# Úřední věstník L 109/2011

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2011.109.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 109 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5428. dubna 2011 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2011.109.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 109

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5428. dubna 2011

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 14 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel týkající se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX | 1 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 34 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska ochrany před nebezpečím požáru | 55 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 14 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel týkající se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX

1

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 34 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska ochrany před nebezpečím požáru

55

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 28.4.2011 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 109/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 109/1

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají právní účinek podle mezinárodního veřejného práva. Je nutné ověřit status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 14 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel týkající se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

Doplňku 1 k sérii změn 07 – Datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Zkoušky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kontrola v průběhu a po statických zkouškách kotevních úchytů bezpečnostních pásů |
| --- | --- |

7.

| 8. | Změny a rozšíření schválení typu vozidla |
| --- | --- |

8.

| 9. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Návod k obsluze vozidla |
| --- | --- |

11.

| 12. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a správních orgánů |
| --- | --- |

13.

| 14. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

14.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení týkající se případných schválení (nebo rozšíření nebo odmítnutí či odnětí nebo definitivního ukončení výroby) typu vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů a systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX podle předpisu č. 14. |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značky schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Umístění účinných kotevních úchytů pásu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Postup pro určení bodu H a skutečného úhlu trupu pro místa k sedění v motorových vozidlech |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Dodatek 1 – | Popis trojrozměrného zařízení ke stanovení bodu H |
| --- | --- |

Dodatek 1 –

| Dodatek 2 – | Trojrozměrný vztažný systém |
| --- | --- |

Dodatek 2 –

| Dodatek 3 – | Vztažné údaje týkající se míst k sedění |
| --- | --- |

Dodatek 3 –

| Příloha 5 – | Napínací přípravek |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Minimální počet kotevních úchytů a umístění dolních kotevních úchytů |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Dodatek 1 – | Umístění dolních kotevních úchytů – pouze požadavky na úhly |
| --- | --- |

Dodatek 1 –

| Příloha 7 – | Dynamická zkouška jako alternativa statické zkoušky pevnosti kotevních úchytů bezpečnostních pásů |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Požadavky na figurínu |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Systémy kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyty horního upínání ISOFIX |
| --- | --- |

Příloha 9 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na:

| a) | vozidla kategorií M a N (1) s ohledem na jejich kotevní úchyty bezpečnostních pásů určených pro dospělé cestující na sedadlech směřujících dopředu nebo dozadu; |
| --- | --- |

a)

vozidla kategorií M a N (1) s ohledem na jejich kotevní úchyty bezpečnostních pásů určených pro dospělé cestující na sedadlech směřujících dopředu nebo dozadu;

| b) | vozidla kategorie M1 s ohledem na jejich systémy kotevních úchytů ISOFIX a jejich kotevní úchyty horního upínání ISOFIX určené pro dětské zádržné systémy ISOFIX. Ostatní vozidla vybavená kotevními úchyty ISOFIX musí také vyhovět ustanovením tohoto předpisu. |
| --- | --- |

b)

vozidla kategorie M1 s ohledem na jejich systémy kotevních úchytů ISOFIX a jejich kotevní úchyty horního upínání ISOFIX určené pro dětské zádržné systémy ISOFIX. Ostatní vozidla vybavená kotevními úchyty ISOFIX musí také vyhovět ustanovením tohoto předpisu.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

| 2.1 | „schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla vybaveného kotevními úchyty pro dané typy bezpečnostních pásů; |
| --- | --- |

2.1

„schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla vybaveného kotevními úchyty pro dané typy bezpečnostních pásů;

| 2.2 | „typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou rozměry, tvary a materiály součástí nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla, ke kterým jsou případně připojeny kotevní úchyty bezpečnostních pásů a systémy kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyty horního upínání ISOFIX, a je-li pevnost kotevních úchytů zkoušena dynamickou zkouškou, vlastnosti každé součásti zádržného systému, zejména funkce omezovače zátěže mající vliv na síly působící na kotevní úchyty bezpečnostních pásů; |
| --- | --- |

2.2

„typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou rozměry, tvary a materiály součástí nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla, ke kterým jsou případně připojeny kotevní úchyty bezpečnostních pásů a systémy kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyty horního upínání ISOFIX, a je-li pevnost kotevních úchytů zkoušena dynamickou zkouškou, vlastnosti každé součásti zádržného systému, zejména funkce omezovače zátěže mající vliv na síly působící na kotevní úchyty bezpečnostních pásů;

| 2.3 | „kotevními úchyty bezpečnostního pásu“ se rozumějí části nosné konstrukce vozidla nebo sedadla nebo ostatních částí vozidla, k nimž musí být pásy připevněny; |
| --- | --- |

2.3

„kotevními úchyty bezpečnostního pásu“ se rozumějí části nosné konstrukce vozidla nebo sedadla nebo ostatních částí vozidla, k nimž musí být pásy připevněny;

| 2.4 | „účinným kotevním úchytem pásu“ se rozumí bod užívaný obvykle v souladu s bodem 5.4 ke stanovení úhlu každé části bezpečnostního pásu vzhledem k jeho uživateli, tj. bod, v němž je nutno připevnit popruh, aby se dosáhlo stejného polohy jako při užívání pásu, a který může, ale nemusí být skutečným kotevním úchytem pásu podle tvarového uspořádání upevňovacích součástí pásu a jejich připevnění ke kotevnímu úchytu.






  2.4.1 | Například v případě:






  2.4.1.1 | užívá-li se k vedení popruhu na nosné konstrukci vozidla nebo sedadla, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu střed hrany tohoto vodítka v místě, kde popruh vychází z vodítka na straně uživatele pásu; a |
| --- | --- | --- | --- |

2.4

„účinným kotevním úchytem pásu“ se rozumí bod užívaný obvykle v souladu s bodem 5.4 ke stanovení úhlu každé části bezpečnostního pásu vzhledem k jeho uživateli, tj. bod, v němž je nutno připevnit popruh, aby se dosáhlo stejného polohy jako při užívání pásu, a který může, ale nemusí být skutečným kotevním úchytem pásu podle tvarového uspořádání upevňovacích součástí pásu a jejich připevnění ke kotevnímu úchytu.

2.4.1

Například v případě:

2.4.1.1

užívá-li se k vedení popruhu na nosné konstrukci vozidla nebo sedadla, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu střed hrany tohoto vodítka v místě, kde popruh vychází z vodítka na straně uživatele pásu; a

| 2.4.1.2 | probíhá-li pás od uživatele přímo k navíječi připevněnému k nosné konstrukci vozidla nebo sedadla bez prostřednictví vodítka popruhu, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu průsečík osy cívky k ukládání popruhu s rovinou procházející střednicí popruhu na cívce; |
| --- | --- |

2.4.1.2

probíhá-li pás od uživatele přímo k navíječi připevněnému k nosné konstrukci vozidla nebo sedadla bez prostřednictví vodítka popruhu, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu průsečík osy cívky k ukládání popruhu s rovinou procházející střednicí popruhu na cívce;

| 2.5 | „podlahou“ se rozumí dolní část karosérie vozidla spojující vozidlo s postranními stěnami. V této souvislosti zahrnuje žebra, zápustky a případně jiné výztuhy, i když jsou pod podlahou, jako například podélníky a příčníky; |
| --- | --- |

2.5

„podlahou“ se rozumí dolní část karosérie vozidla spojující vozidlo s postranními stěnami. V této souvislosti zahrnuje žebra, zápustky a případně jiné výztuhy, i když jsou pod podlahou, jako například podélníky a příčníky;

| 2.6 | „sedadlem“ se rozumí nosná konstrukce, která může, ale nemusí být nedílnou součástí konstrukce vozidla a zahrnuje i výplně včetně čalounění, a poskytuje místo k sedění jedné dospělé osobě; tento termín zahrnuje jak jednotlivé sedadlo, tak část lavicového sedadla odpovídající jednomu místu k sedění;






  2.6.1 | „předním sedadlem cestujícího“ se rozumí každé sedadlo, kde „nejvíce vpředu se nalézající bod H“ daného sedadla je před svislou příčnou rovinou procházející bodem R řidiče nebo je v této rovině; |
| --- | --- | --- |

2.6

„sedadlem“ se rozumí nosná konstrukce, která může, ale nemusí být nedílnou součástí konstrukce vozidla a zahrnuje i výplně včetně čalounění, a poskytuje místo k sedění jedné dospělé osobě; tento termín zahrnuje jak jednotlivé sedadlo, tak část lavicového sedadla odpovídající jednomu místu k sedění;

2.6.1

„předním sedadlem cestujícího“ se rozumí každé sedadlo, kde „nejvíce vpředu se nalézající bod H“ daného sedadla je před svislou příčnou rovinou procházející bodem R řidiče nebo je v této rovině;

| 2.7 | „skupinou sedadel“ se rozumí buď sedadlo lavicového typu, nebo sedadla sice oddělená, avšak uspořádaná vedle sebe (tj. s krajními předními kotevními úchyty jednoho sedadla v přímce nebo před krajními zadními kotevními úchyty a v přímce nebo za krajními předními kotevními úchyty jiného sedadla), poskytující místo k sedění jedné nebo více dospělým osobám; |
| --- | --- |

2.7

„skupinou sedadel“ se rozumí buď sedadlo lavicového typu, nebo sedadla sice oddělená, avšak uspořádaná vedle sebe (tj. s krajními předními kotevními úchyty jednoho sedadla v přímce nebo před krajními zadními kotevními úchyty a v přímce nebo za krajními předními kotevními úchyty jiného sedadla), poskytující místo k sedění jedné nebo více dospělým osobám;

| 2.8 | „lavicovým sedadlem“ se rozumí úplná nosná konstrukce s čalouněním poskytující nejméně dvě místa k sedění pro dospělé osoby; |
| --- | --- |

2.8

„lavicovým sedadlem“ se rozumí úplná nosná konstrukce s čalouněním poskytující nejméně dvě místa k sedění pro dospělé osoby;

| 2.9 | „typem sedadla“ se rozumí kategorie sedadel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:






  2.9.1 | tvar, rozměry a materiály kostry sedadla, |
| --- | --- | --- |

2.9

„typem sedadla“ se rozumí kategorie sedadel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:

2.9.1

tvar, rozměry a materiály kostry sedadla,

| 2.9.2 | typy a rozměry seřizovacích systémů a všech zajišťovacích systémů sedadla, |
| --- | --- |

2.9.2

typy a rozměry seřizovacích systémů a všech zajišťovacích systémů sedadla,

| 2.9.3 | typ a rozměry kotevních úchytů pásů na sedadle, ukotvení sedadla a příslušných částí nosné konstrukce vozidla; |
| --- | --- |

2.9.3

typ a rozměry kotevních úchytů pásů na sedadle, ukotvení sedadla a příslušných částí nosné konstrukce vozidla;

| 2.10 | „ukotvením sedadla“ se rozumí systém součástí vozidla, kterým je zajištěno připevnění soupravy sedadel k nosné konstrukci vozidla, včetně příslušných částí nosné konstrukce vozidla; |
| --- | --- |

2.10

„ukotvením sedadla“ se rozumí systém součástí vozidla, kterým je zajištěno připevnění soupravy sedadel k nosné konstrukci vozidla, včetně příslušných částí nosné konstrukce vozidla;

| 2.11 | „seřizovacím systémem“ se rozumí zařízení, jímž se může sedadlo nebo jeho části seřídit do polohy přizpůsobené tvarům těla sedící osoby. Toto zařízení má zejména dovolit:






  2.11.1 | podélný posuv; |
| --- | --- | --- |

2.11

„seřizovacím systémem“ se rozumí zařízení, jímž se může sedadlo nebo jeho části seřídit do polohy přizpůsobené tvarům těla sedící osoby. Toto zařízení má zejména dovolit:

2.11.1

podélný posuv;

| 2.11.2 | svislý posuv; |
| --- | --- |

2.11.2

svislý posuv;

| 2.11.3 | úhlový posuv; |
| --- | --- |

2.11.3

úhlový posuv;

| 2.12 | „posuvným (odklápěcím) systémem“ se rozumí zařízení, s jehož pomocí lze sedadlo nebo některou jeho část posunout nebo otočit bez pevné přechodné pozice, aby bylo možno zajistit snadný přístup do prostoru za tímto sedadlem; |
| --- | --- |

2.12

„posuvným (odklápěcím) systémem“ se rozumí zařízení, s jehož pomocí lze sedadlo nebo některou jeho část posunout nebo otočit bez pevné přechodné pozice, aby bylo možno zajistit snadný přístup do prostoru za tímto sedadlem;

| 2.13 | „zajišťovacím systémem“ se rozumí každé zařízení, které udržuje sedadlo nebo jeho části v jakékoliv provozní poloze a zahrnuje i zařízení zajišťující opěradlo vůči sedadlu i sedadlo vůči vozidlu; |
| --- | --- |

2.13

„zajišťovacím systémem“ se rozumí každé zařízení, které udržuje sedadlo nebo jeho části v jakékoliv provozní poloze a zahrnuje i zařízení zajišťující opěradlo vůči sedadlu i sedadlo vůči vozidlu;

| 2.14 | „vztažnou zónou“ se rozumí prostor mezi dvěma svislými podélnými rovinami vzdálenými od sebe 400 mm, ležícími symetricky k bodu H a definovanými rotací kulové hlavice měřicího přístroje ze svislé do vodorovné polohy, jak je popsáno v předpisu č. 21, příloze 1. Přístroj se umístí podle popisu v uvedené příloze k předpisu č. 21 a nastaví na maximální délku 840 mm; |
| --- | --- |

2.14

„vztažnou zónou“ se rozumí prostor mezi dvěma svislými podélnými rovinami vzdálenými od sebe 400 mm, ležícími symetricky k bodu H a definovanými rotací kulové hlavice měřicího přístroje ze svislé do vodorovné polohy, jak je popsáno v předpisu č. 21, příloze 1. Přístroj se umístí podle popisu v uvedené příloze k předpisu č. 21 a nastaví na maximální délku 840 mm;

| 2.15 | „funkcí omezovače zatížení hrudníku“ se rozumí část bezpečnostního pásu a/nebo sedadla a/nebo vozidla určenou k omezení úrovně zádržných sil působících na hrudník cestujícího v případě kolize; |
| --- | --- |

2.15

„funkcí omezovače zatížení hrudníku“ se rozumí část bezpečnostního pásu a/nebo sedadla a/nebo vozidla určenou k omezení úrovně zádržných sil působících na hrudník cestujícího v případě kolize;

| 2.16 | „ISOFIX“ je systém pro připojení dětských zádržných systémů k vozidlům, který má dva tuhé kotevní úchyty na vozidle, dvě odpovídající tuhá připojení na dětském zádržném systému a prostředek omezující rotaci dětského zádržného systému kolem vlastní osy; |
| --- | --- |

2.16

„ISOFIX“ je systém pro připojení dětských zádržných systémů k vozidlům, který má dva tuhé kotevní úchyty na vozidle, dvě odpovídající tuhá připojení na dětském zádržném systému a prostředek omezující rotaci dětského zádržného systému kolem vlastní osy;

| 2.17 | „místem ISOFIX“ se rozumí systém umožňující instalovat:






  a) | buď univerzální dopředu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44; |
| --- | --- | --- |

2.17

„místem ISOFIX“ se rozumí systém umožňující instalovat:

a)

buď univerzální dopředu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44;

| b) | nebo polouniverzální dopředu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44; |
| --- | --- |

b)

nebo polouniverzální dopředu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44;

| c) | nebo polouniverzální dozadu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44; |
| --- | --- |

c)

nebo polouniverzální dozadu směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44;

| d) | nebo polouniverzální bočně směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44; |
| --- | --- |

d)

nebo polouniverzální bočně směrovaný dětský zádržný systém ISOFIX definovaný v předpisu č. 44;

| e) | nebo dětský zádržný systém ISOFIX v určitých vozidlech definovaný v předpisu č. 44; |
| --- | --- |

e)

nebo dětský zádržný systém ISOFIX v určitých vozidlech definovaný v předpisu č. 44;

| 2.18 | „dolním kotevním úchytem ISOFIX“ se rozumí jedna tuhá vodorovná tyč o kruhovém profilu s průřezem 6 mm, vystupující ze stavby vozidla nebo sedadla a sloužící k uchycení a zadržení dětského zádržného systému ISOFIX za pomoci třmenů ISOFIX; |
| --- | --- |

2.18

„dolním kotevním úchytem ISOFIX“ se rozumí jedna tuhá vodorovná tyč o kruhovém profilu s průřezem 6 mm, vystupující ze stavby vozidla nebo sedadla a sloužící k uchycení a zadržení dětského zádržného systému ISOFIX za pomoci třmenů ISOFIX;

| 2.19 | „kotevním systémem ISOFIX“ se rozumí systém složený ze dvou dolních kotevních úchytů ISOFIX, který je navržen pro připevnění dětského zádržného systému ISOFIX v kombinaci s protirotačním zařízením; |
| --- | --- |

2.19

„kotevním systémem ISOFIX“ se rozumí systém složený ze dvou dolních kotevních úchytů ISOFIX, který je navržen pro připevnění dětského zádržného systému ISOFIX v kombinaci s protirotačním zařízením;

| 2.20 | „připevněním ISOFIX“ se rozumí jedno nebo dvě spojení splňující požadavky předpisu č. 44, která vystupují z konstrukce dětského zádržného systému ISOFIX a jsou kompatibilní s dolním kotevním úchytem ISOFIX; |
| --- | --- |

2.20

„připevněním ISOFIX“ se rozumí jedno nebo dvě spojení splňující požadavky předpisu č. 44, která vystupují z konstrukce dětského zádržného systému ISOFIX a jsou kompatibilní s dolním kotevním úchytem ISOFIX;

| 2.21 | „dětským zádržným systémem ISOFIX“ se rozumí dětský zádržný systém splňující požadavky předpisu č. 44, který musí být připevněn ke kotevním úchytům systému ISOFIX; |
| --- | --- |

2.21

„dětským zádržným systémem ISOFIX“ se rozumí dětský zádržný systém splňující požadavky předpisu č. 44, který musí být připevněn ke kotevním úchytům systému ISOFIX;

| 2.22 | „zařízením pro působení statické síly (ZPSS)“ se rozumí zkušební přípravek, který zapojuje kotevní úchyty systému ISOFIX vozidla a který se používá pro ověření pevnosti a schopnosti nosné konstrukce vozidla nebo sedadla omezit rotaci při statické zkoušce. Zkušební přípravek je popsán na obrázcích 1 a 2 přílohy 9; |
| --- | --- |

2.22

„zařízením pro působení statické síly (ZPSS)“ se rozumí zkušební přípravek, který zapojuje kotevní úchyty systému ISOFIX vozidla a který se používá pro ověření pevnosti a schopnosti nosné konstrukce vozidla nebo sedadla omezit rotaci při statické zkoušce. Zkušební přípravek je popsán na obrázcích 1 a 2 přílohy 9;

| 2.23 | „protirotační zařízení“






  a) | protirotační zařízení pro univerzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- | --- |

2.23

„protirotační zařízení“

a)

protirotační zařízení pro univerzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání ISOFIX;

| b) | protirotační zařízení pro polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání, palubní desky vozidla nebo opěrné nohy určené k omezení rotace zádržného zařízení během čelního nárazu; |
| --- | --- |

b)

protirotační zařízení pro polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání, palubní desky vozidla nebo opěrné nohy určené k omezení rotace zádržného zařízení během čelního nárazu;

| c) | pro univerzální i polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX netvoří sedadlo vozidla systému ISOFIX samo o sobě protirotační zařízení; |
| --- | --- |

c)

pro univerzální i polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX netvoří sedadlo vozidla systému ISOFIX samo o sobě protirotační zařízení;

| 2.24 | „kotevním úchytem horního upínání ISOFIX“ se rozumí prvek výbavy, kupř. tyč, který je umístěn v definované zóně a konstruován pro uchycení spojky popruhu horního upínání ISOFIX a přenášení jeho zádržné síly na nosnou konstrukci vozidla; |
| --- | --- |

2.24

„kotevním úchytem horního upínání ISOFIX“ se rozumí prvek výbavy, kupř. tyč, který je umístěn v definované zóně a konstruován pro uchycení spojky popruhu horního upínání ISOFIX a přenášení jeho zádržné síly na nosnou konstrukci vozidla;

| 2.25 | „spojovacím dílem horního upínání ISOFIX“ se rozumí zařízení určené k připevnění do kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- |

2.25

„spojovacím dílem horního upínání ISOFIX“ se rozumí zařízení určené k připevnění do kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX;

| 2.26 | „hákem horního upínání ISOFIX“ se rozumí spojovací díl horního upínání ISOFIX obvykle používaný k připevnění popruhu horního upínání ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX, jak je definováno na obrázku 3 přílohy 9 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

2.26

„hákem horního upínání ISOFIX“ se rozumí spojovací díl horního upínání ISOFIX obvykle používaný k připevnění popruhu horního upínání ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX, jak je definováno na obrázku 3 přílohy 9 tohoto předpisu;

| 2.27 | „popruhem horního upínání ISOFIX“ se rozumí popruh (nebo rovnocenný předmět), který vystupuje z vrchní části dětského zádržného systému ISOFIX ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX a který je vybaven zařízením umožňujícím seřízení, zařízením pro uvolnění tahu a spojovacím dílem horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- |

2.27

„popruhem horního upínání ISOFIX“ se rozumí popruh (nebo rovnocenný předmět), který vystupuje z vrchní části dětského zádržného systému ISOFIX ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX a který je vybaven zařízením umožňujícím seřízení, zařízením pro uvolnění tahu a spojovacím dílem horního upínání ISOFIX;

| 2.28 | „vodicí zařízení“ je určeno k pomoci osobě provádějící instalaci dětského zádržného systému ISOFIX fyzickým naváděním připevňovacích prvků ISOFIX, kterými je vybaven dětský zádržný systém ISOFIX, do správné polohy vůči dolnímu kotevnímu úchytu ISOFIX pro usnadnění spojení; |
| --- | --- |

2.28

„vodicí zařízení“ je určeno k pomoci osobě provádějící instalaci dětského zádržného systému ISOFIX fyzickým naváděním připevňovacích prvků ISOFIX, kterými je vybaven dětský zádržný systém ISOFIX, do správné polohy vůči dolnímu kotevnímu úchytu ISOFIX pro usnadnění spojení;

| 2.29 | „označovacím přípravkem ISOFIX“ se rozumí prostředek informující osobu, která hodlá instalovat dětský zádržný systém ISOFIX, o místech systému ISOFIX ve vozidle a jednotlivých odpovídajících místech kotevního systému ISOFIX; |
| --- | --- |

2.29

„označovacím přípravkem ISOFIX“ se rozumí prostředek informující osobu, která hodlá instalovat dětský zádržný systém ISOFIX, o místech systému ISOFIX ve vozidle a jednotlivých odpovídajících místech kotevního systému ISOFIX;

| 2.30 | „přípravkem dětského zádržného systému“ se rozumí přípravek v souladu s některou ze sedmi velikostních tříd ISOFIX definovaných v bodě 4 přílohy 17 – dodatku 2 předpisu č. 16, a zejména jehož rozměry jsou uvedeny na obrázcích 1 až 7 ve výše zmíněném bodě 4. Tento přípravek dětského zádržného systému (child restraint fixture, CFR) se používají v předpisu č. 16 pro kontrolu, jaké jsou třídy velikosti dětských zádržných systémů ISOFIX, které lze použít na místech ISOFIX vozidla. Jeden z přípravků CFR označovaný jako ISO/F2 (B), který je popsán na obrázku 2 uvedeného bodu 4, se v předpisu č. 14 používá ke kontrole umístění a možnosti přístupu ke všem kotevním systémům ISOFIX. |
| --- | --- |

2.30

„přípravkem dětského zádržného systému“ se rozumí přípravek v souladu s některou ze sedmi velikostních tříd ISOFIX definovaných v bodě 4 přílohy 17 – dodatku 2 předpisu č. 16, a zejména jehož rozměry jsou uvedeny na obrázcích 1 až 7 ve výše zmíněném bodě 4. Tento přípravek dětského zádržného systému (child restraint fixture, CFR) se používají v předpisu č. 16 pro kontrolu, jaké jsou třídy velikosti dětských zádržných systémů ISOFIX, které lze použít na místech ISOFIX vozidla. Jeden z přípravků CFR označovaný jako ISO/F2 (B), který je popsán na obrázku 2 uvedeného bodu 4, se v předpisu č. 14 používá ke kontrole umístění a možnosti přístupu ke všem kotevním systémům ISOFIX.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení typu vozidla s ohledem na případné kotevní úchyty pásů, systémy kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyty horního upínání ISOFIX předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení typu vozidla s ohledem na případné kotevní úchyty pásů, systémy kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyty horního upínání ISOFIX předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 3.2 | K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto náležitosti:






  3.2.1 | výkresy celkové nosné konstrukce vozidla ve vhodném měřítku ukazující pozice kotevních úchytů pásů, účinných kotevních úchytů pásů (v případě potřeby), systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, a podrobné výkresy kotevních úchytů pásů, případně systémů kotevních úchytů ISOFIX, případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, a bodů, ke kterým jsou připevněny; |
| --- | --- | --- |

3.2

K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto náležitosti:

3.2.1

výkresy celkové nosné konstrukce vozidla ve vhodném měřítku ukazující pozice kotevních úchytů pásů, účinných kotevních úchytů pásů (v případě potřeby), systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, a podrobné výkresy kotevních úchytů pásů, případně systémů kotevních úchytů ISOFIX, případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, a bodů, ke kterým jsou připevněny;

| 3.2.2 | specifikace použitých materiálů, které by mohly negativně ovlivnit pevnost kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- |

3.2.2

specifikace použitých materiálů, které by mohly negativně ovlivnit pevnost kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX;

| 3.2.3 | technický popis kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- |

3.2.3

technický popis kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX;

| 3.2.4 | v případě kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, jsou-li připevněné ke konstrukci sedadla:






  3.2.4.1 | podrobný popis typu vozidla z hlediska konstrukce sedadel, ukotvení sedadel a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů; |
| --- | --- | --- |

3.2.4

v případě kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevních úchytů horního upínání ISOFIX, jsou-li připevněné ke konstrukci sedadla:

3.2.4.1

podrobný popis typu vozidla z hlediska konstrukce sedadel, ukotvení sedadel a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů;

| 3.2.4.2 | výkresy sedadel, jejich ukotvení k vozidlu a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů provedených ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné; |
| --- | --- |

3.2.4.2

výkresy sedadel, jejich ukotvení k vozidlu a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů provedených ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné;

| 3.2.5 | důkaz, že bezpečnostní pás nebo zádržný systém použitý ve schvalovací zkoušce kotevních úchytů vyhovuje předpisu č. 16 v případě, kdy výrobce vozidla zvolí alternativní zkoušku dynamické pevnosti; |
| --- | --- |

