 av den 12 december 2002 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt sysselsättningsstöd (EGT L 337, 13.12.2002, s. 3) och kommissionens förordning (EG) nr 1628/2006 av den 24 oktober 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt regionalt investeringsstöd (EUT L 302, 1.11.2006, s. 29).

(21)  Se artikel 1 b i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

(22)  Detta gäller inte när stödordningen i sig kräver individuell anmälan av vissa typer av stöd. Om begreppet befintligt stöd, se även mål C-44/93, Namur-Les assurances du crédit mot Office national du ducroire och den belgiska staten (REG 1994, s. I-3829), punkterna 28–34, och förenade målen E-5/04, E-6/04 och E-7/04, Fesil och Finnfjord m.fl. mot Eftas övervakningsmyndighet, s. 157.

(23)  Se punkt 17.

(24)  För beslut om återkrav, se punkterna 53–57 i kapitlet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd i myndighetens riktlinjer för statligt stöd.

(25)  Mål C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf mot Tyskland (REG 1994, s. I-833), punkterna 17. 25 och 26. Se även förenade målen C-346/03 och C-529/03, Atzeni m.fl. (REG 2006, s. I-1875), punkt 31 och mål C-232/05, kommissionen mot Frankrike, (”Scott”) (REG 2006, s. I-10071), punkt 59.

(26)  Mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 37. Förenade målen C-261/01 och C-262/01, Van Calster och Cleeren (REG 2003, s. I-12249), punkt 74 och mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 41.

(27)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication (REG 2008, s. I-469), punkt 38, mål C-17/91, Lornoy m.fl. mot den belgiska staten (REG 1992, s. I-6523), punkt 30 och mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 14.

(28)  Myndigheter på nationell, regional och lokal nivå.

(29)  Mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkterna 38 och 44, förenade målen C-261/01 och C-262/01, Van Calster och Cleeren (REG 2003, s. I-12249), punkt 75 och mål C-295/97, Piaggio, punkt 31.

(30)  Mål 6/64, Costa mot E.N.E.L. (REG 1964, s. 1141), mål 120/73, Lorenz GmbH mot Förbundsrepubliken Tyskland m.fl. (REG 1973, s. 1471), punkt 8 och mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 11.

(31)  Se även ingressen till övervakningsavtalet, där det klargörs att ”målsättningen för de avtalsslutande parterna i EES-avtalet [är] att, med full hänsyn till domstolarnas oberoende ställning, nå och upprätthålla en enhetlig tolkning och tillämpning av EES-avtalet samt de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som i sak återges i det avtalet samt att nå lika behandling av enskilda och företag vad avser de fyra friheterna och konkurrensvillkoren”. I ingressen sägs vidare att ”vid tillämpning av protokollen nr 1–4 till detta avtal, vederbörlig hänsyn ska tas till rättspraxis och administrativ sedvänja inom Europeiska gemenskapernas kommission från tiden före detta avtals ikraftträdande”.

(32)  Mål E-1/94 Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamark, Eftadomstolens rapport 1994–1995, s. 15, punkt 77.

(33)  Stilleståndsklausulen har genomförts i Island genom artikel 30 i konkurrenslagen (Samkeppnislög), nr 44/2005, och senare ändringar (Islands författningssamling del A, 20.5.2005). I Norge har den genomförts genom § 1 i forskrift nr 189 av den 21 februari 2003 (Forskrift om gjennomføring av EØS-avtalens vedlegg til Protokoll 3 om nærmere regler for anvendelsen av EF-traktatens artikkel 93 (prosedyreforordningen)), utfärdad genom Kongelige resolusjon av den 21 februari 2003 med stöd i Lov nr 117 av den 27 november 1992 om offentlig støtte; jämför artikel 61 i EES-avtalet, och senare ändringar. Forskrift nr 189 ändrades senast genom forskrift nr 277 av den 3 mars 2006, utfärdad genom Kongelige resolusjon av samma datum. Eftersom Liechtenstein har ett monistiskt system, ingår stilleståndsklausulen oförändrad i Liechtensteins rättsordning (Liechtensteinisches Landesgesetzblatt, Jahrgang 1995, Nr. 72, 28 april 1995).

(34)  Samtidigt som medlemsstaterna måste tillämpa artikel 3.1 i EES-avtalet, får dock varje medlemsstat i sin nationella rättsordning bestämma vilket förfarande som ska vara tillämpligt för att nå detta resultat. Se mål 120/73, Lorenz GmbH mot Förbundsrepubliken Tyskland m.fl. (REG 1973, s. 1471), punkt 9.

