# Euroopan unionin L 177/2010

| | ISSN 1725-261X
  doi:10.3000/1725261X.L_2010.177.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 177 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 53. vuosikerta10. heinäkuu 2010 |

ISSN 1725-261X

doi:10.3000/1725261X.L_2010.177.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 177

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

53. vuosikerta10. heinäkuu 2010

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 1 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon tuottavien ja R2- ja/tai HS1-luokan hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää | 1 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 6 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien suuntavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset | 40 |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 8 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien, halogeenihehkulampuilla (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien hyväksyntää | 71 |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 19 – Moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset | 113 |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 20 –Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien ja halogeenihehkulampuilla (H4-lampuilla) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää | 170 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 46 – epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisten laitteiden asentamisen osalta moottoriajoneuvojen hyväksymistä koskevat yhdenmukaiset määräykset | 211 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 118 – tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksia koskevat yhdenmukaiset tekniset vaatimukset | 263 |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 121 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta | 290 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 1 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon tuottavien ja R2- ja/tai HS1-luokan hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää

1

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 6 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien suuntavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

40

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 8 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien, halogeenihehkulampuilla (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien hyväksyntää

71

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 19 – Moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

113

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 20 –Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien ja halogeenihehkulampuilla (H4-lampuilla) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää

170

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 46 – epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisten laitteiden asentamisen osalta moottoriajoneuvojen hyväksymistä koskevat yhdenmukaiset määräykset

211

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 118 – tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksia koskevat yhdenmukaiset tekniset vaatimukset

263

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 121 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta

290

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/1

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 1 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon tuottavien ja R2- ja/tai HS1-luokan hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Muutossarja 02 – Voimaantulopäivä: 8. syyskuuta 2001

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

Soveltamisala

| 1. | Määritelmät |
| --- | --- |

1.

| 2. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merkinnät |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valaistus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Haitan mittaaminen |
| --- | --- |

7.

| 8. | Vakioajovalaisin |
| --- | --- |

8.

| 9. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

10.

| 11. | Ajovalaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

13.

| 14. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

14.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus ajovalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta säännön nro 1 mukaisest |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Maa- tai metsätaloustraktoreihin ja muihin hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitetut erikoisajovalaisimet |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Mittaustasot |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – Linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus |
| --- | --- |

Liite 7 –

| Liite 8 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 8 –

SOVELTAMISALA (1)

Tätä sääntöä sovelletaan moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä.

1.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1   ”Linssillä” tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta.

1.2   ”Pinnoitteella” tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta.

”Erityyppisillä ajovalaisimilla” tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan olennaisilta ominaisuuksiltaan, joita ovat

1.3.1   kauppanimi tai tavaramerkki,

1.3.2   optisen järjestelmän ominaisuudet,

1.3.3   sellaiset valaisimeen sisältyvät lisäosat, jotka voivat muuttaa optisia ominaisuuksia heijastumisen, taittumisen, absorboitumisen ja/tai käytön aikana tapahtuvan muodonmuutoksen vuoksi,

1.3.4   soveltuvuus vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin,

1.3.5   kyky tuottaa lähivalo tai kaukovalo tai molemmat,

1.3.6   materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat,

1.3.7   kanta, joka on tarkoitettu R2- ja/tai HS1-luokan (2) hehkulamppuja varten.

2.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

2.1   Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakemuksessa on ilmoitettava seuraavat tiedot: onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivaloa että kaukovaloa vai ainoastaan toista näistä,

jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä vai vain jompaakumpaa varten,

jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon.

Hakemukseen on liitettävä kunkin ajovalaisintyypin osalta seuraavat:

2.2.1   kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä poikkileikkaus. Piirustuksissa on esitettävä hyväksyntämerkille varattu tila.

Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, on esitettävä selvennys ajovalaisimen kiinnitysasennoista suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain kyseisissä asennoissa.

2.2.2   lyhyt tekninen eritelmä,

2.2.3   kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta.

Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava seuraavat:

Kolmetoista linssiä.

2.2.4.1.1   Kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasomainen tai kupera ulkopinta ja keskellä olennaisilta osin tasomainen vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm).

2.2.4.1.2   Kunkin tällaisen linssin tai materiaalinäytteen on oltava valmistettu massatuotannossa käytettävällä menetelmällä.

2.2.4.2   Lisäksi on toimitettava heijastin, johon linssit voidaan kiinnittää valmistajan ohjeiden mukaan.

2.3   Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.

2.4   Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

3.   MERKINNÄT (3)

3.1   Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.

3.2   Valaisimien linssissä ja päärungossa (4) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.

3.3   Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, merkitään optisen yksikön kaksi asetusta ajoneuvoon tai hehkulampun kaksi asetusta heijastimeen isoilla kirjaimilla R ja D (oikeanpuoleinen liikenne) sekä L ja G (vasemmanpuoleinen liikenne).

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Yleistä

4.1.1   Jos ajovalaisintyypin kaikki 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä on myönnettävä.

4.1.2   Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset. Yksittäistä valoa hyväksyttäessä tätä vaatimusta ei sovelleta ajovalaisimiin, joissa on kaksoishehkulangalla varustettu lamppu.

4.1.3   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta.

4.1.4   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1 kohdassa tarkoitetut tiedot. Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella ja jos kyseistä ajovalaisinta käytetään ainoastaan 2.2.1 kohdan mukaisesti ilmoitetuissa kiinnitysasennoissa, hyväksyntä velvoittaa hakijan ilmoittamaan käyttäjälle oikeasta kiinnitysasennosta asianmukaisella tavalla.

4.1.5   Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin.

4.2   Hyväksyntämerkin koostumus

Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:

Kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.2.1.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (5), jotka ovat ympyrän sisällä,

4.2.1.2   edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero.

Seuraavat lisäsymbolit:

4.2.2.1   ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edestä katsottuna oikealle, eli liikennesuunnan puolelle,

4.2.2.2   ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, kun optisen yksikön tai hehkulampun asento säädetään asianmukaisesti, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle,

4.2.2.3   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjain C,

4.2.2.4   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjain R,

4.2.2.5   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet CR,

4.2.2.6   ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaintunnus PL, joka on merkittävä 4.2.2.3–4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle.

4.2.2.7   Hyväksyntätodistuksissa ja tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa on aina annettava tiedot liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisista sallituista jännitteistä.

Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti:

Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti muun valaisutoiminnon kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty, hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).

Ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 4 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (X).

4.2.2.8   Hyväksyntänumeron kaksi numeroa, jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämispäivänä voimassaolevan muutossarjan, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä tarkoitettujen lisätunnusten lähelle.

4.2.2.9   Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava helposti luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun laite on asennettu ajoneuvoon.

4.3   Hyväksyntämerkin sijoittelu

4.3.1   Erilliset valaisimet

Tämän säännön liitteen 5 kuvissa 1–9 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.2   Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet

Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että

4.3.2.1.1   merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,

4.3.2.1.2   mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa läpäisevää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

Kunkin valaisimen tunnus (joka vastaa sääntöä, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä

4.3.2.2.1   joko asianomaiseen valoa säteilevään pintaan

4.3.2.2.2   tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 5 neljä esimerkkiä).

4.3.2.3   Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

4.3.2.4   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.3.2.5   Tämän säännön liitteen 5 kuvassa 10 annetaan esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

Valaisimet, jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa ja joiden linssejä käytetään myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa

Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.

4.3.3.1   Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille. Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.

4.3.3.2   Tämän säännön liitteen 5 kuvassa 11 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainitussa tapauksessa.

5.   YLEISET VAATIMUKSET

5.1   Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6 ja 7 kohdan vaatimukset.

5.2   Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.3   Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa valaisimiin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos kaukovalon aikaansaava ajovalaisin ja lähivalon aikaansaava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen.

Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan jäljempänä olevan 6 kohdan vaatimuksia.

5.4   Komponentit, joiden avulla hehkulamppu on kiinnitetty heijastimeen, on valmistettava niin, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa. Hehkulampun kannan on vastattava seuraavissa IEC-julkaisun 61-2 tietolomakkeissa esitettyjä ominaisuuksia:

| Hehkulamppu | Kanta | Tietolomake |
| --- | --- | --- |
| R2 | P45t-41 | 7005-95-1 |
| H51 | PX43t | 7005-34-1 |

Hehkulamppu

Kanta

Tietolomake

R2

P45t-41

7005-95-1

H51

PX43t

7005-34-1

5.5   Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään vaatimukset sekä maissa, joissa on oikeanpuoleinen liikenne että maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voidaan tehdä esimerkiksi asettamalla optinen yksikkö tiettyyn kulmaan ajoneuvon nähden tai asettamalla hehkulamppu tiettyyn kulmaan optiseen yksikköön nähden. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, ja rakenteen on oltava sellainen, että ajovalaisimen tahaton vaihtaminen asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettaminen väliasentoon ei ole mahdollista. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on komponenttien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä.

5.6   Täydentäviä testejä on suoritettava liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu.

5.7   Edellä olevien 5.2–5.5 kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella.

5.8   Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit on tehtävä liitteen 7 vaatimusten mukaisesti.

6.   VALAISTUS

6.1.1   Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että sopivilla R2- ja/tai HS1-hehkulampuilla varustettuina niiden lähivalotoiminto tuottaa riittävän valaistuksen aiheuttamatta häikäisyä ja kaukovalotoiminto tuottaa hyvän valaistuksen.

6.1.2   Ajovalaisimen tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla mittaustasolla, joka sijaitsee 25 m:n etäisyydellä ajovalaisimen etupuolella ja on suorassa kulmassa ajovalaisimen akseliin nähden (ks. liite 6).

6.1.3   Ajovalaisin on tarkastettava käyttäen vakiohehkulamppuja, jotka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle ja joiden mahdolliset vaaleankeltaiset suodattimet (6) on korvattu geometrisesti samanlaisilla värittömillä suodattimilla, joiden siirtokerroin on vähintään 80 prosenttia. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä on säädettävä niin, että saavutetaan seuraavat ominaisuudet:

| Hehkulampun luokka | Likimääräinen syöttöjännite (V) mittausta varten | Valovirta (lumeneina) |
| --- | --- | --- |
| kaukovalon lähivalon | hehkulanka hehkulanka |
| R2 | 12 | 700 | 450 |
| H51 | 12 | 700 | 450 |

Hehkulampun luokka

Likimääräinen syöttöjännite (V) mittausta varten

Valovirta (lumeneina)

kaukovalon lähivalon

hehkulanka hehkulanka

R2

12

700

450

H51

12

700

450

6.1.4   Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen ja suojuksen paikan, esitetään säännössä nro 37 olevassa asiaa koskevassa tietolomakkeessa.

6.1.5   Vakiohehkulampun kuvun on oltava optiselta muodoltaan ja laadultaan sellainen, että se ei saa aikaan valon jakaantumiseen kielteisesti vaikuttavaa heijastusta tai taittumista. Tämän vaatimuksen täyttyminen on tarkastettava mittaamalla valonjakauma, joka saadaan, kun vakioajovalaisimeen asennetaan vakiohehkulamppu.

Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä valoraja, jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. Valorajan on oltava suora vaakasuuntainen viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella sen olisi oltava vaakasuora tai enintään 15 asteen kulmassa vaakatason yläpuolella.

Ajovalaisimen on oltava siten säädetty, että

6.2.1   jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason vasemmalla puolella (7), ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason oikealla puolella,

6.2.2   valorajan vaakasuora osa sijaitsee mittaustasolla 25 cm sen vaakatason alapuolella, joka kulkee ajovalaisimen keskipisteen kautta (ks. tämän säännön liite 6),

6.2.3   mittaustaso on liitteessä 6 esitetyssä asennossa. (8)

Asianmukaisesti säädettynä ajovalaisimen, joka on tarkoitettu tuottamaan lähi- ja kaukovaloa, on täytettävä 6.3 ja 6.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos ajovalaisimen on tarkoitus tuottaa ensisijaisesti lähivaloa, sen tarvitsee täyttää vain 6.3. kohdassa tarkoitetut vaatimukset. (9)

Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.3 ja 6.5 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselin tai tämän säännön liitteessä 6 esitetyn leikkauspisteen HV siirtymä oikealle tai vasemmalle on enintään 1° (= 44 cm). (10) Valorajan avulla tapahtuvan säädön helpottamiseksi ajovalaisin voidaan osittain peittää valorajan terävöittämiseksi.

Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan vain kaukovaloa, se on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään suorien hh ja vv leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen tarvitsee täyttää vain 6.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

6.3   Lähivalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavassa taulukossa esitetyt vaatimukset: (11)

| Piste mittaustasolla | Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina |
| --- | --- |
| Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet | Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet |
| Piste R 50 L | Piste H 50 R | ≤ 0–4 |
| Piste 75 R | Piste 75 L | ≥ 6 |
| Piste 50 R | Piste 50 L | ≥ 6 |
| Piste 25 L | Piste 25 R | ≥ 1,5 |
| Piste 25 R | Piste 25 L | ≥ 1,5 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III | ≤ 0,7 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV | ≥ 2 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I | ≤ 20 |

Piste mittaustasolla

Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina

Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Piste R 50 L

Piste H 50 R

≤ 0–4

Piste 75 R

Piste 75 L

≥ 6

Piste 50 R

Piste 50 L

≥ 6

Piste 25 L

Piste 25 R

≥ 1,5

Piste 25 R

Piste 25 L

≥ 1,5

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III

≤ 0,7

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV

≥ 2

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I

≤ 20

Kun mittauksiin käytetyn vakiohehkulampun valovirta on muu kuin 450 lumenia, tehdyt mittaukset on korjattava suhteellisesti valovirta-arvoihin nähden. Hyvää näkyvyyttä haittaavaa sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään vyöhykkeistä I, II, III ja IV.

Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä koskevat vaatimukset, on täytettävä kyseiselle liikennejärjestelmälle edellä asetetut vaatimukset molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa.

6.4   Liitteen 6 kuvassa C esitetyt valaistusarvot vyöhykkeillä A ja B on tarkastettava mittaamalla fotometriset arvot kyseisen kuvan pisteissä 1–8. Arvojen on oltava seuraavien rajojen sisällä:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx, ja

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx, ja

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx ja

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx.

Kyseisiä uusia arvoja ei vaadita niiltä ajovalaisimilta, joille on myönnetty hyväksyntä ennen tämän säännön muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 3 soveltamispäivämäärää (2. joulukuuta 1992), eikä näiden hyväksyntöjen laajennuksilta.

Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2–6.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa on käytettävä seuraavaa menettelyä:

6.5.1   Kukin hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen suoraan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja mittaustasolla olevan pisteen HV. Säädettävä heijastin siirretään sitten asentoon, jossa mittaustasolle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.1, 6.2 ja/tai 6.4 kohdassa esitettyjä suuntausta koskevia määräyksiä.

6.5.2   Kun heijastin on alkuasennossaan 6.5.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2, 6.3 ja 6.4 kohdassa esitetyt asianomaiset fotometriset vaatimukset.

6.5.3   Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastimen asentoa on muutettu ajovalaisimien säätölaitteen avulla alkuasennosta pystysuunnassa ± 2° tai vähintään ääriasentoon, jos se on pienempi kuin 2°. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen (esimerkiksi goniometrin avulla) vastaavaan vastakkaiseen suuntaan, tarkistetaan valoteho seuraaviin suuntiin (ja valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä): lähivalo – pisteet HV ja 75 R (tai 75 L); kaukovalo – piste HV (prosentteina Emax-arvosta).

6.5.4   Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.5.1–6.5.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta.

6.5.5   Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2–6.4 kohdassa tarkoitettuja mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevassa 6.5.3 kohdassa tarkoitetut lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirrettynä ääriasentoihinsa (± 2 asteen sijaan) ajovalaisimien säätölaitteella.