3.2.5

důkaz, že bezpečnostní pás nebo zádržný systém použitý ve schvalovací zkoušce kotevních úchytů vyhovuje předpisu č. 16 v případě, kdy výrobce vozidla zvolí alternativní zkoušku dynamické pevnosti;

| 3.3 | Výrobce podle své volby předloží zkušebně vozidlo představující typ vozidla, které má technická zkušebna provádějící schvalovací zkoušky schválit, nebo součásti vozidla považované za zásadní pro zkoušku kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX; |
| --- | --- |

3.3

Výrobce podle své volby předloží zkušebně vozidlo představující typ vozidla, které má technická zkušebna provádějící schvalovací zkoušky schválit, nebo součásti vozidla považované za zásadní pro zkoušku kotevních úchytů pásů, systémů kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevních úchytů horního upínání ISOFIX;

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Jestliže vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje příslušné požadavky tohoto předpisu, schválení takového typu vozidla se udělí; |
| --- | --- |

4.1

Jestliže vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje příslušné požadavky tohoto předpisu, schválení takového typu vozidla se udělí;

| 4.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 07, což odpovídá sérii změn 07) uvádějí sérii změn, která zahrnuje poslední podstatné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla, jak je definován v bodě 2.2 výše; |
| --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 07, což odpovídá sérii změn 07) uvádějí sérii změn, která zahrnuje poslední podstatné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla, jak je definován v bodě 2.2 výše;

| 4.3 | Schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení nebo definitivní ukončení výroby typu vozidla podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, oznámí na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

4.3

Schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení nebo definitivní ukončení výroby typu vozidla podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, oznámí na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu;

| 4.4 | Na každém vozidle, které vyhovuje typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:






  4.4.1 | kružnice, ve které je písmeno „E“, za nímž je uvedeno rozlišovací číslo státu, který udělil schválení; (2) |
| --- | --- | --- |

4.4

Na každém vozidle, které vyhovuje typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:

4.4.1

kružnice, ve které je písmeno „E“, za nímž je uvedeno rozlišovací číslo státu, který udělil schválení; (2)

| 4.4.2 | číslo tohoto předpisu vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1; |
| --- | --- |

4.4.2

číslo tohoto předpisu vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1;

| 4.4.3 | písmeno „e“ vpravo od čísla tohoto předpisu v případě schválení typu podle dynamické zkoušky v příloze 7; |
| --- | --- |

4.4.3

písmeno „e“ vpravo od čísla tohoto předpisu v případě schválení typu podle dynamické zkoušky v příloze 7;

| 4.5 | V případě, že vozidlo vyhovuje schválenému typu vozidla podle jednoho nebo více jiných předpisů uvedených v příloze k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, symbol předepsaný v bodě 4.4.1 se nemusí opakovat; v takovém případě další čísla a symboly všech předpisů, podle kterých bylo uděleno schválení v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, se umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1; |
| --- | --- |

4.5

V případě, že vozidlo vyhovuje schválenému typu vozidla podle jednoho nebo více jiných předpisů uvedených v příloze k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, symbol předepsaný v bodě 4.4.1 se nemusí opakovat; v takovém případě další čísla a symboly všech předpisů, podle kterých bylo uděleno schválení v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, se umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1;

| 4.6 | Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná; |
| --- | --- |

4.6

Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná;

| 4.7 | Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle připevněné výrobcem nebo přímo na ni; |
| --- | --- |

4.7

Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle připevněné výrobcem nebo přímo na ni;

| 4.8 | V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu; |
| --- | --- |

4.8

V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu;

5.   SPECIFIKACE

5.1   Definice (viz příloha 3)

5.1.1   Bod H je vztažný bod podle definice v bodě 2.3 přílohy 4 tohoto předpisu, který musí být určen podle postupu uvedeného v příloze;

5.1.1.1   Bod H je vztažný bod odpovídající bodu H podle definice bodu 5.1.1, který bude určen pro všechny obvyklé polohy, v nichž je sedadlo používáno;

5.1.1.2   Bod R je vztažný bod sedění definovaný v bodě 2.4 přílohy 4 tohoto předpisu;

5.1.2   Trojrozměrný vztažný systém je definovaný v dodatku 2 přílohy 4 tohoto předpisu;

5.1.3   Body L1 a L2 jsou dolní účinné kotevní úchyty pásu;

5.1.4   Bod C je bod umístěný 450 mm svisle nad bodem R. Pokud však vzdálenost S definovaná v bodě 5.1.6 není kratší než 280 mm a výrobce zvolí alternativní vzorec BR = 260 mm + 0,8 S uvedený v bodě 5.4.3.3, je svislá vzdálenost mezi C a R 500 mm;

5.1.5   Úhly α1 a α2 jsou úhly mezi vodorovnou rovinou a rovinami kolmými na podélnou střední rovinu vozidla a procházejí bodem H1 a body L1 a L2;

5.1.6   S je vzdálenost v milimetrech účinných horních kotevních úchytů pásů od vztažné roviny P, která je rovnoběžná s podélnou střední rovinou vozidla a je definována takto:

| 5.1.6.1 | je-li místo k sedění dostatečně určeno tvarem sedadla, je rovinou P střední rovina tohoto sedadla; |
| --- | --- |

5.1.6.1

je-li místo k sedění dostatečně určeno tvarem sedadla, je rovinou P střední rovina tohoto sedadla;

| 5.1.6.2 | není-li místo k sedění dostatečně určeno;






  5.1.6.2.1 | je rovinou P pro sedadlo řidiče svislá rovina rovnoběžná s podélnou střední rovinou vozidla, která prochází středem volantu v rovině věnce volantu, když je volant, pokud je seřiditelný, ve své středové poloze; |
| --- | --- | --- |

5.1.6.2

není-li místo k sedění dostatečně určeno;

5.1.6.2.1

je rovinou P pro sedadlo řidiče svislá rovina rovnoběžná s podélnou střední rovinou vozidla, která prochází středem volantu v rovině věnce volantu, když je volant, pokud je seřiditelný, ve své středové poloze;

| 5.1.6.2.2 | rovina P pro sedadlo předního krajního cestujícího je rovina souměrná s rovinou P řidiče; |
| --- | --- |

5.1.6.2.2

rovina P pro sedadlo předního krajního cestujícího je rovina souměrná s rovinou P řidiče;

| 5.1.6.2.3 | rovina P pro zadní krajní místo k sedění stanovuje výrobce pod podmínkou, že jsou zachovány tyto mezní hodnoty vzdálenosti A mezi podélnou střední rovinou vozidla a rovinou P:
  A je rovno nebo větší než 200 mm, je-li lavicové sedadlo určeno pouze pro dva cestující,
  A je rovno nebo větší než 300 mm, je-li lavicové sedadlo určeno pro více než dva cestující. |
| --- | --- |

5.1.6.2.3

rovina P pro zadní krajní místo k sedění stanovuje výrobce pod podmínkou, že jsou zachovány tyto mezní hodnoty vzdálenosti A mezi podélnou střední rovinou vozidla a rovinou P:

A je rovno nebo větší než 200 mm, je-li lavicové sedadlo určeno pouze pro dva cestující,

A je rovno nebo větší než 300 mm, je-li lavicové sedadlo určeno pro více než dva cestující.

5.2   Obecné specifikace

5.2.1   Kotevní úchyty bezpečnostních pásů musí být navrženy, vyrobeny a umístěny tak, aby:

| 5.2.1.1 | umožňovaly instalaci vhodného bezpečnostního pásu. Kotevní úchyty pásů krajních předních míst musí být vhodné pro bezpečnostní pásy s navíječem a vodicím válečkem popruhu, zvláště s přihlédnutím k pevnostním vlastnostem kotevních úchytů pásů, pokud výrobce nedodá vozidlo vybavené jinými typy bezpečnostních pásů s navíječi. Jestliže jsou kotevní úchyty vhodné jen pro určité typy bezpečnostních pásů, musí být tyto typy uvedeny ve formuláři zmíněném v bodě 4.3 výše; |
| --- | --- |

5.2.1.1

umožňovaly instalaci vhodného bezpečnostního pásu. Kotevní úchyty pásů krajních předních míst musí být vhodné pro bezpečnostní pásy s navíječem a vodicím válečkem popruhu, zvláště s přihlédnutím k pevnostním vlastnostem kotevních úchytů pásů, pokud výrobce nedodá vozidlo vybavené jinými typy bezpečnostních pásů s navíječi. Jestliže jsou kotevní úchyty vhodné jen pro určité typy bezpečnostních pásů, musí být tyto typy uvedeny ve formuláři zmíněném v bodě 4.3 výše;

| 5.2.1.2 | zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí sklouznutí pásu, když je správně nasazen; |
| --- | --- |

5.2.1.2

zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí sklouznutí pásu, když je správně nasazen;

| 5.2.1.3 | zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí poškození popruhu stykem s ostrými tuhými částmi nosné konstrukce vozidla nebo sedadla; |
| --- | --- |

5.2.1.3

zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí poškození popruhu stykem s ostrými tuhými částmi nosné konstrukce vozidla nebo sedadla;

| 5.2.1.4 | umožňovaly, aby vozidlo při obvyklém používání splňovalo ustanovení tohoto předpisu; |
| --- | --- |

5.2.1.4

umožňovaly, aby vozidlo při obvyklém používání splňovalo ustanovení tohoto předpisu;

| 5.2.1.5 | u kotevních úchytů, které zaujímají různé polohy tak, aby dovolovaly nastupování osob do vozidla a upoutání cestujících, platí požadavky tohoto předpisu pro kotevní úchyty v účinné zadržovací poloze; |
| --- | --- |

5.2.1.5

u kotevních úchytů, které zaujímají různé polohy tak, aby dovolovaly nastupování osob do vozidla a upoutání cestujících, platí požadavky tohoto předpisu pro kotevní úchyty v účinné zadržovací poloze;

5.2.2   Jakýkoli systém kotevních úchytů ISOFIX a jakýkoli kotevní úchyt horního upínání ISOFIX, který je instalován nebo má být instalován pro dětské zádržné systémy ISOFIX, musí být navržen, vyroben a umístěn tak, aby:

| 5.2.2.1 | jakýkoli systém kotevních úchytů ISOFIX a jakýkoli kotevní úchyt horního upínání ISOFIX umožnil vozidlu při obvyklém použití vyhovět ustanovením tohoto předpisu;
  jakýkoli systém kotevních úchytů ISOFIX a jakýkoli kotevní úchyt horního upínání ISOFIX, který by mohl být přidán na jakékoli vozidlo, musí také vyhovovat ustanovením tohoto předpisu. Takové kotevní úchyty pak musí být popsány v dokumentu žádosti o schválení typu; |
| --- | --- |

5.2.2.1

jakýkoli systém kotevních úchytů ISOFIX a jakýkoli kotevní úchyt horního upínání ISOFIX umožnil vozidlu při obvyklém použití vyhovět ustanovením tohoto předpisu;

jakýkoli systém kotevních úchytů ISOFIX a jakýkoli kotevní úchyt horního upínání ISOFIX, který by mohl být přidán na jakékoli vozidlo, musí také vyhovovat ustanovením tohoto předpisu. Takové kotevní úchyty pak musí být popsány v dokumentu žádosti o schválení typu;

| 5.2.2.2 | Odolnost systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevního úchytu horního upínání ISOFIX je navržena pro všechny dětské zádržné systémy ISOFIX hmotnostní skupiny 0; 0+; 1, jak je definováno v předpisu č. 44; |
| --- | --- |

5.2.2.2

Odolnost systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevního úchytu horního upínání ISOFIX je navržena pro všechny dětské zádržné systémy ISOFIX hmotnostní skupiny 0; 0+; 1, jak je definováno v předpisu č. 44;

5.2.3   Konstrukce a umístění systémů kotevních úchytů ISOFIX:

| 5.2.3.1 | Každý systém kotevních úchytů ISOFIX je příčná vodorovná, tuhá tyč(tuhé tyče) o průměru 6 mm ± 0,1 mm pokrývající dvě zóny o minimální účinné délce 25 mm umístěné ve stejné ose, jak je definováno na obrázku 4 přílohy 9; |
| --- | --- |

5.2.3.1

Každý systém kotevních úchytů ISOFIX je příčná vodorovná, tuhá tyč(tuhé tyče) o průměru 6 mm ± 0,1 mm pokrývající dvě zóny o minimální účinné délce 25 mm umístěné ve stejné ose, jak je definováno na obrázku 4 přílohy 9;

| 5.2.3.2 | Každý systém kotevních úchytů ISOFIX instalovaný na místě pro sedění ve vozidle se umístí nejméně 120 mm za navrženým bodem H, jak je stanoveno v příloze 4 tohoto předpisu, měřeno vodorovně a až ke středu tyče; |
| --- | --- |

5.2.3.2

Každý systém kotevních úchytů ISOFIX instalovaný na místě pro sedění ve vozidle se umístí nejméně 120 mm za navrženým bodem H, jak je stanoveno v příloze 4 tohoto předpisu, měřeno vodorovně a až ke středu tyče;

| 5.2.3.3 | Pro každý systém kotevních úchytů ISOFIX instalovaný ve vozidle se ověří možnost připevnit přípravek dětského zádržného systému „ISO/F2“ (B) popsané v předpisu č. 16 (příloha 17, dodatek 2, obrázek 2); |
| --- | --- |

5.2.3.3

Pro každý systém kotevních úchytů ISOFIX instalovaný ve vozidle se ověří možnost připevnit přípravek dětského zádržného systému „ISO/F2“ (B) popsané v předpisu č. 16 (příloha 17, dodatek 2, obrázek 2);

| 5.2.3.4 | Spodní povrch přípravku „ISO/F2“ (B) definovaného v předpisu č. 16 (příloha 17, dodatek 2, obrázek 2) musí mít polohové úhly, které vyhovují níže uvedeným mezím a jsou měřeny ve vztahu ke vztažným rovinám vozidla definovaným v příloze 4, dodatku 2 tohoto předpisu:






  a) | Klonění: 15° ± 10°, |
| --- | --- | --- |

5.2.3.4

Spodní povrch přípravku „ISO/F2“ (B) definovaného v předpisu č. 16 (příloha 17, dodatek 2, obrázek 2) musí mít polohové úhly, které vyhovují níže uvedeným mezím a jsou měřeny ve vztahu ke vztažným rovinám vozidla definovaným v příloze 4, dodatku 2 tohoto předpisu:

a)

Klonění: 15° ± 10°,

| b) | Klopení: 0° ± 5°, |
| --- | --- |

b)

Klopení: 0° ± 5°,

| c) | Vybočení: 0° ± 10°. |
| --- | --- |

c)

Vybočení: 0° ± 10°.

| 5.2.3.5 | Systémy kotevních úchytů ISOFIX musí být stále ve své poloze nebo zatažitelné. V případě zatažitelných kotevních úchytů musí být požadavky týkající se systému kotevních úchytů ISOFIX splněny v poloze k použití; |
| --- | --- |

5.2.3.5

Systémy kotevních úchytů ISOFIX musí být stále ve své poloze nebo zatažitelné. V případě zatažitelných kotevních úchytů musí být požadavky týkající se systému kotevních úchytů ISOFIX splněny v poloze k použití;

| 5.2.3.6 | Každá tyč dolního kotevního úchytu ISOFIX (když je připravena k použití) nebo každé trvale instalované vodicí zařízení musí být při pohledu na tyč nebo vodicí zařízení pohlíží viditelné bez stlačení čalounění sedáku nebo opěradla sedadla, a to ve svislé podélné rovině procházející středem tyče nebo rodicího zařízení podél přímky stoupající v úhlu 30 stupňů od vodorovné roviny;
  Alternativou výše uvedeného požadavku je možnost, že vozidlo má stálou značku vedle každé tyče nebo rodicího zařízení. Toto značení obsahuje jednu z následujících možností podle volby výrobce:






  5.2.3.6.1 | přinejmenším symbol z přílohy 9, obrázku 12 obsahující kružnici o průměru nejméně 13 mm a piktogram splňující následující podmínky:






  a) | piktogram musí být v kontrastu s pozadím kružnice; |
| --- | --- | --- | --- |

5.2.3.6

Každá tyč dolního kotevního úchytu ISOFIX (když je připravena k použití) nebo každé trvale instalované vodicí zařízení musí být při pohledu na tyč nebo vodicí zařízení pohlíží viditelné bez stlačení čalounění sedáku nebo opěradla sedadla, a to ve svislé podélné rovině procházející středem tyče nebo rodicího zařízení podél přímky stoupající v úhlu 30 stupňů od vodorovné roviny;

Alternativou výše uvedeného požadavku je možnost, že vozidlo má stálou značku vedle každé tyče nebo rodicího zařízení. Toto značení obsahuje jednu z následujících možností podle volby výrobce:

5.2.3.6.1

přinejmenším symbol z přílohy 9, obrázku 12 obsahující kružnici o průměru nejméně 13 mm a piktogram splňující následující podmínky:

a)

piktogram musí být v kontrastu s pozadím kružnice;

| b) | piktogram musí být umístěn v blízkosti každé tyče systému; |
| --- | --- |

b)

piktogram musí být umístěn v blízkosti každé tyče systému;

| 5.2.3.6.2 | slovo „ISOFIX“ velkými písmeny alespoň o výšce 6 mm. |
| --- | --- |

5.2.3.6.2

slovo „ISOFIX“ velkými písmeny alespoň o výšce 6 mm.

5.2.4   Konstrukce a umístění systémů kotevních úchytů horního upínání ISOFIX

Na žádost výrobce automobilu lze alternativně použít metody popsané v bodech 5.2.4.1 a 5.4.2.

Metodu popsanou v bodě 5.2.4.1 lze použít pouze tehdy, je-li místo ISOFIX umístěno na sedadle vozidla.

5.2.4.1   Podle bodů 5.2.4.3 a 5.2.4.4 část každého kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, která je určena pro spojení se spojovacím dílem horního upínání ISOFIX, se umístí ne dále než 2 000 mm od vztažného bodu ramene a to v šedé zóně, jak je znázorněno na obrázcích 6 až 10 přílohy 9 stanovené polohy sedění, pro kterou je instalována s ohledem na šablonu popsanou v SAE J 826 (červenec 1995) a znázorněnou v příloze 9, obrázku 5 podle následujících podmínek:

| 5.2.4.1.1 | bod H šablony je umístěn v jedinečně navrženém bodu H krajní dolní a krajní zadní polohy sedadla, šablona je však umístěna příčně v polovině vzdálenosti mezi dvěma dolními kotevními úchyty ISOFIX; |
| --- | --- |

5.2.4.1.1

bod H šablony je umístěn v jedinečně navrženém bodu H krajní dolní a krajní zadní polohy sedadla, šablona je však umístěna příčně v polovině vzdálenosti mezi dvěma dolními kotevními úchyty ISOFIX;

| 5.2.4.1.2 | linie trupu šablony je ve stejném úhlu k příčné svislé rovině jako opěradlo sedadla v nejvzpřímenější pozici a |
| --- | --- |

5.2.4.1.2

linie trupu šablony je ve stejném úhlu k příčné svislé rovině jako opěradlo sedadla v nejvzpřímenější pozici a

| 5.2.4.1.3 | šablona je umístěna ve svislé podélné rovině, která obsahuje bod H šablony. |
| --- | --- |

5.2.4.1.3

šablona je umístěna ve svislé podélné rovině, která obsahuje bod H šablony.

5.2.4.2   Zóna kotevního úchytu horního upínání ISOFIX může být alternativně umístěna pomocí přípravku „ISO/F2“ (B), jak je definováno v předpisu č. 16 (příloha 17, dodatek 2, obrázek 2), v poloze ISOFIX vybavené dolními kotevními úchyty ISOFIX, jak je znázorněno na obrázku 11 přílohy 9.

Poloha sedění je krajní zadní, nejnižší poloha sedadla při opěradle sedadla ve jmenovité pozici nebo podle doporučení výrobce vozidla.

V bočním pohledu leží kotevní úchyt horního upínání ISOFIX za zadním čelem přípravku „ISO/F2“ (B).

Průsečík mezi zadním čelem přípravku „ISO/F2“ (B) a vodorovnou linií (příloha 9, obrázek 11, odkaz 3) obsahující poslední tuhý bod o tvrdosti vyšší než 50 Shore A na vrcholu opěradla sedadla definuje vztažný bod 4 (příloha 9, obrázek 11) na středové linii přípravku „ISO/F2“ (B). V tomto vztažném bodě maximální úhel 45° nad vodorovnou linií definuje horní mez zóny kotevního úchytu vrchního upínání.

V pohledu shora ve vztažném bodu 4 (příloha 9, obrázek 11) maximální úhel 90° probíhající vzad a příčně a v pohledu zezadu maximální úhel 40° definují 2 objemy, které omezují zónu kotevního úchytu pro horní upínání ISOFIX.

Počátek popruhu horního upínání ISOFIX (5) je umístěn v průsečíku přípravku „ISO/F2“ (B) s rovinou ve vzdálenosti 550 mm nad vodorovným čelem přípravku „ISO/F2“ (B) (1) na středové linii přípravku „ISO/F2“ (B) (6).

Kotevní úchyt horního upínání ISOFIX je navíc ve vzdálenosti větší než 200 mm, ale ne více než 2 000 mm od počátku popruhu horního upínání ISOFIX na zadním čele přípravku „ISO/F2“ (B), měřeno podél pásu, když je vytažen přes opěradlo sedadla ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX.

5.2.4.3   Část kotevního úchytu horního upínání ISOFIX ve vozidle, která je určena pro spojení se spojovacím dílem horního upínání ISOFIX, může být umístěna mimo šedou zónu zmiňovanou v bodech 5.2.4.1 nebo 5.2.4.2, jestliže umístění v této zóně není vhodné a vozidlo je vybaveno směrovacím zařízením, které

| 5.2.4.3.1 | zajišťuje, že popruh horního upínání ISOFIX pracuje, jako kdyby část kotevního úchytu určená pro spojení s kotevním úchytem horního upínání ISOFIX byla umístěna v šedé zóně, a |
| --- | --- |

5.2.4.3.1

zajišťuje, že popruh horního upínání ISOFIX pracuje, jako kdyby část kotevního úchytu určená pro spojení s kotevním úchytem horního upínání ISOFIX byla umístěna v šedé zóně, a

| 5.2.4.3.2 | je alespoň 65 mm za linií trupu v případě jiného než tuhého směrovacího zařízení popruhu nebo přemístitelného směrovacího zařízení nebo alespoň 100 mm za linií trupu v případě pevného tuhého směrovacího zařízení a |
| --- | --- |

5.2.4.3.2

je alespoň 65 mm za linií trupu v případě jiného než tuhého směrovacího zařízení popruhu nebo přemístitelného směrovacího zařízení nebo alespoň 100 mm za linií trupu v případě pevného tuhého směrovacího zařízení a

| 5.2.4.3.3 | když má zařízení dostatečnou pevnost, aby spolu s kotevním úchytem horního upínání ISOFIX odolalo zatížení uvedeném v bodě 6.6 tohoto předpisu, když je zkoušeno po instalaci ve stavu k použití. |
| --- | --- |

5.2.4.3.3

když má zařízení dostatečnou pevnost, aby spolu s kotevním úchytem horního upínání ISOFIX odolalo zatížení uvedeném v bodě 6.6 tohoto předpisu, když je zkoušeno po instalaci ve stavu k použití.

5.2.4.4   Kotevní úchyt upínání může být zasazen do opěradla sedadla pod podmínkou, že není v oblasti vinutí pásu na vrcholu opěradla sedadla.

5.2.4.5   Kotevní úchyt horního upínání ISOFIX musí mít rozměry umožňující připevnění háku horního upínání ISOFIX, jak je uvedeno na obrázku 3.

Okolo každého kotevního úchytu na horním upínání ISOFIX je zajištěna mezera umožňující připojení a odpojení. Pro každý kotevní úchyt na horním upínání ISOFIX, který je pod krytem, musí být kryt identifikován například jedním ze symbolů nebo zrcadlovým obrazem jednoho ze symbolů uvedených na obrázku 13 přílohy 9 a kryt musí být odstranitelný bez použití nástrojů.

5.3   Určení minimálního počtu kotevních úchytů pásů a kotevních úchytů ISOFIX

5.3.1   Každé vozidlo kategorií M a N (s výjimkou vozidel kategorií M2 nebo M3, která patří do tříd I nebo A (3)), musí být vybaveno kotevními úchyty bezpečnostních pásů, které vyhovují požadavkům tohoto předpisu.

5.3.1.1   Kotevní úchyty systému upínacích pásů schválené jako pás typu S (s navíječem(i) nebo bez něho) podle předpisu č. 16 vyhoví požadavkům předpisu č. 14, ale přídavný kotevní úchyt nebo kotevní úchyty instalované pro upevnění rozkrokového popruhu (sestavy) jsou vyňaty z požadavků tohoto předpisu na pevnost a umístění.

5.3.2   Minimální počet kotevních úchytů bezpečnostních pásů pro každé dopředu a dozadu směřující místo k sedění je stanoven v příloze 6.

5.3.3   Pro jiná místa k sedění než přední krajní místa vozidel kategorie N1 znázorněná v příloze 6 a označená symbolem Ø jsou však povoleny dva dolní kotevní úchyty, existuje-li průchod mezi sedadlem a nejbližší postranní stěnou vozidla, který umožní přístup cestujících k jiným částem vozidla.

Prostor mezi sedadlem a postranní stěnou se považuje za průchod, je-li vzdálenost mezi postranní stěnou se všemi dveřmi zavřenými a svislou podélnou rovinou procházející středovou linií dotčeného sedadla, měřeno v poloze R a kolmo ke střední podélné rovině vozidla, větší než 500 mm.

5.3.4   Pro přední středová místa k sedění znázorněná v příloze 6 a označená symbolem * jsou za přiměřené považovány dva dolní kotevní úchyty, je-li čelní sklo umístěno mimo vztažnou zónu definovanou v příloze 1 předpisu č. 21; je-li umístěno uvnitř vztažné zóny, jsou vyžadovány tři kotevní úchyty.

Pokud se týká kotevních úchytů pásů, čelní sklo se považuje za část vztažné zóny, pokud může přijít do statického kontaktu se zkušebním přístrojem podle metody popsané v příloze 1 předpisu č. 21.

5.3.5   Každé místo k sedění označené v příloze 6 symbolem Image je vybaveno třemi kotevními úchyty. Jestliže je splněna jedna z následujících podmínek, mohou být vybavena dvěma kotevními úchyty:

| 5.3.5.1 | sedadlo nebo jiné části vozidla vyhovující předpisu č. 80, dodatek 1, bod 3.5 se nachází přímo před ním, nebo |
| --- | --- |

5.3.5.1

sedadlo nebo jiné části vozidla vyhovující předpisu č. 80, dodatek 1, bod 3.5 se nachází přímo před ním, nebo

| 5.3.5.2 | žádná část pohybujícího se vozidla se nenachází ve vztažné zóně a ani se do ní nemůže dostat, nebo |
| --- | --- |

5.3.5.2

žádná část pohybujícího se vozidla se nenachází ve vztažné zóně a ani se do ní nemůže dostat, nebo

| 5.3.5.3 | části vozidla v této vztažné zóně vyhovují požadavkům na pohlcování energie stanovené v předpisu č. 80, dodatek 6. |
| --- | --- |

5.3.5.3

části vozidla v této vztažné zóně vyhovují požadavkům na pohlcování energie stanovené v předpisu č. 80, dodatek 6.