(35)  Mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen (”Boussac”) (REG 1990, s. I -307) och mål C-142/87, Belgien mot kommissionen (Tubemeuse) (REC 1990, s. I-959).

(36)  Mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen (Boussac), punkt 17–23, mål C-142/87, Belgien mot kommissionen (Tubemeuse), punkterna 15–19, mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 14 och mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkt 38.

(37)  Se artikel 11.2 i del II av protokoll 3 till övervakningsavtalet, där det föreskrivs att det inte får råda några tvivel om den berörda åtgärdens stödkaraktär, att det krävs brådskande insatser och att det föreligger en allvarlig risk för att en konkurrent ska tillfogas en avsevärd och irreparabel skada.

(38)  Mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 12, mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 40, mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 47 och mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkt 41.

(39)  Mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkterna 38 och 44, förenade målen C-261/01 och C-262/01, Van Calster och Cleeren, punkt 75 och mål C-295/97, Piaggio, punkt 31.

(40)  Om ogiltigheten hos den akt genom vilken stöd beviljas i ärenden där medlemsstaterna har överträtt artikel 88.3 i EG-fördraget, se mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 12. För ett belysande exempel, se Bundesgerichtshof, dom av den 4 april 2003, V ZR 314/02, VIZ 2003, 340, och dom av den 20 januari 2004, XI ZR 53/03, NVwZ 2004, 636.

(41)  Mål C-71/04, Xunta de Galicia (REG 2005, s. I-7419), punkt 49, mål C-39/94, SFEI m.fl., punkterna 40 och 68 och mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 12.

(42)  Myndigheten måste bedöma förenligheten innan den kan kräva återbetalning.

(43)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkterna 70 och 71, hänvisning till generaladvokat Jacobs yttrande i detta mål, punkterna 73–75. Se även mål 223/85, RSV mot kommissionen (REG. 1987, s. 4617), punkt 17 och mål C-5/89, kommissionen mot Tyskland (REG 1990, s. I-3437), punkt 16.

(44)  Om de normer som tillämpas i detta hänseende, se generaladvokat Jacobs yttrande i mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 75.

(45)  Enligt artikel 14 kan myndigheten avstå från att återkräva stödet endast om ett återkrav skulle stå i strid med en allmän princip i EES-lagstiftningen. Det enda tillfälle då en Eftastat kan avstå från att verkställa ett beslut av myndigheten om återbetalning är när det föreligger ett absolut hinder för en korrekt tillämpning av beslutet om återbetalning. Se kapitlet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd (ännu ej offentliggjort) i myndighetens riktlinjer för statligt stöd. Kapitlet motsvarar Tillkännagivande från kommissionen – Effektivare tillämpning av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd (EUT C 272, 15.11.2007, s. 4). Se även mål C-177/06, kommissionen mot Frankrike (REG 2007, s. I-7689), punkt 46.

(46)  Förenade målen E-5/04, E-6/04 och E-7/04, Fesil och Finnfjord m.fl. mot Eftas övervakningsmyndighet, punkt 171 och mål E-2/05, Eftas övervakningsmyndighet mot Republiken Island, Eftadomstolens rapport 2005, s. 205, punkt 26. Se också mål 5/89, kommissionen mot Tyskland (REG 1989), punkt 14, mål C-169/95, Spanien mot kommissionen (REG 1997, s. I-135), punkt 51 och mål C-148/04, Unicredito Italiano (REG 2005, s. I-11137), punkt 104.

(47)  Mål C-5/89, kommissionen mot Tyskland, punkt 14, mål C-24/95, Alcan Deutschland (REG 1997, s. I-1591), punkt 25 och förenade målen C346/03 och C-529/03, Atzeni m.fl., punkt 64.

(48)  Se generaladvokat Jacobs yttrande i mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 73 och mål C-223/85, RSV mot kommissionen, punkt 17.

(49)  Förenade målen C-182/03 och C-217/03, Belgien och Forum 187 mot kommissionen (REG 2006, s. I-5479), punkt 147.

(50)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 45, 46 och 55, och mål C-384/07, Wienstrom, dom av den 11 december 2008, (ännu ej offentliggjord), punkt 28.

(51)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkt 49.

(52)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkt 41.

(53)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 53 och 55.

(54)  Artikel 9 i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004 (EUT L 139, 25.5.2006, s. 37, EES-supplementet nr 26, 25.5.2006, s. 1), senast ändrat genom beslut nr 789/08/KOL av den 17 december 2008 (ännu ej offentliggjort).

(55)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 50, 52 och 55.

(56)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 50, 52 och 55.

(57)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 52 och 55.