6.6   Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen mittaukset on tehtävä samalla ajovalaisimen säädöllä kuin 6.3 kohdassa tarkoitetut mittaukset, tai mikäli ajovalaisin tuottaa vain kaukovaloa, 6.2.3 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti. Jos kaukovalon tuottamiseen käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä, valaistusvoimakkuuden enimmäisarvo (Emax) on määritettävä käyttäen kaikkia valon tuottamiseen osallistuvia valonlähteitä.

Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Suorien hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 90:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta.

Enimmäisarvon on oltava vähintään 32 luksia.

Leikkauspisteestä HV vaakasuuntaan vasemmalle ja oikealle valaistuksen on oltava vähintään 16 luksia 1,125 m:n etäisyydelle saakka ja vähintään 4 luksia 2,25 m:n etäisyydelle saakka. (Kun mittauksiin käytetyn vakiohehkulampun valovirta on muu kuin 700 lumenia, tehdyt mittaukset on korjattava suhteellisesti valovirta-arvoihin nähden.)

6.7   Edellä 6.2.5–6.3.2.3 kohdassa tarkoitetut valaistusarvot mittaustasolla on mitattava valokennolla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä.

7.   HAITAN MITTAAMINEN

Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava. (12)

8.   VAKIOAJOVALAISIN

Ajovalaisin katsotaan vakioajovalaisimeksi, jos

8.1   ajovalaisin täyttää edellä mainitut hyväksyntävaatimukset,

8.2   ajovalaisimen tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm,

ajovalaisin tuottaa vakiohehkulampulla edellä 6.3 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri alueilla valaistuksen, joka on

8.3.1   enintään 90 prosenttia enimmäisarvoista ja

8.3.2   vähintään 120 prosenttia 6.3 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista.

9.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

9.1   Tämän säännön mukaisesti hyväksytyt ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 kohdan vaatimukset.

9.2   Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 9.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa.

Hyväksynnän haltijan on

9.3.1   varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä,

9.3.2   voitava käyttää välineitä, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen,

9.3.3   varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla hallinnollisen yksikön kanssa sovittavan ajan,

9.3.4   analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan,

9.3.5   varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 3 määrätyt testit,

9.3.6   varmistettava, että aina, jos näyte-erä ei vastaa kyseisen testityypin vaatimuksia, otetaan uudet näytteet ja tehdään uusi testi. Kaikki tarpeelliset toimenpiteet on toteutettava, jotta kyseinen tuotanto saadaan jälleen vaatimusten mukaiseksi.

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät.

9.4.1   Testejä ja tuotantoa koskevat asiakirjat on annettava vierailevan tarkastajan käyttöön kussakin tarkastuksessa.

9.4.2   Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti.

9.4.3   Jos katsotaan, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että 9.4.2 kohdassa tarkoitettujen testien pätevyys on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee liitteen 8 perusteiden mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle.

9.4.4   Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tähän sääntöön perustuvan testin. Kyseiset testit suoritetaan satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia vääristämättä ja liitteen 8 perusteiden mukaisesti.

9.4.5   Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus kahden vuoden välein. Viranomainen voi kuitenkin päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos tulokset eivät tyydytä, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi mahdollisimman pian.

9.5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

9 6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

10.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1   Ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

10.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.   AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

11.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

11.1.2   vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

11.2   Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä.

11.3   Hyväksynnän laajennuksen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajennukselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.4   Ennen 18 päivää maaliskuuta 1986 myönnetyt hyväksynnät jäävät edelleen voimaan.

12.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajovalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

13.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

14.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

14.1   Kuuden kuukauden kuluttua säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on lakattava myöntämästä ECE-hyväksyntöjä tämän säännön perusteella.

14.2   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän muutossarjan tai tämän säännön aiempien muutossarjojen perusteella.

14.3   Hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön perusteella ennen säännön nro 112 voimaantuloa, sekä kaikki hyväksyntien laajennukset, mukaan luettuina myöhemmin myönnettävät laajennukset aikaisemman muutossarjan mukaisiin hyväksyntiin, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.

14.4   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä tämän muutossarjan ja tämän säännön kaikkien aikaisempien muutossarjojen perusteella, jos kyseiset ajovalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

14.5   Säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltää sellaisen ajovalaisintyypin asentamista uuteen ajoneuvoon, joka on hyväksytty säännön nro 112 mukaisesti.

14.6   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ajoneuvotyyppiin tai ajoneuvoon.

14.7   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ja käyttö käytössä olevassa ajoneuvossa sillä edellytyksellä, että ajovalaisin on tarkoitettu varaosaksi.

---

(1)  Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.

(2)  Ajovalaisimen hyväksyntää koskevasta hakemuksesta, ks. sääntö nro 37. ”Hehkulampun tyyppiä” ei pidä sekoittaa ”hehkulampun luokkaan”. Tämä sääntö koskee ajovalaisimia, joissa käytetään R2- ja/tai HS1-luokan hehkulamppuja. Nämä hehkulamppujen luokat eroavat toisistaan olennaisesti suunnittelun ja erityisesti kannan osalta. Lamppuja ei voi vaihtaa keskenään, mutta yhteen hehkulamppuluokkaan kuuluu tavallisesti useampia tyyppejä.

(3)  Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan joko oikeanpuoleiselle tai vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, suositellaan että alue, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta, rajataan pysyvästi etulinssiin. Tämä rajaus ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue käy selvästi ilmi muotoilusta.

(4)  Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta riittää, että kyseinen tila on linssissä tai rungossa.

(5)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Jugoslavia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, 24 (antamatta), Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30–36 (antamatta) ja Turkki 37. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille.

(6)  Näihin suodattimiin luetaan kaikki komponentit (linssi mukaan luettuna), joiden tarkoituksena on värittää valoa.

(7)  Mittaustason on oltava riittävän leveä, jotta valorajaa voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella suorasta vv.

(8)  Jos fokaaliakseli poikkeaa merkittävästi sädekimpun yleisestä suunnasta, kun kyseessä on ajovalaisin, joka on suunniteltu täyttämään tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka tehokkaimmin täyttää valaistusta koskevat vaatimukset pisteissä 75 ja 50.

(9)  Tällaisen lähivalon tuottavan ajovalaisimen mahdollisesti tuottamalle kaukovalolle ei ole asetettu vaatimuksia.

(10)  Tämä 1 asteen enimmäispoikkeama oikealle tai vasemmalle ei ole ristiriidassa pystysäädön enimmäispoikkeaman kanssa. Pystysäätöä rajoittavat ainoastaan 6.5 kohdan vaatimukset.

(11)  Maa- tai metsätaloustraktoreiden ja muiden hidaskulkuisten ajoneuvojen erikoisajovalaisimet, ks. liite 2.

(12)  Tästä vaatimuksesta annetaan suositus viranomaisia varten.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 1

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe (2): | Ajovalaisintyypin
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

säännön nro 1 mukaisesti

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Valmistajan laitetyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistajan laitetyypille antama nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Valmistajan mahdollisen edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Valmistajan mahdollisen edustajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Hyväksyntähakemuksen päiväys: ... |
| --- | --- |

5.

Hyväksyntähakemuksen päiväys: ...

| 6. | Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ...

| 7. | Testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

7.

Testausselosteen päiväys: ...

| 8. | Testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

8.

Testausselosteen numero: ...

| 9. | Lyhyt kuvaus:
  Luokka asianomaisen merkinnän mukaisesti: (3) ...
  Hehkulamppujen numerot ja luokat: ...
  Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2) ... |
| --- | --- |

9.

Lyhyt kuvaus:

Luokka asianomaisen merkinnän mukaisesti: (3) ...

Hehkulamppujen numerot ja luokat: ...

Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2) ...

| 10. | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

10.

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 11. | Hyväksynnän laajennuksen perusteet (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

11.

Hyväksynnän laajennuksen perusteet (tarvittaessa): ...

| 12. | Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) ... |
| --- | --- |

12.

Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) ...

| 13. | Paikka: ... |
| --- | --- |

13.

Paikka: ...

| 14. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

14.

Päiväys: ...

| 15. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Allekirjoitus: ...

| 16. | Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla. |
| --- | --- |

16.

Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä:

Image 2

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

LIITE 2

Maa- tai metsätaloustraktoreihin ja muihin hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitetut erikoisajovalaisimet

Tämän säännön vaatimuksia sovelletaan seuraavassa mainituin muutoksin myös sellaisten maa- tai metsätaloustraktoreiden ja muiden hidaskulkuisten ajoneuvojen erikoisajovalaisimien hyväksyntiin, jotka on tarkoitettu antamaan sekä kauko- että lähivaloa ja joiden läpimitta D on alle 160 mm (1):

| a) | Tämän säännön 6.3 kohdassa esitettyjä valaistuksen vähimmäisvaatimuksia pienennetään suhteessa



  niin, että absoluuttiset vähimmäisarvot ovat seuraavat:
  3 luksia joko pisteessä 75 R tai pisteessä 75 L,
  5 luksia joko pisteessä 50 R tai pisteessä 50 L,
  1,5 luksia vyöhykkeellä IV. |
| --- | --- |

a)

Tämän säännön 6.3 kohdassa esitettyjä valaistuksen vähimmäisvaatimuksia pienennetään suhteessa

niin, että absoluuttiset vähimmäisarvot ovat seuraavat:

3 luksia joko pisteessä 75 R tai pisteessä 75 L,

5 luksia joko pisteessä 50 R tai pisteessä 50 L,

1,5 luksia vyöhykkeellä IV.

| b) | Tämän säännön 4.2.2.5 kohdassa määrätyn tunnuksen CR sijaan ajovalaisimeen merkitään kirjain M kärjellään olevan kolmion sisään. |
| --- | --- |

b)

Tämän säännön 4.2.2.5 kohdassa määrätyn tunnuksen CR sijaan ajovalaisimeen merkitään kirjain M kärjellään olevan kolmion sisään.

| c) | Liitteessä 1 olevan hyväksyntäilmoituksen 9 kohtaan on merkittävä seuraava tieto: ”Ainoastaan hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitettu ajovalaisin”. |
| --- | --- |

c)

Liitteessä 1 olevan hyväksyntäilmoituksen 9 kohtaan on merkittävä seuraava tieto: ”Ainoastaan hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitettu ajovalaisin”.

---

(1)  Jos heijastimen näkyvä pinta ei ole ympyränmuotoinen, läpimittana käytetään sen ympyrän läpimittaa, joka pinta-alaltaan vastaa heijastimen näkyvää tehokasta pintaa.

---

LIITE 3

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

1.   YLEISTÄ

1.1   Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa.

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään:

| B 50 L (tai R) | 0,2 luksia, eli 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | 0,3 luksia, eli 30 prosenttia |
| Vyöhyke III | 0,3 luksia, eli 20 prosenttia |
| | 0,45 luksia, eli 30 prosenttia |

B 50 L (tai R)

0,2 luksia, eli 20 prosenttia

0,3 luksia, eli 30 prosenttia

Vyöhyke III

0,3 luksia, eli 20 prosenttia

0,45 luksia, eli 30 prosenttia

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n suuruinen ympyrä rajaa mittaustasolle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (sallittu toleranssi +0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi vyöhykkeen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm suorien 25 R ja 25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta missä tahansa tämän säännön 6.6 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran. (2)

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.3   Tarkastettaessa lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos arvo on suurempi kuin 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.

1.4   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna arvolla 0,84.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti.

Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän todentamista.

2.2   Testausmenetelmät

2.2.1   Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2.2.2   Valmistajan suorittamissa vaatimustenmukaisuustesteissä voidaan käyttää muita tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

2.2.3   Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltamisen edellytyksenä on, että testilaite kalibroidaan säännöllisesti ja että se vastaa toimivaltaisen viranomaisen suorittamia mittauksia.

2.2.4   Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisten tarkastusten ja näytteenottojen osalta.

2.3   Näytteenotto

Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.

2.4   Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet

Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä; lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä Emax, HV (3), HL ja HR (4) ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R), HV, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 6 kuva).

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden todentamiselle tämän säännön 9.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 8 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.

---

(1)  Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.

(2)  Tämä 1 asteen enimmäispoikkeama oikealle tai vasemmalle ei ole ristiriidassa pystysäädön enimmäispoikkeaman kanssa. Pystysäätöä rajoittavat ainoastaan 6.5 kohdan vaatimukset.

(3)  Kun ajovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivalon kanssa, ajovalon piste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste.

(4)  HL ja HR: Pisteet suoralla ”hh” 1,125 metrin etäisyydellä pisteen HV vasemmalla ja oikealla puolella.

---

LIITE 4

Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus

Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Emax kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta), on testattava täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus valaisimen toimiessa. ”Täydellisellä ajovalaisimella” tarkoitetaan täydellistä valaisinta itseään ja niitä valaisimen ympärillä olevia korin osia ja valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa testattavan valaisimen lämpöhäviöön.

1.   FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS

Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C, siten, että täydellinen etusumuvalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon.

1.1   Puhdas ajovalaisin

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja se on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.1.1   Testausmenettely

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määrätty aika seuraavasti:

1.1.1.1

| a) | Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika. (1) |
| --- | --- |

a)

Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika. (1)

| b) | Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:
  Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa kerrallaan (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.
  Kaikissa muissa tapauksissa, ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
  15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,
  5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa. |
| --- | --- |

b)

Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:

Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa kerrallaan (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.

Kaikissa muissa tapauksissa, ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:

15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,

5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa.

| c) | Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan






  a) | ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö |
| --- | --- | --- |

c)

Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan

a)

ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö

| b) | valmistajan ohjeiden mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

valmistajan ohjeiden mukaisesti.

1.1.1.2   Testausjännite

Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 15 prosenttia suurempi teho kuin hehkulamppuja koskevassa säännössä (nro 37) määritetty 6 V:n ja 12 V:n hehkulampulle tarkoitettu nimellisteho ja 26 prosenttia suurempi teho kuin säännössä määritetty 24 V:n hehkulampulle tarkoitettu nimellisteho.

Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Jälkimmäisessä tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen.

1.1.2   Testitulokset

1.1.2.1   Silmämääräinen tarkastus

Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen ajovalaisin tarkastetaan silmämääräisesti. Ajovalaisimien linsseissä tai mahdollisissa ulkolinsseissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia.

1.1.2.2   Fotometrinen testi

Fotometristen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavista pisteistä:

Lähivalo:

50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta,

50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta.

Kaukovalo:

Piste Emax

Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan mahdollisen muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan siirtymä käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa). Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit.

1.2   Likainen ajovalaisin

Kun ajovalaisin on testattu 1.1 kohdan mukaisesti ja sitten valmisteltu 1.2.1 kohdan mukaisesti, valaisinta on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti. Tämän jälkeen se on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.2.1   Ajovalaisimen valmistelu

1.2.1.1   Testiseos

1.2.1.1.1   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3) ja

sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.1.2   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3),

13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja

2 ± 1 (4) paino-osaa pinta-aktiivista ainetta.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.2   Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle

Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin arvoista, jotka on mitattu seuraavista pisteistä tässä liitteessä tarkoitetuissa olosuhteissa:

kaukovalon fotometrisen jakauman piste Emax, kun kyseessä on kauko/lähivalaisimena toimiva valaisin,

kaukovalon fotometrisen jakauman piste Emax, kun kyseessä on ainoastaan kaukovalaisimena toimiva valaisin, 50 R ja 50 V (5), kun kyseessä on lähivalaisin, joka on tarkoitettu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä,

50 L ja 50 V, kun kyseessä on vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäväksi suunniteltu, ainoastaan lähivalaisimena toimiva valaisin.

1.2.1.3   Mittauslaitteet

Testeissä on käytettävä samanlaisia mittauslaitteita kuin ajovalaisimien hyväksyntätesteissä. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakiohehkulamppua.

2.   LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA TAPAHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTAUS

Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa.

Kun ajovalaisin on testattu tämän liitteen 1 kohdan mukaisesti, se on testattava tämän liitteen 2.1 kohdassa määritellyssä testissä irrottamatta valaisinta testausalustasta tai säätämättä sitä testausalustaan nähden.