5.3.6   Pro všechna sklopná sedadla nebo místa k sedění určená výhradně k použití při stojícím vozidle i pro všechna sedadla jakéhokoli vozidla, na které se nevztahují body 5.3.1 až 5.3.4, nejsou vyžadovány žádné kotevní úchyty pásů. Je-li však vozidlo vybaveno kotevními úchyty pro taková sedadla, musí tyto kotevní úchyty splňovat požadavky tohoto předpisu. Kotevní úchyty určené k použití výlučně ve spojení s pásem pro zdravotně postiženou osobu anebo s jiným zádržným systémem v souladu s předpisem č. 107, sérií změn 02, přílohou 8, nemusí požadavkům tohoto předpisu vyhovovat.

5.3.7   U horního podlaží dvoupodlažního vozidla se požadavky na přední střední místa k sedění použijí i na přední vnější místa k sedění.

5.3.8   Určení minimálního počtu míst ISOFIX

5.3.8.1   Každé vozidlo kategorie M1 musí být vybaveno nejméně dvěma místy ISOFIX splňujícími požadavky tohoto předpisu.

Nejméně dvě místa ISOFIX musí být vybavena jak systémem kotevních úchytů ISOFIX, tak kotevním úchytem horního upínání ISOFIX.

Typ a počet přípravků ISOFIX definovaných v předpisu č. 16, které lze instalovat v každém místě ISOFIX, je definován v předpisu č. 16.

5.3.8.2   Bez ohledu na bod 5.3.8.1, je-li vozidlo vybaveno pouze jednou řadou sedadel, nevyžaduje se žádné místo ISOFIX.

5.3.8.3   Bez ohledu na bod 5.3.8.1 musí být nejméně jeden ze dvou systémů míst ISOFIX instalován v druhé řadě sedadel.

5.3.8.4   Je-li systém kotevních úchytů ISOFIX instalován na předním místě k sedění chráněném airbagem pro čelní náraz, musí být instalováno zařízení pro deaktivaci tohoto airbagu.

5.3.8.5   Bez ohledu na bod 5.3.8.1 v případě integrovaného „zabudovaného“ dětského zádržného systému činí počet instalovaných míst ISOFIX alespoň dva mínus počet integrovaných „zabudovaných“ dětských zádržných systémů hmotnostních skupin 0 nebo 0+ nebo 1.

5.3.8.6   Bez ohledu na ustanovení bodu 5.3.8.1 kabriolety definované v příloze 7, bodu 8.1 konsolidované rezoluce o konstrukci vozidel (R.E.3) (4) s více než jednou řadou sedadel musí být vybaveny nejméně dvěma dolními kotevními úchyty ISOFIX. Je- li u takových vozidel instalován kotevní úchyt horního upínání ISOFIX, musí vyhovovat příslušným ustanovením tohoto předpisu.

5.3.9   V případě sedadel, které je možné otočit nebo umístit do jiné orientace pro použití ve stojícím vozidle, se požadavky bodu 5.3.1 použijí pouze na ty orientace, které jsou určené pro obvyklé použití, když vozidlo jede po silnici, v souladu s tímto předpisem. V informačním dokumentu musí být o této věci uvedena poznámka.

5.4   Umístění kotevních úchytů bezpečnostních pásů (viz příloha 3, obrázek 1.)

5.4.1   Obecně

5.4.1.1   Kotevní úchyty kteréhokoliv pásu mohou být umístěny na nosné konstrukci vozidla nebo sedadla nebo na kterékoliv jiné části vozidla, nebo mohou být rozptýleně rozmístěny v kombinaci uvedených možností.

5.4.1.2   Téhož kotevního úchytu pásu se může použít k připevnění konců dvou přilehlých bezpečnostních pásů za předpokladu, že jsou splněny požadavky zkoušky.

5.4.2   Umístění dolního účinného kotevního úchytu pásů

5.4.2.1   Přední sedadla vozidel kategorie M1

U motorových vozidel kategorie M1 musí mít úhel α1 (na opačné straně, než je spona) velikost 30° až 80° a úhel α2 (na straně spony) musí mít velikost 45° až 80°. Oba požadavky na úhel platí pro všechny obvyklé provozní polohy předních sedadel. Kde je alespoň jeden z úhlů α1 a α2 konstantní za všech obvyklých poloh používání, musí být jeho velikost (60 ± 10°). U seřiditelných sedadel se seřizovacím zařízením, jak je popsáno v bodě 1.12, s úhlem sklonu opěradla menším než 20° (viz příloha 3 obrázek 1), může být úhel α1 menší než minimální výše uvedená hodnota (30°), za podmínky, že není menší než 20° v žádné z obvyklých poloh používání.

5.4.2.2   Zadní sedadla vozidel kategorie M1

U motorových vozidel kategorie M1 musí mít úhly α1 a α2 velikost 30 až 80 stupňů u všech zadních sedadel. Jsou-li zadní sedadla seřiditelná, platí výše uvedené velikosti úhlů pro všechny obvyklé cestovní polohy.

5.4.2.3   Přední sedadla vozidel kategorií jiných než M1

U motorových vozidel kategorií jiných než M1 musí mít úhly α1 a α2 velikost 30 až 80 stupňů pro všechny obvyklé provozní polohy předních sedadel. Když v případě předních sedadel vozidel s maximální hmotností nepřesahující 3,5 tun je alespoň jeden z úhlů α1 a α2 konstantní za všech obvyklých poloh používání, musí mít hodnotu 60 ± 10° (např. kotevní úchyt připevněný na sedadle).

5.4.2.4   Zadní sedadla a zvláštní přední nebo zadní sedadla vozidel kategorií jiných než M1

U vozidel kategorií jiných než M1 v případě:

| a) | lavicových sedadel; |
| --- | --- |

a)

lavicových sedadel;

| b) | seřiditelných sedadel (předních a zadních) se seřizovacím zařízením, jak je popsáno v bodě 2.12, s úhlem sklonu opěradla menším než 20° (viz příloha 3, obrázek 1) a |
| --- | --- |

b)

seřiditelných sedadel (předních a zadních) se seřizovacím zařízením, jak je popsáno v bodě 2.12, s úhlem sklonu opěradla menším než 20° (viz příloha 3, obrázek 1) a

| c) | jiných zadních sedadel |
| --- | --- |

c)

jiných zadních sedadel

mohou mít úhly α1 a α2 velikost 20° až 80° za všech obvyklých poloh používání. Když v případě předních sedadel vozidel s maximální hmotností nepřesahující 3,5 tun je alespoň jeden z úhlů α1 a α2 konstantní za všech obvyklých poloh používání, musí mít hodnotu 60 ± 10° (např. kotevní úchyt připevněný na sedadle).

V případě jiných než předních sedadel vozidel kategorií M2 a M3 musí mít úhly α1 a α2 velikost 45 až 90 stupňů pro všechny obvyklé polohy použití.

5.4.2.5   Vzdálenost mezi oběma svislými rovinami rovnoběžnými se střední podélnou rovinou vozidla, z nichž každá prochází jedním ze obou účinných dolních kotevních úchytů pásů L1 a L2 téhož bezpečnostního pásu, nesmí být menší než 350 mm. V případě jakýchkoli středových míst k sedění v zadních řadách sedadel vozidel kategorie M1 a N1 nesmí být výše uvedená vzdálenost menší než 240 mm, pokud není možné vyměnit střední zadní sedadlo za žádné jiné sedadlo vozidla. Podélná střední rovina sedadla musí procházet mezi body L1 a L2 a musí být od těchto bodů vzdálena nejméně 120 mm.

5.4.3   Umístění horních účinných kotevních úchytů pásů (viz příloha 3)

5.4.3.1   Je-li užito vodítko popruhu nebo podobné zařízení, které ovlivňuje umístění horního účinného kotevního úchytu pásů, musí být toto umístění stanoveno obvyklou cestou s uvážením polohy kotevního úchytu, kdy podélná osa popruhu prochází bodem J1 odvozeným postupně od bodu R pomocí následujících tří úseků:

| RZ | : | úsek linie trupu měřený směrem vzhůru od R a dlouhý 530 mm; |
| --- | --- | --- |
| ZX | : | úsek kolmý na podélnou střední rovinu vozidla měřený od bodu Z ve směru kotevního úchytu a dlouhý 120 mm; |
| XJ1 | : | úsek kolmý na rovinu definovanou úseky RZ a ZX měřený směrem dopředu od bodu X a dlouhý 60 mm. |

RZ

:

úsek linie trupu měřený směrem vzhůru od R a dlouhý 530 mm;

ZX

:

úsek kolmý na podélnou střední rovinu vozidla měřený od bodu Z ve směru kotevního úchytu a dlouhý 120 mm;

XJ1

:

úsek kolmý na rovinu definovanou úseky RZ a ZX měřený směrem dopředu od bodu X a dlouhý 60 mm.

Bod J2 je určen symetricky k bodu J1 vzhledem k podélné svislé rovině procházející linií trupu popsanou v bodě 5.1.2. figuríny umístěné na daném sedadle.

Když je použito dvoudveřové uspořádání pro přístup k předním i zadním sedadlům a horní kotevní úchyt je upevněn k sloupku B, musí být systém konstruován tak, aby neznemožňoval vstup do vozidla nebo výstup z něj.

5.4.3.2   Horní účinný kotevní úchyt musí ležet pod rovinou FN, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá úhel 65° s linií trupu. V případě zadních sedadel může být úhel snížen na 60°. Rovina FN musí být umístěna tak, aby linii trupu protínala v bodě D a aby platilo DR = 315 mm + 1,8 S. Avšak je-li S ≤ 200 mm, je DR = 675 mm.

5.4.3.3   Horní účinný kotevní úchyt pásu musí ležet pod rovinou FK, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá s linií trupu úhel 120° v bodě B tak, že BR = 260 mm + S. Pro hodnoty S ≥ 280 mm, může výrobce podle své volby použít BR = 260 mm + 0,8 S.

5.4.3.4   Hodnota S nesmí být menší než 140 mm.

5.4.3.5   Horní účinný kotevní úchyt pásu musí být umístěn za svislou rovinou kolmou k podélné střední rovině vozidla a procházející bodem R, jak je znázorněno v příloze 3.

5.4.3.6   Horní účinný kotevní úchyt pásu musí být umístěn nad vodorovnou rovinou procházející bodem C definovaným v bodě 5.1.4.

5.4.3.7   Navíc k hornímu kotevnímu úchytu uvedenému v bodě 5.4.3.1 mohou být provedeny další horní účinné kotevní úchyty, jestliže se splní jedna z následujících podmínek:

| 5.4.3.7.1 | Doplňkové kotevní úchyty splňují požadavky bodů 5.4.3.1 až 5.4.3.6. |
| --- | --- |

5.4.3.7.1

Doplňkové kotevní úchyty splňují požadavky bodů 5.4.3.1 až 5.4.3.6.

| 5.4.3.7.2 | Doplňkové kotevní úchyty mohou být použity bez pomoci nástrojů, splňují požadavky bodů 5.4.3.5 a 5.4.3.6 a jsou umístěny v jedné z oblastí odvozených z oblasti znázorněné na obrázku 1 přílohy 3 tohoto předpisu svislým posunutím této oblasti o 80 mm nahoru nebo dolů. |
| --- | --- |

5.4.3.7.2

Doplňkové kotevní úchyty mohou být použity bez pomoci nástrojů, splňují požadavky bodů 5.4.3.5 a 5.4.3.6 a jsou umístěny v jedné z oblastí odvozených z oblasti znázorněné na obrázku 1 přílohy 3 tohoto předpisu svislým posunutím této oblasti o 80 mm nahoru nebo dolů.

| 5.4.3.7.3 | Kotevní úchyt (úchyty) je určen pro upínací pás, vyhovuje požadavkům stanoveným v bodě 5.4.3.6, leží za příčnou rovinou procházející vztažnou přímkou a je umístěn:






  5.4.3.7.3.1 | v případě jednotlivého kotevního úchytu uvnitř oblasti, která je společná dvěma prostorovým úhlům definovaným svislicemi procházejícími body J1 a J2 definovanými v bodě 5.4.3.1, přičemž vodorovné řezy těmito úhly jsou znázorněny na obrázku 2 přílohy 3 tohoto předpisu; |
| --- | --- | --- |

5.4.3.7.3

Kotevní úchyt (úchyty) je určen pro upínací pás, vyhovuje požadavkům stanoveným v bodě 5.4.3.6, leží za příčnou rovinou procházející vztažnou přímkou a je umístěn:

5.4.3.7.3.1

v případě jednotlivého kotevního úchytu uvnitř oblasti, která je společná dvěma prostorovým úhlům definovaným svislicemi procházejícími body J1 a J2 definovanými v bodě 5.4.3.1, přičemž vodorovné řezy těmito úhly jsou znázorněny na obrázku 2 přílohy 3 tohoto předpisu;

| 5.4.3.7.3.2 | v případě dvou kotevních úchytů uvnitř kteréhokoliv vhodného z výše definovaných prostorových úhlů za předpokladu, že každý kotevní úchyt je vzdálen nejvýše 50 mm od druhého kotevního úchytu, který má zrcadlově symetrickou polohu vzhledem k rovině P definované v bodě 5.1.6 pro uvažované sedadlo. |
| --- | --- |

5.4.3.7.3.2

v případě dvou kotevních úchytů uvnitř kteréhokoliv vhodného z výše definovaných prostorových úhlů za předpokladu, že každý kotevní úchyt je vzdálen nejvýše 50 mm od druhého kotevního úchytu, který má zrcadlově symetrickou polohu vzhledem k rovině P definované v bodě 5.1.6 pro uvažované sedadlo.

5.5   Rozměry závitových otvorů pro kotevní úchyty

5.5.1   Kotevní úchyt musí mít otvor opatřený závitem o velikosti 7/16 palce (20 UNF 2B).

5.5.2   Je-li vozidlo výrobcem vybaveno bezpečnostními pásy, které jsou připevněny ke všem kotevním úchytům předepsaným pro dané sedadlo, nemusí tyto kotevní úchyty splňovat požadavek bodu 5.5.1 za předpokladu, že splňují ostatní ustanovení tohoto předpisu. Rovněž se požadavky bodu 5.5.1 nevztahují na doplňkové kotevní úchyty, které splňují požadavek bodu 5.4.3.7.3.

5.5.3   Musí být možno odpojit bezpečnostní pás od kotevního úchytu bez jakéhokoliv poškození tohoto úchytu.

6.   ZKOUŠKY

6.1   Všeobecné zkoušky pro kotevní úchyty pásů sedadel

6.1.1   S ohledem na použití ustanovení bodu 6.2. a na žádost výrobce:

| 6.1.1.1 | se mohou zkoušky provádět buď na nosné konstrukci vozidla, nebo úplně dokončeném vozidle; |
| --- | --- |

6.1.1.1

se mohou zkoušky provádět buď na nosné konstrukci vozidla, nebo úplně dokončeném vozidle;

| 6.1.1.2 | zkoušky mohou být omezeny na kotevní úchyty pouze jednoho sedadla nebo jedné skupiny sedadel za podmínky, že:






  a) | dotčené kotevní úchyty mají stejné konstrukční vlastnosti jako kotevní úchyty ostatních sedadel nebo skupin sedadel a |
| --- | --- | --- |

6.1.1.2

zkoušky mohou být omezeny na kotevní úchyty pouze jednoho sedadla nebo jedné skupiny sedadel za podmínky, že:

a)

dotčené kotevní úchyty mají stejné konstrukční vlastnosti jako kotevní úchyty ostatních sedadel nebo skupin sedadel a

| b) | když jsou takové kotevní úchyty zcela nebo částečně instalovány na sedadle nebo skupině sedadel, jsou konstrukční vlastnosti sedadla nebo skupiny sedadel stejné jako u ostatních sedadel nebo skupin sedadel; |
| --- | --- |

b)

když jsou takové kotevní úchyty zcela nebo částečně instalovány na sedadle nebo skupině sedadel, jsou konstrukční vlastnosti sedadla nebo skupiny sedadel stejné jako u ostatních sedadel nebo skupin sedadel;

| 6.1.1.3 | okna a dveře mohou a nemusí být instalovány a zavřeny; |
| --- | --- |

6.1.1.3

okna a dveře mohou a nemusí být instalovány a zavřeny;

| 6.1.1.4 | může být instalován jakýkoli prvek, který je obvykle poskytován a způsobilý pro zvýšení tuhosti nosné konstrukce vozidla. |
| --- | --- |

6.1.1.4

může být instalován jakýkoli prvek, který je obvykle poskytován a způsobilý pro zvýšení tuhosti nosné konstrukce vozidla.

6.1.2   Sedadla musí být instalována a umístěna do polohy pro řízení nebo použití zvolené technickou zkušebnou odpovědnou za provádění schvalovacích zkoušek tak, aby tato poloha poskytovala nejméně příznivé podmínky s ohledem na pevnost systému. Poloha sedadel musí být zaznamenána v protokolu. Opěradlo sedadla s nastavitelným sklonem musí být zajištěno podle pokynu výrobce nebo, neexistuje-li žádný takový pokyn, v poloze odpovídající účinnému úhlu opěradla co nejbližšímu 25° u vozidel kategorií M1 a N1 a úhlu 15° u vozidel všech ostatních kategorií.

6.2   Zajištění vozidla pro zkoušky kotevních úchytů pásů sedadel a zkoušky kotevních úchytů ISOFIX

6.2.1   Metoda použitá k zajištění vozidla při zkoušce nesmí způsobit zpevnění kotevních úchytů pásů sedadel nebo kotevních úchytů ISOFIX a jejich oblasti ukotvení, ani způsobit zmenšení běžné deformace nosné konstrukce.

6.2.2   Zajišťovací zařízení se považuje za vyhovující, jestliže nevyvolá žádný účinek v oblasti zahrnující celou šířku nosné konstrukce a jestliže je vozidlo nebo nosná konstrukce blokována nebo upevněna vpředu ve vzdálenosti nejméně 500 mm od zkoušeného kotevního úchytu a držena nebo upevněna vzadu nejméně 300 mm od tohoto kotevního úchytu.

6.2.3   Doporučuje se, aby byla nosná konstrukce uložena na opěry umístěné přibližně v linii s osami kol nebo, není-li to možné, v linii s body upevnění závěsů.

6.2.4   Je-li použita jiná metoda zajištění než předepsaná v bodech 6.2.1 až 6.2.3 tohoto předpisu, musí být poskytnuty důkazy, že je rovnocenná.

6.3   Všeobecné zkušební požadavky pro kotevní úchyty pásů sedadel

6.3.1   Všechny kotevní úchyty pásů téže skupiny sedadel musí být zkoušeny současně. Pokud však existuje riziko, že by nesymetrické zatížení sedadel a/nebo kotevních úchytů mohlo vést k selhání, může se provést další zkouška s nesymetrickým zatížením.

6.3.2   Tažná síla musí být použita tak, aby působila ve směru odpovídajícímu poloze sedění v úhlu 10 stupňů ± 5° nad vodorovnou rovinou v rovině rovnoběžné k podélné střední rovině vozidla.

Musí být použito předběžné zatížení ve výši 10 procent s tolerancí ± 30 procent cílového zatížení, toto zatížení se zvýší na 100 procent příslušného cílového zatížení.

6.3.3   Působení plného zatížení musí být dosaženo co nejrychleji, a to v průběhu působení maximálního zatížení v délce 60 sekund.

Výrobce však může požadovat, aby bylo zatížení dosaženo do 4 sekund.

Kotevní úchyty musí odolávat stanovenému zatížení po dobu nejméně 0,2 sekundy.

6.3.4   Tažná zařízení používaná při zkouškách popsaných v bodě 6.4 níže jsou znázorněna v příloze 5. Zařízení znázorněná v příloze 5 na obrázku 1 jsou umístěna na polstrování sedáku a pak, když je to možné, zatlačena do opěradla sedadla, zatímco je okolo nich pevně obepnut popruh pásu. Zařízení znázorněné v příloze 5 na obrázku 2 je ve své poloze, popruh pásu je upevněn přes zařízení a pevně napnut. V průběhu této operace se nepoužije předběžné zatížení kotevních úchytů bezpečnostních pásů vyšší než minimálně nutné pro správné uvedení zkušebního zařízení do jeho polohy.

Tažné zařízení rozměru 254 mm nebo 406 mm použité na každém místě sedění musí být takové, že jeho šířka je co nejbližší vzdálenosti mezi dolními kotevními úchyty.

Při umístění tažného zařízení do jeho polohy musí být zamezeno společným vlivům v průběhu zkoušky tahem, které by měly nepříznivý dopad na zatížení a rozložení zatížení.

6.3.5   Kotevní úchyty pásů u sedadel vybavených horními kotevními úchyty pásů se zkoušejí za těchto podmínek:

| 6.3.5.1 | Přední vnější sedadla:
  Kotevní úchyty pásů musí být podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.1, při níž se na ně zátěže přenášejí pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii tříbodového pásu vybaveného navíječem s vodicím válečkem nebo vodítkem popruhu u horního kotevního úchytu pásu. Kromě toho jestliže je počet kotevních úchytů vyšší, než je předepsáno v bodě 5.3, musí být tyto kotevní úchyty podrobeny zkoušce uvedené v bodě 6.4.5, při kterých jsou zátěže přenášeny na kotevní úchyty pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii takového typu bezpečnostního pásu, který k nim má být připevněn.






  6.3.5.1.1 | Není-li navíječ připevněn k požadovanému vnějšímu dolnímu kotevnímu úchytu pásu nebo je-li navíječ připevněn k hornímu kotevnímu úchytu pásu, musí být dolní kotevní úchyty pásů rovněž podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.3. |
| --- | --- | --- |

6.3.5.1

Přední vnější sedadla:

Kotevní úchyty pásů musí být podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.1, při níž se na ně zátěže přenášejí pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii tříbodového pásu vybaveného navíječem s vodicím válečkem nebo vodítkem popruhu u horního kotevního úchytu pásu. Kromě toho jestliže je počet kotevních úchytů vyšší, než je předepsáno v bodě 5.3, musí být tyto kotevní úchyty podrobeny zkoušce uvedené v bodě 6.4.5, při kterých jsou zátěže přenášeny na kotevní úchyty pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii takového typu bezpečnostního pásu, který k nim má být připevněn.

6.3.5.1.1

Není-li navíječ připevněn k požadovanému vnějšímu dolnímu kotevnímu úchytu pásu nebo je-li navíječ připevněn k hornímu kotevnímu úchytu pásu, musí být dolní kotevní úchyty pásů rovněž podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.3.

| 6.3.5.1.2 | Ve výše uvedeném případě lze zkoušky předepsané v bodech 6.4.1 a 6.4.3 provádět na dvou různých konstrukcích, pokud to výrobce požaduje. |
| --- | --- |

6.3.5.1.2

Ve výše uvedeném případě lze zkoušky předepsané v bodech 6.4.1 a 6.4.3 provádět na dvou různých konstrukcích, pokud to výrobce požaduje.

| 6.3.5.2 | Zadní vnější sedadla a všechna středová sedadla
  Kotevní úchyty pásů musí být podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.2, při níž se na ně zátěže přenášejí pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii tříbodového pásu bez navíječe, a zkoušce předepsané v bodě 6.4.3, při níž se zátěže přenášejí na dolní kotevní úchyty pásů pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii břišního pásu. Obě zkoušky se na žádost výrobce mohou provádět na dvou různých konstrukcích. |
| --- | --- |

6.3.5.2

Zadní vnější sedadla a všechna středová sedadla

Kotevní úchyty pásů musí být podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.2, při níž se na ně zátěže přenášejí pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii tříbodového pásu bez navíječe, a zkoušce předepsané v bodě 6.4.3, při níž se zátěže přenášejí na dolní kotevní úchyty pásů pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii břišního pásu. Obě zkoušky se na žádost výrobce mohou provádět na dvou různých konstrukcích.

| 6.3.5.3 | Když výrobce dodá své vozidlo s bezpečnostními pásy, mohou být odpovídající kotevní úchyty pásů na žádost výrobce podrobeny pouze zkoušce, při níž jsou zátěže přenášeny na tyto úchyty prostřednictvím zařízení neprodukujícího geometrii typu pásů, které se mají připevnit k těmto kotevním úchytům. |
| --- | --- |

6.3.5.3

Když výrobce dodá své vozidlo s bezpečnostními pásy, mohou být odpovídající kotevní úchyty pásů na žádost výrobce podrobeny pouze zkoušce, při níž jsou zátěže přenášeny na tyto úchyty prostřednictvím zařízení neprodukujícího geometrii typu pásů, které se mají připevnit k těmto kotevním úchytům.

6.3.6   Nemají-li zadní vnější sedadla a středová sedadla horní kotevní úchyty pásů, musí být dolní kotevní úchyty pásů podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.3, při níž jsou zátěže přenášeny na tyto kotevní úchyty pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii břišního pásu.

6.3.7   Je-li vozidlo konstruováno tak, že připouští užití jiných zařízení, která nedovolují přímé připevnění popruhů ke kotevním úchytům pásů bez použití válečků atd. nebo která kromě kotevních úchytů zmíněných v bodě 5.3 vyžadují doplňkové kotevní úchyty pásů, musí být bezpečnostní pás nebo souprava lanek, válečků atd. představující vybavení bezpečnostního pásu připojeny takovým zařízením ke kotevním úchytům pásů ve vozidle a kotevní úchyty pásů musí být podle vhodného případu podrobeny zkoušce předepsané v bodě 6.4.

6.3.8   Může se užít jiná zkušební metoda, než která je předepsána v bodě 6.3, musí se však prokázat, že je rovnocenná.

6.4   Zvláštní zkušební požadavky pro kotevní úchyty pásů sedadel

6.4.1   Zkouška v sestavě tříbodového pásu s navíječem a s vodicím válečkem nebo vodítkem popruhu u horního kotevního úchytu pásu

6.4.1.1   K hornímu kotevnímu úchytu pásu musí být instalován zvláštní vodicí váleček nebo vodítko lanka nebo popruhu vhodné k přenosu zatížení z tažného zařízení nebo vodicí váleček nebo vodítko popruhu dodané výrobcem.

6.4.1.2   Zkušební zátěž 1 350 daN ± 20 daN musí být aplikována na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 2) připevněné ke kotevním úchytům téhož pásu pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii popruhu horní části trupu tohoto bezpečnostního pásu. V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 675 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých je zkušební zátěž 450 ± 20 daN.

6.4.1.3   Současně musí být aplikována tažná síla 1 350 daN ± 20 daN na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 1) připevněné ke dvěma dolním kotevním úchytům pásů. V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 675 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých je zkušební zátěž 450 ± 20 daN.

6.4.2   Zkouška v sestavě tříbodového pásu bez navíječe nebo s navíječem u horního kotevního úchytu pásu

6.4.2.1   Zkušební zátěž 1 350 daN ± 20 daN musí být aplikována na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 2) připevněné k hornímu kotevnímu úchytu a k protějšímu dolnímu kotevnímu úchytu stejného pásu, který je vybaven navíječem upevněným u horního kotevního úchytu pásu, pokud je dodán od výrobce. V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 675 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých je zkušební zátěž 450 ± 20 daN.