(58)  Se punkt 35 ovan. Skatt som betalats på det nominella stödbeloppet kan dras av vid återkrav, se mål T-459/93, Siemens mot kommissionen (REG 1995, s. II-1675), punkt 83.

(59)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 52 och 55.

(60)  Se artiklarna 9–11 i myndighetens beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004, ändrat genom beslut nr 789/08/KOL av den 17 december 2008.

(61)  Se fotnot 54 ovan.

(62)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkt 69.

(63)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 53 och 55, mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 56 och mål C-334/07 P, kommissionen mot Freistaat Sachsen, dom av den 11 december 2008 (ännu ej offentliggjord), punkt 54.

(64)  Mål E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir mot Island, Eftadomstolens rapport 1998, s. 95, punkterna 59–63 och 66–69, och mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, Eftadomstolens rapport 2002, s. 240, punkterna 32, 37, 38, 40, 47.

(65)  Mål E-4/01 Karl K. Karlsson mot Island, punkt 32.

(66)  Se mål E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir mot Island, punkt 66, och mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkt 32. Se också mål C-173/03, Traghetti del Mediterraneo mot Italien, punkt 45.

(67)  Mål E-1/94, Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamark, punkt 77.

(68)  Se mål E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir mot Island, punkt 68 och mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkt 38. För hur stora beslutsbefogenheter som de berörda myndigheterna haft, se också förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du Pêcheur och Factortame (REG 1996, s. I-1029), punkt 55, mål C-278/05, Robins m.fl. (REG 2007, s. I-1053), punkt 71, mål C-424/97, Haim (REG 2000, s. I-5123), punkt 38 och mål C-5/5, Hedley Lomas (REG 1996, s. I-2553), punkt 28.

(69)  Mål E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir mot Island, punkt 69 och mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkt 38. Se också förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du Pêcheur och Factortame, punkt 56.

(70)  Även om brott mot artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet därför i regel måste betraktas som tillräckligt allvarliga, kan det finnas särskilda omständigheter som står i vägen för en skadeståndstalan. Under sådana omständigheter är det möjligt att kravet på en tillräckligt allvarlig överträdelse inte uppfylls. Se punkterna 31 och 32 ovan.

(71)  Se avsnitt 1.4.1 nedan.

(72)  Förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du Pêcheur och Factortame, punkterna 87 och 90.

(73)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 44.

(74)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 53 och 55.

(75)  Se avsnitt 1.4.1 nedan.

(76)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkterna 72 och 74.

(77)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 75.

(78)  Mål C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires m.fl. mot Frankrike, punkt 12, mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 52 och mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 46.

(79)  Se avsnitt 1.2.1 ovan.

(80)  Se avsnitt 1.4.1 nedan.

(81)  Se även mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 52 och mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 46.

(82)  Se avsnitt 1.4.1 nedan.

(83)  Se avsnitt 1.3.1 nedan för vägledning om interimistiska åtgärder vid återkrav.

(84)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 44.

(85)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 46 och 55.

(86)  Se punkt 34 ovan.

(87)  Mål C-199/06, CELF och Ministre de la Culture et de la Communication, punkterna 52 och 55.

(88)  Mål C-232/05, kommissionen mot Frankrike, (”Scott”), punkterna 49–53.

(89)  Ännu ej offentliggjort. Kapitlet motsvarar Tillkännagivande från kommissionen – Effektivare tillämpning av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd (EUT C 272, 15.11.2007, s. 4).

(90)  Se hänvisningar i fotnot 25.

(91)  Mål C-232/05, kommissionen mot Frankrike, (”Scott”), punkterna 59–560.

(92)  Förenade målen C-143/88 och C-92/89, Zuckerfabrik Süderdithmarschen och Zuckerfabrik Soest mot Hauptzollamt Itzehoe och Hauptzollamt Paderborn (REG 1991, s. I-415), punkt 33.

(93)  Mål C-465/93, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft m. fl. mot Bundesamt für Ernährung und Forstwirtschaft (REG 1995, s. I-3761), punkt 51.

(94)  För ytterligare vägledning, se kapitlet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd, punkt 57, i myndighetens riktlinjer för statligt stöd.

(95)  Mål E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir mot Island, punkterna 59–63 och 66–69, och mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkterna 32, 37, 38, 40 och 47.

(96)  Se avsnitt 1.2.4 ovan.

(97)  Se punkterna 46–49 ovan.

(98)  Mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 45 och mål C-526/04, Laboratoires Boiron (REG 2006, s. I-7529), punkt 51.

(99)  Mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkt 33. Se också mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 45, förenade målen C-392/04 och C-422/04, i-21 Germany (REG 2006, s. I-8559), punkt 57 och mål C-33/76, Rewe (REG 1976, s. 1989), punkt 5.