2.1   Testi

Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä tämän liitteen 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (suoran vv ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta ja vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan suoran välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r6o) valaisimen sytyttämisen jälkeen.

Edellä tarkoitetussa valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa riittävän tarkat toistettavat tulokset.

2.2   Testitulokset

2.2.1   Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos ajovalaisimesta mitattu itseisarvo ΔrI = r3 – r60 on enintään 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin tämän liitteen 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on kolme peräkkäistä kertaa läpikäynyt jäljempänä määritellyn syklin, jonka tarkoituksena on vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon:

lähivalo toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään edellä olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesti),

lähivalo sammutettuna tunnin ajan.

Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ΔrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ΔrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad, eli

Formula

---

(1)  Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimen kanssa, merkkivalaisimen on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkentäaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen.

(2)  Jos hehkulangoista kaksi tai useampia on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi.

(3)  NaCMC on karboksimetyyliselluloosan natriumsuola, josta käytetään yleisesti lyhennettä CMC. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7, ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200–300 cP.

(4)  Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.

(5)  50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan mittaustason pystysuoralla viivalla vv.

---

LIITE 5

ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ

(Ks. tämän säännön 4 kohta)

Kuva 1

a = vähintään 12 mm

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

Huomautus:

Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien merkkien on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset.

Roomalaisten numeroiden käyttämistä tyyppihyväksyntänumeroissa on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.

| Kuva 2 | Kuva 3a |
| --- | --- |

Kuva 2

Image 4

Kuva 3a

Image 5

Kuva 3b

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu

| ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa. |
| --- | --- |

ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa.

| Kuva 4 | Kuva 5 |
| --- | --- |

Kuva 4

Image 7

Kuva 5

Image 8

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu

| sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

| Kuva 6 | Kuva 7 |
| --- | --- |

Kuva 6

Image 9

Kuva 7

Image 10

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset

| ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan kaukovalon osalta. |
| --- | --- |

ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan kaukovalon osalta.

| Kuva 8 | Kuva 9 |
| --- | --- |

Kuva 8

Image 11

Kuva 9

Image 12

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on varustettu muovimateriaalista valmistetulla linssillä ja täyttää säännön nro 1 vaatimukset

| sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

Lähivalaisimen hehkulanka ei saa toimia samanaikaisesti kaukovalaisimen hehkulangan ja/tai minkään muun lähivalaisimeen rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa.

Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä

Kuva 10

(Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä)

MALLI A

MALLI B

MALLI C

MALLI D

Huomautus: Edellä esitetyt neljä hyväksyntämerkkiesimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

ajovalaisin, joka tuottaa lähivaloa (sekä oikean- että vasemmanpuoleiseen liikenteeseen) ja kaukovaloa, joka on hyväksytty säännön nro 1 muutossarjan 01 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti.

Kuva 11

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin

Esimerkki 1

Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Kyseessä on

joko ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 20 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02,

joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etuvalaisimen kanssa,

joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

tai ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01,

ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samanlaisen etuvalaisimen kanssa kuin edellä,

tai jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty erillisenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:

or

or

or

Esimerkki 2

Edellä oleva esimerkki vastaa sellaisen muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, jota käytetään kahden ajovalaisimen kokoonpanossa. Kokoonpano on hyväksytty Ranskassa (E2) ja sisältää ajovalaisimen, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa, jonka tuottaman kaukovalon enimmäisvoimakkuus on x–y kandelaa, ja joka täyttää säännön nro 1 vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, sekä ajovalaisimen, jonka tuottaman kaukovalon enimmäisvoimakkuus on w–z kandelaa ja joka täyttää säännön nro 20 vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02. Ajovalojen yhdistetty enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa.

---

LIITE 6

MITTAUSTASO

A.   Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin

(Mitat millimetreinä)

Tien akseli

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Eurooppalainen vakiosäde

| h-h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v-v: kautta kulkeva pystytaso |

h-h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v-v: kautta kulkeva pystytaso

B.   Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisin

(Mitat millimetreinä)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Tien akseli

Eurooppalainen vakiosäde

| h-h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v-v: kautta kulkeva pystytaso |

h-h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v-v: kautta kulkeva pystytaso

C.   Valaistusarvojen mittauspisteet

Zone A

Zone B

Huomautus: Kuvassa esitetään mittauspisteet oikeanpuoleista liikennettä varten. Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat vastaavilla paikoilla kuvan oikealla puolella.

---

LIITE 7

Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus

1.   YLEISET VAATIMUKSET

1.1   Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.2   Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.3   Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.

1.4   Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Ainoastaan lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia.

2.   TESTIT

2.1   Lämpötilanmuutosten sieto

2.1.1   Testit

Kolmen käyttämättömän näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:

3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

15 tuntia lämpötilassa – 30 °C ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.

Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan.

Huomautus: Jakson ”yksi tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C” on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi.

2.1.2   Fotometriset mittaukset

2.1.2.1   Menetelmä

Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen.

Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua seuraavissa pisteissä:

B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta);

Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta.

2.1.2.2   Tulokset

Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat poiketa toisistaan enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.

2.2   Ilmakehässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto

2.2.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sieto

Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä näytteiden kanssa samaan tasoon asetetusta mustasta levystä mitatun lämpötilan on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa. Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:

| suihkutus | : | 5 minuuttia, |
| --- | --- | --- |
| kuivaus | : | 25 minuuttia. |

suihkutus

:

5 minuuttia,

kuivaus

:

25 minuuttia.

2.2.2   Kemiallisten tekijöiden sieto

Kun 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, kolmen testattavan näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.

2.2.2.1   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).

2.2.2.2   Testiseoksen levittäminen

Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan 2.2.2.1 kohdassa määritellyssä seoksessa, kunnes se on kyllästynyt. Tämän jälkeen kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle niin, että paine on 50 N/cm2, mikä vastaa 14 × 14 mm:n suuruiseen testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.

Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama kuin määritelty testiseos.

Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi.

2.2.2.3   Puhdistaminen

Kun testiseos on levitetty näytteille, niiden annetaan kuivua ilmassa. Tämän jälkeen näytteet pestään 2.3 kohdassa (puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C.

Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla.

2.2.3   Tulokset

2.2.3.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu
  Formula
  mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020 (Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa olla jälkiä kemiallisista aineista, jotka voivat aiheuttaa poikkeaman valovirran hajontaan, jonka keskivariaatio
  Formula
  mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla suurempi kuin 0,020 (Δdm ≤ 0,020).

2.3   Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto

2.3.1   Puhdistusaineiden sieto

Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.

Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 ± 5 °C, ja näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla.

2.3.2   Hiilivetyjen sieto

Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa.

2.3.3   Tulokset

Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo
  Formula
  mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,010 (Δtm ≤ 0,010).

2.4   Mekaanisen kulutuksen sieto

2.4.1   Mekaanisen kulutuksen testausmenetelmä

Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille suoritetaan tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.

2.4.2   Tulokset

Tämän testin jälkeen vaihtelut

läpäisevyydessä
  Formula
  ja

hajonnassa
  Formula

on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti edellä olevassa 2.2.4 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että (Δtm ±0,100); (Δdm ±0,050).

2.5   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti

2.5.1   Näytteen valmistelu

Linssin pinnoitteen alueelle viilletään partakoneen terällä tai neulalla 20 × 20 mm:n kokoinen ruudukko, jonka ruudut ovat kooltaan noin 2 × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin pinnoitteen leikkaamiseksi.

2.5.2   Testin kuvaus

Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti ± 20 prosenttia mitattuna tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakioiduissa olosuhteissa. Teippiä, jonka leveyden on oltava vähintään 25 mm, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyllä tavalla valmisteltua pintaa vasten.

Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Tässä vaiheessa teippi irrotetaan vakionopeudella 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Tulokset

Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Vauriot ruudukon risteyskohdissa tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos vaurioitunutta aluetta on enintään 15 prosenttia ruudutetusta alueesta.

2.6   Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen valaisimen testit

2.6.1   Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto

2.6.1.1   Testit

Valaisinnäytteen nro 1 linssille on tehtävä 2.4.1 kohdassa määritelty testi.

2.6.1.2   Tulokset

Testin jälkeen valaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot. (Vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L.)

2.6.2   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyyden testaus

Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava 2.5 kohdassa määritelty testi.

3.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS

Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos seuraavat ehdot täyttyvät:

3.1.1   Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten aineiden sietotestin sekä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta).

3.1.2   Fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.

3.2   Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä.

LISÄYS 1

TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS

A.   Muovimateriaaleille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetut linssit tai materiaalinäytteet)

| Näytteille suoritettavat testit | Linssit tai materiaalinäytteet | Linssit |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta) |

Näytteille suoritettavat testit

Linssit tai materiaalinäytteet

Linssit

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta)

x

x

x

| 1.1.1 | Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta) |
| --- | --- |

1.1.1

Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta)

x

x

x

| 1.1.2 | Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta) |
| --- | --- |

1.1.2

Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta)

x

x

x

| 1.2.1 | Valon läpäisyn mittaus |
| --- | --- |

1.2.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 1.2.2 | Hajonnan mittaus |
| --- | --- |

1.2.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

x

x

x

| 1.3 | Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta) |
| --- | --- |

1.3

Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta)

x

x

x

| 1.3.1 | Valon läpäisyn mittaus |
| --- | --- |

1.3.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

| 1.4 | Kemialliset tekijät (2.2.2. kohta) |
| --- | --- |

1.4

Kemialliset tekijät (2.2.2. kohta)

x

x

x

| 1.4.1 | Hajonnan mittaus |
| --- | --- |

1.4.1

Hajonnan mittaus

x

x

x

| 1.5 | Puhdistusaineet (2.3.1 kohta) |
| --- | --- |

1.5

Puhdistusaineet (2.3.1 kohta)

x

x

x

| 1.6 | Hiilivedyt (2.3.2. kohta) |
| --- | --- |

1.6

Hiilivedyt (2.3.2. kohta)

x

x

x

| 1.6.1 | Valon läpäisyn mittaus |
| --- | --- |

1.6.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

| 1.7 | Kuluminen (2.4.1 kohta) |
| --- | --- |

1.7

Kuluminen (2.4.1 kohta)

x

x

x

| 1.7.1 | Valon läpäisyn mittaus |
| --- | --- |

1.7.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

| 1.7.2 | Hajonnan mittaus |
| --- | --- |

1.7.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

| 1.8 | Pysyvyys (2.5 kohta) |
| --- | --- |

1.8

Pysyvyys (2.5 kohta)

x

B.   Täydellisille ajovalaisimille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti toimitetut valaisimet)

| Testit | Täydellinen valaisin |
| --- | --- |
| Näytteen numero |
| | 1 | 2 |
| 2.1 | Kuluminen (2.6.1.1. kohta) |

Testit

Täydellinen valaisin

Näytteen numero

1

2

2.1

Kuluminen (2.6.1.1. kohta)

x

| 2.2 | Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta) |
| --- | --- |

2.2

Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta)

x

| 2.3 | Pysyvyys (2.6.2 kohta) |
| --- | --- |

2.3

Pysyvyys (2.6.2 kohta)

x

LISÄYS 2

Valon hajonnan ja läpäisyn mittausmenetelmä

1.   VÄLINEET (ks. kuva)

Kollimaattorin K, jolla on puolihajoama
  Formula
  , sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.

Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT vastaanottimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on
  Formula
  .

Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat
  Formula
  ja
  Formula
  , sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle.

Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.

Välimatka L2–DT ja linssin L2 polttoväli F2 (1) on valittava niin, että DT:n kuva peittää täysin vastaanottimeen R.

Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.

2.   MITTAUKSET

Seuraavat lukemat on otettava:

| Lukema | Näytteen kanssa | DD:n keskiosan kanssa | Muuttuja |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Tulovalovirta alkulukemassa |
| T2 | kyllä
  (ennen testiä) | ei | Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä |
| T3 | kyllä
  (testin jälkeen) | ei | Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä |
| T4 | kyllä
  (ennen testiä) | kyllä | Uuden materiaalin hajottama valovirta |
| T5 | kyllä
  (testin jälkeen) | kyllä | Testatun materiaalin hajottama valovirta |

Lukema

Näytteen kanssa

DD:n keskiosan kanssa

Muuttuja

T1

ei

ei

Tulovalovirta alkulukemassa

T2

kyllä

(ennen testiä)

ei

Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä

T3

kyllä

(testin jälkeen)

ei

Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä

T4

kyllä

(ennen testiä)

kyllä

Uuden materiaalin hajottama valovirta

T5

kyllä

(testin jälkeen)

kyllä

Testatun materiaalin hajottama valovirta

---

(1)  L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä.

LISÄYS 3

SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ

1.   TESTAUSLAITTEISTO

1.1   Suihkutin

Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, jolla saadaan aikaan 0,24 ± 0,02 litran nestevirta minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar -0, + 0,5 bar.

Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistettavalla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.

1.2   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava:

silikahiekka, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2,

vesi, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, seoksessa, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.

2.   TESTI

Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.

Kuluminen tarkastetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on vertailua varten asetettu testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna on sellainen, että

Formula

Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut.

LISÄYS 4

TEIPIN PYSYVYYSTESTI

1.   TARKOITUS

Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden.

2.   PERIAATE

Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.

3.   YMPÄRISTÖOLOSUHTEET

Ympäristön lämpötilan on oltava 23 ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.

4.   TESTIKAPPALEET

Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ympäristöolosuhteissa (ks. 3 kohta edellä).

Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Testikappaleet otetaan rullasta sen jälkeen, kun teipistä on poistettu kolme päällimmäistä kerrosta.

5.   MENETTELY

Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Testikappaleet kiinnitetään sitten 15 sekunnin kuluessa seuraavasti:

Teippi kiinnitetään lasilevyyn vähitellen kevyellä pituussuuntaisella sormen hankaavalla liikkeellä painamatta teippiä tai lasilevyä liian voimakkaasti ja niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia.

Yhdistelmä jätetään määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.

Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa asennossa. Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallinen pää käännetään 90 asteen kulmaan. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kiristysvoiman suuntaan ja levyyn nähden.

Teippiä vedetään irti levystä nopeudella, joka on 300 mm/s ± 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima kirjataan.

6.   TULOKSET

Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo otetaan mittauksen tulokseksi. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.

---

LIITE 8

TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:

| B 50 L (tai R) | 0,2 luksia, eli 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | 0,3 luksia, eli 30 prosenttia |
| Vyöhyke III | 0,3 luksia, eli 20 prosenttia |
| | 0,45 luksia, eli 30 prosenttia |

B 50 L (tai R)

0,2 luksia, eli 20 prosenttia

0,3 luksia, eli 30 prosenttia

Vyöhyke III

0,3 luksia, eli 20 prosenttia

0,45 luksia, eli 30 prosenttia

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa (25 m:n etäisyydellä olevalle) mittaustasolle pisteiden B 50 L (tai R) (sallittu toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi vyöhykkeen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm suoran 25 R–25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.6 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran.

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.2 5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.2.6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna arvolla 0,84.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1   Näyte A

| A1 | yksi ajovalaisin | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| A2 | molemmat ajovalaisimet yli | 0 prosenttia |
| | mutta enintään | 20 prosenttia |
| | siirrytään näytteeseen B | |

A1

yksi ajovalaisin

0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

A2

molemmat ajovalaisimet yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

siirrytään näytteeseen B

2.1.1.2   Näyte B

| B1 | molemmat ajovalaisimet | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- |

B1

molemmat ajovalaisimet

0 prosenttia

2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1   Näyte A

| A3 | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli | 20 prosenttia |
| | mutta enintään | 30 prosenttia |

A3

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

20 prosenttia

mutta enintään

30 prosenttia

2.2.1.2   Näyte B

| B2 | jos tulos on A2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli | 0 prosenttia |
| | mutta enintään | 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| B3 | jos tulos on A2 ja | |
| | yksi ajovalaisin | 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli | 20 prosenttia |
| | mutta enintään | 30 prosenttia |

B2

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

B3

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin

0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

20 prosenttia

mutta enintään

30 prosenttia

2.2.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.