6.4.2.2   Současně musí být aplikována tažná síla 1 350 daN ± 20 daN na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 1) připevněné k dolním kotevním úchytům pásů. V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 675 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých bude zkušební zátěž 450 ± 20 daN.

6.4.3   Zkouška v sestavě břišního pásu

Zkušební zátěž 2 225 daN ± 20 daN musí být aplikována na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 1) připevněné ke dvěma dolním kotevním úchytům pásů. V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 1 110 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých je zkušební zátěž 740 ± 20 daN.

6.4.4   Zkouška kotevních úchytů pásů, které jsou všechny umístěny na nosné konstrukci sedadla nebo které jsou rozmístěny na nosné konstrukci vozidla a nosné konstrukci sedadla

6.4.4.1   Zkouška popsaná v bodech 6.4.1, 6.4.2 a 6.4.3 výše musí být provedena podle vhodného případu při současném působení síly popsané níže na každé sedadlo a každou skupinu sedadel.

6.4.4.2   Zátěže uvedené v bodech 6.4.1, 6.4.2 a 6.4.3 výše jsou doplněny o sílu odpovídající 20násobku hmotnosti celého sedadla. Na sedadlo nebo příslušné části sedadla musí být aplikována setrvačná zátěž odpovídající fyzickému účinku hmotnosti daného sedadla na ukotvení sedadla. Stanovení zátěže nebo zátěží, které jsou aplikovány navíc, a rozdělení zátěže provede výrobce a schválí technická zkušebna.

V případě vozidel kategorií M2 a N2 musí být tato síla rovna 10násobku hmotnosti celého sedadla, u kategorií M3 a N3 je rovna 6,6násobku hmotnosti celého sedadla.

6.4.5   Zkouška v sestavě speciálního typu pásu

6.4.5.1   Zkušební zátěž 1 350 daN ± 20 daN musí být aplikována na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 2) připevněné ke kotevním úchytům takového bezpečnostního pásu pomocí zařízení, které reprodukuje geometrii popruhu nebo popruhů horní části trupu.

6.4.5.2   Současně musí být aplikována tažná síla 1 350 daN ± 20 daN na tažné zařízení (viz příloha 5, obrázek 3) připevněné ke dvěma dolním kotevním úchytům pásů.

6.4.5.3   V případě vozidel jiných kategorií než M1 a N1 je zkušební zátěž 675 ± 20 daN mimo vozidel kategorií M3 a N3, u kterých je zkušební zátěž 450 ± 20 daN.

6.4.6   Zkouška v případě sedadel směřujících dozadu

6.4.6.1   Body kotevních úchytů se zkoušejí silami předepsanými v bodech 6.4.1, 6.4.2 nebo 6.4.3 podle daného případu. V každém případě musí zkušební zatížení odpovídat zátěži předepsané pro vozidla kategorií M3 nebo N3.

6.4.6.2   Zkušební zatížení musí směřovat dopředu ve vztahu k danému místu k sedění podle postupu předepsaného v bodě 6.3.

6.5   V případě skupiny sedadel popsaných v bodě 1 přílohy 7 lze provést dynamickou zkoušku z přílohy 7 jako alternativu statické zkoušky předepsané v bodech 6.3 a 6.4, a to podle volby výrobce vozidla.

6.6   Požadavky statické zkoušky

6.6.1   Pevnost systémů kotevních úchytů ISOFIX musí být zkoušena při působení sil, jak je předepsáno v bodě 6.6.4.3, na zařízení pro působení statické síly (ZPSS), když jsou připevnění ISOFIX dobře zapojena.

V případě kotevního úchytu horního upínání ISOFIX musí být provedena další zkouška, jak je popsáno v bodě 6.6.4.4.

Všechny místa ISOFIX stejné řady sedadel, které lze používat najednou, musí být zkoušeny najednou.

6.6.2   Zkouška může být provedena buď u úplně dokončeného vozidla nebo na dostatečně reprezentativních částech vozidla z hlediska pevnosti a tuhosti nosné konstrukce vozidla.

Okna a dveře mohou a nemusí být instalovány a zavřeny.

Může být instalován jakýkoli prvek, který je obvykle poskytován a pravděpodobně přispívá ke zvýšení tuhosti nosné konstrukce vozidla.

Zkoušky mohou být omezeny na místa ISOFIX pouze jednoho sedadla nebo skupiny sedadel za podmínky, že:

| a) | dotčená poloha ISOFIX má stejné konstrukční vlastnosti jako poloha ISOFIX ostatních sedadel nebo skupiny sedadel a, |
| --- | --- |

a)

dotčená poloha ISOFIX má stejné konstrukční vlastnosti jako poloha ISOFIX ostatních sedadel nebo skupiny sedadel a,

| b) | jsou-li taková místa ISOFIX zcela nebo částečně instalována na sedadle nebo skupině sedadel, jsou konstrukční vlastnosti sedadla nebo skupiny sedadel stejné jako u ostatních sedadel nebo skupin sedadel. |
| --- | --- |

b)

jsou-li taková místa ISOFIX zcela nebo částečně instalována na sedadle nebo skupině sedadel, jsou konstrukční vlastnosti sedadla nebo skupiny sedadel stejné jako u ostatních sedadel nebo skupin sedadel.

6.6.3   Jsou-li sedadla nebo opěrky hlavy nastavitelné, musí být zkoušeny v poloze definované technickou zkušebnou v omezeném rozsahu předepsaném výrobcem vozidla, jak je uvedeno v dodatku 3 přílohy 17 předpisu č. 16.

6.6.4   Síly, směry a meze odchylek.

6.6.4.1   Na střed dolní přední středové příčné tyče ZPSS se musí působit silou 135 N ± 15 N, aby se upravila předozadní poloha roztažení ZPSS vzad pro odstranění vůle nebo napětí mezi ZPSS a jeho oporou.

6.6.4.2   Na zařízení pro působení statické síly (ZPSS) se musí působit silami ve směru vpřed a v šikmém směru podle tabulky 1.

Tabulka 1

Směry zkušebních sil

| Vpřed | 0° ± 5° | 8 kN ± 0,25 kN |
| --- | --- | --- |
| Šikmo | 75° ± 5° (na obě strany přímo vpřed nebo, pokud se vyskytuje strana nejhoršího případu nebo pokud jsou obě strany symetrické, jen na jednu stranu) | 5 kN ± 0,25 kN |

Vpřed

0° ± 5°

8 kN ± 0,25 kN

Šikmo

75° ± 5° (na obě strany přímo vpřed nebo, pokud se vyskytuje strana nejhoršího případu nebo pokud jsou obě strany symetrické, jen na jednu stranu)

5 kN ± 0,25 kN

Jestliže to výrobce požaduje, mohou být všechny tyto zkoušky provedeny na různých konstrukcích.

Síly ve směru vpřed musí být aplikovány při počátečním úhlu působení síly 10 ± 5° s vodorovnou rovinou. Šikmé síly musí být aplikovány vodorovně 0° ± 5°. V předepsaném bodu zatížení X uvedeném na obrázku 2 přílohy 9 se použije síla předběžného zatížení 500 N ± 25 N. Působení plného zatížení musí být dosaženo co nejrychleji, a to do doby působení maximálního zatížení v délce 30 sekund. Výrobce však může požadovat působení zatížení, kterého se má dosáhnout, do 2 sekund. Síla je udržována nejméně po dobu 0,2 s.

Všechna měření musí být provedena podle ISO 6487 při CFC 60 Hz nebo podle jakékoli rovnocenné metody.

6.6.4.3   Zkoušky pouze systému kotevních úchytů ISOFIX

| 6.6.4.3.1 | Zkouška síly ve směru vpřed:
  Podélná vodorovná odchylka (po předběžném zatížení) bodu X zařízení ZPSS v průběhu působení síly 8 kN ± 0,25 kN musí být omezena na 125 mm a stálá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoli dolního kotevního úchytu ISOFIX nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je požadovaná síla udržována po stanovenou dobu. |
| --- | --- |

6.6.4.3.1

Zkouška síly ve směru vpřed:

Podélná vodorovná odchylka (po předběžném zatížení) bodu X zařízení ZPSS v průběhu působení síly 8 kN ± 0,25 kN musí být omezena na 125 mm a stálá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoli dolního kotevního úchytu ISOFIX nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je požadovaná síla udržována po stanovenou dobu.

| 6.6.4.3.2 | Zkouška síly v šikmém směru:
  Odchylka ve směru síly (po předběžném zatížení) bodu X zařízení ZPSS v průběhu působení síly 5kN ± 0,25 kN musí být omezena na 125 mm a stálá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoli dolního kotevního úchytu ISOFIX nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je požadovaná síla udržována po stanovenou dobu. |
| --- | --- |

6.6.4.3.2

Zkouška síly v šikmém směru:

Odchylka ve směru síly (po předběžném zatížení) bodu X zařízení ZPSS v průběhu působení síly 5kN ± 0,25 kN musí být omezena na 125 mm a stálá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoli dolního kotevního úchytu ISOFIX nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je požadovaná síla udržována po stanovenou dobu.

6.6.4.4   Zkouška systémů kotevních úchytů ISOFIX a kotevního úchytu horního upínání ISOFIX:

Tahové předběžné zatížení 50 N ± 5 N musí být aplikováno mezi ZPSS a kotevní úchyt horního upínání. Podélná vodorovná odchylka (po předběžném zatížení) bodu X v průběhu působení síly 8 kN ± 0,25 kN musí být omezena na 125 mm a stálá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoli dolního kotevního úchytu ISOFIX a kotevního úchytu horního upínání nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je požadovaná síla udržována po stanovenou dobu.

Tabulka 2

Meze odchylek

| Směr síly | Maximální odchylka bodu X zařízení ZPSS |
| --- | --- |
| Vpřed | podélně 125 mm |
| Šikmo | 125 mm ve směru síly |

Směr síly

Maximální odchylka bodu X zařízení ZPSS

Vpřed

podélně 125 mm

Šikmo

125 mm ve směru síly

6.6.5   Další síly

6.6.5.1   Setrvačné síly sedadla

Pro polohu instalace, kde je zátěž přenášena na sestavu sedadla vozidla a nikoliv přímo na nosnou konstrukci vozidla, musí být provedena zkouška, aby se zajistilo, že je pevnost ukotvení sedadla vozidla k nosné konstrukci vozidla dostatečná. Při této zkoušce musí být síla o velikosti 20násobku hmotnosti příslušných částí sestavy sedadla aplikována vodorovně a podélně ve směru vpřed na sedadlo nebo příslušné části sestavy sedadla odpovídající fyzickému vlivu hmotnosti daného sedadla na ukotvení sedadla. Stanovení zátěže nebo zátěží, které jsou aplikovány navíc, a rozdělení zátěže provede výrobce a schválí technická zkušebna.

Na žádost výrobce může být zatížení navíc aplikováno v bodě X zařízení ZPSS při statických zkouškách popsaných výše.

Je-li kotevní úchyt horního upínání součástí sedadla vozidla, musí být tato zkouška provedena s popruhem horního upínání ISOFIX.

Nesmí dojít k žádnému zlomení a požadavky na odchylky uvedené v tabulce 2 musí být splněny.

Poznámka: Tato zkouška nemusí být provedena, jestliže je jakýkoliv kotevní úchyt systému bezpečnostních pásů vozidla součástí konstrukce sedadla vozidla a sedadlo vozidla již bylo podrobeno zkoušce a schváleno z hlediska vyhovění zkouškám zátěže kotevních úchytů požadovaných tímto předpisem pro zadržení dospělých cestujících.

7.   KONTROLA PŘED A PO STATICKÝCH ZKOUŠKÁCH KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ BEZPEČNOSTNÍCH PÁSŮ

7.1   Všechny kotevní úchyty musí být schopny odolat zkoušce předepsané v bodech 6.3 a 6.4. Trvalá deformace včetně částečného roztržení nebo zlomení jakéhokoliv kotevního úchytu nebo okolní oblasti se nepovažuje za závadu, pokud je síla udržována po stanovenou dobu. V průběhu zkoušky musí být dodrženy minimální vzdálenosti dolních účinných kotevních úchytů pásů uvedených v bodě 5.4.2.5 a požadavky bodu 5.4.3.6 pro horní účinné kotevní úchyty pásů.

7.1.1   Je-li u vozidel kategorie M1 o celkové dovolené hmotnosti nepřevyšující 2,5 tuny kotevní úchyt bezpečnostního pásu připevněn ke konstrukci sedadla, nesmí být horní účinný kotevní úchyt bezpečnostního pásu při zkoušce posunut před příčnou rovinu procházející bodem R a bodem C daného sedadla (viz obrázek 1 přílohy 3 tohoto předpisu).

U jiných než výše zmíněných vozidel nesmí být horní účinný kotevní úchyt bezpečnostního pásu při zkoušce posunut před příčnou rovinu skloněnou o 10° ve směru vpřed a procházející bodem R sedadla.

Maximální posun bodu horního účinného kotevního úchytu musí být změřen v průběhu zkoušky.

Jestliže posun bodu horního účinného kotevního úchytu překročí výše zmíněné omezení, výrobce prokáže technické zkušebně, že cestujícímu nehrozí žádné nebezpečí. Aby se prokázala existence dostatečného prostoru pro přežití, může se například provést zkušební postup podle předpisu č. 94 nebo se zkouška se sáněmi s odpovídajícím impulsem.

7.2   U vozidel, kde jsou tato zařízení použita, musí být zařízení pro posun a zajištění umožňující cestujícím na všech sedadlech opustit vozidlo stále ručně ovladatelná po odstranění tahové síly.

7.3   Po zkouškách se zaznamenají všechna poškození kotevních úchytů a nosných konstrukcí, na které působilo zatížení při zkouškách.

7.4   Odchylně je stanoveno, že horní kotevní úchyty připevněné k jednomu nebo více sedadlům vozidel kategorie M3 a kategorie M2 s maximální hmotností překračující 3,5 tun, které splňují požadavky předpisu č. 80, nemusí vyhovět požadavkům bodu 7.1, pokud jde o soulad s bodem 5.4.3.6.

8.   ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA

8.1   Každá změna typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který udělil schválení typu vozidla. Tento orgán pak může buď:

| 8.1.1 | uznat, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- |

8.1.1

uznat, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

| 8.1.2 | požádat technickou zkušebnu odpovědnou za provádění zkoušek o nový protokol o zkoušce. |
| --- | --- |

8.1.2

požádat technickou zkušebnu odpovědnou za provádění zkoušek o nový protokol o zkoušce.

8.2   Oznámení o potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se smluvním stranám dohody uplatňujícím tento předpis zasílá postupem stanoveným výše v bodě 4.3.

8.3   Příslušný orgán vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní strany dohody z roku 1958 uplatňující tento předpis pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

9.   SHODNOST VÝROBY

Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dohodě, dodatku 2 (E/EHK/324-E/EHK/TRANS/505/Rev.2), a následujícími požadavky:

| 9.1 | Každé vozidlo, které nese značku schválení typu, jak je předepsáno podle tohoto předpisu, musí být shodné s typem vozidla schváleným s ohledem na podrobnosti, které mají negativní účinek na vlastnosti kotevních úchytů bezpečnostních pásů a systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyt horního upínání ISOFIX. |
| --- | --- |

9.1

Každé vozidlo, které nese značku schválení typu, jak je předepsáno podle tohoto předpisu, musí být shodné s typem vozidla schváleným s ohledem na podrobnosti, které mají negativní účinek na vlastnosti kotevních úchytů bezpečnostních pásů a systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyt horního upínání ISOFIX.

| 9.2 | Pro ověření shodnosti, jak je předepsáno v bodě 9.1 výše, dostačuje počet sériově vyrobených vozidel nesoucích značku schválení typu požadovanou tímto předpisem podrobeno náhodným zkouškám. |
| --- | --- |

9.2

Pro ověření shodnosti, jak je předepsáno v bodě 9.1 výše, dostačuje počet sériově vyrobených vozidel nesoucích značku schválení typu požadovanou tímto předpisem podrobeno náhodným zkouškám.

| 9.3 | Výše zmíněné kontroly se zpravidla omezí na měření. Pokud to však je nutné, musí být vozidla podrobena některým zkouškám popsaným v bodě 6 výše zvoleným technickou zkušebnou, která provádí schvalovací zkoušky. |
| --- | --- |

9.3

Výše zmíněné kontroly se zpravidla omezí na měření. Pokud to však je nutné, musí být vozidla podrobena některým zkouškám popsaným v bodě 6 výše zvoleným technickou zkušebnou, která provádí schvalovací zkoušky.

10.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

10.1   Jestliže není splněn požadavek stanovený v bodě 9.1 výše nebo pokud jeho kotevní úchyty bezpečnostních pásů nebo systém kotevních úchytů ISOFIX a kotevní úchyt horního upínání ISOFIX neprošly kontrolami předepsanými v bodě 9 výše, může být schválení udělené pro daný typ vozidla podle tohoto předpisu odňato.

10.2   Jestliže smluvní strana dohody uplatňující tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o tom neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující tento předpis pomocí formuláře sdělení odpovídajícího vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   NÁVOD K OBSLUZE VOZIDLA

Vnitrostátní orgány mohou vyžadovat, aby výrobci vozidel, jejichž registraci provádějí, v návodu k obsluze vozidla jasně uvedli,

11.1   kde jsou kotevní úchyty a

11.2   pro jaké typy pásů jsou kotevní úchyty určeny (viz příloha 1, položka 5).

12.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení úplně zastaví výrobu typu kotevních úchytů bezpečnostních pásů nebo typ systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevního úchytu horního upínání ISOFIX schválené v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení informuje tento orgán o takové skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958 uplatňující tento předpis, a to pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Strany dohody z roku 1958 uplatňující tento předpis sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení či rozšíření, nebo odmítnutí či rozšíření či odnětí schválení vydaná v jiných zemích.

14.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

| 14.1 | Počínaje úředním datem vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 06. |
| --- | --- |

14.1

Počínaje úředním datem vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 06.

| 14.2 | Počínaje uplynutím 2 let po vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost smluvní strany uplatňující tento předpis udělí schválení EHK pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 06. |
| --- | --- |

14.2

Počínaje uplynutím 2 let po vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost smluvní strany uplatňující tento předpis udělí schválení EHK pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 06.

| 14.3 | Počínaje uplynutím 7 let po vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost smluvní strany uplatňující tento předpis mohou odmítnou uznat schválení, která nebyla udělena v souladu se sérií změn 06 tohoto předpisu. Nicméně stávající schválení vozidel, která nejsou dotčena sérií změn 06 tohoto předpisu, zůstávají platná a smluvní strany uplatňující tento předpis je musí nadále přijímat. |
| --- | --- |

14.3

Počínaje uplynutím 7 let po vstupu série změn 06 tohoto předpisu v platnost smluvní strany uplatňující tento předpis mohou odmítnou uznat schválení, která nebyla udělena v souladu se sérií změn 06 tohoto předpisu. Nicméně stávající schválení vozidel, která nejsou dotčena sérií změn 06 tohoto předpisu, zůstávají platná a smluvní strany uplatňující tento předpis je musí nadále přijímat.

| 14.4 | U vozidel, která nejsou ovlivněna bodem 7.1.1 výše, zůstávají schválení udělená podle série změn 04 tohoto předpisu v platnosti. |
| --- | --- |

14.4

U vozidel, která nejsou ovlivněna bodem 7.1.1 výše, zůstávají schválení udělená podle série změn 04 tohoto předpisu v platnosti.

| 14.5 | U vozidel, která nejsou ovlivněna doplňkem 4 série změn 05 tohoto předpisu, zůstávají stávající schválení v platnosti, pokud byla udělena v souladu se sérií změn 05 až do dodatku 3. |
| --- | --- |

14.5

U vozidel, která nejsou ovlivněna doplňkem 4 série změn 05 tohoto předpisu, zůstávají stávající schválení v platnosti, pokud byla udělena v souladu se sérií změn 05 až do dodatku 3.

| 14.6 | Počínaje úředním datem vstupu v platnost doplňku 5 k sérii změn 05 žádná smluvní strana uplatňující tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku 5 k sérii změn 05. |
| --- | --- |

14.6

Počínaje úředním datem vstupu v platnost doplňku 5 k sérii změn 05 žádná smluvní strana uplatňující tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku 5 k sérii změn 05.

| 14.7 | U vozidel, která nejsou ovlivněna doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu, zůstávají stávající schválení v platnosti, pokud byla udělena v souladu se sérií změn 05 až do jejího dodatku 3. |
| --- | --- |

14.7

U vozidel, která nejsou ovlivněna doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu, zůstávají stávající schválení v platnosti, pokud byla udělena v souladu se sérií změn 05 až do jejího dodatku 3.

| 14.8 | Počínaje 20. únorem 2005 pro vozidla kategorie M1 udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení EHK pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění podle doplňku 5 k sérii změn 05. |
| --- | --- |

14.8

Počínaje 20. únorem 2005 pro vozidla kategorie M1 udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení EHK pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění podle doplňku 5 k sérii změn 05.

| 14.9 | Počínaje 20. únorem 2007 pro vozidla kategorie M1 mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout uznat schválení, která nebyla udělena v souladu s doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

14.9

Počínaje 20. únorem 2007 pro vozidla kategorie M1 mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout uznat schválení, která nebyla udělena v souladu s doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu.

| 14.10 | Počínaje 16. červencem 2006 pro vozidla kategorie N udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 5 k sérii změn 05. |
| --- | --- |

14.10

Počínaje 16. červencem 2006 pro vozidla kategorie N udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 5 k sérii změn 05.

| 14.11 | Počínaje 16. červencem 2008 pro vozidla kategorie N mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout uznat schválení, která nebyla udělena v souladu s doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

14.11

Počínaje 16. červencem 2008 pro vozidla kategorie N mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout uznat schválení, která nebyla udělena v souladu s doplňkem 5 k sérii změn 05 tohoto předpisu.

| 14.12 | Počínaje úředním datem vstupu série 07 změn tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne žádost o schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 07. |
| --- | --- |

14.12

Počínaje úředním datem vstupu série 07 změn tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne žádost o schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 07.

| 14.13 | Po uplynutí 24 měsíců od vstupu série změn 07 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení EHK pouze tehdy, jsou-li splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 07. |
| --- | --- |

14.13

Po uplynutí 24 měsíců od vstupu série změn 07 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení EHK pouze tehdy, jsou-li splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 07.

| 14.14 | Po uplynutí 36 měsíců od vstupu série změn 07 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení, jež nebyla udělena v souladu se sérií změn 07 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

14.14

Po uplynutí 36 měsíců od vstupu série změn 07 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení, jež nebyla udělena v souladu se sérií změn 07 tohoto předpisu.

| 14.15 | Nehledě na body 14.13 a 14.14 schválení kategorií vozidel podle předchozích sérií změn předpisu, která nejsou ovlivněna sérií změn 07, zůstávají platná, a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je budou nadále přijímat. |
| --- | --- |

14.15

Nehledě na body 14.13 a 14.14 schválení kategorií vozidel podle předchozích sérií změn předpisu, která nejsou ovlivněna sérií změn 07, zůstávají platná, a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je budou nadále přijímat.

| 14.16 | Dokud nebudou v jejich vnitrostátních požadavcích v době přistoupení k tomuto předpisu uvedeny požadavky týkající se povinného upevnění kotevních úchytů bezpečnostního pásu pro sklopná sedadla, mohou smluvní strany udělovat vnitrostátní schválení i při neexistenci tohoto upevnění a v tom případě nemohou být tyto kategorie autobusů schváleny podle tohoto předpisu. |
| --- | --- |

14.16

Dokud nebudou v jejich vnitrostátních požadavcích v době přistoupení k tomuto předpisu uvedeny požadavky týkající se povinného upevnění kotevních úchytů bezpečnostního pásu pro sklopná sedadla, mohou smluvní strany udělovat vnitrostátní schválení i při neexistenci tohoto upevnění a v tom případě nemohou být tyto kategorie autobusů schváleny podle tohoto předpisu.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 naposledy pozměněný změnou č. 4.

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku a 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které lze montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách vzájemného uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v němž budou k této dohodě přistupovat. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

(3)  Viz poznámka pod čarou 1.

(4)  Dokument TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2 ve znění změny 4.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ

VZOR A

(viz bod 4.4 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená značka schválení připojená k vozidlu ukazuje, že dotčený typ vozidla byl z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů schválen v Nizozemí (E 4) podle předpisu č. 14 pod číslem 072439. První dvě místa schvalovacího čísla označují, že předpis č. 14 již obsahoval sérii změn 07, když bylo schválení vydáno.

VZOR B

(viz bod 4.5. tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená schvalovací značka připojená k vozidlu ukazuje, že dotčený typ vozidla byl schválen v Nizozemí (E4) podle předpisů č. 14 a 24 (1). (V případě druhého předpisu je opravený koeficient pohlcení 1,30 m-1). Schvalovací čísla ukazují, že ve dnech, kdy byla tato schválení udělena, předpis č. 14 zahrnoval sérii změn 07 a předpis č. 24 byl ve stavu série změn 03.

---

(1)  Druhé číslo je uváděno pouze jako příklad.