(100)  Mål E-4/01, Karl K. Karlsson mot Island, punkt 33. Se också mål C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, punkt 45, mål C-174/02, Streekgewest (REG 2005, s. I-85), punkt 18 och mål C-33/76, Rewe, punkt 5.

(101)  Mål C-174/02, Streekgewest, punkt 18.

(102)  Mål C-174/02, Streekgewest, punkterna 14–21.

(103)  Mål C-174/02, Streekgewest, punkt 19.

(104)  Att ålägga vissa sektorer eller producenter ett osedvanligt högt skattetryck kan också utgöra statligt stöd till förmån för andra företag, se mål C-487/06 P, British Aggregates Association mot kommissionen, dom av den 22 december 2008, ännu ej offentliggjord, punkterna 81–86.

(105)  Mål C-174/02, Streekgewest, punkt 19.

(106)  Förenade målen C-393/04 och C-41/05, Air Liquide, punkt 46, förenade målen C-266/04–C-270/04, C-276/04 och C-321/04–C-325/04, Casino France m.fl. (REG 2005, s. I-9481), punkt 40 och mål C-174/02, Streekgewest, punkt 26.

(107)  Förenade målen C-393/04 och C-41/05, Air Liquide, punkt 48 och förenade målen C-266/04–C-270/04, C-276/04 och C-321/04–C-325/04, Casino France m.fl., punkterna 43 och 44.

(108)  Förenade målen C-393/04 och C-41/05, Air Liquide, punkt 45.

(109)  Mål C-526/04, Laboratoires Boiron, punkterna 55 och 57.

(110)  Se även artikel 2 i övervakningsavtalet, där det sägs att ”Efta-staterna skall vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att de skyldigheter som följer av detta avtal fullgörs. De skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att avtalets mål uppnås”.

(111)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 50, beslut av den 13 juli 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartveld m.fl. (REG 1990, s. I-3365), punkterna 16–22, och mål C-234/89, Delimitis mot Henninger Bräu (REG 1991, s. I-935), punkt 53.

(112)  Mål C-94/00, Roquette Frères (REG 2002, s. I-9011), punkt 31.

(113)  EGT L 274, 26.10.2000, s. 19 och EES-supplement nr 48, 26.10.2000, s. 33. Detta kapitel motsvarar kommissionens tillkännagivande om samarbete mellan nationella domstolar och kommissionen på området statligt stöd (EGT C 312, 23.11.1995, s. 8).

(114)  EUT C 305, 14.12.2006, s. 19, och EES-supplementet nr 62, 14.12.2006, s. 21, punkterna 15–30. Tillkännagivandet motsvarar kommissionens tillkännagivande om samarbete mellan kommissionen och EU-medlemsstaternas domstolar vid tillämpning av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 54).

(115)  Beslut av den 6 december 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartweld m.fl. (REG 1990, s. I-4405), punkterna 10 och 11 och mål T-353/94, Postbank NV mot kommissionen (REG 1996, s. II-921), punkt 93.

(116)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 50, beslut av den 13 juli 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartveld m.fl., punkterna 17–22, mål C-234/89, Delimitis mot Henninger Bräu, punkt 53 och mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkterna 64 och 65.

(117)  När den nationella domstolen har fått dessa upplysningar kan den begära regelbundna lägesrapporter.

(118)  Mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkt 91.

(119)  Mål C-234/89, Delimitis mot Henninger Bräu, punkt 53 och mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkt 90.

(120)  Mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkt 64 och beslut av den 13 juli 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartveld m.fl., punkterna 16–22.

(121)  Mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkt 93 och beslut av den 6 december 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartveld m.fl., punkterna 10 och 11.

(122)  Beslut av den 6 december 1990 i mål C-2/88 Imm. Zwartveld m.fl., punkt 11, mål C-275/00, First och Franex (REG 2002, s. I-10943), punkt 49 och mål T-353/94, Postbank mot kommissionen, punkt 93.

(123)  Se mål C-39/94, SFEI m.fl., punkt 50.

(124)  Observera dock punkt 89 nedan.

(125)  Mål C-39/94, SFEI m.fl., punkterna 70 och 71, hänvisning till generaladvokat Jacobs yttrande i detta mål, punkterna 73–75. Se även mål 223/85, RSV mot kommissionen (REG. 1987, s. 4617), punkt 17 och mål C-5/89, kommissionen mot Tyskland (REG 1990, s. I-3437), punkt 16.

(126)  Se punkt 80 ovan.

(127)  Detta kan gälla interimistiska åtgärder som beskrivs i avsnitt 1.2.6 ovan.

---