2.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.3.1   Näyte A

| A4 | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli | 30 prosenttia |
| A5 | molemmat ajovalaisimet yli | 20 prosenttia |

A4

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

30 prosenttia

A5

molemmat ajovalaisimet yli

20 prosenttia

2.3.2   Näyte B

| B4 | jos tulos on A2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin enintään | 0 prosenttia |
| | mutta enintään | 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli | 20 prosenttia |
| B5 | jos tulos on A2 ja | |
| | molemmat ajovalaisimet yli | 20 prosenttia |
| B6 | jos tulos on A2 ja | |
| | yksi ajovalaisin | 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli | 30 prosenttia |

B4

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin enintään

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

20 prosenttia

B5

jos tulos on A2 ja

molemmat ajovalaisimet yli

20 prosenttia

B6

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin

0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

30 prosenttia

2.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

Jos tuloksena on A3, B2 tai B3, on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava uusi näytteenottomenettely, jossa tarkastetaan kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta valaisimesta, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi.

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1   Näyte C

| C1 | yksi ajovalaisin | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| C2 | molemmat ajovalaisimet yli | 0 prosenttia |
| | mutta enintään | 20 prosenttia |
| | siirrytään näytteeseen D | |

C1

yksi ajovalaisin

0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

C2

molemmat ajovalaisimet yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

siirrytään näytteeseen D

3.1.1.2   Näyte D

| D1 | jos tulos on C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | molemmat ajovalaisimet | 0 prosenttia |

D1

jos tulos on C2 ja

molemmat ajovalaisimet

0 prosenttia

3.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.2.1.1   Näyte D

| D2 | jos tulos on C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli | 0 prosenttia |
| | mutta enintään | 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |

D2

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

3.2.1.2   tai jos 1.2.2. kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.

3.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.3.1   Näyte C

| C3 | yksi ajovalaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli | 20 prosenttia |
| C4 | molemmat ajovalaisimet yli | 20 prosenttia |

C3

yksi ajovalaisin enintään

20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

20 prosenttia

C4

molemmat ajovalaisimet yli

20 prosenttia

3.3.2   Näyte D

| D3 | jos tulos on C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi ajovalaisin 0 prosenttia tai yli | 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli | 20 prosenttia |

D3

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin 0 prosenttia tai yli

0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli

20 prosenttia

3.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.

4.   VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ

Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi näytteeseen A kuuluvista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun valaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevan 2.2.2 kohdan mukaisen syklin.

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytteeseen A kuuluva ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.

Jos näyte A ei täytä edellä mainittua vaatimusta, on testattava näytteen B kaksi ajovalaisinta saman menettelyn mukaisesti. Kummankaan valaisimen arvo Δr ei saa olla suurempi kuin 1,5 mrad.

Kuva 1

2 laitetta

Ensimmäinen näytteenotto

4 satunnaisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin A ja B

2 laitetta

LOPPU

siirrytään näytteeseen B

END

Tuotannon saattaminen vaatimusten mukaiseksi

Valmistaja määrätään saattamaan tuotteet vaatimusten mukaisiksi

2 laitetta

Toistettu näytteenotto

4 sattumanvaraisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin C ja D

2 laitetta

Mahdolliset näytteen A tulokset

Mahdolliset näytteen C tulokset

LOPPU

siirrytään näytteeseen D

LOPPU

siirrytään vaatimusten mukaiseksi saattamiseen

Mahdolliset näytteen D tulokset

Mahdolliset näytteen B tulokset

Hyväksynnän peruuttaminen

Suurin mahdollinen kielteinen poikkeama (prosenttia) raja-arvoista

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/40

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 6 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien suuntavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin saakka:

Täydennys 18 muutossarjaan 01 – Voimaantulopäivä: 24. lokakuuta 2009

Oikaisu 1 täydennykseen 18 – Voimaantulopäivä: 11. marraskuuta 2009

Täydennys 19 muutossarjaan 01 – Voimaantulopäivä: 19. elokuuta 2010

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| 0. | Soveltamisala |
| --- | --- |

0.

| 1. | Määritelmät |
| --- | --- |

1.

| 2. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merkinnät |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Säteilevän valon voimakkuus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Testausmenettely |
| --- | --- |

7.

| 8. | Säteilevän valon väri |
| --- | --- |

8.

| 9. | Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen suuntavalaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

10.

| 11. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

13.

| 14. | Siirtymämääräykset |
| --- | --- |

14.

LIITTEET

| Liite 1 – | Suuntavalaisimien luokat: eri luokkiin kuuluvien suuntavalaisimien valon jakautumisen vähimmäiskulmat |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Ilmoitus suuntavalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta säännön nro 6 nojalla |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Hyväksyntämerkin sijoittelu |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Fotometriset mittaukset |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Ruskeankeltaisen valon väri: värikoordinaatit |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

0.   SOVELTAMISALA

Tämä sääntö koskee luokkien (1) L, M, N, O ja T ajoneuvoihin tarkoitettuja suuntavalaisimia.

1.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1   ”Suuntavalaisimella” tarkoitetaan moottoriajoneuvoon tai perävaunuun asennettua laitetta, joka kuljettajan käyttämänä ilmoittaa aikeesta muuttaa ajoneuvon etenemissuuntaa. Tätä sääntöä sovelletaan yksinomaan kiinteästi sijoitettuihin vilkkuvalolaitteisiin, joiden vilkkutoiminto saadaan aikaan syöttämällä lamppuun sähkövirtaa jaksoittaisesti.

1.2   Tähän sääntöön sovelletaan määritelmiä, jotka annetaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

1.3   ”Erityyppisillä suuntavalaisimilla” tarkoitetaan valaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta:

| a) | kauppanimi tai tavaramerkki; |
| --- | --- |

a)

kauppanimi tai tavaramerkki;

| b) | optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun luokka, valonlähdemoduuli, jne.); |
| --- | --- |

b)

optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun luokka, valonlähdemoduuli, jne.);

| c) | suuntavalaisimien luokka; |
| --- | --- |

c)

suuntavalaisimien luokka;

| d) | mahdollinen valovoiman säädin. |
| --- | --- |

d)

mahdollinen valovoiman säädin.

Hehkulampun tai suodattimen värin muuttuminen ei aiheuta tyypin muuttumista.

1.4   Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

2.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

2.1   Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava suuntavalaisintyypin hyväksyntää. Hakemuksesta on käytävä ilmi mihin (yhteen tai useampaan) liitteessä 1 tarkoitetuista luokista 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 ja 6 suuntavalaisin kuuluu. Jos suuntavalaisin kuuluu luokkaan 2, on ilmoitettava, tuottaako laite vakiovalovoimaa (luokka 2a) vai vaihtuvaa valovoimaa (luokka 2b) ja voidaanko sitä käyttää myös kahden samaan luokkaan kuuluvan valaisimen kokoonpanossa. Hakijan valinnan mukaan laite voidaan asentaa ajoneuvoon eri vertailuakselin kallistuskulmissa ajoneuvon vertailutasoihin ja maahan nähden tai kiertää vertailuakselinsa ympäri. Näiden erilaisten asennustapojen tulee näkyä ilmoituslomakkeessa.

Jokaiseen suuntavalaisintyyppiä koskevaan hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat ja tiedot:

2.2.1   kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, joiden perusteella peruutusvalaisimen tyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään geometrisesti kohdat, joihin valaisin voidaan asentaa ajoneuvoon, havaintoakseli, jota käytetään vertailuakselina testeissä (vaakasuora kulma H = 0°, pystysuora kulma V = 0°), sekä kyseisissä testeissä vertailupisteenä käytettävä piste. Piirustuksista on myös käytävä ilmi hyväksyntänumerolle ja lisätunnuksille tarkoitettu paikka hyväksyntämerkin ympyrään nähden.

2.2.2   lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat tiedot (paitsi jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde ei ole vaihdettava):

| a) | käytettävien hehkulamppujen luokat; hehkulamppuluokan on oltava jokin säännössä nro 37 ja sen hakuajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa esitetyistä lamppuluokista; ja/tai |
| --- | --- |

a)

käytettävien hehkulamppujen luokat; hehkulamppuluokan on oltava jokin säännössä nro 37 ja sen hakuajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa esitetyistä lamppuluokista; ja/tai

| b) | valonlähdemoduulin tunnuskoodi; |
| --- | --- |

b)

valonlähdemoduulin tunnuskoodi;

2.2.3   kun kyseessä on luokan 2b suuntavalaisin, lyhyt kuvaus valovoiman säätimestä, järjestelykaavio sekä tiedot kaksi voimakkuustasoa aikaansaavan järjestelmän ominaisuuksista;

2.2.4   kun kyseessä on luokkien 1, 1a, 1b, 2a tai 2b suuntavalaisin, tiedot jäljempänä 6.2.2 kohdassa tarkoitetusta signaalista;

2.2.5   kaksi näytekappaletta. Jos hyväksyntää haetaan laitteille, jotka eivät ole identtisiä vaan symmetrisiä ja toinen laite voidaan asentaa vasemmalle ja toinen oikealle puolelle, toimitetut kaksi näytettä voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon oikealle tai vasemmalle puolelle.

Kun kyseessä on luokan 2b suuntavalaisin, hakemuksen yhteydessä on toimitettava myös valovoiman säädin tai samat signaalit tuottava generaattori.

3.   MERKINNÄT

Hyväksyttäväksi toimitettavien peruutusvalaisintyyppiä edustavien näytekappaleiden on merkintöjen osalta täytettävä seuraavat vaatimukset:

3.1   Näytteisiin on oltava merkittynä hakijan kauppanimi tai tavaramerkki helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla.

3.2   Muissa kuin ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetuissa valaisimissa on oltava helposti luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, josta käyvät ilmi

| a) | käytettävien hehkulamppujen luokat ja/tai |
| --- | --- |

a)

käytettävien hehkulamppujen luokat ja/tai

| b) | valonlähdemoduulin tunnuskoodi. |
| --- | --- |

b)

valonlähdemoduulin tunnuskoodi.

3.3   Näytekappaleessa on oltava riittävän suuri tila jäljempänä 4.2 kohdassa määritellylle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Tämä tila on merkittävä edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettuihin piirustuksiin.

3.4   Elektronisella valonlähteen säätölaitteella tai valovoiman säätimellä ja/tai ei-vaihdettavilla valonlähteillä ja/tai valonlähdemoduuleilla varustetuissa valaisimissa on oltava nimellisjännitettä tai jännitealuetta sekä enimmäisnimellistehoa koskeva merkintä.

Valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien valonlähdemoduuleissa on oltava seuraavat merkinnät:

3.5.1   hakijan kauppanimi tai tavaramerkki helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä

3.5.2   moduulin tunnuskoodi helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä. Tunnuskoodi koostuu kirjaimista MD (lyhenteenä sanasta ”moduuli”) ja hyväksyntämerkistä ilman 4.3.1.1 kohdassa määrättyä ympyrää sekä lisätunnuksista ja merkeistä silloin, kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita. Tämä tunnuskoodi on merkittävä edellä 2.2.1 kohdassa mainittuihin piirustuksiin.

Hyväksyntämerkin ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkki, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkkien on oltava saman hakijan.

3.5.3   nimellisjännite- tai jännitealuemerkintä sekä enimmäisnimellistehoa koskeva merkintä.

3.6   Elektroniseen valonlähteen säätölaitteeseen tai valovoiman säätimeen, joka on osa valaisinta mutta valaisimen rungon ulkopuolella, on merkittävä valmistajan nimi ja tunnistusnumero.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Yleistä

4.1.1   Jos 2.2.4 kohdan mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetut kaksi laitetta täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.

4.1.2   Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useampien vuoden 1958 sopimuksen liitteenä olevien sääntöjen vaatimukset, voidaan käyttää yhtä kansainvälistä hyväksyntämerkkiä sillä edellytyksellä, että kyseisiä valaisimia ei ryhmitetä, yhdistetä tai rakenteellisesti yhdistetä sellaisten valaisimien kanssa, jotka eivät täytä minkään kyseisen säännön vaatimuksia.

4.1.3   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sen kahdesta ensimmäisestä numerosta käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät (tällä hetkellä muutossarja 01, joka tuli voimaan 27. kesäkuuta 1987). Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle laitetyypille. Jos eri luokkien suuntavalaisimet muodostavat yhden kokoonpanon, ne voidaan merkitä yhdellä hyväksyntänumerolla.

4.1.4   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta laitetyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka laitetyypin tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.1.5   Kaikissa tämän säännön perusteella hyväksytyn tyypin mukaisissa laitteissa on oltava edellä 3.3 kohdassa mainitussa paikassa ja 3.1 ja 3.2 tai 3.4 kohdassa määriteltyjen merkintöjen lisäksi jäljempänä 4.2 ja 4.3 kohdassa määritelty hyväksyntämerkki.

4.2   Hyväksyntämerkki

Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:

kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.2.1.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2) ympyrän sisällä;

4.2.1.2   edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero;

seuraavat lisätunnukset (tapauksen mukaan):

4.2.2.1   Yksi tai useampi tunnuksista 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 ja 6 sen mukaan, kuuluuko laite, jolle haetaan hyväksyntää 2.1 kohdan mukaisesti, yhteen tai useampaan luokista 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 ja 6.

4.2.2.2   Laitteisiin, joita ei voida asentaa kummalle tahansa puolelle ajoneuvoa, on merkittävä laitteen asennuspaikan osoittava vaakasuuntainen nuoli. (Jos kyseessä on luokan 1, 1a, 1b, 2a tai 2b laite, nuoli on suunnattava ulospäin ajoneuvosta, ja jos kyseessä on luokan 3, 4, 5 tai 6 laite, nuoli on suunnattava ajoneuvon keulaa kohti.) Jos kyseessä on luokan 6 laite, laitteeseen on lisäksi merkittävä kirjain R tai L, joilla tarkoitetaan ajoneuvon oikeaa (R) tai vasenta (L) puolta.

4.2.2.3   Laitteissa, joita voidaan käyttää osana kahden lampun kokonaisuutta, on oltava lisäkirjain D kohdassa 4.2.2.1 mainitun tunnuksen oikealla puolella.

4.2.2.4   Laitteissa, joissa valon jakautuminen on rajoitettu tämän säännön liitteessä 4 olevan 2.1.3 kohdan mukaisesti, on oltava vaakasuoralta janalta lähtevä, alaspäin osoittava pystysuuntainen nuoli.

4.2.2.5   Hyväksyntänumeron kaksi numeroa, jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämisajankohtana voimassaolevan muutossarjan, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä tarkoitettujen lisätunnusten läheisyyteen.

4.2.2.6   Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun laite on asennettu ajoneuvoon.

4.3   Hyväksyntämerkin sijoittelu

4.3.1   Erilliset valaisimet

Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 1 esitetään esimerkki hyväksyntämerkin sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

Jos erityyppisillä useiden sääntöjen mukaisilla valaisimilla on sama ulkolinssi, joka on samaa tai eri väriä, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa mihin tahansa valaisimen kohtaan seuraavin edellytyksin:

4.3.1.1   Merkki näkyy, kun valaisimet on asennettu.

4.3.1.2   Merkintä sisältää kunkin valaisimen tunnuksen sen säännön mukaisesti, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjan järjestysnumeron, joka vastaa hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevia viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia, sekä tarvittaessa vaaditun nuolen.

4.3.1.3   Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty.

4.3.1.4   Valaisimen päärungossa on oltava edellä 3.3 kohdassa tarkoitettu tila, johon sijoitetaan varsinaisten toimintojen hyväksyntämerkki.