---

PŘÍLOHA 3

UMÍSTĚNÍ ÚČINNÝCH KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ BEZPEČNOSTNÍCH PÁSŮ

Obrázek 1

Oblasti umístění účinných kotevních úchytů

(Výkres ukazuje jeden příklad, kde je horní kotevní úchyt připevněn k bočnímu panelu karosérie vozidla)

Image

Obrázek 2

Účinné horní kotevní úchyty vyhovující bodu 5.4.3.7.3 předpisu

Image

---

PŘÍLOHA 4

POSTUP PRO STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEDĚNÍ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH

1.   ÚČEL

Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo několik míst k sedění v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi změřenými údaji a konstrukčními hodnotami udanými výrobcem vozidla (1)

2.   DEFINICE

Pro účely této přílohy:

| 2.1 | „vztažné údaje“ jsou jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sedění:






  2.1.1 | bod „H“ a bod „R“ a jejich vztah, |
| --- | --- | --- |

2.1

„vztažné údaje“ jsou jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sedění:

2.1.1

bod „H“ a bod „R“ a jejich vztah,

| 2.1.2 | skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah. |
| --- | --- |

2.1.2

skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah.

| 2.2 | „trojrozměrným přístrojem bodu H“ (zařízení 3-D H) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy; |
| --- | --- |

2.2

„trojrozměrným přístrojem bodu H“ (zařízení 3-D H) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy;

| 2.3 | „bodem „H“ “ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3-D H instalovaného na sedadle vozidla v souladu s níže uvedeným bodem 4. Bod „H“ se nachází ve středu středové osy zařízení, které je mezi zaměřovači bodu „H“ na obou stranách přístroje 3-DH. Bod „H“ odpovídá teoreticky bodu „R“ (tolerance viz bod 3.2.2 níže). Poté, co je bod „H“ postupem podle bodu 4 stanoven, považuje se za pevný vůči konstrukci sedáku a při seřizování sedadla se pohybuje společně se sedákem; |
| --- | --- |

2.3

„bodem „H“ “ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3-D H instalovaného na sedadle vozidla v souladu s níže uvedeným bodem 4. Bod „H“ se nachází ve středu středové osy zařízení, které je mezi zaměřovači bodu „H“ na obou stranách přístroje 3-DH. Bod „H“ odpovídá teoreticky bodu „R“ (tolerance viz bod 3.2.2 níže). Poté, co je bod „H“ postupem podle bodu 4 stanoven, považuje se za pevný vůči konstrukci sedáku a při seřizování sedadla se pohybuje společně se sedákem;

| 2.4 | „bodem „R“ “ nebo „vztažným bodem místa k sedění“ se rozumí konstrukční bod definovaný výrobcem vozidla pro každé místo k sedění a stanovený s ohledem na trojrozměrný vztažný systém; |
| --- | --- |

2.4

„bodem „R“ “ nebo „vztažným bodem místa k sedění“ se rozumí konstrukční bod definovaný výrobcem vozidla pro každé místo k sedění a stanovený s ohledem na trojrozměrný vztažný systém;

| 2.5 | „linií trupu“ se rozumí středová osa sondy přístroje 3-D H, když se sonda nachází v krajní zadní poloze; |
| --- | --- |

2.5

„linií trupu“ se rozumí středová osa sondy přístroje 3-D H, když se sonda nachází v krajní zadní poloze;

| 2.6 | „skutečný úhel trupu“ je úhel měřený mezi svislicí procházející bodem „H“ a linií trupu při použití kvadrantu úhlu zad na přístroji 3-D H. Skutečný úhel trupu odpovídá teoreticky konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz níže uvedený bod 3.2.2); |
| --- | --- |

2.6

„skutečný úhel trupu“ je úhel měřený mezi svislicí procházející bodem „H“ a linií trupu při použití kvadrantu úhlu zad na přístroji 3-D H. Skutečný úhel trupu odpovídá teoreticky konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz níže uvedený bod 3.2.2);

| 2.7 | „konstrukční úhel trupu“ je úhel měřený mezi svislicí vedoucí bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla stanovené výrobcem vozidla; |
| --- | --- |

2.7

„konstrukční úhel trupu“ je úhel měřený mezi svislicí vedoucí bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla stanovené výrobcem vozidla;

| 2.8 | „středovou rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina přístroje 3-D H umístěná v každé určené poloze k sedění; je reprezentována souřadnicí bodu „H“ na ose „Y“. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla shodná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby stanovena výrobcem; |
| --- | --- |

2.8

„středovou rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina přístroje 3-D H umístěná v každé určené poloze k sedění; je reprezentována souřadnicí bodu „H“ na ose „Y“. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla shodná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby stanovena výrobcem;

| 2.9 | „trojrozměrným vztažným systémem“ se rozumí systém popsaný v dodatku 2 této přílohy; |
| --- | --- |

2.9

„trojrozměrným vztažným systémem“ se rozumí systém popsaný v dodatku 2 této přílohy;

| 2.10 | „výchozí vztažné značky“ jsou fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem; |
| --- | --- |

2.10

„výchozí vztažné značky“ jsou fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;

| 2.11 | „měřicí polohou vozidla“ se rozumí poloha vozidla určenou souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému. |
| --- | --- |

2.11

„měřicí polohou vozidla“ se rozumí poloha vozidla určenou souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému.

3.   POŽADAVKY

3.1   Uvedení údajů

Pro každé místo k sedění, u něhož se vyžadují vztažné údaje k prokázání souladu s ustanoveními tohoto předpisu, musí být ve formuláři podle dodatku 3 této přílohy uvedeny všechny následující údaje nebo jejich vhodný výběr:

| 3.1.1 | souřadnice bodu „R“ vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému; |
| --- | --- |

3.1.1

souřadnice bodu „R“ vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému;

| 3.1.2 | konstrukční úhel trupu; |
| --- | --- |

3.1.2

konstrukční úhel trupu;

| 3.1.3 | všechny údaje nezbytné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy, jak je stanoveno dále v bodě 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3

všechny údaje nezbytné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy, jak je stanoveno dále v bodě 4.3.

3.2   Vztah mezi změřenými údaji a konstrukčními specifikacemi

3.2.1   Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem stanoveným dále v bodě 4 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a konstrukční hodnotou úhlu trupu udanou výrobcem vozidla.

3.2.2   Relativní polohy bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sedění považují za vyhovující, pokud bod „H“ definovaný svými souřadnicemi leží uvnitř čtverce o délce strany 50 mm, jehož strany jsou svislé a vodorovné a jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a skutečný úhel trupu se s úhlem konstrukčním shoduje s přesností na 5°.

3.2.3   Pokud jsou tyto podmínky splněny, pak se použije bod „R“ a konstrukční úhel trupu k prokázání shody s ustanoveními tohoto předpisu.

3.2.4   Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu nevyhovuje požadavkům bodu 3.2.2 výše, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem třikrát). Pokud požadavkům vyhoví výsledky dvou z těchto tří měření, použijí se podmínky výše uvedeného bodu 3.2.3.

3.2.5   Jestliže výsledky alespoň dvou ze tří měření popsaných v bodě 3.2.4 nevyhovují požadavkům bodu 3.2.2 nebo nelze-li ověření provést proto, že výrobce vozidla neposkytl informace o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu trupu, použije se geometrický střed tří změřených bodů nebo průměr tří změřených úhlů, který je považován jako použitelný ve všech případech, kde se v tomto předpisu odkazuje na bod „R“ nebo na konstrukční úhel trupu.

4.   POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1   Vozidlo se podle uvážení výrobce ponechá nejprve v prostředí o teplotě 20 ± 10 °C, aby se zajistilo, že materiál sedadel dosáhl pokojové teploty. Jestliže zkoušené sedadlo dosud nebylo použito k sedění, posadí se na sedadlo osoba hmotnosti 70 kg až 80 kg nebo zkušební zařízení dvakrát po dobu jedné minuty, aby se prohnul sedák a opěradlo. Požaduje-li to výrobce, zůstanou úplné sestavy sedadel před instalací zařízení 3-D H nezatíženy po dobu nejméně 30 minut.

4.2   Vozidlo musí být umístěno v poloze měření definované v bodě 2.11 výše.

4.3   Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo pro jízdu podle pokynů výrobce, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla mimo posuv sedadla používaný pro jiné účely, než je obvyklá poloha pro řízení nebo jízdu. Má-li sedadlo i další možnosti seřízení (svislé, úhlové, opěradla sedadla atd.), nastaví se do polohy udané výrobcem. U odpružených sedadel se pevně nastaví svislá poloha, aby odpovídala obvyklé poloze pro řízení určené výrobcem.

4.4   Oblast místa k sedění, která přijde do styku se zařízením 3-D H, se pokryje mušelínovou bavlněnou tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury, označenou jako prostá bavlněná tkanina s 18,9 vláken na cm2 a měrnou hmotností 0,228 kg/m2 nebo úpletová či netkaná textilie obdobných vlastností. Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní vlastnosti (2) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.

4.5   Sestava sedací a zádové části zařízení 3-D H se umístí tak, aby střední rovina zařízení splynula se střední rovinou sedící osoby (C/LO). Na žádost výrobce může být zařízení 3D H přesunuto směrem dovnitř vzhledem k C/LO, pokud by bylo zařízení 3-D H umístěno tak daleko k vnější straně, že by hrana sedadla neumožnila vyrovnání zařízení 3-D H.

4.6   Ke skořepině sedací části připevněte sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolních končetin. Přímka procházející zaměřovači bodu „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá ke střední podélné rovině sedadla.

4.7   Nastavte polohu chodidel a nohy na přístroji 3-D H následujícím způsobem:

4.7.1   Určené místo k sedění: řidič a cestující na vnějším předním sedadle

4.7.1.1   Obě sestavy chodidel a nohou se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi provozními pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko nalevo od střední roviny zařízení 3-D H, jako je pravé chodidlo napravo. Libela ověřující příčnou orientaci zařízení 3-D H se v případě potřeby uvede do vodorovné polohy přestavěním skořepiny sedací části nebo posunutím sestav chodidel a nohou směrem dozadu. Přímku procházející zaměřovači bodu „H“ je třeba udržet v poloze kolmé na podélnou střední rovinu sedadla.

4.7.1.2   Jestliže levou nohu nelze udržet v poloze rovnoběžné s pravou nohou a levé chodidlo nelze opřít o konstrukci, přesuňte levé chodidlo tak, aby bylo opřeno. Je nutno zachovat souosost zaměřovačů.

4.7.2   Určené místo k sedění: vnější zadní

U zadních nebo pomocných sedadel se nohy umístí podle určení výrobce. Jestliže pak chodidla spočívají na částech podlahy v různé úrovni, slouží jako vztažné chodidlo takové, které nejdříve přijde do styku s předním sedadlem, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se libela udávající příčnou orientaci sedací části zařízení ustálila ve vodorovné poloze.

4.7.3   Jiná určená místa k sedění:

Všeobecný postup uváděný v bodě 4.7.1. výše musí být dodržen, avšak chodidla se umístí tak, jak stanoví výrobce vozidla.

4.8   Instalujte závaží bérců a stehen a vyrovnejte přístroj 3-D H.

4.9   Skloňte skořepinu zádové části vpřed na přední doraz a odsuňte přístroj 3-D H pomocí tyče T z opěradla sedadla. Znovu usaďte přístroj 3-D H na sedadlo jednou z následujících metod:

4.9.1   Pokud má přístroj 3-D H tendenci klouzat dozadu, použijte následující postup. Ponechte přístroj 3-D H sklouznout dozadu tak daleko, až už není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zádržnou zátěž vpřed na tyč T, tj. až se skořepina sedací části dotkne skořepiny zádové části. Pokud je to nutné, upravte polohu bérce.

4.9.2   Pokud nemá přístroj 3-D H tendenci klouzat dozadu, použijte následující postup. Posunujte přístroj 3-D H vzad působením vodorovného zatížení směrem vzad na tyč T, dokud se skořepina sedadla nedotkne skořepiny opěradla (viz obrázek 2 v dodatku 1 této přílohy).

4.10   Na sestavu zádové části a sestavu skořepiny přístroje 3-D H v průsečíku kvadrantu úhlu kyčle a pouzdra tyče T aplikujte zatížení 100 ± 10 N. Směr působení zátěže musí být udržován podél přímky procházející výše uvedeným průsečíkem k bodu přímo nad pouzdrem stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 této přílohy). Potom opatrně vraťte skořepinu zádové části na opěradlo sedadla. Během zbývající části postupu je třeba dbát na to, aby přístroj 3-D H nesklouzl směrem dopředu.

4.11   Instalujte pravé a levé závaží sedací části a potom střídavě osm závaží trupu. Zachovejte úroveň přístroje 3-D H.

4.12   Sklopte skořepinu zádové části vpřed, aby se uvolnil tlak na opěradlo sedadla. Kývejte přístrojem 3-D H ze strany na stranu obloukem 10° (5° na každou stranu od svislé středové roviny) po tři úplné cykly, abyste uvolnili veškeré nahromaděné tření mezi přístrojem 3-D H a sedadlem.

Během houpání může mít tyč T zařízení 3-D H tendenci odklonit se ze specifikované horizontální a vertikální polohy vyrovnání. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční zátěží přidržet. Při přidržování tyče T a houpání přístroje 3-D H se musí dávat pozor, aby se vyloučilo působení nahodilých vnějších zátěží ve svislém nebo předozadním směru.

Chodidla přístroje 3-D H nemají být během tohoto kroku zadržována nebo přidržována. Pokud se poloha chodidel změní, mělo by být umožněno, aby zatím zůstaly v této poloze.

Opatrně vraťte skořepinu zádové části na opěradlo a zkontrolujte, zda jsou obě vodováhy v nulové poloze. Pokud došlo k jakémukoliv pohybu chodidel během houpání přístroje 3-D H, musí být jejich poloha upravena následujícím způsobem:

Postupně zdvihněte každé chodidlo z podlahy jen do takové výšky, kdy již nedojde k žádnému dalšímu pohybu chodidla. Při tomto zdvihání musí být chodidla volně otočná a nesmí na ně působit zatížení zpředu nebo ze strany. Po navrácení každého chodidla zpět do dolní polohy se paty musí dotýkat příslušné části konstrukce.

Zkontroluje, zda příčná vodováha ukazuje nulovou polohu, a v případě potřeby aplikujte na vrchní část skořepiny zádové části boční zátěž postačující k tomu, aby se skořepina sedací části přístroje 3-D H na sedadle vyrovnala.

4.13   Držte tyč T, aby se zabránilo posunu přístroje 3-D H vpřed na sedáku sedadla a postupujte následujícím způsobem:

| a) | vraťte skořepinu zádové části na opěradlo sedadla; |
| --- | --- |

a)

vraťte skořepinu zádové části na opěradlo sedadla;

| b) | na tyč úhlu zad přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňujte vodorovné zatížení velikosti do 25 N, dokud kvadrant úhlu kyčle neukáže, že se po uvolnění zatížení dosáhlo stabilní polohy. Přitom musí být věnována zvýšená pozornost, aby se zajistilo, že na přístroj 3-D H nepůsobí žádné vnější zátěže dolů nebo příčné zátěže. Pokud je nezbytné jiné nastavení úrovně přístroje 3-D H, otočte dopředu skořepinu zádové části, proveďte znovu ustavení do roviny a opakujte postup od bodu 4.12. |
| --- | --- |

b)

na tyč úhlu zad přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňujte vodorovné zatížení velikosti do 25 N, dokud kvadrant úhlu kyčle neukáže, že se po uvolnění zatížení dosáhlo stabilní polohy. Přitom musí být věnována zvýšená pozornost, aby se zajistilo, že na přístroj 3-D H nepůsobí žádné vnější zátěže dolů nebo příčné zátěže. Pokud je nezbytné jiné nastavení úrovně přístroje 3-D H, otočte dopředu skořepinu zádové části, proveďte znovu ustavení do roviny a opakujte postup od bodu 4.12.

4.14   Proveďte všechna měření:

4.14.1   Souřadnice bodu „H“ se měří vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému.

4.14.2   Skutečný úhel trupu se odečte v kvadrantu úhlů zad přístroje 3-D H, když je sonda v krajní zadní poloze.

4.15   Je-li třeba provést opětovnou instalaci přístroje 3-D H, ponechá se sestava sedadla před touto instalací po dobu nejméně 30 minut nezatížená. Přístroj 3-D H by neměl být ponechán na sedadle déle, než je doba nutná k provedení zkoušky.

4.16   Je-li možné považovat sedadla v téže řadě za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla atd.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel trupu“, přičemž je přístroj 3-D H popsaný v dodatku 1 této přílohy usazen na místo považované pro tuto řadu za reprezentativní. Tímto místem je:

| 4.16.1 | u přední řady sedadel sedadlo řidiče; |
| --- | --- |

4.16.1

u přední řady sedadel sedadlo řidiče;

| 4.16.2 | u zadní řady nebo řad vnější sedadlo. |
| --- | --- |

4.16.2

u zadní řady nebo řad vnější sedadlo.

---

(1)  Na jakémkoli místě k sedění jiném než na předních sedadlech, kde nelze bod „H“ určit pomocí „trojrozměrného přístroje bodu „H“ “ nebo postupů, může být podle uvážení příslušného orgánu použit bod „R“ označený výrobcem jako vztažný bod.

(2)  Úhel sklonu, výškový rozdíl upevnění sedadla, struktura povrchu apod.

Dodatek 1

POPIS TROJROZMĚRNÉHO PŘÍSTROJE BODU „H“
   (1)

(Přístroj 3-D H)

1.   Skořepiny zádové a sedací části

Skořepiny zádové a sedací části, které simulují lidský trup a stehna, jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu a jsou mechanicky zavěšeny v bodě „H“. Na sondu zavěšenou v bodě „H“ je upevněn kvadrant určený k měření skutečného úhlu trupu. Nastavitelná stehenní tyč upevněná na skořepinu sedací části stanovuje střední linii stehna a slouží jako základní čára pro kvadrant úhlu kyčle.

2.   Prvky těla a dolních končetin

Segmenty bérců jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části u tyče T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V segmentech bérců jsou zabudovány kvadranty pro měření kolenních úhlů. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. K prostorové orientaci zařízení slouží dvě libely. V těžišti jednotlivých prvků těla jsou umístěna závaží, kterými se vyvolává průhyb sedadla odpovídající muži hmotnosti 76 kg. Je třeba zkontrolovat, že se všechny klouby přístroje 3-D H volně pohybují bez znatelného tření.

Obrázek 1

Určení prvků přístroje 3-D H

Image

Obrázek 2

Rozměry prvků přístroje 3-D H a rozložení zátěže

Image

---

(1)  Podrobnosti o konstrukci přístroje 3-D H viz Společnost automobilových inženýrů (Society of Automobile Engineers – SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Spojené státy americké.

Toto zařízení odpovídá popisu v normě ISO 6549:1980.

Dodatek 2

TROJROZMĚRNÝ VZTAŽNÝ SYSTÉM

| 1. | Trojrozměrný vztažný systém je definován třemi ortogonálními rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek). (1) |
| --- | --- |

1.

Trojrozměrný vztažný systém je definován třemi ortogonálními rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek). (1)

| 2. | Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na opěrný povrch takovým způsobem, aby souřadnice výchozích vztažných značek odpovídaly hodnotám udaným výrobcem. |
| --- | --- |

2.

Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na opěrný povrch takovým způsobem, aby souřadnice výchozích vztažných značek odpovídaly hodnotám udaným výrobcem.

| 3. | Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se určí vzhledem k výchozím vztažným značkám definovaným výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.

Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se určí vzhledem k výchozím vztažným značkám definovaným výrobcem vozidla.

Obrázek

Trojrozměrný vztažný systém

Image

---

(1)  Vztažný systém odpovídá normě ISO 4130:1978.

Dodatek 3

VZTAŽNÉ ÚDAJE MÍST K SEDĚNÍ

1.   Kódování vztažných údajů

Pro každé místo k sedění se sestavuje přehled vztažných údajů. Místa k sedění jsou identifikována dvoumístným kódem. Prvním znakem je arabská číslice, která označuje řadu sedadel odpředu dozadu. Druhým znakem je velké písmeno, které označuje polohu místa k sedění v řadě při pohledu ve směru dopředu se pohybujícího vozidla; použijí se následující písmena:

| L | = | vlevo |
| --- | --- | --- |
| C | = | střední |
| R | = | vpravo |

L

=

vlevo

C

=

střední

R

=

vpravo

2.   Popis měřicí polohy vozidla

2.1   Souřadnice výchozích vztažných značek

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Přehled vztažných údajů

3.1   Místo k sedění: ...

3.1.1   Souřadnice bodu „R“

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2   Konstrukční úhel trupu: ...

3.1.3   Specifikace seřízení sedadla (1)

| | vodorovné: ... |
| --- | --- |

vodorovné: ...

| | svislé: ... |
| --- | --- |

svislé: ...

| | úhlové: ... |
| --- | --- |

úhlové: ...

| | úhel trupu: ... |
| --- | --- |

úhel trupu: ...

Poznámka: Přehled vztažných údajů pro další místa k sedění v 3.2, 3.3 atd.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 5

TAŽNÉ ZAŘÍZENÍ

Obrázek 1

Image

Obrázek 1a

Image

Obrázek 2

Image

Pro upevnění popruhu může být tažné zařízení ramenního pásu změněno přidáním dvou hran a/nebo šroubů, aby se zabránilo vypadnutí popruhu v průběhu tahové zkoušky.

Obrázek 3

Image

---

PŘÍLOHA 6

MINIMÁLNÍ POČET BODŮ KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ A UMÍSTĚNÍ DOLNÍCH KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ

| Vozidlo kategorie | Místa k sedění směřující dopředu | Směřující vzad |
| --- | --- | --- |
| Vnější | Středová |
| Přední | Jiné | Přední | Jiné |
| M1 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M2 ≤ 3,5 tun | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M3 a M2 > 3,5 tun | 3 | 3 nebo 2 | 3 nebo 2 | 3 nebo 2 | 2 |
| N1 | 3 | 3 nebo 2 Ø | 3 nebo 2 * | 2 | 2 |
| N2 a N3 | 3 | 2 | 3 nebo 2 * | 2 | 2 |
| 2 | : | dva dolní kotevní úchyty, které umožňují instalaci bezpečnostního pásu typu B nebo bezpečnostních pásů typů Br, Br3, Br4 m nebo Br4Nm, kde je to vyžadováno konsolidovanou rezolucí o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 13, dodatek 1. |
| 3 | : | dva dolní kotevní úchyty a jeden horní kotevní úchyt, které umožňují instalaci tříbodového bezpečnostního pásu typu A nebo bezpečnostních pásů typů Ar, Ar4 m neboAr4Nm, kde je to vyžadováno konsolidovanou rezolucí o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 13, dodatek 1. |
| Ø | : | odkazuje na bod 5.3.3 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, není-li sedadlo na kraji průchodu) |
| * | : | odkazuje na bod 5.3.4 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, je-li čelní sklo mimo vztažnou zónu) |
| | : | odkazuje na bod 5.3.5 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, není-li nic ve vztažné zóně) |
| | : | odkazuje na bod 5.3.7 (zvláštní ustanovení pro horní podlaží vozidla) |

Vozidlo kategorie

Místa k sedění směřující dopředu

Směřující vzad

Vnější

Středová

Přední

Jiné

Přední

Jiné

M1

3

3

3

3

2

M2 ≤ 3,5 tun

3

3

3

3

2

M3 a M2 > 3,5 tun

Image

Image

Image

Image

2

N1

3

3 nebo 2 Ø

3 nebo 2 *

2

2

N2 a N3

3

2

3 nebo 2 *

2

2

2

:

dva dolní kotevní úchyty, které umožňují instalaci bezpečnostního pásu typu B nebo bezpečnostních pásů typů Br, Br3, Br4 m nebo Br4Nm, kde je to vyžadováno konsolidovanou rezolucí o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 13, dodatek 1.

3

:

dva dolní kotevní úchyty a jeden horní kotevní úchyt, které umožňují instalaci tříbodového bezpečnostního pásu typu A nebo bezpečnostních pásů typů Ar, Ar4 m neboAr4Nm, kde je to vyžadováno konsolidovanou rezolucí o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 13, dodatek 1.

Ø

:

odkazuje na bod 5.3.3 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, není-li sedadlo na kraji průchodu)

*

:

odkazuje na bod 5.3.4 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, je-li čelní sklo mimo vztažnou zónu)

Image

:

odkazuje na bod 5.3.5 (jsou přípustné dva kotevní úchyty, není-li nic ve vztažné zóně)

Image

:

odkazuje na bod 5.3.7 (zvláštní ustanovení pro horní podlaží vozidla)

Dodatek

UMÍSTĚNÍ DOLNÍCH KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ – POUZE POŽADAVKY NA ÚHLY

| Sedadlo | M1 | Jiné než M1 |
| --- | --- | --- |
| Přední (*) | strana spony (α2) | 45°–80° | 30°–80° |
| na jiné straně, než je spona (α1) | 30°–80° | 30°–80° |
| konstantní úhel | 50°–70° | 50°–70° |
| lavice – strana spony (α2) | 45°–80° | 20°–80° |
| lavice – jiná než strana spony (α1) | 30°–80° | 20°–80° |
| seřiditelné sedadlo s úhlem opěradla sedadla < 20° | 45°–80° (α2) (*)
  20°–80° (α1) (*) | 20°–80° |
| Zadní ≠ | | 30°–80° | 20°–80° Ψ |
| Sklopné | Nevyžaduje se kotevní úchyt bezpečnostního pásu.
  Je-li kotevní úchyt instalován: viz požadavky na úhly pro přední a zadní sedadlo. |
| ≠: | vnější a střední, |
| (*) | jestliže úhel není konstantní viz bod 5.4.2.1, |
| Ψ: | 45°–90° u sedadel ve vozidlech M2 a M3. |

Sedadlo

M1

Jiné než M1

Přední (*)

strana spony (α2)

45°–80°

30°–80°

na jiné straně, než je spona (α1)

30°–80°

30°–80°

konstantní úhel

50°–70°

50°–70°

lavice – strana spony (α2)

45°–80°

20°–80°

lavice – jiná než strana spony (α1)

30°–80°

20°–80°

seřiditelné sedadlo s úhlem opěradla sedadla < 20°

45°–80° (α2) (*)

20°–80° (α1) (*)

20°–80°

Zadní ≠

30°–80°

20°–80° Ψ

Sklopné

Nevyžaduje se kotevní úchyt bezpečnostního pásu.

Je-li kotevní úchyt instalován: viz požadavky na úhly pro přední a zadní sedadlo.

≠:

vnější a střední,

(*)

jestliže úhel není konstantní viz bod 5.4.2.1,

Ψ:

45°–90° u sedadel ve vozidlech M2 a M3.

---

PŘÍLOHA 7

DYNAMICKÁ ZKOUŠKA JAKO ALTERNATIVA PRO STATICKOU ZKOUŠKU PEVNOSTI KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ BEZPEČNOSTNÍCH PÁSŮ

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tato příloha popisuje dynamickou zkoušku se sáněmi jako alternativu pro statickou zkoušku pevnosti kotevních úchytů bezpečnostních pásů předepsanou v bodech 6.3 a 6.4 tohoto předpisu.

Tato možnost může být použita na žádost výrobce vozidla v případě skupiny sedadel, kde jsou všechna místa k sedění vybavena 3-bodovými bezpečnostními pásy s omezovači zátěže hrudníku a kdy skupina sedadel dále zahrnuje místo k sedění, u kterého je horní kotevní úchyt bezpečnostního pásu umístěn na konstrukci sedadla.

2.   PŘEDPISY

2.1   U dynamické zkoušky předepsané v bodě 3 této přílohy nedojde k roztržení žádného kotevního úchytu nebo okolní oblasti. Naprogramované roztržení nezbytné pro správnou funkci zařízení omezovače zátěže je však přípustné.

Budou dodrženy minimální vzdálenosti účinných dolních kotevních úchytů uvedené v bodě 5.4.2.5 tohoto předpisu a požadavky na účinné horní kotevní úchyty uvedené v bodě 5.4.3.6 tohoto předpisu a, pokud je to použitelné, doplněné o následující bod 2.1.1.

2.1.1   Je-li u vozidel kategorie M1 o celkové dovolené hmotnosti nepřevyšující 2,5 tuny horní kotevní úchyt bezpečnostního pásu připevněn ke konstrukci sedadla, nesmí být posunut před příčnou rovinu procházející bodem R a bodem C daného sedadla (viz obrázek 1 přílohy 3 tohoto předpisu).

U jiných než výše zmíněných vozidel nesmí být horní kotevní úchyt bezpečnostního pásu posunut před příčnou rovinu skloněnou o 10° ve směru vpřed a procházející bodem R sedadla.