4.3.1.5   Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 4 annetaan esimerkki hyväksyntämerkistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.2   Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet

Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet ovat usean säännön vaatimusten mukaisia, niissä voidaan käyttää yhtä kansainvälistä hyväksyntämerkkiä, jossa on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero ympyrän sisällä sekä hyväksyntänumero. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa mihin tahansa kohtaan ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa seuraavin edellytyksin:

4.3.2.1.1   Merkintä näkyy, kun valaisimet on asennettu.

4.3.2.1.2   Mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa lähettävää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

Kunkin valaisimen tunnus sen säännön mukaisesti, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjan järjestysnumero, joka vastaa hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevia viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia, sekä (tarvittaessa) vaadittu nuoli on merkittävä

4.3.2.2.1   joko asianomaiselle valoa säteilevälle pinnalle

4.3.2.2.2   tai ryhmään niin, että ryhmitetyn, yhdistetyn tai rakenteellisesti yhdistetyn laitteen jokaisen valaisimen voi selvästi tunnistaa.

4.3.2.3   Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

4.3.2.4   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.3.2.5   Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 2 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.3   Valaisin, joka on rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin ja jonka linssiä voidaan käyttää myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa.

Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.

4.3.3.1   Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on 3.3 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.

Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.

4.3.3.2   Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 3 annetaan esimerkkejä ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien hyväksyntämerkeistä.

4.4   Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä. Se voidaan asettaa laitteen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa laitteen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Merkinnän on joka tapauksessa oltava näkyvillä, kun laite on asennettu ajoneuvoon tai kun avataan jokin liikkuva osa, kuten konepelti, tavaratilan luukku tai ovi.

5.   YLEISET VAATIMUKSET

5.1   Jokaisen toimitetun laitteen on täytettävä jäljempänä 6 ja 8 kohdassa esitetyt vaatimukset.

5.2   Laitteet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta käytön aikana niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.

Valonlähdemoduuleita käytettäessä on tarkistettava, että seuraavat vaatimukset täyttyvät:

5.3.1   valonlähdemoduulin tai -moduulien rakenne on sellainen, että

| a) | jokaisen valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkaluja käyttämällä; |
| --- | --- |

a)

jokaisen valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkaluja käyttämällä;

| b) | jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä. |
| --- | --- |

b)

jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä.

5.3.2   Valonlähdemoduulien on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja.

5.4   Jos luokan 2a enimmäisarvoa suurempaa valovoimaa tuottavan, luokkaan 2b kuuluvan suuntavalaisimen valovoiman säädin vioittuu, luokan 2a vakiovalovoimaa koskevien vaatimusten on täytyttävä automaattisesti.

Kun käytetään vaihdettavia hehkulamppuja, seuraavien vaatimusten on täytyttävä:

5.5.1   Minkä tahansa säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyn hehkulamppuluokan käyttäminen on hyväksyttyä, mikäli käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

5.5.2   Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon.

5.5.3   Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulamppuluokassa käytettävää kantaa.

6.   SÄTEILEVÄN VALON VOIMAKKUUS

Kummankin tarkastettavaksi toimitetun laitteen tuottaman valon on oltava vähintään vähimmäisvoimakkuudelle ja enintään enimmäisvoimakkuudelle seuraavassa taulukossa määriteltyjen arvojen mukainen luokan 1, 1a, 1b, 2a tai 2b suuntavalaisimien osalta vertailuakseleilla ja luokan 5 tai 6 suuntavalaisimien osalta liitteessä 1 tarkoitetussa suunnassa A:

| Suuntavalaisimen luokka | Vähimmäisvalovoima, cd | Enimmäisvalovoima käyttötavan mukaan, cd |
| --- | --- | --- |
| Yksittäinen valaisin | Tunnuksella D merkitty (yksittäinen) valaisin (ks. kohta 4.2.2.3) |
| 1 | 175 | 1 000 | 500 |
| 1a | 250 | 1 200 | 600 |
| 1b | 400 | 1 200 | 600 |
| 2a (vakio) | 50 | 500 | 250 |
| 2b (vaihtuva) | 50 | 1 000 | 500 |
| 5 | 0,6 | 280 | 140 |
| 6 | 50 | 280 | 140 |

Suuntavalaisimen luokka

Vähimmäisvalovoima, cd

Enimmäisvalovoima käyttötavan mukaan, cd

Yksittäinen valaisin

Tunnuksella D merkitty (yksittäinen) valaisin (ks. kohta 4.2.2.3)

1

175

1 000

500

1a

250

1 200

600

1b

400

1 200

600

2a (vakio)

50

500

250

2b (vaihtuva)

50

1 000

500

5

0,6

280

140

6

50

280

140

6.1.1   Kahden tai useamman valaisimen muodostaman asennelman osalta kokonaisvoimakkuus ei saa ylittää enimmäisarvoa.

6.1.2   Kun kahden tai useamman toiminnoltaan samanlaisen valaisimen asennelma katsotaan yhdeksi valaisimeksi, sen on oltava seuraavien vaatimusten mukainen:

| a) | enimmäisvoimakkuus, jos kaikki valaisimet ovat toiminnassa (taulukon viimeinen sarake); |
| --- | --- |

a)

enimmäisvoimakkuus, jos kaikki valaisimet ovat toiminnassa (taulukon viimeinen sarake);

| b) | vähimmäisvoimakkuus, jos yksi valaisin on vioittunut. |
| --- | --- |

b)

vähimmäisvoimakkuus, jos yksi valaisin on vioittunut.

Jos yksi luokkaan 1, 1a, 1b, 2a tai 2b kuuluva, useamman kuin yhden valonlähteen sisältävä valaisin vioittuu, sovelletaan seuraavia säännöksiä:

6.2.1   Valonlähteiden ryhmää, joka on kytketty siten, että yhden valonlähteen vioittumisen vuoksi kaikki lähteet lopettavat valon lähettämisen, on pidettävä yhtenä valonlähteenä.

6.2.2   Järjestelmän on tuotettava säännön nro 48 kohdassa 6.5.8 tarkoitetun ilmaisimen aktivoiva signaali, jos

| a) | jokin valonlähde on vioittunut; tai |
| --- | --- |

a)

jokin valonlähde on vioittunut; tai

| b) | vain kahta hehkulankavalonlähdettä käyttävän valaisimen valon voimakkuus vertailuakselilla on pienempi kuin 50 % vähimmäisvoimakkuudesta; tai |
| --- | --- |

b)

vain kahta hehkulankavalonlähdettä käyttävän valaisimen valon voimakkuus vertailuakselilla on pienempi kuin 50 % vähimmäisvoimakkuudesta; tai

| c) | yhden tai useamman valonlähteen vioittumisen vuoksi valon voimakkuus jossakin alla mainitussa liitteen 4 mukaisessa suunnassa on pienempi kuin vaadittu vähimmäisvoimakkuus:






  i) | H = 0°, V = 0° |
| --- | --- | --- |

c)

yhden tai useamman valonlähteen vioittumisen vuoksi valon voimakkuus jossakin alla mainitussa liitteen 4 mukaisessa suunnassa on pienempi kuin vaadittu vähimmäisvoimakkuus:

i)

H = 0°, V = 0°

| ii) | H = 20° ajoneuvosta ulospäin, V = + 5° |
| --- | --- |

ii)

H = 20° ajoneuvosta ulospäin, V = + 5°

| iii) | H = 10° sisäänpäin, V = 0°. |
| --- | --- |

iii)

H = 10° sisäänpäin, V = 0°.

6.3   Kun kaikki valonlähteet valaisevat, yksittäisen valaisimen enimmäisvoimakkuus voi ylittyä sillä edellytyksellä, että yksittäisvalaisimessa ei ole D-merkintää ja että kahden tai useamman valaisimen asennelmalle määritettyä enimmäisvoimakkuutta ei ylitetä.

Vertailuakselin ulkopuolella ja tämän säännön liitteen 1 kaavioissa määritellyissä kulmissa kummankin tarkastettavaksi toimitetun laitteen lähettämän valon voimakkuuden on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Valonvoimakkuuden on säännön liitteen 4 asianomaisessa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa oltava vähintään 6.1 kohdan taulukossa määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, jotka on määritelty kyseiselle suunnalle mainitussa taulukossa.

6.4.1.1   Edellä 6.4 ja 6.4.1 kohdassa säädetystä poiketen luokan 5 suuntavalaisimien taaksepäin lähettämään valoon sovelletaan 0,6 cd:n vähimmäisarvoa kaikkialla liitteessä 1 määritellyillä alueilla.

6.4.2   Valonvoimakkuus ei saa suuntavalaisimen missään näkymissuunnassa ylittää 6.1 kohdassa määriteltyä enimmäisarvoa.

Lisäksi

6.4.3.1   Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 1 kaavioissa määritellyillä alueilla oltava vähintään 0,7 cd luokan 1b laitteiden osalta sekä vähintään 0,3 cd luokkien 1, 1a, 2a ja 2b laitteiden osalta ja luokan 2b laitteiden osalta päivällä. Valon voimakkuuden on oltava vähintään 0,07 cd luokan 2b laitteiden osalta yöllä.

6.4.3.2   Tämän säännön liitteessä 4 olevan 2.2 kohdan vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon.

6.5   Yleensä voimakkuudet on mitattava valonlähteiden palaessa yhtäjaksoisesti.

Mittaukset voidaan kuitenkin tehdä vilkkuvalotoiminnolla, jos se on tarpeen laitteen rakenteen vuoksi (esim. käytettäessä led-valonlähteitä) tai ylikuumenemisen välttämiseksi.

Mittaus on tehtävä niin, että kytkentätaajuus on f = 1,5 ±0,5 Hz ja pulssin pituus yli 0,3 s, valon voimakkuuden ollessa 95 % huippuarvosta.

Kun käytetään vaihdettavia hehkulamppuja, lamppuihin on niiden palaessa syötettävä nimellisvalovirtaa. Muissa tapauksissa on kytkettävä 7.1.1 kohdan vaatimusten mukainen jännite niin, että nousuaika ja laskuaika on alle 0,01 s. Ylitystä ei sallita.

Jos mittaus suoritetaan vilkkutoiminnolla, ilmoitetaan suurin valon voimakkuus.

6.6   Kun kyseessä ovat luokan 2b laitteet, aika, joka kuluu valonlähteen (-lähteiden) kytkemisestä toimintaan valovoiman yltämiseen 90 prosenttiin edellä olevan 6.3 kohdan mukaisesti mitatusta arvosta vertailuakselilta mitattaessa, on mitattava suuntavalaisimen tuottamilla valovoiman ääritasoilla. Pienimmän valovoiman saavuttamiseen mitattu aika ei saa olla suurempi kuin suurimman valovoiman saavuttamiseen mitattu aika.

Valovoiman säädin ei saa tuottaa signaaleja, joiden valovoima

6.7.1   on 6.1 kohdassa täsmennetyn vaihteluvälin ulkopuolella ja

6.7.2   ylittää 6.1 kohdassa luokalle 2a täsmennetyn enimmäisarvon

| a) | yökäyttöolosuhteissa niiden valaisimien osalta, joissa on kaksi tehotasoa (päiväkäyttö ja yökäyttö) |
| --- | --- |

a)

yökäyttöolosuhteissa niiden valaisimien osalta, joissa on kaksi tehotasoa (päiväkäyttö ja yökäyttö)

| b) | valmistajan ilmoittamissa standardiolosuhteissa muiden valaisimien osalta (3). |
| --- | --- |

b)

valmistajan ilmoittamissa standardiolosuhteissa muiden valaisimien osalta (3).

6.8   Liitteessä 4 annetaan yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä.

7.   TESTAUSMENETTELY

Kaikki mittaukset – sekä fotometriset että kolorimetriset mittaukset – on tehtävä seuraavasti:

7.1.1   Kun kyseessä on vaihdettavan valonlähteen sisältävä valaisin, jota ei ole varustettu elektronisella valonlähteen säätölaitteella tai valovoiman säätimellä, mittaukset tehdään laitteessa mainittuun luokkaan kuuluvalla värittömällä tai värillisellä standardihehkulampulla, johon syötettävä jännite riittää tuottamaan kyseisen hehkulamppuluokan vertailuvalovirran.

7.1.2   Kun kyseessä on ei-vaihdettavilla valonlähteillä (hehkulamput ja muut) varustettu valaisin, mittaukset tehdään tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V.

7.1.3   Kun kyseessä on valaisimen osana olevaa elektronista valonlähteen säätölaitetta tai valovoiman säädintä käyttävä järjestelmä (4), mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä tai, jos sitä ei ole ilmoitettu, tapauksen mukaan jännitettä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V.

7.1.4   Kun kyseessä järjestelmä, jossa käytetään elektronista valonlähteen säätölaitetta tai valovoiman säädintä, joka ei ole osa valaisinta, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä.

7.2   Kun kyseessä on suuntavalaisin, jossa on valovoiman säädin vaihtelevan valovoiman aikaansaamiseksi, fotometriset mittaukset tehdään kuitenkin hakijan toimittaman kuvauksen mukaisesti.

7.3   Testauslaboratorion on vaadittava valmistajaa toimittamaan elektroninen valonlähteen säätölaite tai valovoiman säädin, jota tarvitaan valonlähteen ja käytettävien toimintojen virransyöttöä varten.

7.4   Valaisimeen syötettävä jännite on ilmoittava tämän säännön liitteen 2 mukaisessa ilmoituslomakkeessa.

7.5   Näkyvän pinnan rajat suuntavalaisimen vertailuakselin suunnassa on määritettävä. Jos kyseessä on luokan 5 tai 6 suuntavalaisin, on kuitenkin määritettävä valoa säteilevän pinnan rajat.

8.   SÄTEILEVÄN VALON VÄRI

Säteilevän valon värin on liitteessä 4 olevassa 2 kohdassa määritetyn valonjakautumiskaavion alueella oltava ruskeankeltainen. Testauksesta ks. tämän säännön liite 5. Esitetyn alueen ulkopuolella ei saa olla havaittavissa jyrkkää värinmuutosta. Näitä vaatimuksia sovelletaan myös luokan 2b suuntavalaisimien tuottaman muuttuvan valovoiman tasoihin.

9.   MOOTTORIAJONEUVOJEN JA NIIDEN PERÄVAUNUJEN SUUNTAVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Kaikista suuntavalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

9.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että huomiovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

9.1.2   vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

9.2   Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.

9.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

10.1   Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 8 kohdan vaatimukset.

10.2   Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

10.3   Tämän säännön liitteessä 7 asetettuja tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

10.4   Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Näiden tarkastusten tavanomainen tiheys on kerran kahdessa vuodessa.

11.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

11.1   Laitteelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty.

11.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn laitteen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

13.   HYVÄKSYNTÄTESTIEN SUORITTAMISESTA VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

14.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

14.1   Muutossarjan 01 täydennyksen 8 virallisen voimaantulopäivän jälkeen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltäytyä myöntämästä ECE-hyväksyntöjä tämän säännön mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8.

14.2   Kun voimaantulopäivästä on kulunut 24 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää ECE-hyväksynnän ainoastaan siinä tapauksessa, että hyväksyttävä suuntavalaisintyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8.

14.3   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän säännön aiempien muutossarjojen nojalla.

14.4   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 12 kuukauden ajan muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulopäivästä annettava hyväksyntä suuntavalaisintyypeille, jotka vastaavat tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna aiemmilla muutossarjoilla.

14.5   ECE-hyväksynnät, jotka on annettu ennen kuin tämän säännön voimaantulosta on kulunut 12 kuukautta, sekä kaikki hyväksyntöjen laajennukset, mukaan luettuna tämän säännön aikaisempien muutossarjojen mukaisesti annetut, ovat voimassa toistaiseksi. Jos suuntavalaisintyyppi, joka on hyväksytty aikaisemman muutossarjan mukaisesti, vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8, hyväksynnän antaneen sopimuspuolen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

14.6   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltää sellaista suuntavalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 nojalla.