2.2   U vozidel, kde jsou tato zařízení použita, musí být zařízení pro posun a zajištění umožňující cestujícím na všech sedadlech opustit vozidlo po zkoušce stále ručně ovladatelná.

2.3   Příručka vlastníka vozidla musí obsahovat pokyn, že každý bezpečnostní pás může být vyměněn pouze za schválený bezpečnostní pás pro uvažované místo k sedění ve vozidle, a zejména určuje ta místa k sedění, která pouze mohou být vybavena příslušným bezpečnostním pásem zahrnujícím omezovač zátěže.

3.   PODMÍNKY DYNAMICKÉ ZKOUŠKY

3.1   Obecné podmínky

Na zkoušku popsanou v této příloze se vztahují obecné podmínky popsané v bodě 6.1 tohoto předpisu.

3.2   Instalace a příprava

3.2.1   Sáně

Sáně musí být konstruovány tak, aby se po zkoušce neobjevily trvalé deformace. Sáně musí být vedeny tak, aby ve fázi nárazu odchylka nepřekročila 5° ve svislé rovině a 2° ve vodorovné rovině.

3.2.2   Upevnění nosné konstrukce vozidla

Část nosné konstrukce vozidla, která je považována za podstatnou pro tuhost vozidla s ohledem na ukotvení sedadel a kotevní úchyty bezpečnostních pásů, musí být upevněna na sáních podle dispozic popsaných v bodě 6.2 tohoto předpisu.

3.2.3   Zádržný systém

3.2.3.1   Zádržné systémy (celá sedadla, sestavy bezpečnostních pásů a zařízení omezovačů zatížení) musí být instalovány na nosné konstrukci vozidla podle specifikací sériové výroby vozidla.

Prostředí vozidla před zkoušeným sedadlem (palubní deska, sedadlo atd. podle zkoušeného sedadla) může být instalováno na zkušebních sáních. Pokud by se vyskytoval airbag čelního nárazu, musí být vypnut.

3.2.3.2   Na žádost výrobce vozidla a při souhlasu technické zkušebny odpovědné za zkoušky nesmí být některé díly zádržných systémů kromě celých sedadel, sestav bezpečnostních pásů a zařízení omezovačů zátěže instalovány na zkušebních sáních nebo mohou být nahrazeny díly o stejné nebo nižší tuhosti, jejichž rozměry jsou obsaženy v rozměrech vnitřního vybavení vozidla, za předpokladu, že zkoušené uspořádání je alespoň tak nepříznivé, jako sériové uspořádání s ohledem na síly působící na ukotvení sedadla a kotevní úchyty bezpečnostních pásů.

3.2.3.3   Sedadla musí být seřízena podle požadavků v bodě 6.1.2 tohoto předpisu v poloze pro použití zvolené technickou zkušebnou odpovědnou za zkoušky jako polohou poskytující nejméně příznivé podmínky s ohledem na pevnost kotevních úchytů a slučitelnou s instalací figurín ve vozidle.

3.2.4   Figuríny

Figurína, jejíž rozměry a hmotnost jsou definovány v příloze 8, musí být umístěna na každé sedadlo a připoutána bezpečnostním pásem instalovaným ve vozidle.

Nevyžaduje se žádné přístrojové vybavení figuríny.

3.3   Zkouška

3.3.1   Sáně musí být poháněny tak, že v průběhu zkoušky je jejich změna rychlosti 50 km/h. Zpomalení sání musí být v mezích stanovených v příloze 8 předpisu č. 16.

3.3.2   Pokud je to použitelné, aktivují se další zádržná zařízení (zařízení předběžného zatížení atd. s výjimkou airbagů) podle pokynů výrobce vozidla.

3.3.3   Zkontroluje se, že posun kotevních úchytů bezpečnostních pásů nepřekročí meze určené v bodech 2.1 a 2.1.1 této přílohy.

---

PŘÍLOHA 8

SPECIFIKACE FIGURÍNY
   (1)

| Hmotnost | 97,5 ± 5 kg |
| --- | --- |
| Výška v sedící vzpřímené poloze | 965 mm |
| Šířka kyčlí (sedící) | 415 mm |
| Obvod kyčlí (sedící) | 1 200 mm |
| Obvod pasu (sedící) | 1 080 mm |
| Hloubka hrudníku | 265 mm |
| Obvod hrudníku | 1 130 mm |
| Výška ramen | 680 mm |
| Tolerance všech rozměrů délky | ± 5 procent |

Hmotnost

97,5 ± 5 kg

Výška v sedící vzpřímené poloze

965 mm

Šířka kyčlí (sedící)

415 mm

Obvod kyčlí (sedící)

1 200 mm

Obvod pasu (sedící)

1 080 mm

Hloubka hrudníku

265 mm

Obvod hrudníku

1 130 mm

Výška ramen

680 mm

Tolerance všech rozměrů délky

± 5 procent

Poznámka: Na níže uvedeném obrázku je náčrt vysvětlující rozměry

Image

---

(1)  Zařízení popsaná v australských konstrukčních pravidlech (Australian Design Rule – ADR) 4/03 a Federální normě bezpečnosti motorových vozidel (Federal Motor Vehicle Safety Standard – FMVSS) č. 208 se považují za rovnocenná.

---

PŘÍLOHA 9

SYSTÉMY KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ ISOFIX A KOTEVNÍ ÚCHYTY HORNÍHO UPÍNÁNÍ ISOFIX

Obrázek 1

Zařízení pro působení statické síly (ZPSS), izometrické pohledy

Image

Obrázek 2

Zařízení pro působení statické síly (ZPSS), rozměry

Image

Obrázek 3

Rozměry spojovacího dílu horního upínání ISOFIX (hákového)

Image

Obrázek 4

Vzdálenost mezi oběma zónami dolních kotevních úchytů

Image

Obrázek 5

Dvourozměrná šablona

Image

Obrázek 6

Umístění kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, zóna ISOFIX – Pohled ze strany

Image

Obrázek 7

Umístění kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, zóna ISOFIX – Zvětšený pohled ze strany oblasti vinutí

Image

Obrázek 8

Umístění kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, zóna ISOFIX – Půdorys

(Průřez roviny R)

Image

Obrázek 9

Umístění kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, zóna ISOFIX – Čelní pohled

Image

Obrázek 10

Umístění kotevního úchytu horního upínání ISOFIX, zóna ISOFIX – Trojrozměrný schematický pohled

Image

Obrázek 11

Alternativní metoda umístění kotevního úchytu horního upínání pomocí přípravku „ISO/F2“ (B), zóna isofix – boční, horní a zadní pohledy

Image

Obrázek 12

Symbol dolního kotevního úchytu ISOFIX

Image

Obrázek 13

Symbol použitý pro určení umístění kotevního úchytu horního upínání, který je pod krytem

Image

Image

Poznámky:

| 1. | Rozměry v mm |
| --- | --- |

1.

Rozměry v mm

| 2. | Výkres není v měřítku. |
| --- | --- |

2.

Výkres není v měřítku.

| 3. | Piktogram musí být jasně viditelný buď pomocí kontrastních barev, nebo vhodným reliéfem v případě, že je zapuštěn do povrchu nebo z něj vyčnívá. |
| --- | --- |

3.

Piktogram musí být jasně viditelný buď pomocí kontrastních barev, nebo vhodným reliéfem v případě, že je zapuštěn do povrchu nebo z něj vyčnívá.

---

| 28.4.2011 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 109/55 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 109/55

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 34 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska ochrany před nebezpečím požáru

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 3 k sérii změn 02, datum vstupu v platnost: 24. října 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

2.

| 3. | Schválení |
| --- | --- |

3.

ČÁST I –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA JEJICH PALIVOVÝCH NÁDRŽÍ

| 4. | Definice |
| --- | --- |

4.

| 5. | Požadavky na nádrže na kapalná paliva |
| --- | --- |

5.

| 6. | Zkoušky nádrží na kapalná paliva |
| --- | --- |

6.

ČÁST II –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA PREVENCE POŽÁRNÍCH RIZIK V PŘÍPADĚ NÁRAZU

| 7. | Definice |
| --- | --- |

7.

| 8. | Požadavky na instalaci nádrží na kapalná paliva |
| --- | --- |

8.

| 9. | Zkoušky na vozidle |
| --- | --- |

9.

ČÁST III –   SCHVALOVÁNÍ NÁDRŽÍ NA KAPALNÁ PALIVA JAKO SAMOSTATNÝCH KONSTRUKČNÍCH ČÁSTÍ

| 10. | Definice |
| --- | --- |

10.

| 11. | Požadavky na nádrže na kapalná paliva |
| --- | --- |

11.

ČÁST IV –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA INSTALACE JEJICH SCHVÁLENÉ PALIVOVÉ NÁDRŽE/SCHVÁLENÝCH PALIVOVÝCH NÁDRŽÍ

| 12. | Definice |
| --- | --- |

12.

| 13. | Požadavky na instalaci nádrže/nádrží na kapalná paliva |
| --- | --- |

13.

| 14. | Změny typu vozidla nebo nádrže |
| --- | --- |

14.

| 15. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

15.

| 16. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

16.

| 17. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

17.

| 18. | Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky |
| --- | --- |

18.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení týkající se udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo definitivního ukončení výroby typu vozidla z hlediska nádrže na kapalná paliva a ochrany před nebezpečím požáru v případě čelního/bočního/zadního nárazu a z hlediska typu nádrže na kapalná paliva podle předpisu č. 34. |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Zkouška čelního nárazu do překážky |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Postup pro zkoušku zadního nárazu |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Zkoušení palivových nádrží vyrobených z plastu |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Dodatek 1 – | Zkouška odolnosti proti ohni |
| --- | --- |

Dodatek 1 –

| Dodatek 2 – | Rozměry a technické údaje ohnivzdorných cihel |
| --- | --- |

Dodatek 2 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis:

| 1.1 | ČÁST I: se vztahuje na schvalování vozidel kategorií M, N a O (1) z hlediska nádrže/nádrží na kapalná paliva. |
| --- | --- |

1.1

ČÁST I: se vztahuje na schvalování vozidel kategorií M, N a O (1) z hlediska nádrže/nádrží na kapalná paliva.

| 1.2 | ČÁST II: se na žádost výrobce vztahuje na schvalování vozidel kategorií M, N a O podle části I nebo IV tohoto předpisu vybavených nádrží/nádržemi na kapalná paliva z hlediska ochrany před nebezpečím požáru v případě čelního a/nebo bočního a/nebo zadního nárazu. |
| --- | --- |

1.2

ČÁST II: se na žádost výrobce vztahuje na schvalování vozidel kategorií M, N a O podle části I nebo IV tohoto předpisu vybavených nádrží/nádržemi na kapalná paliva z hlediska ochrany před nebezpečím požáru v případě čelního a/nebo bočního a/nebo zadního nárazu.

| 1.3 | ČÁST III: se vztahuje na schvalování nádrží na kapalná paliva jako samostatných konstrukčních částí. |
| --- | --- |

1.3

ČÁST III: se vztahuje na schvalování nádrží na kapalná paliva jako samostatných konstrukčních částí.

| 1.4 | ČÁST IV: se vztahuje na schvalování vozidel z hlediska instalace schválených nádrží na kapalná paliva. |
| --- | --- |

1.4

ČÁST IV: se vztahuje na schvalování vozidel z hlediska instalace schválených nádrží na kapalná paliva.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

2.1   Žádost o schválení podle části I a/nebo části II tohoto předpisu

| 2.1.1 | Žádost o schválení typu vozidla podle části I nebo části II tohoto předpisu předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

2.1.1

Žádost o schválení typu vozidla podle části I nebo části II tohoto předpisu předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 2.1.2 | K žádosti musí být přiloženy následující dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto údaje:






  2.1.2.1 | detailní popis typu vozidla s ohledem na položky uvedené v bodě 4.2 a/nebo 7.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly, které identifikují typ motoru a typ vozidla; |
| --- | --- | --- |

2.1.2

K žádosti musí být přiloženy následující dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto údaje:

2.1.2.1

detailní popis typu vozidla s ohledem na položky uvedené v bodě 4.2 a/nebo 7.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly, které identifikují typ motoru a typ vozidla;

| 2.1.2.2 | výkres/výkresy znázorňující charakteristiky palivové nádrže a specifikující materiál, ze kterého je zhotovena; |
| --- | --- |

2.1.2.2

výkres/výkresy znázorňující charakteristiky palivové nádrže a specifikující materiál, ze kterého je zhotovena;

| 2.1.2.3 | schéma veškerých přívodních palivových systémů, které znázorňuje umístění každé takové komponenty na vozidle, a dále |
| --- | --- |

2.1.2.3

schéma veškerých přívodních palivových systémů, které znázorňuje umístění každé takové komponenty na vozidle, a dále

| 2.1.2.4 | za účelem žádosti podle části II tohoto předpisu schéma elektroinstalace, které zobrazuje její uložení a způsob jejího připojení k vozidlu. |
| --- | --- |

2.1.2.4

za účelem žádosti podle části II tohoto předpisu schéma elektroinstalace, které zobrazuje její uložení a způsob jejího připojení k vozidlu.

| 2.1.3 | Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:






  2.1.3.1 | vozidlo představující typ, který má být schválen, nebo části vozidla, které technický servis považuje za nezbytné pro schvalovací zkoušky; |
| --- | --- | --- |

2.1.3

Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:

2.1.3.1

vozidlo představující typ, který má být schválen, nebo části vozidla, které technický servis považuje za nezbytné pro schvalovací zkoušky;

| 2.1.3.2 | v případě vozidla vybaveného nádrží zhotovenou z plastu: sedm dalších nádrží s příslušenstvím; |
| --- | --- |

2.1.3.2

v případě vozidla vybaveného nádrží zhotovenou z plastu: sedm dalších nádrží s příslušenstvím;

| 2.1.3.3 | v případě vozidla vybaveného nádrží zhotovenou z jiného materiálu: dvě další nádrže s příslušenstvím. |
| --- | --- |

2.1.3.3

v případě vozidla vybaveného nádrží zhotovenou z jiného materiálu: dvě další nádrže s příslušenstvím.

2.2   Žádost o schválení podle části III tohoto předpisu

| 2.2.1 | Žádost o schválení typu nádrže na kapalná paliva podle části III tohoto předpisu předkládá výrobce nádrže nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

2.2.1

Žádost o schválení typu nádrže na kapalná paliva podle části III tohoto předpisu předkládá výrobce nádrže nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 2.2.2 | K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím vyhotovení a s následujícími údaji:






  2.2.2.1 | detailní popis typu nádrže s ohledem na položky uvedené v bodě 10.2; mělo by být specifikováno, zda se žádost týká nádrže s anebo bez příslušenství a zda se žádá o obecné použití nebo o specifické použití u vozidla. V případě schválení typu nádrže bez jejího příslušenství musí být přiložena přesná identifikace příslušenství, které bylo použito při zkoušce; |
| --- | --- | --- |

2.2.2

K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím vyhotovení a s následujícími údaji:

2.2.2.1

detailní popis typu nádrže s ohledem na položky uvedené v bodě 10.2; mělo by být specifikováno, zda se žádost týká nádrže s anebo bez příslušenství a zda se žádá o obecné použití nebo o specifické použití u vozidla. V případě schválení typu nádrže bez jejího příslušenství musí být přiložena přesná identifikace příslušenství, které bylo použito při zkoušce;

| 2.2.2.2 | výkres/výkresy znázorňující charakteristiky palivové nádrže a specifikující materiál, ze kterého je zhotovena a, v případě nádrže pro specifické použití vozidla, charakteristiku částí vozidla použitých během zkoušek; |
| --- | --- |

2.2.2.2

výkres/výkresy znázorňující charakteristiky palivové nádrže a specifikující materiál, ze kterého je zhotovena a, v případě nádrže pro specifické použití vozidla, charakteristiku částí vozidla použitých během zkoušek;

| 2.2.3 | Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:






  2.2.3.1 | v případě nádrže zhotovené z plastových materiálů: sedm nádrží s příslušenstvím. V případě, že nádrž má být schválena bez svého příslušenství, musí být předloženo sedm souborů příslušenství typu, který je normálně instalován ve vozidle; |
| --- | --- | --- |

2.2.3

Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:

2.2.3.1

v případě nádrže zhotovené z plastových materiálů: sedm nádrží s příslušenstvím. V případě, že nádrž má být schválena bez svého příslušenství, musí být předloženo sedm souborů příslušenství typu, který je normálně instalován ve vozidle;

| 2.2.3.2 | v případě nádrže zhotovené z jiného materiálu: dvě nádrže s příslušenstvím. V případě, že nádrž má být schválena bez svého příslušenství, musí být předloženy dva soubory příslušenství typu, který je normálně instalován ve vozidle; |
| --- | --- |

2.2.3.2

v případě nádrže zhotovené z jiného materiálu: dvě nádrže s příslušenstvím. V případě, že nádrž má být schválena bez svého příslušenství, musí být předloženy dva soubory příslušenství typu, který je normálně instalován ve vozidle;

| 2.2.3.3 | v případě nádrže z plastového materiálu pro specifické použití vozidla, musí být předloženy části vozidla, jak jsou uvedeny v bodě 5.3.2 přílohy 5. |
| --- | --- |

2.2.3.3

v případě nádrže z plastového materiálu pro specifické použití vozidla, musí být předloženy části vozidla, jak jsou uvedeny v bodě 5.3.2 přílohy 5.

2.3   Žádost o schválení podle části IV tohoto předpisu

| 2.3.1 | Žádost o schválení typu vozidla podle části IV tohoto předpisu předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

2.3.1

Žádost o schválení typu vozidla podle části IV tohoto předpisu předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 2.3.2. | K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží následující dokumenty a údaje:






  2.3.2.1 | podrobný popis typu vozidla s ohledem na položky uvedené v bodě 12.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly, které identifikují typ motoru a typ vozidla; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží následující dokumenty a údaje:

2.3.2.1

podrobný popis typu vozidla s ohledem na položky uvedené v bodě 12.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly, které identifikují typ motoru a typ vozidla;

| 2.3.2.2 | schéma celého přívodního palivového systému, které znázorňuje umístění každé takové konstrukční části na vozidle; |
| --- | --- |

2.3.2.2

schéma celého přívodního palivového systému, které znázorňuje umístění každé takové konstrukční části na vozidle;

| 2.3.2.3 | seznam všech typů nádrží na kapalná paliva schválených podle části III tohoto předpisu, u kterých je zamýšleno, že budou instalovány na tomto typu vozidla. |
| --- | --- |

2.3.2.3

seznam všech typů nádrží na kapalná paliva schválených podle části III tohoto předpisu, u kterých je zamýšleno, že budou instalovány na tomto typu vozidla.

| 2.3.3 | Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:






  2.3.3.1 | vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen; |
| --- | --- | --- |

2.3.3

Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:

2.3.3.1

vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen;

| 2.3.3.2 | pokud je třeba, dvě dodatečné nádrže s jejich příslušenstvím v případě každého typu nádrže na palivo schváleného bez příslušenství. |
| --- | --- |

2.3.3.2

pokud je třeba, dvě dodatečné nádrže s jejich příslušenstvím v případě každého typu nádrže na palivo schváleného bez příslušenství.

3.   SCHVÁLENÍ

3.1   Schválení podle části I a/nebo části II tohoto předpisu.

| 3.1.1 | Pokud vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části I a/nebo části II níže, bude schválení takovému typu vozidla uděleno. |
| --- | --- |

3.1.1

Pokud vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části I a/nebo části II níže, bude schválení takovému typu vozidla uděleno.

| 3.1.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny. Smluvní strana však může přiřadit stejné číslo schválení typu několika typům vozidla, jak je definováno v bodě 4.2 a/nebo 7.2, pokud jsou typy variantami stejného základního modelu a pokud je každý typ odděleně zkoušen a je zjištěno, že odpovídá podmínkám tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.1.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny. Smluvní strana však může přiřadit stejné číslo schválení typu několika typům vozidla, jak je definováno v bodě 4.2 a/nebo 7.2, pokud jsou typy variantami stejného základního modelu a pokud je každý typ odděleně zkoušen a je zjištěno, že odpovídá podmínkám tohoto předpisu.

| 3.1.3 | Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 1 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.1.2.2, 2.1.2.3 a 2.1.2.4 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku. |
| --- | --- |

3.1.3

Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 1 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.1.2.2, 2.1.2.3 a 2.1.2.4 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku.

| 3.1.4 | Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se nápadně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení typu vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:






  3.1.4.1 | kružnice kolem písmene „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2); |
| --- | --- | --- |

3.1.4

Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se nápadně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení typu vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

3.1.4.1

kružnice kolem písmene „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);

| 3.1.4.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RI“, pokud je vozidlo schváleno podle části I tohoto předpisu, nebo znaky „RII“, pokud je vozidlo schváleno podle částí I nebo IV a podle části II tohoto předpisu, pomlčka a schvalovací číslo vpravo od kružnice předepsané v bodě 3.1.4.1. |
| --- | --- |

3.1.4.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RI“, pokud je vozidlo schváleno podle části I tohoto předpisu, nebo znaky „RII“, pokud je vozidlo schváleno podle částí I nebo IV a podle části II tohoto předpisu, pomlčka a schvalovací číslo vpravo od kružnice předepsané v bodě 3.1.4.1.

| 3.1.5 | Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 3.1.4.1 opakovat; v takovém případě budou ve svislých sloupcích vpravo od symbolu uvedeného v bodě 3.1.4.1 umístěna doplňková čísla, schvalovací čísla a symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala. |
| --- | --- |

3.1.5

Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 3.1.4.1 opakovat; v takovém případě budou ve svislých sloupcích vpravo od symbolu uvedeného v bodě 3.1.4.1 umístěna doplňková čísla, schvalovací čísla a symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala.

| 3.1.6 | Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

3.1.6

Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.

| 3.1.7 | Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni. |
| --- | --- |

3.1.7

Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni.

| 3.1.8 | V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu. |
| --- | --- |

3.1.8

V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.

3.2   Schválení podle části III tohoto předpisu

| 3.2.1 | Schválení typu nádrže se udělí, jestliže nádrž předaná ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části III níže. |
| --- | --- |

3.2.1

Schválení typu nádrže se udělí, jestliže nádrž předaná ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části III níže.

| 3.2.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny. |
| --- | --- |

3.2.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny.

| 3.2.3 | Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu nádrže podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 2 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.2.2.1 a 2.2.2.2 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku. |
| --- | --- |

3.2.3

Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu nádrže podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 2 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.2.2.1 a 2.2.2.2 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku.

| 3.2.4 | Na každé nádrži, která je shodná s typem nádrže schválené podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:






  3.2.4.1 | písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (2); |
| --- | --- | --- |

3.2.4

Na každé nádrži, která je shodná s typem nádrže schválené podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

3.2.4.1

písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (2);

| 3.2.4.2 | Číslo tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RIII“, písmeno „U“, pokud je nádrž schválena pro všeobecné použití, nebo „S“, pokud je určena pro specifické použití vozidla, znak „+A“, pokud je nádrž schválena se svým příslušenstvím, nebo „#A“, pokud je nádrž schválena bez příslušenství, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané výše v bodě 3.2.4.1. |
| --- | --- |

3.2.4.2

Číslo tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RIII“, písmeno „U“, pokud je nádrž schválena pro všeobecné použití, nebo „S“, pokud je určena pro specifické použití vozidla, znak „+A“, pokud je nádrž schválena se svým příslušenstvím, nebo „#A“, pokud je nádrž schválena bez příslušenství, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané výše v bodě 3.2.4.1.

| 3.2.5 | Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná, pokud je nádrž ve vozidle namontována. |
| --- | --- |

3.2.5

Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná, pokud je nádrž ve vozidle namontována.

| 3.2.6 | V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu. |
| --- | --- |

3.2.6

V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.

3.3   Schválení podle části IV tohoto předpisu

| 3.3.1 | Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části IV. |
| --- | --- |

3.3.1

Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky části IV.

| 3.3.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny. Smluvní strana však může přiřadit stejné číslo schválení typu několika typům vozidla, jak je definováno v bodě 12.2, pokud jsou typy variantami stejného základního modelu a pokud je každý typ odděleně zkoušen a je zjištěno, že odpovídá podmínkám tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.3.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice představují číslo nejnovější řady změn, které byly do předpisu k datu vydání schválení začleněny. Smluvní strana však může přiřadit stejné číslo schválení typu několika typům vozidla, jak je definováno v bodě 12.2, pokud jsou typy variantami stejného základního modelu a pokud je každý typ odděleně zkoušen a je zjištěno, že odpovídá podmínkám tohoto předpisu.

| 3.3.3 | Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 1 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.3.2.1, 2.3.2.2 a 2.3.2.3 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku. |
| --- | --- |

3.3.3

Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 dodatku 1 k tomuto předpisu a prostřednictvím výkresů s uvedením údajů podle bodů 2.3.2.1, 2.3.2.2 a 2.3.2.3 výše (dodaných žadatelem o schválení), ve formátu nepřesahujícím formát A4 (210 × 297 mm) nebo přeloženém na takový formát a ve vhodném měřítku.

| 3.3.4 | Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se nápadně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení typu vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:






  3.3.4.1 | písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (2); |
| --- | --- | --- |

3.3.4

Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se nápadně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení typu vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

3.3.4.1

písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (2);

| 3.3.4.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RIV“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 3.3.4.1. |
| --- | --- |

3.3.4.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následují znaky „RIV“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 3.3.4.1.

| 3.3.5 | Pokud vozidlo vyhovuje typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 3.3.4.1 opakovat; v takovém případě budou ve svislých sloupcích vpravo od symbolu uvedeného v bodě 3.3.4.1 umístěna doplňková čísla, schvalovací čísla a symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala. |
| --- | --- |

3.3.5

Pokud vozidlo vyhovuje typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 3.3.4.1 opakovat; v takovém případě budou ve svislých sloupcích vpravo od symbolu uvedeného v bodě 3.3.4.1 umístěna doplňková čísla, schvalovací čísla a symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala.

| 3.3.6 | Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

3.3.6

Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.

| 3.3.7 | Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni. |
| --- | --- |

3.3.7

Značka schválení typu se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni.

| 3.3.8 | V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu. |
| --- | --- |

3.3.8

V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.