14.7   Siihen saakka, kun tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulosta on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltää suuntavalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön aiempien muutossarjojen nojalla.

14.8   Kun tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulosta on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen suuntavalaisintyypin myynnin, joka ei täytä tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 vaatimuksia, ellei kyseinen suuntavalaisin ole tarkoitettu varaosaksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

14.9   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntä suuntavalaisimille tämän säännön edellisten täydennysten perusteella, jos kyseiset suuntavalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

14.10   Muutossarjan 01 täydennyksen 8 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8, mukaisesti hyväksytyn suuntavalaisimen asentamista ajoneuvoon.

14.11   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 48 kuukauden ajan muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulopäivästä sallittava sellaisten suuntavalaisimien asentaminen ajoneuvoihin, jotka vastaavat tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna aiemmilla muutossarjoilla.

14.12   Muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantuloa seuraavan 48 kuukauden ajanjakson kuluttua tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen suuntavalaisimen, joka ei täytä tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8, asentamisen uuteen ajoneuvoon, jolle on myönnetty kansallinen tyyppihyväksyntä tai yksittäinen hyväksyntä yli 24 kuukautta tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulon jälkeen.

14.13   Kun voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen suuntavalaisimen, joka ei vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 täydennyksellä 8, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, jotka rekisteröidään ensimmäisen kerran yli 60 kuukautta tämän säännön muutossarjan 01 täydennyksen 8 voimaantulon jälkeen.

14.14   Suuntavalaisimien hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän sännön perusteella ennen muutossarjan 01 täydennyksen 16 voimaantuloa pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend.4).

(2)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(3)  Hyvä näkyvyys (meteorologinen näkyvyys (meteorological optical range) MOR > 2 000 m määritetty seuraavan mukaisesti: WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, kohdat 1.9.1–1.9.11, Geneve 1996) ja puhdas linssi.

(4)  Tässä säännössä ”valaisimen osana olevalla” tarkoitetaan sitä, että laite sisältyy fyysisesti valaisimen runkoon, tai se voi olla myös irrallisena valaisimen rungon ulkopuolella mutta osana valmistajan toimittamaa valaisinjärjestelmää.

---

LIITE 1

Suuntavalaisimien luokat: eri luokkiin kuuluvien suuntavalaisimien jakautumisen vähimmäiskulmat (1)

Valon jakautumisen vähimmäiskulmat pystysuunnassa ovat 15° vaakatason ylä- ja alapuolella, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:

| a) | Suuntavalaisimilla, joiden asennuskorkeus on enintään 750 mm maanpinnan yläpuolelle, kulmat ovat 15° vaakatason yläpuolella ja 5° sen alapuolella. |
| --- | --- |

a)

Suuntavalaisimilla, joiden asennuskorkeus on enintään 750 mm maanpinnan yläpuolelle, kulmat ovat 15° vaakatason yläpuolella ja 5° sen alapuolella.

| b) | Luokkaan 6 kuuluvilla suuntavalaisimilla kulmat ovat 30° vaakatason yläpuolella ja 5° sen alapuolella. |
| --- | --- |

b)

Luokkaan 6 kuuluvilla suuntavalaisimilla kulmat ovat 30° vaakatason yläpuolella ja 5° sen alapuolella.

Näkyvyyskulmien vähimmäisarvot vaakasuunnassa

Ajoneuvon etuosaan tarkoitetut suuntavalaisimet

| Luokka 1 | : | etäisyys ajovalaisimeen vähintään 40 mm |
| --- | --- | --- |
| Luokka 1a | : | etäisyys ajovalaisimeen yli 20 mm mutta alle 40 mm |
| Luokka 1b | : | etäisyys ajovalaisimeen alle 20 mm |

Luokka 1

:

etäisyys ajovalaisimeen vähintään 40 mm

Luokka 1a

:

etäisyys ajovalaisimeen yli 20 mm mutta alle 40 mm

Luokka 1b

:

etäisyys ajovalaisimeen alle 20 mm

H-tasolla ja sen yläpuolella kaikkien valaisimien osalta. H-tason alapuolella luokkien M2, M3, N2 tai N3 ajoneuvoihin tarkoitettujen valaisimien osalta

Vertailuakseli

Ajosuunta

Ajoneuvo

H-tason alapuolella luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen osalta

Vertailuakseli

Ajosuunta

Ajoneuvo

H-taso: valaisimen vertailukeskipisteen kautta kulkeva vaakataso

| Luokat 2a ja 2b | : | ajoneuvon takaosaan tarkoitetut suuntavalaisimet |
| --- | --- | --- |
| Luokka 2a | : | vakiovalovoimaa tuottavat takasuuntavalaisimet |
| Luokka 2b | : | vaihtuvaa valovoimaa tuottavat takasuuntavalaisimet |

Luokat 2a ja 2b

:

ajoneuvon takaosaan tarkoitetut suuntavalaisimet

Luokka 2a

:

vakiovalovoimaa tuottavat takasuuntavalaisimet

Luokka 2b

:

vaihtuvaa valovoimaa tuottavat takasuuntavalaisimet

Ajoneuvo

Ajosuunta

Vertailuakseli

| Luokat 5 ja 6 | : | Täydentävät sivusuuntavalaisimet käytettäviksi ajoneuvoissa, jotka on varustettu myös luokkien 1, 1a tai 1b ja 2a tai 2b suuntavalaisimilla |
| --- | --- | --- |

Luokat 5 ja 6

:

Täydentävät sivusuuntavalaisimet käytettäviksi ajoneuvoissa, jotka on varustettu myös luokkien 1, 1a tai 1b ja 2a tai 2b suuntavalaisimilla

Vertailuakseli

Ajosuunta

Ajoneuvo

Suunta A

---

(1)  Esitetyt kulmat soveltuvat ajoneuvon oikealle puolelle asennettaviksi tarkoitettuja laitteita varten. Kaavioiden nuolet osoittavat ajoneuvon etuosaa kohti.

---

LIITE 2

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 29

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe suuntavalaisimen tyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe suuntavalaisimen tyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

säännön nro 6 nojalla

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Valmistajan laitetyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistajan laitetyypille antama nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Hyväksyntähakemuksen päiväys: ... |
| --- | --- |

5.

Hyväksyntähakemuksen päiväys: ...

| 6. | Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ...

| 7. | Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

7.

Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys: ...

| 8. | Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

8.

Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero: ...

| 9. | Lyhyt kuvaus:
  Luokka: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, (2) (3)

  Valonlähteiden lukumäärä, luokka ja tyyppi: ...
  Jännite ja teho: ...
  Valonlähdemoduulin tunnuskoodi: ...
  Ainoastaan luokan M1 ja/tai N1 ajoneuvoihin asennettavaksi: kyllä/ei (2)

  Asennettavaksi enintään 750 mm maanpinnan yläpuolelle: kyllä/ei (2)

  Asennusta koskevat geometriset vaatimukset ja niiden mahdolliset variaatiot: ...
  Valonlähteen elektroninen säätölaite / valovoiman säädin






  a) | osana valaisinta: kyllä/ei (2) |
| --- | --- | --- |

9.

Lyhyt kuvaus:

Luokka: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, (2) (3)

Valonlähteiden lukumäärä, luokka ja tyyppi: ...

Jännite ja teho: ...

Valonlähdemoduulin tunnuskoodi: ...

Ainoastaan luokan M1 ja/tai N1 ajoneuvoihin asennettavaksi: kyllä/ei (2)

Asennettavaksi enintään 750 mm maanpinnan yläpuolelle: kyllä/ei (2)

Asennusta koskevat geometriset vaatimukset ja niiden mahdolliset variaatiot: ...

Valonlähteen elektroninen säätölaite / valovoiman säädin

a)

osana valaisinta: kyllä/ei (2)

| b) | ei osana valaisinta: kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

b)

ei osana valaisinta: kyllä/ei (2)

Valonlähteen elektronisen säätölaitteen / valovoiman säätimen tuottama käyttöjännite tai -jännitteet:

Valonlähteen elektronisen säätölaitteen / valovoiman säätimen valmistaja ja tunnistusnumero (kun valonlähde on osa valaisinta, mutta se ei kuulu valaisimen runkoon): ...

Vaihtuva valovoima: kyllä/ei (2)

| 10. | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

10.

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 11. | Syyt hyväksynnän laajennukseen (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

11.

Syyt hyväksynnän laajennukseen (tarvittaessa): ...

| 12. | Hyväksyntä myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu (2): |
| --- | --- |

12.

Hyväksyntä myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu (2):

| 13. | Paikka: ... |
| --- | --- |

13.

Paikka: ...

| 14. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

14.

Päiväys: ...

| 15. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Allekirjoitus: ...

| 16. | Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla. |
| --- | --- |

16.

Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Kun kyseessä on luokan 1, 1a, 1b, 2a tai 2b suuntavalaisin, tiedot 6.2.2 kohdassa tarkoitetusta signaalista.

---

LIITE 3

HYVÄKSYNTÄMERKIN SIJOITELU

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu laite on luokan 4 laite (etuosan sivusuuntavalaisin), joka on hyväksytty Italiassa (E3) numerolla 216 ja jota voidaan myös käyttää kahden valaisimen kokoonpanossa. Vaakasuuntainen nuoli osoittaa, mihin laite, joka voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, on asennettava. Nuoli osoittaa tässä kohti ajoneuvon etuosaa. Vaakasuoralta janalta lähtevä, alaspäin osoittava pystysuora nuoli osoittaa sallitun asennuskorkeuden, joka tämän laitteen osalta on enintään 750 mm maanpinnan yläpuolella.

Merkinnän 4D lähellä oleva numero osoittaa, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 6 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

Seuraavassa esitetään hyväksyntämerkin nuolien suunta laitteen luokan mukaan.

Luokat 5 ja 6

Luokat

1, 1a

ja 1 b

Luokat

2a ja 2b

Huom. Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Roomalaisten numeroiden käyttöä hyväksyntänumerona on vältettävä, jotta sitä ei sekoitettaisi muihin tunnuksiin.

Kuva 2

Yksinkertaistettu merkintä ryhmitetyille, yhdistetyille tai rakenteellisesti yhdistetyille valaisimille, kun vähintään kaksi valaisinta ovat osana samaa järjestelmää

Pysty- ja vaakasuorat viivat kuvaavat merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.

MALLI A

MALLI B

MALLI C

Huom. Edellä olevat kolme esimerkkiä hyväksyntämerkeistä (mallit A, B ja C) edustavat kolmea mahdollista merkintävaihtoehtoa valaisinlaitteelle, jossa on vähintään kaksi valaisinta osana samaa ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien kokoonpanoa.

Merkit osoittavat, että laite on hyväksytty Alankomaissa (E4) numerolla 3333 ja että laitteeseen sisältyvät seuraavat osat:

takasuuntavalaisin, joka tuottaa vaihtuvaa valovoimaa (luokka 2b) ja joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti,

punainen takavalaisin, joka tuottaa vaihtuvaa valovoimaa (R2) ja joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

takasumuvalaisin, joka tuottaa vaihtuvaa valovoimaa (F2) ja joka on hyväksytty säännön nro 38 alkuperäisen version mukaisesti,

peruutusvalaisin (AR), joka on hyväksytty säännön nro 23 alkuperäisen version mukaisesti,

jarruvalaisin, joka tuottaa vaihtuvaa valovoimaa (S2) ja joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti.

Huom. Edellä esitetyt kolme esimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, joka on varustettu hyväksyntämerkillä, joka koskee seuraavia:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten ja jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250 kandelan ja 101 250 kandelan välillä ja joka on hyväksytty säännön nro 20 muutossarjan 02 mukaisesti,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti.

Kuva 3

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin

Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun linssin merkintää, eli kyseessä on:

| joko | : | ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 8 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etusuuntavalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 6 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, |
| --- | --- | --- |
| tai | : | ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten suunniteltua lähivaloa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samaan etusuuntavalaisimeen kuin edellä, |
| tai | : | jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista hyväksyttynä erillisenä valaisimena. |

joko

:

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 8 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etusuuntavalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 6 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01,

tai

:

ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten suunniteltua lähivaloa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samaan etusuuntavalaisimeen kuin edellä,

tai

:

jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista hyväksyttynä erillisenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:

Kuva 4

Erillisten valaisimien merkinnät

Yllä oleva esimerkki vastaa sellaisen linssin merkintää, joka on tarkoitettu käytettäväksi erityyppisissä valaisimissa. Tämä hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseessä olevalle laitteelle on annettu hyväksyntä Espanjassa (E9) hyväksyntänumerolla 1432 ja että siihen sisältyvät seuraavat osat:

takasumuvalaisin (F), joka on hyväksytty säännön nro 38 alkuperäisen version mukaisesti,

luokan 2a takasuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti,

peruutusvalaisin (AR), joka on hyväksytty säännön nro 23 alkuperäisen version mukaisesti,

punainen takavalaisin (R), joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,

jarruvalaisin, jossa on yksi valaistustaso (S1) ja joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti.

Valonlähdemoduulit

Yllä olevalla tunnuskoodilla merkitty valonlähdemoduuli on hyväksytty yhdessä Italiassa (E3) hyväksyntänumerolla 17325 hyväksytyn valaisimen kanssa.

---

LIITE 4

FOTOMETRISET MITTAUKSET

1.   Mittausmenetelmät

1.1   Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella rajauksella.

Mittausten tulosten kyseenalaistamisen varalta mittaukset on suoritettava siten, että seuraavat vaatimukset täyttyvät:

1.2.1   Mittausetäisyyden on oltava sellainen, että voidaan soveltaa etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia.

1.2.2   Mittauslaitteen on oltava sellainen, että vastaanottimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on välillä 10 asteminuuttia ja 1 aste.

1.2.3   Havaintosuunnan voimakkuutta koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi, jos vaatimus täyttyy suunnassa, joka poikkeaa enintään asteen neljäsosan havaintosuunnasta.

1.3   Jos laite voidaan asentaa ajoneuvoon useampaan kuin yhteen kohtaan tai tietylle alueelle, fotometriset mittaukset on suoritettava jokaisessa kohdassa tai valmistajan määrittämien vertailuakseleiden muodostaman alueen ääripisteissä.

2.   Luokkien 1, 1a, 1b, 2a ja 2b suuntavalaisimien valonjakautumistaulukko

Luokan 6 suuntavalaisimien taulukko (ulospäin ajoneuvosta)

(ulospäin ajoneuvosta)

Suunta H = 0° ja V = 0° vastaa vertailuakselia. (Ajoneuvossa se on vaakasuorassa ja yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa ja suunnattu vaadittuun näkyvyyssuuntaan). Se kulkee vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvoista saadaan eri mittaussuuntien vähimmäisvoimakkuudet prosentteina tämän säännön 6.1 kohdassa olevassa taulukossa annetuista vähimmäisarvoista seuraavasti:

2.1.1   suunnassa H = 0° ja V = 0° luokkien 1, 1a, 1b, 2a ja 2b osalta ja luokan 5 osalta liitteessä 1 esitetyllä kulma-alueella suunnassa A,

2.1.2   suunnassa H = 5° ja V = 0° luokan 6 osalta.

2.1.3   Jos laite kuitenkin on tarkoitettu asennettavaksi enintään 750 mm korkeudelle maanpinnasta, fotometrinen voimakkuus tarkastetaan vain 5°:een kulmaan saakka alaspäin.

2.2   Valokuvion on edellä 2 kohdassa ruudukkona esitetyllä valonjakautumisalueella oltava lähes yhdenmukainen, ts. valon voimakkuuden on kunkin ruudukon viivojen muodostaman alueen osan suunnassa täytettävä vähintään alin vähimmäisarvoista, jotka on ilmoitettu kyseistä suuntaa rajaavilla viivoilla prosenttimäärinä.

3.   Valaisimien fotometrinen mittaus

Fotometrisen tehon tarkastus

3.1   Ei-vaihdettavat valonlähteet (hehkulamput ja muut):

Fotometrinen teho tarkastetaan valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 7.1 kohdan asiaa koskevan alakohdan mukaisesti.

3.2   Vaihdettavat hehkulamput

Jos valaisimet on varustettu 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, niiden tuottamat valovoima-arvot on korjattava. Korjauskerroin on vertailuvalovirran ja käytettävällä jännitteellä (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. Minkään käytettävän hehkulampun todelliset valovirrat eivät saa poiketa enempää kuin ±5 prosenttia keskiarvosta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vakiohehkulamppua kussakin yksittäisessä kohdassa sen omalla valovirralla ja laskea kunkin kohdan yksittäiset mittaustulokset yhteen.

3.3   Muiden kuin hehkulampuilla varustettujen suuntavalaisimien valovoima-arvojen, jotka on mitattu yhden minuutin ja 30 minuutin vilkkuvalotoiminnan (f = 1,5 Hz, hyötyaikakerroin 50 prosenttia) jälkeen, on oltava vähimmäis- ja enimmäisvaatimusten mukaisia. Yhden minuutin toiminnan jälkeinen valovoiman jakauma voidaan laskea soveltamalla kuhunkin testauspisteeseen yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen kohdassa HV mitattujen valovoima-arvojen suhdetta.

---

LIITE 5

RUSKEANKELTAISEN VALON VÄRI: VÄRIKOORDINAATIT

Kolorimetristen ominaisuuksien tarkastamisessa on sovellettava tämän säännön 7 kohdassa kuvattua testimenettelyä.

Ei-vaihdettavilla valonlähteillä (hehkulamput ja muut) varustettujen valaisimien kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valonlähteiden ollessa paikoillaan valaisimessa tämän säännön 7.1 kohdan asiaa koskevan alakohdan mukaisesti.

---

LIITE 6

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti tämän säännön 7 kohdan mukaisesti valitun valaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20:tä prosenttia tässä säännössä määritellystä vähimmäisarvoista.

1.2.2   Jos kyseessä on suuntavalaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, suuntavalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua.

1.3   Tämän säännön 7 kohdan mukaisissa testeissä on noudatettava värikoordinaatteja.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin suuntavalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti.

Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ja kolorimetrisiä ominaisuuksia.

2.2   Testimenetelmät

2.2.1   Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2.2.2   Valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

2.2.3   Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa.

2.2.4   Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.

2.3   Näytteenotto

Suuntavalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien suuntavalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin yhdistää useista eri tehtaista saadut samaa järjestelmätyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samoja laatuperusteita ja samaa laadunhallintaa.

2.4   Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet

Valaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia, joilla määritetään vähimmäisarvot liitteessä 4 lueteltujen pisteiden kohdalla ja vaaditut värikoordinaatit.

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 10.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.

---

LIITE 7

TARKASTAJAN TEKEMÄÄ NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti tämän säännön 7 kohdan mukaisesti valitun valaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20:tä prosenttia tässä säännössä määritellystä vähimmäisarvoista.

1.2.2   Jos kyseessä on suuntavalaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, suuntavalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua.

1.2.3   Suuntavalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä tämän säännön 7 luvun mukaisissa testeissä.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä suuntavalaisinta. Ensimmäiset kaksi näytettä merkitään A:ksi ja toiset kaksi näytettä B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen suuntavalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos suuntavalaisimien mitattujen arvojen negatiiviset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1   Näyte A

| A1: | yksi suuntavalaisin | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| A2: | molemmat suuntavalaisimet yli | 0 % |
| | mutta enintään | 20 % |
| | siirrytään näytteeseen B | |

A1:

yksi suuntavalaisin

0 %

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

A2:

molemmat suuntavalaisimet yli

0 %

mutta enintään

20 %

siirrytään näytteeseen B

2.1.1.2   Näyte B

| B1: | molemmat suuntavalaisimet | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1:

molemmat suuntavalaisimet

0 %

2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1   Näyte A

| A3: | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 20 % |
| | mutta enintään | 30 % |

A3:

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

yksi suuntavalaisin yli

20 %

mutta enintään

30 %

2.2.1.2   Näyte B

| B2: | jos A2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 0 % |
| | mutta enintään | 20 % |
| | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| B3: | jos A2 ja | |
| | yksi suuntavalaisin | 0 % |
| | yksi suuntavalaisin yli | 20 % |
| | mutta enintään | 30 % |

B2:

jos A2 ja

yksi suuntavalaisin yli

0 %

mutta enintään

20 %

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

B3:

jos A2 ja

yksi suuntavalaisin

0 %

yksi suuntavalaisin yli

20 %

mutta enintään

30 %

2.2.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.

2.3   Hyväksynnän peruuttaminen

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja kohtaa 11 on sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.3.1   Näyte A

| A4: | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 30 % |
| A5: | molemmat suuntavalaisimet yli | 20 % |

A4:

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

yksi suuntavalaisin yli

30 %

A5:

molemmat suuntavalaisimet yli

20 %

2.3.2   Näyte B

| B4: | jos A2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 0 % |
| | mutta enintään | 20 % |
| | yksi suuntavalaisin yli | 20 % |
| B5: | jos A2 ja | |
| | molemmat suuntavalaisimet yli | 20 % |
| B6: | jos A2 ja | |
| | yksi suuntavalaisin | 0 % |
| | yksi suuntavalaisin yli | 30 % |

B4:

jos A2 ja

yksi suuntavalaisin yli

0 %

mutta enintään

20 %

yksi suuntavalaisin yli

20 %

B5:

jos A2 ja

molemmat suuntavalaisimet yli

20 %

B6:

jos A2 ja

yksi suuntavalaisin

0 %

yksi suuntavalaisin yli

30 %

2.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

Tilanteiden A3, B2 ja B3 osalta on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta valaisimesta, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi).

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen suuntavalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos suuntavalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1   Näyte C

| C1: | yksi suuntavalaisin | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| C2: | molemmat suuntavalaisimet yli | 0 % |
| | mutta enintään | 20 % |
| | siirrytään näytteeseen D | |

C1:

yksi suuntavalaisin

0 %

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

C2:

molemmat suuntavalaisimet yli

0 %

mutta enintään

20 %

siirrytään näytteeseen D

3.1.1.2   Näyte D

| D1: | jos C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | molemmat suuntavalaisimet | 0 % |

D1:

jos C2 ja

molemmat suuntavalaisimet

0 %

3.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.2.1.1   Näyte D

| D2: | jos C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 0 % |
| | mutta enintään | 20 % |
| | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |

D2:

jos C2 ja

yksi suuntavalaisin yli

0 %

mutta enintään

20 %

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

3.2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.

3.3   Hyväksynnän peruuttaminen

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja kohtaa 11 on sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.3.1   Näyte C

| C3: | yksi suuntavalaisin enintään | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin yli | 20 % |
| C4: | molemmat suuntavalaisimet yli | 20 % |

C3:

yksi suuntavalaisin enintään

20 %

yksi suuntavalaisin yli

20 %

C4:

molemmat suuntavalaisimet yli

20 %

3.3.2   Näyte D

| D3: | jos C2 ja | |
| --- | --- | --- |
| | yksi suuntavalaisin | 0 % |
| | yksi suuntavalaisin yli | 20 % |

D3:

jos C2 ja

yksi suuntavalaisin

0 %

yksi suuntavalaisin yli

20 %

3.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.

Kuva 1

2 laitetta

Ensimmäinen näytteenotto

4 satunnaisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin A ja B

2 laitetta

LOPPU

siirrytään näytteeseen B

END

Tuotannon saattaminen vaatimusten mukaiseksi

Valmistaja määrätään saattamaan tuotteet vaatimusten mukaisiksi

2 laitetta

Toistettu näytteenotto

4 sattumanvaraisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin C ja D

2 laitetta

Mahdolliset näytteen A tulokset

Mahdolliset näytteen C tulokset

LOPPU

siirrytään näytteeseen D

LOPPU

siirrytään vaatimusten mukaiseksi saattamiseen

Mahdolliset näytteen D tulokset

Mahdolliset näytteen B tulokset

Hyväksynnän peruuttaminen

Suurin mahdollinen kielteinen poikkeama (prosenttia) raja-arvoista

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/71

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 8 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien, halogeenihehkulampuilla (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien hyväksyntää

Tarkistus 4

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Muutossarja 05 – voimaantulopäivä: 8. syyskuuta 2001

Tarkistuksen 4 oikaisu – voimaantulopäivä: 12. maaliskuuta 2003

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

A.   HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

| 0 | Soveltamisala |
| --- | --- |

0

| 1. | Määritelmät |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ajovalaisimen hyväksyntää koskeva hakemus |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merkinnät |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

B.   AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET

| 5. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valaistus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Värillisiä linssejä ja suodattimia koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

7.

| 8. | Haitan mittaaminen |
| --- | --- |

8.

| 9. | Vakioajovalaisin |
| --- | --- |

9.

| 10. | Väriä koskeva huomautus |
| --- | --- |

10.

C.   MUUT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

| 11. | Ajovalaisintyypin Muutokset ja Hyväksynnän Laajentaminen |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

12.

| 13. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

14.

| 15. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

15.

| 16. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

16.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoituslomake |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Luokan H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 hehkulampuilla varustettujen ajovalaisimien tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Mittaustaso |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

A.   HALLINNOLLISET SÄÄNNÖKSET

0.   SOVELTAMISALA (1)

Tätä sääntöä sovelletaan moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä.

1.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1   ”Linssillä” tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta.

1.2   ”Pinnoitteella” tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta.

”Erityyppisillä ajovalaisimilla” tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan olennaisilta ominaisuuksiltaan, joita ovat

1.3.1   kauppanimi tai tavaramerkki,

1.3.2   optisen järjestelmän ominaisuudet,

1.3.3   sellaisten osien sisältyminen tai puuttuminen, jotka voivat muuttaa optisia ominaisuuksia heijastumisen, taittumisen, absorboitumisen ja/tai käytön aikana tapahtuvan muodonmuutoksen vuoksi. Tyypin muuttumista ei kuitenkaan aiheuta sellaisten suodattimien asentaminen tai poistaminen, joiden tarkoituksena on vain valokeilan valon värin mutta ei valon jakautumisen muuttaminen.

1.3.4   soveltuvuus vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin,

1.3.5   tuotettu valolaji (lähivalo, kaukovalo tai molemmat),

1.3.6   kanta, johon luokan H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 hehkulamppu tai -lamput sijoitetaan (2), (3),

1.3.7   linssien ja mahdollisten päällysteiden materiaalit.

2.   AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS (4)

Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava ajovalaisimen hyväksyntää. Hakemuksessa on ilmoitettava seuraavat tiedot:

2.1.1   onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivaloa että kaukovaloa vai ainoastaan toista näistä,

jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä vai vain jompaakumpaa varten,

2.1.2.1   jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (-asennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon.

2.1.3   ajovalaisimen tuottaman valon väri.

Jokaiseen hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat:

kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä valaisimen poikkileikkaus. Piirustuksissa on esitettävä hyväksyntämerkille varattu tila.

2.2.1.1   jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasennoista suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain kyseisissä asennoissa,

2.2.2   lyhyt tekninen kuvaus,

2.2.3   kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta.

Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava seuraavat:

Kolmetoista linssiä.

2.2.4.1.1   Kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasomainen tai kupera ulkopinta ja keskellä olennaisilta osin tasomainen vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm).

2.2.4.1.2   Kunkin tällaisen linssin tai materiaalinäytteen on oltava valmistettu sarjatuotannossa käytettävällä menetelmällä.

2.2.4.2   Lisäksi on toimitettava heijastin, johon linssit voidaan kiinnittää valmistajan ohjeiden mukaan.

2.3   Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.

2.4   Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

3.   MERKINNÄT (5)

3.1   Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.

3.2   Valaisimien linssissä ja päärungossa (6) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.

3.3   Ajovalaisimissa jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, joista käyvät ilmi optisen yksikön kaksi asentoa ajoneuvoon nähden tai hehkulampun kaksi asentoa heijastimeen nähden. Oikeanpuoleisen liikenteen asento merkitään tunnuksella R/D ja vasemmanpuoleisen liikenteen asento tunnuksella L/G.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Yleistä

4.1.1   Jos kaikki 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut ajovalaisintyypin näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä on myönnettävä.

4.1.2   Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.

Yhtä valoa hyväksyttäessä tätä vaatimusta ei sovelleta ajovalaisimiin, joissa on kaksoishehkulangalla varustettu lamppu.

4.1.3   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (tällä hetkellä 04) ilmoittavat hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevan, viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset sisältävän muutossarjan järjestysnumeron. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta.

4.1.4   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot.

4.1.5   Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin.

4.2   Hyväksyntämerkin koostumus

Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:

Kansainvälinen hyväksyntämerkintä, jonka osat ovat

4.2.1.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (7), jotka ovat ympyrän sisällä,

4.2.1.2   edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero.

Seuraavat lisäsymbolit tapauksen mukaan:

4.2.2.1   ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edestä katsottuna oikealle, eli liikennesuunnan puolelle,

4.2.2.2   ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, kun optisen yksikön tai hehkulampun asento säädetään asianmukaisesti, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle,

4.2.2.3   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjaintunnus HC,

4.2.2.4   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjaintunnus HR,

4.2.2.5   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaintunnus HCR,

4.2.2.6   ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaintunnus PL, joka on merkittävä 4.2.2.3–4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle,

4.2.2.7   ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, ilmoitus valon enimmäisvoimakkuudesta, joka ilmaistaan jäljempänä 6.3.2.1.2 kohdassa tarkoitetulla ja lähelle ympyrän sisällä olevaa E-kirjainta sijoitetulla viitemerkillä. Rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien osalta kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä on ilmaistava edellä esitetyn mukaisesti.

Hyväksyntätodistuksissa ja tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa on aina annettava tiedot liitteessä 5 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 5 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisista sallituista jännitteistä. Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti:

4.2.3.1   Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty, hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).

4.2.3.2   Ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 5 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (×).

4.2.4   Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 02), jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevan, viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset sisältävän muutossarjan järjestysnumeron, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.

4.2.5   Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava helposti luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun ajovalaisin on asennettu ajoneuvoon.

4.3   Hyväksyntämerkin sijoittelu

4.3.1   Erilliset valaisimet

Liitteen 3 kuvissa 1–9 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkin ja edellä mainittujen lisätunnusten sijoittelusta.

Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet

Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että

4.3.2.1.1   merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,

4.3.2.1.2   mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa läpäisevää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

Kunkin valaisimen tunnus (joka vastaa sääntöä, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja hyväksynnän myöntämispäivänä voimassa olevan, viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset sisältävän muutossarjan järjestysnumero sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä

joko

4.3.2.2.1   asianomaiseen valoa säteilevään pintaan

tai

4.3.2.2.2   ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 3 neljä esimerkkiä).

4.3.2.3   Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

4.3.2.4   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.3.2.5   Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 10 annetaan esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

Valaisimet, jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa ja joiden linssejä käytetään myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa

Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.

4.3.3.1   Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.

Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.

4.3.3.2   Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 11 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainitussa tapauksessa.

B.   B. AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET (8)

5.   YLEISET VAATIMUKSET

5.1   Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6–8 kohdan vaatimukset.

Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.2.1   Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa komponentteihin, joissa heijastinta ja linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä komponentteja käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos kaukovalon tuottava ajovalaisin ja lähivalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan 6 kohdan vaatimuksia.