ČÁST I –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA JEJICH PALIVOVÝCH NÁDRŽÍ

4.   DEFINICE

Pro účely této části předpisu se:

| 4.1 | „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska jeho palivové nádrže; |
| --- | --- |

4.1

„schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska jeho palivové nádrže;

| 4.2 | „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních parametrech, jako je:






  4.2.1 | údaje výrobce o typu vozidla, |
| --- | --- | --- |

4.2

„typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních parametrech, jako je:

4.2.1

údaje výrobce o typu vozidla,

| 4.2.2 | u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10; |
| --- | --- |

4.2.2

u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10;

| 4.3 | „prostorem pro cestující“ rozumí prostor pro cestující ohraničený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, vnějším sklem, přední přepážkou a plochou přepážky zadního oddělení nebo plochou opěry zadního sedadla; |
| --- | --- |

4.3

„prostorem pro cestující“ rozumí prostor pro cestující ohraničený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, vnějším sklem, přední přepážkou a plochou přepážky zadního oddělení nebo plochou opěry zadního sedadla;

| 4.4 | „nádrží“ rozumí nádrž/nádrže, které jsou určené pro kapalné palivo, jak je definováno v bodě 4.6, které je primárně určené k pohonu vozidla, mimo jeho příslušenství (plnicí potrubí, pokud je samostatným prvkem, plnicí otvor, víko, měrka, přípojky k motoru nebo ke kompenzaci vnitřního přetlaku atd.); |
| --- | --- |

4.4

„nádrží“ rozumí nádrž/nádrže, které jsou určené pro kapalné palivo, jak je definováno v bodě 4.6, které je primárně určené k pohonu vozidla, mimo jeho příslušenství (plnicí potrubí, pokud je samostatným prvkem, plnicí otvor, víko, měrka, přípojky k motoru nebo ke kompenzaci vnitřního přetlaku atd.);

| 4.5 | „objemem palivové nádrže“ rozumí objem palivové nádrže dle specifikace výrobce vozidla a dále |
| --- | --- |

4.5

„objemem palivové nádrže“ rozumí objem palivové nádrže dle specifikace výrobce vozidla a dále

| 4.6 | „kapalným palivem“ rozumí palivo, které je za normálních podmínek teploty a tlaku kapalné. |
| --- | --- |

4.6

„kapalným palivem“ rozumí palivo, které je za normálních podmínek teploty a tlaku kapalné.

5.   POŽADAVKY NA NÁDRŽE NA KAPALNÁ PALIVA

5.1   Nádrže musí být vyrobeny tak, aby odolávaly korozi.

5.2   Nádrže vybavené veškerým příslušenstvím, které je k nim běžně namontováno, musí vyhovět zkouškám těsnosti provedeným podle bodu 6.1 při relativním vnitřním tlaku rovném dvojnásobku pracovního tlaku, v žádném případě však při tlaku nižším než 0,3 baru.

Nádrže, které jsou vyrobeny z plastu, jsou považovány za splňující tento požadavek, pokud úspěšně prošly zkouškou popsanou v příloze 5 bodě 2.

5.3   Případný přetlak nebo tlak vyšší než pracovní musí být automaticky vyrovnán vhodným zařízením (odvzdušňovacími otvory, pojistnými ventily atd.).

5.4   Odvětrávací otvory musí být konstruovány způsobem, který brání jakémukoliv riziku požáru. Zejména nesmí být možné, aby při plnění nádrže/nádrží mohlo dojít k únikům paliva na výfukový systém. Unikající palivo musí být sváděno na zem.

5.5   Nádrž/nádrže nesmí/nesmějí být umístěna/umístěny nebo tvarována/tvarovány tak, aby vytvářela/vytvářely povrchovou plochu (podlahu, stěnu, přepážku) prostoru pro cestující nebo jiného prostoru s ním spojeného.

5.6   Vozidlo musí být vybaveno dělicí stěnou, která odděluje prostor pro cestující od nádrže/nádrží. V přepážce mohou být otvory (například pro vedení kabelů) za předpokladu, že jsou upraveny tak, aby palivo nemohlo volně téci z nádrže/nádrží do prostoru pro cestující nebo do jiného prostoru s ním spojeného při podmínkách běžného užití.

5.7   Každá nádrž musí být bezpečně upevněna a umístěna tak, aby bylo zajištěno, že palivo unikající z nádrže nebo z jejího příslušenství vyteče na zem a nikoli do prostoru pro cestující při podmínkách běžného užití.

5.8   Plnicí otvor nesmí být umístěn v prostoru pro cestující, v zavazadlovém prostoru nebo v motorovém prostoru.

5.9   Palivo nesmí unikat víčkem nádrže ani zařízením pro kompenzaci přetlaku při předpokládaném provozu vozidla. Při převrácení vozidla je odkapávání paliva přípustné, jestliže nepřevýší hodnotu 30 g/min; tento požadavek musí být ověřen během zkoušky předepsané v bodě 6.2.

| 5.9.1 | Víčko plnicího hrdla palivové nádrže musí být připevněno k plnicímu potrubí. |
| --- | --- |

5.9.1

Víčko plnicího hrdla palivové nádrže musí být připevněno k plnicímu potrubí.

| 5.9.1.1 | Požadavky bodu 5.9.1 budou považovány za splněné, pokud je provedeno opatření k prevenci nadbytečných výparných emisí a úniku paliva způsobeného chybějícím víkem nádrže.
  Toho lze dosáhnout pomocí některého z následujících opatření:






  5.9.1.1.1 | neodnímatelné, automaticky se otvírající a zavírající víčko plnicího hrdla palivové nádrže; |
| --- | --- | --- |

5.9.1.1

Požadavky bodu 5.9.1 budou považovány za splněné, pokud je provedeno opatření k prevenci nadbytečných výparných emisí a úniku paliva způsobeného chybějícím víkem nádrže.

Toho lze dosáhnout pomocí některého z následujících opatření:

5.9.1.1.1

neodnímatelné, automaticky se otvírající a zavírající víčko plnicího hrdla palivové nádrže;

| 5.9.1.1.2 | konstrukční opatření, která zabrání nadměrným emisím způsobeným vypařováním a unikání paliva v případě chybějícího víčka plnicího hrdla palivové nádrže; |
| --- | --- |

5.9.1.1.2

konstrukční opatření, která zabrání nadměrným emisím způsobeným vypařováním a unikání paliva v případě chybějícího víčka plnicího hrdla palivové nádrže;

| 5.9.1.1.3 | jakékoliv jiné opatření, které má stejný účinek. Příklady mohou zahrnovat přivázané víko nádrže, připevnění víka nádrže řetízkem nebo použití stejného klíče k zamknutí víka nádrže a k nastartování vozidla. V tomto případě musí být možno klíček vyjmout jen v poloze zamknuto. Připoutání víčka plnicího hrdla nebo jeho připevnění řetízkem však samo o sobě není dostatečné pro vozidla jiná než vozidla kategorií M1 a N1. |
| --- | --- |

5.9.1.1.3

jakékoliv jiné opatření, které má stejný účinek. Příklady mohou zahrnovat přivázané víko nádrže, připevnění víka nádrže řetízkem nebo použití stejného klíče k zamknutí víka nádrže a k nastartování vozidla. V tomto případě musí být možno klíček vyjmout jen v poloze zamknuto. Připoutání víčka plnicího hrdla nebo jeho připevnění řetízkem však samo o sobě není dostatečné pro vozidla jiná než vozidla kategorií M1 a N1.

| 5.9.2 | Těsnění mezi víkem a plnicím potrubím musí být řádně upevněno na svém místě. V zavřené poloze musí víčko řádně zapadnout do těsnění a otvoru plnicího potrubí. |
| --- | --- |

5.9.2

Těsnění mezi víkem a plnicím potrubím musí být řádně upevněno na svém místě. V zavřené poloze musí víčko řádně zapadnout do těsnění a otvoru plnicího potrubí.

5.10   Nádrže musí být namontovány tak, aby byly chráněny před následky nárazu do přední nebo zadní části vozidla; v blízkosti nádrže nesmějí být vyčnívající díly, ostré hrany apod.

5.11   Palivová nádrž a její příslušenství musí být konstruovány a namontovány do vozidla tak, aby se předešlo nebezpečí vznícení způsobeného statickou elektřinou. V případě potřeby se učiní opatření pro odvádění náboje.Výrobce prokáže technické zkušebně, že bylo provedeno / byla provedena opatření, kterým/kterými se zajistí splnění těchto požadavků.

5.12   Palivová nádrž/palivové nádrže musí být zhotovena/zhotoveny z ohnivzdorného kovového materiálu. Pokud jsou splněny požadavky podle přílohy 5, může být nádrž zhotovena z plastu.

6.   ZKOUŠKY NÁDRŽÍ NA KAPALNÁ PALIVA

6.1   Hydraulická zkouška

Nádrž musí být podrobena zkoušce vnitřního hydraulického tlaku, která musí být provedena na kompletní samostatné jednotce s veškerým příslušenstvím. Nádrž se zcela naplní nehořlavou kapalinou (například vodou). Po uzavření všech vývodů je tlak neustále zvyšován prostřednictvím potrubního přípoje, kterým je palivo dodáváno k motoru, až na úroveň relativního vnitřního tlaku, který je dvojnásobkem provozního tlaku a v žádném případě není nižší než přetlak 0,3 baru (30 kPa); tento tlak se zachová po dobu jedné minuty. Během této doby nesmí nádrž prasknout ani z ní nesmí unikat palivo; může se však projevit trvalá deformace.

6.2   Zkouška obrácením nádrže

| 6.2.1 | Nádrž s veškerým příslušenstvím musí být namontována do zkušebního přípravku způsobem, který odpovídá jejímu umístění na vozidle, pro něž je určena: to se také týká systémů pro kompenzaci vnitřního přetlaku. |
| --- | --- |

6.2.1

Nádrž s veškerým příslušenstvím musí být namontována do zkušebního přípravku způsobem, který odpovídá jejímu umístění na vozidle, pro něž je určena: to se také týká systémů pro kompenzaci vnitřního přetlaku.

| 6.2.2 | Zkušební přípravek se otáčí kolem osy, která je rovnoběžná s podélnou osou vozidla. |
| --- | --- |

6.2.2

Zkušební přípravek se otáčí kolem osy, která je rovnoběžná s podélnou osou vozidla.

| 6.2.3 | Zkouška se provádí s nádrží naplněnou do 90 % a do 30 % jejího objemu nehořlavou kapalinou o hustotě a viskozitě blízké hodnotám, které má běžně užívané palivo (může být použita voda). |
| --- | --- |

6.2.3

Zkouška se provádí s nádrží naplněnou do 90 % a do 30 % jejího objemu nehořlavou kapalinou o hustotě a viskozitě blízké hodnotám, které má běžně užívané palivo (může být použita voda).

| 6.2.4 | Nádrž se musí otočit ze své základní polohy o 90° doprava. V této poloze musí nádrž zůstat nejméně pět minut. Potom se otočí o dalších 90° ve stejném směru. V této poloze, kdy je úplně obrácena, musí nádrž zůstat nejméně dalších pět minut. Nádrž se otočí zpět do své původní polohy. Pokud je to nutné, musí být zkušební kapalina, která se nevrátila zpět do nádrže z ventilačního systému, odvedena a znovu doplněna. Nádrž se musí otočit o 90° v opačném směru a ponechat v této poloze nejméně pět minut.
  Pak se nádrž obrátí o dalších 90° ve stejném směru. V poloze, v níž je nádrž úplně obrácena, musí být ponechána nejméně pět minut. Poté se otočí zpět do výchozí polohy.
  Každé následné otočení o dalších 90° se provede v jakémkoli časovém intervalu od 1 do 3 minut. |
| --- | --- |

6.2.4

Nádrž se musí otočit ze své základní polohy o 90° doprava. V této poloze musí nádrž zůstat nejméně pět minut. Potom se otočí o dalších 90° ve stejném směru. V této poloze, kdy je úplně obrácena, musí nádrž zůstat nejméně dalších pět minut. Nádrž se otočí zpět do své původní polohy. Pokud je to nutné, musí být zkušební kapalina, která se nevrátila zpět do nádrže z ventilačního systému, odvedena a znovu doplněna. Nádrž se musí otočit o 90° v opačném směru a ponechat v této poloze nejméně pět minut.

Pak se nádrž obrátí o dalších 90° ve stejném směru. V poloze, v níž je nádrž úplně obrácena, musí být ponechána nejméně pět minut. Poté se otočí zpět do výchozí polohy.

Každé následné otočení o dalších 90° se provede v jakémkoli časovém intervalu od 1 do 3 minut.

ČÁST II –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA PREVENCE POŽÁRNÍCH RIZIK V PŘÍPADĚ NÁRAZU

7.   DEFINICE

Pro účely této části předpisu se:

| 7.1 | „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska prevence požárních rizik; |
| --- | --- |

7.1

„schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska prevence požárních rizik;

| 7.2 | „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních parametrech, jako je:






  7.2.1 | konstrukce, tvar, rozměry a materiál (kov/plast) nádrže/nádrží; |
| --- | --- | --- |

7.2

„typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních parametrech, jako je:

7.2.1

konstrukce, tvar, rozměry a materiál (kov/plast) nádrže/nádrží;

| 7.2.2 | u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10; |
| --- | --- |

7.2.2

u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10;

| 7.2.3 | charakteristika a uložení palivového systému (čerpadlo, filtry atd.) a dále |
| --- | --- |

7.2.3

charakteristika a uložení palivového systému (čerpadlo, filtry atd.) a dále

| 7.2.4 | charakteristika a uložení elektroinstalací, pokud mají vliv na výsledky nárazových zkoušek předepsaných tímto předpisem; |
| --- | --- |

7.2.4

charakteristika a uložení elektroinstalací, pokud mají vliv na výsledky nárazových zkoušek předepsaných tímto předpisem;

| 7.3 | „příčnou rovinou“ rozumí vertikální příčná rovina kolmá na střední podélnou rovinu vozidla; |
| --- | --- |

7.3

„příčnou rovinou“ rozumí vertikální příčná rovina kolmá na střední podélnou rovinu vozidla;

| 7.4 | „hmotností bez nákladu“ rozumí hmotnost vozidla v provozním stavu, bez cestujících a bez nákladu, avšak s plným stavem paliva a chladicí kapaliny, s mazadly, nářadím a náhradním kolem (je-li stanoveno jako standardní vybavení výrobcem vozidla). |
| --- | --- |

7.4

„hmotností bez nákladu“ rozumí hmotnost vozidla v provozním stavu, bez cestujících a bez nákladu, avšak s plným stavem paliva a chladicí kapaliny, s mazadly, nářadím a náhradním kolem (je-li stanoveno jako standardní vybavení výrobcem vozidla).

8.   POŽADAVKY NA INSTALACI NÁDRŽÍ NA KAPALNÁ PALIVA

8.1   Palivová soustava

| 8.1.1 | Vozidla musí být schválena podle části I, nebo části IV tohoto předpisu. |
| --- | --- |

8.1.1

Vozidla musí být schválena podle části I, nebo části IV tohoto předpisu.

| 8.1.2 | Součásti palivové soustavy musí být přiměřeně chráněny částmi rámu nebo karosérie proti kontaktu s možnými překážkami, které mohou být na vozovce. Taková ochrana se nevyžaduje, pokud součásti pod vozidlem jsou od země dále než část rámu nebo karosérie před nimi. |
| --- | --- |

8.1.2

Součásti palivové soustavy musí být přiměřeně chráněny částmi rámu nebo karosérie proti kontaktu s možnými překážkami, které mohou být na vozovce. Taková ochrana se nevyžaduje, pokud součásti pod vozidlem jsou od země dále než část rámu nebo karosérie před nimi.

| 8.1.3 | Potrubí a veškeré další části palivové soustavy musí být uloženy ve vozidle na místech, která jsou chráněna v maximálním možném rozsahu. Kroutivé pohyby a ohýbání ani vibrace konstrukce vozidla nebo pohonné jednotky nesmí mít na součásti palivové soustavy vliv ve smyslu tření, stlačování ani žádného jiného abnormálního namáhání. |
| --- | --- |

8.1.3

Potrubí a veškeré další části palivové soustavy musí být uloženy ve vozidle na místech, která jsou chráněna v maximálním možném rozsahu. Kroutivé pohyby a ohýbání ani vibrace konstrukce vozidla nebo pohonné jednotky nesmí mít na součásti palivové soustavy vliv ve smyslu tření, stlačování ani žádného jiného abnormálního namáhání.

| 8.1.4 | Přípojky ohebných a pružných potrubí s pevnými částmi, které náleží k součástem palivové soustavy, musí být navrženy a zhotoveny tak, že za různých podmínek při používání vozidla zůstanou těsné, a to navzdory kroutivým pohybům a ohýbání a navzdory vibracím konstrukce vozidla nebo pohonné jednotky. |
| --- | --- |

8.1.4

Přípojky ohebných a pružných potrubí s pevnými částmi, které náleží k součástem palivové soustavy, musí být navrženy a zhotoveny tak, že za různých podmínek při používání vozidla zůstanou těsné, a to navzdory kroutivým pohybům a ohýbání a navzdory vibracím konstrukce vozidla nebo pohonné jednotky.

| 8.1.5 | Nachází-li se plnicí otvor na boku vozidla, nesmí víčko plnicího hrdla v zavřeném stavu vyčnívat nad přilehlé plochy karosérie. |
| --- | --- |

8.1.5

Nachází-li se plnicí otvor na boku vozidla, nesmí víčko plnicího hrdla v zavřeném stavu vyčnívat nad přilehlé plochy karosérie.

8.2   Elektrické instalace

| 8.2.1 | Elektrické vodiče jiné než vodiče umístěné v dutých součástech musí být připevněny ke konstrukci vozidla nebo ke stěnám či přepážkám, podél nichž vedou. Místa, v nichž procházejí těmito stěnami nebo přepážkami, musí být dostatečně chráněna tak, aby nedošlo k proříznutí izolace. |
| --- | --- |

8.2.1

Elektrické vodiče jiné než vodiče umístěné v dutých součástech musí být připevněny ke konstrukci vozidla nebo ke stěnám či přepážkám, podél nichž vedou. Místa, v nichž procházejí těmito stěnami nebo přepážkami, musí být dostatečně chráněna tak, aby nedošlo k proříznutí izolace.

| 8.2.2 | Elektrické instalace musí být navrženy, provedeny a upevněny tak, aby jejich součásti byly schopny odolat korozi, jíž jsou vystaveny. |
| --- | --- |

8.2.2

Elektrické instalace musí být navrženy, provedeny a upevněny tak, aby jejich součásti byly schopny odolat korozi, jíž jsou vystaveny.

9.   ZKOUŠKY NA VOZIDLE

Při zkoušce čelního nárazu do překážky prováděné podle postupu uvedeného v příloze 3 tohoto předpisu, při zkoušce bočního nárazu prováděné podle postupu popsaného v příloze 4 předpisu č. 95, série změn 01, a při zkoušce zadního nárazu prováděné podle postupu uvedeného v příloze 4 tohoto předpisu:

9.1   nesmí při nárazu dojít k více než slabému unikání kapalného paliva z palivové soustavy;

9.2   pokud po nárazu dojde k nepřetržitému unikání paliva z palivové soustavy, nesmí rychlost úniku překročit 30 g/min; pokud se kapalina z palivové soustavy smísí s kapalinami z jiných soustav a pokud nemůže být více kapalin snadno odděleno a identifikováno, musí být nepřetržité unikání vyhodnoceno na základě všech zachycených kapalin;

9.3   nesmí dojít k výskytu ohně udržovaného palivem.

9.4   Během a po nárazech popsaných v bodě 9 výše musí baterie zůstat na místě, což je zajištěno jejím připevňovacím zařízením.

9.5   Na žádost výrobce může být zkouška čelního nárazu stanovená v příloze 3 tohoto předpisu nahrazena zkušebním postupem popsaným v příloze 3 předpisu č. 94, série změn 01.

ČÁST III –   SCHVALOVÁNÍ NÁDRŽÍ NA KAPALNÁ PALIVA JAKO SAMOSTATNÝCH KONSTRUKČNÍCH ČÁSTÍ

10.   DEFINICE

Pro účely této části předpisu se:

| 10.1 | „nádrží“ rozumí nádrž/nádrže konstruovaná/konstruované pro naplnění kapalným palivem podle definice v bodě 10.3 používaným především pro pohon vozidla; nádrž může být schválena buď společně s anebo bez příslušenství (plnicího potrubí, pokud je samostatnou součástí, plnicího otvoru, víčka, měrky, přípojek k motoru nebo zařízení ke kompenzaci vnitřního přetlaku atd.); |
| --- | --- |

10.1

„nádrží“ rozumí nádrž/nádrže konstruovaná/konstruované pro naplnění kapalným palivem podle definice v bodě 10.3 používaným především pro pohon vozidla; nádrž může být schválena buď společně s anebo bez příslušenství (plnicího potrubí, pokud je samostatnou součástí, plnicího otvoru, víčka, měrky, přípojek k motoru nebo zařízení ke kompenzaci vnitřního přetlaku atd.);

| 10.2 | „objemem palivové nádrže“ rozumí objem palivové nádrže dle specifikace výrobce vozidla; |
| --- | --- |

10.2

„objemem palivové nádrže“ rozumí objem palivové nádrže dle specifikace výrobce vozidla;

| 10.3 | „kapalným palivem“ rozumí palivo, které je za normálních podmínek teploty a tlaku kapalné; |
| --- | --- |

10.3

„kapalným palivem“ rozumí palivo, které je za normálních podmínek teploty a tlaku kapalné;

| 10.4 | „schválením nádrže“ rozumí schválení typu nádrže na kapalné palivo; |
| --- | --- |

10.4

„schválením nádrže“ rozumí schválení typu nádrže na kapalné palivo;

| 10.5 | „typem nádrže“ rozumějí nádrže, které se neliší v takových podstatných ohledech, jako jsou:






  10.5.1 | konstrukce, tvar, rozměry a materiál (kovové/plastové) nádrže/nádrží, |
| --- | --- | --- |

10.5

„typem nádrže“ rozumějí nádrže, které se neliší v takových podstatných ohledech, jako jsou:

10.5.1

konstrukce, tvar, rozměry a materiál (kovové/plastové) nádrže/nádrží,

| 10.5.2 | určené použití nádrže: obecné použití nebo o specifické použití vozidla, |
| --- | --- |

10.5.2

určené použití nádrže: obecné použití nebo o specifické použití vozidla,

| 10.5.3 | existence či neexistence příslušenství. |
| --- | --- |

10.5.3

existence či neexistence příslušenství.

11.   POŽADAVKY NA NÁDRŽE NA KAPALNÁ PALIVA

11.1   Pokud jsou nádrže vybaveny příslušenstvím, které je k nim obvykle připevněno, musí být splněny požadavky stanovené v bodech 5.1, 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 a 6.2 výše.

11.2   V případě, že nádrže mají být schváleny bez příslušenství, musí dokumentace výrobce jasně uvést příslušenství použité při zkoušce.

ČÁST IV –   SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL Z HLEDISKA INSTALACE JEJICH PALIVOVÉ NÁDRŽE/PALIVOVÝCH NÁDRŽÍ

12.   DEFINICE

Pro účely této části předpisu se:

| 12.1 | „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska montáže nádrže/nádrží na kapalná paliva schválené/schválených v souladu s částí III tohoto předpisu; |
| --- | --- |

12.1

„schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska montáže nádrže/nádrží na kapalná paliva schválené/schválených v souladu s částí III tohoto předpisu;

| 12.2 | „typem vozidla“ rozumějí vozidla, která se neliší v těchto podstatných ohledech:






  12.2.1 | údaje výrobce o typu vozidla, |
| --- | --- | --- |

12.2

„typem vozidla“ rozumějí vozidla, která se neliší v těchto podstatných ohledech:

12.2.1

údaje výrobce o typu vozidla,

| 12.2.2 | u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10. |
| --- | --- |

12.2.2

u vozidel kategorie M1 (1) poloha nádrže/nádrží ve vozidle, pokud má negativní vliv na požadavky bodu 5.10.

13.   POŽADAVKY NA INSTALACI NÁDRŽE/NÁDRŽÍ NA KAPALNÁ PALIVA

13.1   Musí být splněny požadavky stanovené v bodech 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10 a 5.11.

13.2   V případě, že jsou nádrže schváleny bez svého příslušenství, musí být toto příslušenství použité při zkoušce na nádržích a uvedené v dokumentaci výrobce v souladu s bodem 11.2 výše na žádost výrobce zahrnuto do schválení v souladu s částí IV tohoto předpisu. Dodatečné příslušenství bude zahrnuto za předpokladu, že se technická zkušebna ujistí o tom, že vozidlo vyhovuje částem III a IV tohoto předpisu.

14.   ZMĚNY TYPU VOZIDLA NEBO NÁDRŽE

14.1   Každá změna typu vozidla nebo nádrže musí být oznámena orgánu státní správy, který typ vozidla schválil. Tento orgán potom může:

| 14.1.1 | buď usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- |

14.1.1

buď usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

| 14.1.2 | požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

14.1.2

požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

14.2   Aniž jsou dotčena ustanovení bodu 14.1 výše, varianta vozidla zkoušeného podle části II tohoto předpisu, jehož hmotnost bez nákladu se o více než ±20 procent neliší od hmotnosti bez nákladu u vozidla, které bylo předáno ke schvalovací zkoušce, se nepovažuje za úpravu typu vozidla.

14.3   Potvrzení o udělení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých úprav se oznámí stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to postupem uvedeným v bodech 3.1.3, 3.2.3 nebo 3.3.3 výše.

15.   SHODNOST VÝROBY

Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), společně s následujícími požadavky:

| 15.1 | Každé vozidlo nebo nádrž, které je opatřeno značkou schválení typu, jak je předepsáno podle tohoto předpisu, odpovídá schválenému typu vozidla a splňuje požadavky příslušné výše uvedené části předpisu. |
| --- | --- |

15.1

Každé vozidlo nebo nádrž, které je opatřeno značkou schválení typu, jak je předepsáno podle tohoto předpisu, odpovídá schválenému typu vozidla a splňuje požadavky příslušné výše uvedené části předpisu.

| 15.2 | Za účelem ověření shody podle bodu 15.1 výše musí být dostatečný počet sériově vyráběných vozidel nebo nádrží označených schvalovací známkou, kterou vyžaduje tento předpis, předmětem namátkových kontrol. |
| --- | --- |

15.2

Za účelem ověření shody podle bodu 15.1 výše musí být dostatečný počet sériově vyráběných vozidel nebo nádrží označených schvalovací známkou, kterou vyžaduje tento předpis, předmětem namátkových kontrol.

| 15.3 | Obecně bude shoda vozidla nebo nádrže se schváleným typem kontrolována na základě popisu uvedeného ve formuláři schválení a v jeho přílohách. Pokud to však bude třeba, budou vozidlo nebo nádrž podrobeny zkouškám podle bodu 6 výše. |
| --- | --- |

15.3

Obecně bude shoda vozidla nebo nádrže se schváleným typem kontrolována na základě popisu uvedeného ve formuláři schválení a v jeho přílohách. Pokud to však bude třeba, budou vozidlo nebo nádrž podrobeny zkouškám podle bodu 6 výše.

16.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

16.1   Schválení udělené typu vozidla nebo nádrže podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud není dodržen požadavek stanovený v bodě 15.1 výše nebo pokud vozidlo neprošlo kontrolami předepsanými v bodě 9 výše.

16.2   Jestliže některá strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře sdělení podle vzoru v přílohách 1 nebo 2 tohoto předpisu.

17.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

17.1   Počínaje úředním datem vstupu série změn 02 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.

17.2   Po uplynutí 12 měsíců od vstupu série změn 02 v platnost udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení EHK pouze pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.

17.3   Do doby 12 měsíců od vstupu série změn 02 tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne vnitrostátní schválení typu vozidla schváleného podle předcházející série změn tohoto předpisu.

17.4   Po uplynutí 24 měsíců od vstupu série změn 02 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout první vnitrostátní registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky série změn 02 tohoto předpisu.

17.5   Od data vstupu v platnost doplňku 3 k sérii změn 02 nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zamítnout udělit schválení podle tohoto předpisu změněného doplňkem 3 k sérii změn 02.

17.6   I po vstupu doplňku 3 k sérii změn 02 tohoto předpisu, schválení vozidel udělená na základě předchozích doplňků k sérii změn 02 zůstávají platná a smluvní strany, které používají tento předpis, budou nadále udělovat prodloužení platnosti těchto schválení a budou je nadále přijímat.

18.   NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY

Strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 naposledy pozměněný změnou č. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 (neobsazeno), 55 (neobsazeno), 56 pro Černou Horu a 58 pro Tunisko. Následující čísla budou přidělena dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

Dodatek 1

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

Dodatek 2

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

VZOR A

(viz bod 3.1.4 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle části I předpisu č. 34 pod číslem schválení 021234. První dvě číslice (02) čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 34 ve znění série změn 02.

VZOR B

(viz bod 3.1.5 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 33 a části I nebo IV předpisu č. 34 (1). Čísla schválení udávají, že ke dni udělení schválení platil předpis č. 33 v původním znění a předpis č. 34 zahrnoval sérii změn 02.

VZOR C

(viz bod 3.2.4 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na palivové nádrži udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle části III předpisu č. 34, pro obecné použití a včetně příslušenství, pod číslem schválení 021234. První dvě číslice (02) čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 34 ve znění série změn 02.

VZOR D

(viz bod 3.3.4 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená schvalovací známka připevněná k vozidlu ukazuje, že daný typ byl schválen v Nizozemsku (E4), podle části IV předpisu č. 34 pod číslem schválení 021234. První dvě číslice (02) čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 34 ve znění série změn 02.

VZOR E

(viz bod 3.3.5 tohoto předpisu)

Image

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 33 a části I a IV předpisu č. 34 (1). Čísla schválení udávají, že ke dni udělení schválení platil předpis č. 33 v původním znění a předpis č. 34 zahrnoval sérii změn 02.

---

(1)  Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.

---

PŘÍLOHA 3

ZKOUŠKA ČELNÍHO NÁRAZU DO PŘEKÁŽKY

1.   ÚČEL A OBLAST PŮSOBNOSTI

Účelem této zkoušky je simulovat podmínky čelního nárazu do pevné překážky nebo do jiného vozidla blížícího se z opačného směru.

2.   ZAŘÍZENÍ, POSTUPY A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE

2.1   Zkušební dráha

Zkušební areál musí být dostatečně velký, aby umožňoval umístění rozjezdové dráhy, překážky a technických zařízení nezbytných pro zkoušku. Konečný úsek dráhy, přinejmenším 5 m před bariérou, musí být vodorovný, rovný a hladký.

2.2   Překážka

Překážku tvoří železobetonový blok, který je vpředu nejméně 3 metry široký a nejméně 1,5 metru vysoký. Překážka musí mít takovou tloušťku, aby vážila nejméně 70 tun. Čelní strana musí být svislá, kolmá k ose rozjezdové dráhy a pokryta 2 cm silnými tabulemi z překližky v dobrém stavu. Překážka je buď zakotvena do země, nebo je umístěna na zemi a opatřena, je-li to třeba, dodatečným zádržným zařízením, které omezí její pohyb. Lze použít i překážku s jinými vlastnostmi, pokud poskytuje přinejmenším stejně průkazné výsledky.

2.3   Pohon vozidla

V okamžiku nárazu již nesmí být vozidlo vystaveno působení jakéhokoli přídavného řídicího nebo hnacího zařízení. Na překážku naráží kolmo k nárazové stěně; maximální tolerované boční vychýlení mezi vertikální středovou čárou čela vozidla a vertikální středovou čárou nárazové zdi je ±30 cm.

2.4   Stav vozidla

| 2.4.1 | Vozidlo, na němž se provádí zkouška, musí být opatřeno buď veškerými běžnými součástmi a vybavením zahrnutým do hmotnosti bez nákladu, nebo musí být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o součásti a vybavení, které mají vliv na nebezpečí požáru. |
| --- | --- |

2.4.1

Vozidlo, na němž se provádí zkouška, musí být opatřeno buď veškerými běžnými součástmi a vybavením zahrnutým do hmotnosti bez nákladu, nebo musí být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o součásti a vybavení, které mají vliv na nebezpečí požáru.

| 2.4.2 | Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivová soustava naplněna nejméně na 90 procent kapacity, buď palivem nebo nehořlavou kapalinou, která má hustotu a viskozitu blízkou hustotě a viskozitě běžně používaného paliva. Veškeré ostatní systémy (nádrže brzdové kapaliny, chladič atd.) mohou být prázdné. |
| --- | --- |

2.4.2

Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivová soustava naplněna nejméně na 90 procent kapacity, buď palivem nebo nehořlavou kapalinou, která má hustotu a viskozitu blízkou hustotě a viskozitě běžně používaného paliva. Veškeré ostatní systémy (nádrže brzdové kapaliny, chladič atd.) mohou být prázdné.

| 2.4.3 | Pokud je vozidlo poháněno svým vlastním motorem, palivová nádrž musí být plná nejméně z 90 procent. Všechny ostatní nádrže na kapaliny mohou být naplněny do svého celého objemu. |
| --- | --- |

2.4.3

Pokud je vozidlo poháněno svým vlastním motorem, palivová nádrž musí být plná nejméně z 90 procent. Všechny ostatní nádrže na kapaliny mohou být naplněny do svého celého objemu.

| 2.4.4 | Na žádost výrobce může technická zkušebna odpovědná za provádění zkoušek povolit, aby bylo ke zkouškám podle tohoto předpisu použito stejné vozidlo, jaké se používá ke zkouškám podle jiných předpisů (včetně zkoušek, které mohou ovlivnit jeho konstrukci). |
| --- | --- |

2.4.4

Na žádost výrobce může technická zkušebna odpovědná za provádění zkoušek povolit, aby bylo ke zkouškám podle tohoto předpisu použito stejné vozidlo, jaké se používá ke zkouškám podle jiných předpisů (včetně zkoušek, které mohou ovlivnit jeho konstrukci).

2.5   Rychlost při nárazu

Rychlost při nárazu se musí pohybovat mezi 48,3 km/h a 53,1 km/h. Pokud však byla zkouška provedena při vyšší rychlosti nárazu a vozidlo přitom splnilo předepsané podmínky, považuje se zkouška za vyhovující.

2.6   Měřicí přístroje

Přístroj použitý pro zaznamenání rychlosti uvedené v bodě 2.5 výše musí být přesný s odchylkou jednoho procenta.

3.   ROVNOCENNÉ ZKUŠEBNÍ METODY

3.1   Rovnocenné zkušební metody jsou povoleny, pokud podmínky uvedené v tomto předpisu mohou být dodrženy buď celkově prostřednictvím náhradní zkoušky, nebo výpočtem z výsledků náhradní zkoušky.

3.2   Je-li použita jiná metoda než metoda popsaná v bodě 2 výše, musí být prokázána její rovnocennost.

---

PŘÍLOHA 4

POSTUP PRO ZKOUŠKU ZADNÍHO NÁRAZU

1.   ÚČEL A OBLAST PŮSOBNOSTI

1.1   Účelem zkoušky je simulovat podmínky nárazu zezadu jiným vozidlem v pohybu.

2.   ZAŘÍZENÍ, POSTUPY A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE

2.1   Zkušební dráha

Zkušební areál musí být dostatečně velký, aby umožňoval umístění pohonného systému nárazového tělesa a posun vozidla po nárazu, jakož i instalaci zkušebního zařízení. Část prostoru, ve které dojde k nárazu a následnému posunu vozidla, musí být vodorovná, s rovným povrchem a hladká, s koeficientem tření minimálně 0,5.

2.2   Nárazové těleso

2.2.1   Nárazové těleso musí být zhotoveno z oceli a mít pevnou konstrukci.

2.2.2   Nárazová plocha musí mít rovný povrch, nejméně 2 500 mm široký a 800 mm vysoký, a jeho hrany musí být zaobleny v poloměru zakřivení 40 až 50 mm. Tato plocha musí být pokryta vrstvou překližky o tloušťce 20 mm.

2.2.3   V okamžiku nárazu musí být splněny tyto požadavky:

| 2.2.3.1 | nárazová plocha musí být svislá a kolmá k podélné střední rovině naraženého vozidla; |
| --- | --- |

2.2.3.1

nárazová plocha musí být svislá a kolmá k podélné střední rovině naraženého vozidla;

| 2.2.3.2 | směr pohybu nárazového tělesa musí být v podstatě vodorovný a rovnoběžný s podélnou střední rovinou naraženého vozidla; |
| --- | --- |

2.2.3.2

směr pohybu nárazového tělesa musí být v podstatě vodorovný a rovnoběžný s podélnou střední rovinou naraženého vozidla;

| 2.2.3.3 | maximální přípustná boční odchylka střední svislice plochy nárazového tělesa od podélné střední roviny naraženého vozidla činí 300 mm. Nárazová plocha navíc musí obsáhnout celou šířku naraženého vozidla; |
| --- | --- |

2.2.3.3

maximální přípustná boční odchylka střední svislice plochy nárazového tělesa od podélné střední roviny naraženého vozidla činí 300 mm. Nárazová plocha navíc musí obsáhnout celou šířku naraženého vozidla;

| 2.2.3.4 | světlá výška spodního okraje nárazové plochy od země musí být 175 ± 25 mm. |
| --- | --- |

2.2.3.4

světlá výška spodního okraje nárazové plochy od země musí být 175 ± 25 mm.

2.3   Pohon nárazového tělesa

Nárazové těleso může být buď připevněno k vozíku (pohyblivá překážka), nebo tvořit součást kyvadla.

2.4   Zvláštní ustanovení platná při použití pohyblivé překážky

2.4.1   Je-li nárazové těleso připevněno k vozíku (pohyblivá překážka) přídržným prvkem, musí být takový prvek pevný a nesmí být možné, aby byl při nárazu zdeformován; podvozek musí mít v okamžiku nárazu možnost volného pohybu a nesmí již být vystaven působení hnacího zařízení.

2.4.2   Rychlost nárazu se musí pohybovat mezi 35 a 38 km/h.

2.4.3   Celková hmotnost podvozku a nárazového tělesa musí činit 1 100 ± 20 kg.

2.5   Zvláštní ustanovení platná při použití kyvadla

2.5.1   Vzdálenost mezi středem nárazové plochy a osou otáčení kyvadla musí činit nejméně 5 m.

2.5.2   Nárazové těleso je volně zavěšeno na pevných ramenech, která jsou k němu řádně připevněna. Takto vytvořené kyvadlo v podstatě není možné při nárazu zdeformovat.

2.5.3   Kyvadlo musí být vybaveno záchytným zařízením, které zabrání jakémukoliv druhotnému nárazu nárazového tělesa do zkušebního vozidla.

2.5.4   V okamžiku nárazu by se rychlost středu nárazové části kyvadla měla pohybovat v rozmezí 35 až 38 km/h.

2.5.5   Redukovaná hmotnost „mr“ ve středu nárazu kyvadla je definována jako funkce celkové hmotnosti „m“, vzdálenosti „a“ (1) mezi středem nárazu a osou rotace a vzdálenosti „l“ mezi středem těžiště a osou rotace, a to podle následující rovnice:

mr = m (1/a)

2.5.6   Redukovaná hmotnost mr činí 1 100 ± 20 kg.

2.6   Obecná ustanovení týkající se hmotnosti a rychlosti nárazového tělesa

Byla-li zkouška provedena při rychlosti nárazu vyšší, než jaká je rychlost předepsaná v bodech 2.4.2 a 2.5.4, a/nebo s hmotností vyšší, než jaká je hmotnost předepsaná v bodech 2.4.3 a 2.5.6, a splnilo-li vozidlo předepsané požadavky, považuje se zkouška za vyhovující.

2.7   Stav zkoušeného vozidla

2.7.1   Vozidlo, na němž se provádí zkouška, musí být opatřeno buď veškerými běžnými součástmi a vybavením zahrnutým do hmotnosti bez nákladu, nebo musí být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o součásti a vybavení, které mají vliv na nebezpečí požáru.

2.7.2   Palivová nádrž musí být naplněna nejméně z 90 procent svého objemu buď palivem, nebo nehořlavou kapalinou o hustotě a viskozitě blízké hodnotám, které má běžně užívané palivo. Veškeré ostatní systémy (nádrže brzdové kapaliny, chladič atd.) mohou být prázdné.

2.7.3   Může být zařazen převodový stupeň a použity brzdy.

2.7.4   Pokud to vyžaduje výrobce, mohou být povoleny následující odchylky:

| 2.7.4.1 | technická zkušebna odpovědná za provádění zkoušek může povolit, aby bylo ke zkouškám podle tohoto předpisu použito stejné vozidlo, jaké se používá ke zkouškám podle jiných předpisů (včetně zkoušek, které mohou ovlivnit jeho konstrukci); a dále |
| --- | --- |

2.7.4.1

technická zkušebna odpovědná za provádění zkoušek může povolit, aby bylo ke zkouškám podle tohoto předpisu použito stejné vozidlo, jaké se používá ke zkouškám podle jiných předpisů (včetně zkoušek, které mohou ovlivnit jeho konstrukci); a dále

| 2.7.4.2 | vozidlo může být zatíženo do míry, která nepřekračuje 10 procent jeho hmotnosti bez nákladu, s dodatečným zatížením pevně připevněným k jeho konstrukci tak, aby neovlivnilo chování konstrukce prostoru pro cestující během zkoušky. |
| --- | --- |

2.7.4.2

vozidlo může být zatíženo do míry, která nepřekračuje 10 procent jeho hmotnosti bez nákladu, s dodatečným zatížením pevně připevněným k jeho konstrukci tak, aby neovlivnilo chování konstrukce prostoru pro cestující během zkoušky.

2.8   Měřicí přístroje

Přístroje použité pro zaznamenání rychlosti uvedené v bodech 2.4.2 a 2.5.4 výše musí být přesné s odchylkou jednoho procenta.

3.   ROVNOCENNÉ ZKUŠEBNÍ METODY

3.1   Rovnocenné zkušební metody jsou povoleny, pokud podmínky uvedené v tomto předpisu mohou být dodrženy buď celkově prostřednictvím náhradní zkoušky, nebo výpočtem z výsledků náhradní zkoušky.

3.2   Je-li použita jiná metoda než metoda popsaná v bodě 2 výše, musí být prokázána její rovnocennost.

---

(1)  Připomíná se, že vzdálenost „a“ se rovná délce daného synchronního kyvadla.

---

PŘÍLOHA 5

ZKOUŠENÍ PALIVOVÝCH NÁDRŽÍ VYROBENÝCH Z PLASTU

1.   ODOLNOST PROTI NÁRAZU

1.1   Nádrž musí být zcela naplněná směsí vody a glykolu nebo jinou kapalinou, která má nízký bod tuhnutí, která nemění vlastnosti materiálu nádrže a musí pak být podrobena perforačnímu testu.

1.2   Teplota nádrže musí během této zkoušky činit 233K ± 2K (– 40 °C ± 2 °C).

1.3   Pro zkoušku musí být použito testovací zařízení v podobě nárazového kyvadla. Nárazové těleso musí být vyrobeno z oceli a mít tvar pyramidy se stranami tvaru rovnostranných trojúhelníků a čtvercovou základnou, přičemž vrchol a hrany jsou zakulaceny na poloměr 3 mm. Střed úderů kyvadla musí být totožný s těžištěm pyramidy; jeho vzdálenost od osy otáčení kyvadla musí být 1 m. Celková hmotnost kyvadla musí činit 15 kg. Energie kyvadla v okamžiku nárazu nesmí být menší než 30 Nm a musí se co nejvíce blížit této hodnotě.

1.4   Zkoušky musí být provedeny na takových místech nádrže, která jsou při čelním a zadním nárazu považována za ohrožená. Místa považovaná za zranitelná jsou taková, která jsou nejvíce vystavena nárazu nebo jsou zeslabena s ohledem na tvar nádrže nebo na způsob, jakým je nádrž namontována do vozidla. Místa vybraná laboratořemi musí být uvedena ve zkušební zprávě.

1.5   Během zkoušky musí být nádrž upevněna prostřednictvím úchytek na boku nebo na stranách na protější straně nárazu. Po zkoušce se nesmí objevit netěsnosti.

1.6   Podle volby výrobce je možno provést všechny zkoušky odolnosti proti nárazu na jedné nádrži nebo může být každá zkouška provedena na jiné nádrži.

2.   MECHANICKÁ PEVNOST

Nádrž musí být za podmínek popsaných v bodě 6.1 tohoto předpisu podrobena zkoušce těsnosti a pevnosti tvaru. Nádrž s veškerým příslušenstvím musí být namontována do zkušebního přípravku způsobem, který odpovídá jejímu umístění na vozidle, pro něž je určena, nebo musí být namontována v samotném vozidle či ve zkušebním přípravku vytvořeném z části vozidla. Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny lze provést zkoušku nádrže bez použití jakéhokoli zkušebního přípravku. Jako zkušební kapalina musí být použita voda o teplotě 326 K (53 °C) a nádrž musí být zcela naplněna. Nádrž musí být vystavena relativnímu vnitřnímu tlaku rovnajícímu se dvojnásobku pracovního tlaku, v žádném případě ne menšímu než 30 bar, při teplotě 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C) po dobu pěti hodin. Během zkoušky se nesmí projevit netěsnost ani praskliny nádrže a jejího příslušenství, může se však projevit trvalá deformace.

3.   PROPUSTNOST PALIVA

3.1   Palivo použité pro zkoušku propustnosti paliva musí být buď referenční palivo uvedené v předpisu č. 83 příloze 9 nebo komerční vysokooktanové palivo. Je-li nádrž určena pouze pro vozidla se vznětovým motorem, plní se motorovou naftou.

3.2   Před zkouškou musí být nádrž z 50 procent svého objemu naplněna zkušebním palivem a bez utěsnění uložena při okolní teplotě 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C), dokud se úbytek hmotnosti na časovou jednotku neustálí, avšak ne déle než na dobu čtyř týdnů (doba předběžného uložení).

3.3   Potom musí být nádrž vyprázdněna a znovu naplněna zkušebním palivem do 50 procent svého objemu, načež musí být hermeticky uzavřena a uložena při teplotě 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Jakmile obsah nádrže dosáhne zkušební teploty, je třeba nastavit tlak. Během následujícího zkušebního období osmi týdnů se zjišťuje úbytek hmotnosti v důsledku difúze. Maximální přípustný průměrný úbytek paliva je 20 g za 24 hodin zkušební doby.

3.4   Pokud úbytek v důsledku difúze překročí hodnotu stanovenou v bodě 3.3, je nutno výše popsanou zkoušku opakovat na stejné nádrži a určit úbytek v důsledku difúze při teplotě 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C), ale jinak za stejných podmínek. Takto měřený úbytek paliva nesmí přesáhnout hodnotu 10 g za 24 hod.

4.   ODOLNOST PROTI PALIVU

Po provedení zkoušky uvedené v bodě 3 musí nádrž stále splňovat požadavky stanovené v bodech 1 a 2.

5.   ODOLNOST PROTI OHNI

Nádrž musí být podrobena těmto zkouškám:

5.1   Po dobu dvou minut musí být nádrž, která je připevněna stejně jako na vozidle, vystavena ohni. Nesmí nastat unikání kapalného paliva z nádrže.

5.2   Na různých nádržích naplněných palivem musí být provedeny tři zkoušky, jak je uvedeno níže:

| 5.2.1 | Pokud je nádrž určena pro montáž do vozidel vybavených buď zážehovým motorem, nebo vznětovým motorem, musí být provedeny tři zkoušky s nádržemi naplněnými vysokooktanovým benzínem. |
| --- | --- |

5.2.1

Pokud je nádrž určena pro montáž do vozidel vybavených buď zážehovým motorem, nebo vznětovým motorem, musí být provedeny tři zkoušky s nádržemi naplněnými vysokooktanovým benzínem.

| 5.2.2 | Jestliže je nádrž konstruována pouze pro montáž do vozidel se vznětovým motorem, je nutno vykonat tři zkoušky s nádržemi naplněnými motorovou naftou. |
| --- | --- |

5.2.2

Jestliže je nádrž konstruována pouze pro montáž do vozidel se vznětovým motorem, je nutno vykonat tři zkoušky s nádržemi naplněnými motorovou naftou.

| 5.2.3 | Při každé zkoušce musí být nádrž a její příslušenství namontována na zkušební zařízení, které maximálně simuluje podmínky skutečné montáže. Způsob montáže nádrže do přípravku musí odpovídat příslušným technickým požadavkům daným pro instalaci. V případě nádrže konstruované pro specifické použití vozidla, se musí se vzít v úvahu části vozidla, které nádrž a její příslušenství chrání před vystavením ohni nebo které jakkoliv ovlivňují působení ohně, stejně tak jako specifikované součásti namontované na nádrži a přípojky. Veškeré otvory musí být během zkoušky uzavřené, avšak ventilační systém musí zůstav v provozu. Těsně před zkouškou musí být nádrž z 50 procent svého obsahu naplněna specifikovaným palivem. |
| --- | --- |

5.2.3

Při každé zkoušce musí být nádrž a její příslušenství namontována na zkušební zařízení, které maximálně simuluje podmínky skutečné montáže. Způsob montáže nádrže do přípravku musí odpovídat příslušným technickým požadavkům daným pro instalaci. V případě nádrže konstruované pro specifické použití vozidla, se musí se vzít v úvahu části vozidla, které nádrž a její příslušenství chrání před vystavením ohni nebo které jakkoliv ovlivňují působení ohně, stejně tak jako specifikované součásti namontované na nádrži a přípojky. Veškeré otvory musí být během zkoušky uzavřené, avšak ventilační systém musí zůstav v provozu. Těsně před zkouškou musí být nádrž z 50 procent svého obsahu naplněna specifikovaným palivem.

5.3   Plamen, kterému je nádrž vystavena, musí vznikat hořením komerčního paliva pro zážehové motory (dále jen „palivo“) na k tomu určené pánvi. Množství paliva na pánvi musí být takové, aby plamen vzniklý jeho hořením za volných spalovacích podmínek působil během celého postupu zkoušky.

5.4   Rozměry pánve musí být zvoleny tak, aby byl zajištěn přístup plamene k bokům nádrže. Pánev musí proto přesahovat v půdorysu okraje nádrže alespoň o 20 cm, avšak ne více než o 50 cm. Boční stěny pánve nesmějí převyšovat hladinu paliva na počátku zkoušky více než o 8 cm.

5.5   Pánev naplněná palivem musí být umístěna pod nádrží takovým způsobem, aby vzdálenost mezi hladinou paliva v pánvi a dnem nádrže odpovídala konstrukční výšce nádrže nad povrchem vozovky při nenaloženém vozidle (viz bod 7.4). Buď pánev, nebo zkušební přípravek, nebo oba tyto díly musí být volně pohyblivé.

5.6   Během fáze C zkoušky musí být pánev zakryta clonou umístěnou 3 cm ± 1 cm nad hladinu paliva.

Clona musí být vyrobena z ohnivzdorného materiálu, jak je předepsáno v dodatku 2. Mezi cihlami nesmí být žádná mezera a cihly musí být nad pánví uchyceny tak, aby otvory v cihlách nebyly zakryty. Délka a šířka rámu clony musí být o 2 až 4 cm menší než vnitřní rozměry pánve tak, aby mezi rámem a stěnou pánve byla mezera 1 až 2 cm umožňující odvětrání.

5.7   Jestliže se zkoušky provádějí ve venkovním prostoru, musí být zajištěna dostatečná ochrana proti větru a rychlost větru na úrovni hladiny paliva v pánvi nesmí překročit 2,5 km/h. Před zkouškou musí být clona předehřátá na teplotu 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Ohnivzdorné cihly mohou být zvlhčeny, aby byly zaručeny stejné podmínky pro všechny následující zkoušky.

5.8   Zkouška se musí skládat ze čtyř fází (viz dodatek 1).

5.8.1   Fáze A: předehřátí (obrázek 1)

Palivo na pánvi musí být zapáleno ve vzdálenosti nejméně 3 metry od nádrže, která bude zkoušena. Po 60 vteřinách předehřátí musí být pánev umístěna pod nádrž.

5.8.2   Fáze B: přímé působení plamene (obrázek 2)

Nádrž musí být vystavena přímému působení plamene z volně hořícího paliva po dobu 60 sekund.

5.8.3   Fáze C: nepřímé působení plamene (obrázek 3)

Jakmile je fáze B dokončena, musí být mezi hořící pánev a nádrž umístěna clona. Nádrž pak musí být vystavena po dobu dalších 60 sekund působení redukovaného plamene.

5.8.4   Fáze D: ukončení zkoušky (obrázek 4)

Hořící pánev zakrytá clonou se musí přemístit zpět do výchozí polohy (fáze A). Pokud na konci zkoušky nádrž hoří, musí být oheň okamžitě uhašen.

5.9   Výsledky zkoušky se považují za vyhovující, jestliže z nádrže neuniká žádné kapalné palivo.

6.   ODOLNOST PROTI VYSOKÉ TEPLOTĚ

6.1   Zařízení použité pro tuto zkoušku musí odpovídat způsobu montáže nádrže ve vozidle, včetně způsobu odvzdušňování.

6.2   Nádrž naplněná z 50 procent své kapacity vodou o teplotě 293 K (20 °C) musí být po dobu jedné hodiny vystavena působení okolní teploty 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C).

6.3   Výsledky zkoušky se považují za vyhovující, jestliže po zkoušce z nádrže nic neuniká a ani není vážně zdeformována.

7.   OZNAČENÍ PALIVOVÉ NÁDRŽE

Na nádrži musí být uveden obchodní název nebo značka; údaje musí být nesmazatelné a jasně čitelné i poté, co je nádrž namontována do vozidla.

Dodatek 1

ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI OHNI

Obrázek 1

| Fáze A: | předehřátí |
| --- | --- |

Fáze A:

Image

Obrázek 2

| Fáze B: | přímé působení plamene |
| --- | --- |

Fáze B:

Image

Obrázek 3

| Fáze C: | nepřímé působení plamene |
| --- | --- |

Fáze C:

Image

Obrázek 4

| Fáze D: | ukončení testu |
| --- | --- |

Fáze D:

Image

Dodatek 2

ROZMĚRY A TECHNICKÉ ÚDAJE OHNIVZDORNÝCH CIHEL

Image

| Ohnivzdornost | (Seger-Kegel) SK 30 |
| --- | --- |
| Obsah Al2O3 | 30–33 % |
| Otevřená pórovitost (Po) | 20–22 % objemových |
| Hustota | 1 900–2 000 kg/m3 |
| Účinná děrovaná plocha | 44,18 % |

Ohnivzdornost

(Seger-Kegel) SK 30

Obsah Al2O3

30–33 %

Otevřená pórovitost (Po)

20–22 % objemových

Hustota

1 900–2 000 kg/m3

Účinná děrovaná plocha

44,18 %

---