5.3   Komponenttien, joiden avulla hehkulamppu kiinnitetään heijastimeen, on oltava sellaisia, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa (9)

Hehkulampun kannan on vastattava seuraavissa IEC:n julkaisun 61-2 tietolomakkeissa esitettyjä ominaisuuksia:

| Hehkulamppu | Kanta | Tietolomake |
| --- | --- | --- |
| H1 | P 14,5s | 7005-46-3 |
| H2 | X 5111 | 7005-99-2 |
| H3 | PK 22s | 7005-47-1 |
| HB3 | P 20d | 7005-31-1 |
| HB4 | P 22d | 7005-32-1 |
| H7 | PX 26d | 7005-5-1 |
| H8 | PG 17 | 7005-110-1 |
| HIR1 | PX 20d | 7005-...-1 |
| HIR2 | PX 22d | 7005-...-. |
| H9 | PGJ 19-5 | 7005-110-1 |
| H11 | PGJ 19-2 | 7005-110-1 |

Hehkulamppu

Kanta

Tietolomake

H1

P 14,5s

7005-46-3

H2

X 5111

7005-99-2

H3

PK 22s

7005-47-1

HB3

P 20d

7005-31-1

HB4

P 22d

7005-32-1

H7

PX 26d

7005-5-1

H8

PG 17

7005-110-1

HIR1

PX 20d

7005-...-1

HIR2

PX 22d

7005-...-.

H9

PGJ 19-5

7005-110-1

H11

PGJ 19-2

7005-110-1

5.4   Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua joko siten, että optinen yksikkö asennetaan tiettyyn kulmaan ajoneuvossa, tai siten, että hehkulamppu asennetaan tiettyyn kulmaan optisessa yksikössä. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle. Rakenne ei saa mahdollistaa ajovalaisimen tahatonta vaihtamista asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettamista väliasentoon. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on komponenttien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa lisäksi koeasennuksella.

Sekä lähi- että kaukovaloa tuottaviin ajovalaisimiin yhdistetyt mekaaniset, sähkömekaaniset tai muut laitteet, jotka mahdollistavat siirtymisen valosta toiseen (10), on valmistettava siten, että:

5.5.1   laite on tarpeeksi luja kestääkseen 50 000 käyttökertaa kärsimättä vahinkoa huolimatta tärinästä, jolle se saattaa altistua tavanomaisessa käytössä,

5.5.2   vikatapauksessa on oltava mahdollista siirtyä automaattisesti lähivaloasentoon,

5.5.3   lähivaloon tai kaukovaloon siirryttäessä mekanismi ei voi koskaan pysähtyä näiden kahden asennon väliin,

5.5.4   käyttäjä ei pysty tavallisin työkaluin muuttamaan liikkuvien osien muotoa tai asentoa.

5.6   Täydentäviä testejä on suoritettava liitteen 5 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu.

5.7   Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit on tehtävä liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.

6.   VALAISTUS

6.1   Yleiset vaatimukset

6.1.1   Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että sopivilla luokan H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 hehkulampuilla varustettuna niiden tuottama lähivalo antaa riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja että kaukovalo antaa hyvän valaistuksen.

6.1.2   Ajovalaisimen tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla mittaustasolla, joka sijaitsee 25 m:n etäisyydellä ajovalaisimen etupuolella ja on suorassa kulmassa ajovalaisimen akseliin nähden (ks. liite 4).

6.1.3   Ajovalaisimet on tarkastettava käyttäen vakiohehkulamppuja, jotka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle ja joiden mahdolliset vaaleankeltaiset suodattimet (11) on korvattu geometrisesti samanlaisilla värittömillä suodattimilla, joiden siirtokerroin on vähintään 80 prosenttia. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä on säädettävä niin, että saavutetaan seuraavat ominaisuudet:

| Hehkulamppu | Likimääräinen syöttöjännite (V) mittausta varten | Valovirta (lumen) |
| --- | --- | --- |
| H1 | 12 | 1 150 |
| H2 | 12 | 1 300 |
| H3 | 12 | 1 100 |
| HB3 | 12 | 1 300 |
| HB4 | 12 | 825 |
| H7 | 12 | 1 100 |
| H8 | 12 | 600 |
| HIR1 | 12 | 1 840 |
| HIR2 | 12 | 1 355 |
| H9 | 12 | 1 500 |
| H11 | 12 | 1 000 |

Hehkulamppu

Likimääräinen syöttöjännite (V) mittausta varten

Valovirta (lumen)

H1

12

1 150

H2

12

1 300

H3

12

1 100

HB3

12

1 300

HB4

12

825

H7

12

1 100

H8

12

600

HIR1

12

1 840

HIR2

12

1 355

H9

12

1 500

H11

12

1 000

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos fotometriset vaatimukset täyttyvät ainakin yhdellä 12 V:n vakiohehkulampulla, joka voidaan toimittaa yhdessä ajovalaisimen kanssa.

6.1.4   Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen paikan, esitetään säännössä nro 37 olevissa asiaa koskevissa tietolomakkeissa.

6.1.5   Vakiohehkulampun kuvun on oltava optiselta muodoltaan ja laadultaan sellainen, että se ei saa aikaan valon jakaantumiseen kielteisesti vaikuttavaa heijastusta tai taittumista. Tämän vaatimuksen täyttyminen tarkastetaan mittaamalla valon jakaantuminen, joka saadaan, kun vakioajovalaisimeen asennetaan vakiohehkulamppu.

6.2   Lähivaloja koskevat vaatimukset

6.2.1   Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä valoraja, jotta sen avulla voidaan suorittaa asianmukainen säätö. Valorajan on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella se ei saa ulottua sen murtoviivan HV H1 H4 ulkopuolelle, joka muodostuu 45 asteen kulmassa vaakasuoraan nähden olevasta suorasta viivasta HV H1 ja 25 cm suoran hh yläpuolella sijaitsevasta suorasta viivasta H1 H4, eikä sen suoran viivan HV H3 ulkopuolelle, joka on 15 asteen kulmassa ylöspäin vaakasuoraan nähden (ks. tämän säännön liite 4). Valorajaa, joka ulottuu sekä viivan HV H2 että viivan H2 H4 ulkopuolelle ja joka on kahden edellä mainitun mahdollisuuden yhdistelmä, ei sallita missään olosuhteissa.

Ajovalaisimen on oltava siten suunnattu, että seuraavat vaatimukset täyttyvät:

6.2.2.1   Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason vasemmalla puolella (12), ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason oikealla puolella.

6.2.2.2   Valorajan vaakasuora osa sijaitsee mittaustasolla 25 cm tason hh alapuolella (ks. liite 4).

6.2.2.3   Valorajan ”taive” sijaitsee suoralla vv (13).

6.2.3   Näin suunnattuna ja jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona (14), ajovalaisimen tarvitsee täyttää ainoastaan jäljempänä 6.2.5–6.2.7 kohdassa esitetyt vaatimukset. Jos ajovalaisin on tarkoitettu käytettäväksi sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 kohdassa esitetyt vaatimukset.

6.2.4   Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään yhden asteen (= 44 cm) verran (15). Jotta suuntaaminen valorajan avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää valorajan terävöittämiseksi.

6.2.5   Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| Piste mittaustasolla | Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina |
| --- | --- |
| Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet | Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet |
| Piste B | 50 L | Piste B | 50 R | ≤ 0.4 |
| Piste 75 | R | Piste 75 | L | ≥ 12 |
| Piste 75 | L | Piste 75 | R | ≤ 12 |
| Piste 50 | L | Piste 50 | R | ≤ 15 |
| Piste 50 | R | Piste 50 | L | ≥ 12 |
| Piste 50 | V | Piste 50 | V | ≥ 6 |
| Piste 25 | L | Piste 25 | R | ≥ 2 |
| Piste 25 | R | Piste 25 | L | ≥ 2 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III | ≤ 0,7 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV | ≥ 3 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I ≤ 2 x (E50R tai E50L) (*1) | |

Piste mittaustasolla

Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina

Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Piste B

50 L

Piste B

50 R

≤ 0.4

Piste 75

R

Piste 75

L

≥ 12

Piste 75

L

Piste 75

R

≤ 12

Piste 50

L

Piste 50

R

≤ 15

Piste 50

R

Piste 50

L

≥ 12

Piste 50

V

Piste 50

V

≥ 6

Piste 25

L

Piste 25

R

≥ 2

Piste 25

R

Piste 25

L

≥ 2

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III

≤ 0,7

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV

≥ 3

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I ≤ 2 x (E50R tai E50L) (*1)

6.2.6   Hyvää näkyvyyttä haittaavaa sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään vyöhykkeistä I, II, III ja IV.

6.2.7   Liitteen 4 kuvassa C esitetyt valaistusarvot vyöhykkeillä A ja B on tarkastettava mittaamalla fotometriset arvot kyseisen kuvan pisteissä 1–8. Arvojen on oltava seuraavien rajojen sisällä:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx, ja

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx, ja

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx, ja

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx.

Kyseisiä uusia arvoja ei vaadita niiltä ajovalaisimilta, joille on myönnetty hyväksyntä ennen tämän säännön muutossarjaan 04 tehdyn lisäyksen 4 soveltamispäivämäärää (13. tammikuuta 1993), eikä näiden hyväksyntöjen laajennuksilta (16)

6.2.8   Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä koskevat vaatimukset, on täytettävä kyseiselle liikennesuunnalle edellä asetetut vaatimukset molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa.

6.3   Kaukovaloa koskevat vaatimukset

6.3.1   Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovaloa ja lähivaloa, kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen mittaukset on suoritettava ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavoin kuin 6.2.5–6.2.7 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään viivojen hh ja vv leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen tarvitsee täyttää vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Suorien hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Tämän enimmäisarvon (EM) on oltava vähintään 48 luksia. Enimmäisarvo ei saa missään olosuhteissa olla suurempi kuin 240 luksia. Lisäksi yhdistetyn lähi- ja kaukovaloa tuottavan ajovalaisimen osalta tämä enimmäisarvo saa olla enintään 16-kertainen pisteessä 75 R (tai 75 L) mitattuun lähivalon valaistusvoimakkuuteen verrattuna.

6.3.2.1.1   Kaukovalon enimmäisvoimakkuus (IM), joka ilmaistaan tuhansina kandeloina, lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen:

Formula

6.3.2.1.2   Viitemerkki (I'M), joka ilmaisee kyseisen enimmäisvoimakkuuden ja johon viitataan edellä 4.2.2.7 kohdassa, saadaan seuraavasta kaavasta:

Formula

Tämä arvo pyöristetään lähimpään seuraavista arvoista: 7,5, 10, 12,5, 17,5, 20, 25, 27,5, 30, 37,5, 40, 45, 50.

6.3.2.2   Pisteestä HV vaakasuuntaan vasemmalle ja oikealle valaistuksen on oltava vähintään 24 luksia 1,125 m:n etäisyydelle saakka ja vähintään 6 luksia 2,25 m:n etäisyydelle saakka.

Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2 ja 6.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1.3 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa on käytettävä seuraavaa menettelyä:

6.4.1   Kukin hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen suoraan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja mittaustasolla olevan pisteen HV. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa mittaustasolle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.2.1–6.2.2.3 ja/tai 6.3.1 kohdassa vahvistettuja suuntausta koskevia määräyksiä.

6.4.2   Kun heijastin on alkuasennossaan 6.4.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 ja 6.3 kohdassa esitetyt asianomaiset fotometriset vaatimukset.

6.4.3   Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastimen asentoa on muutettu ajovalaisimien säätölaitteen avulla alkuasennosta pystysuunnassa ± 2 astetta tai vähintään ääriasentoon, jos sen kulma on pienempi kuin 2 astetta. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen vastaavaan vastakkaiseen suuntaan (esimerkiksi goniometrin avulla), tarkastetaan valoteho seuraaviin suuntiin (ja valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä):

lähivalo: pisteet HV ja 75 R (tai 75 L);

kaukovalo: IM ja piste HV (prosentteina arvosta IM).

6.4.4   Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.4.1–6.4.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta.

6.4.5   Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2 ja 6.3 kohdassa tarkoitettuja mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevassa 6.4.3 kohdassa tarkoitetut lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirretty ajovalaisimien säätölaitteella ääriasentoihinsa (± 2 asteen sijaan).

6.5   Edellä 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 kohdassa tarkoitetut valaistusarvot mittaustasolla on mitattava valokennolla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä.

7.   VÄRILLISIÄ LINSSEJÄ JA SUODATTIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET

7.1   Hyväksyntä voidaan saada ajovalaisimille, jotka heijastavat valkoista tai vaaleankeltaista valoa ja joissa on hehkulamppu.

Vastaavat kolorimetriset ominaisuudet ovat seuraavat kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) värikoordinaatteina ilmaistuna:

Vaaleankeltainen suodatin (varjostin tai linssi)

| Raja punaiseen päin | y ≥ 0,138 + 0,580 x |
| --- | --- |
| Raja vihreään päin | y ≤ 0,138 + 0,580 x |
| Raja valkoiseen päin | y ≥ – x + 0,966 |
| Raja spektriarvoon päin | y ≤ – x + 0,992 |

Raja punaiseen päin

y ≥ 0,138 + 0,580 x

Raja vihreään päin

y ≤ 0,138 + 0,580 x

Raja valkoiseen päin

y ≥ – x + 0,966

Raja spektriarvoon päin

y ≤ – x + 0,992

mikä voidaan ilmoittaa myös seuraavasti:

| vallitseva aallonpituus: | 575–585 nm |
| --- | --- |
| puhtauskerroin: | 0,90–0,98 |

vallitseva aallonpituus:

575–585 nm

puhtauskerroin:

0,90–0,98

Siirtokertoimen on oltava ≥ 0,78 määritettynä valonlähteellä, jonka värilämpötila on 2 856 K (17).

7.2   Suodattimen on oltava osa ajovalaisinta, ja sen on oltava kiinnitettynä siihen niin, että käyttäjä ei voi irrottaa sitä tahattomasti tai tavallisin työkaluin tarkoituksellisesti.

8.   HAITAN MITTAAMINEN

Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava (18).

9.   VAKIOAJOVALAISIN (19)

Ajovalaisin katsotaan vakioajovalaisimeksi (vertailuajovalaisimeksi), jos

9.1   ajovalaisin täyttää edellä mainitut hyväksyntävaatimukset,

9.2   ajovalaisimen tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm,

ajovalaisin tuottaa vakiohehkulampulla 6.2.5 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri vyöhykkeillä valaistusvoimakkuuden, joka on

9.3.1   enintään 90 prosenttia enimmäisarvoista ja

9.3.2   vähintään 120 prosenttia 6.2.5 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista.

10.   VÄRIÄ KOSKEVA HUOMAUTUS

Koska hyväksyntä myönnetään tämän säännön 7.1 kohdan nojalla valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteilevälle ajovalaisintyypille, sen sopimuksen, jonka liitteenä tämä sääntö on, 3 artikla ei estä sopimuksen osapuolia kieltämästä rekisteröimissään ajoneuvoissa valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteileviä ajovalaisimia.

C.   MUUT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

11.   AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

11.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

11.1.2   vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

11.2   Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä.

11.3   Hyväksynnän laajennuksen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajennukselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

12.1   Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset.

12.2   Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 12.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa.

Hyväksynnän haltijan on

12.3.1   varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä,

12.3.2   voitava käyttää välineitä, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen,

12.3.3   varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla hallinnollisen yksikön kanssa sovittavan ajan,

12.3.4   analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan,

12.3.5   varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 2 määrätyt testit,

12.3.6   varmistettava, että aina, jos näyte-erä ei vastaa kyseisen testityypin vaatimuksia, otetaan uudet näytteet ja tehdään uusi testi. Kyseisen tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet.

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät.

12.4.1   Testejä ja tuotantoa koskevat asiakirjat on annettava vierailevan tarkastajan käyttöön kussakin tarkastuksessa.

12.4.2   Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti.

12.4.3   Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että 12.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastajan on valittava liitteen 7 perusteiden mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle.

12.4.4   Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tähän sääntöön perustuvan testin. Kyseiset testit tehdään satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia häiritsemättä ja liitteen 7 perusteiden mukaisesti.

12.4.5   Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus joka toinen vuosi, mutta viranomainen voi päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos kielteisiä tuloksia kirjataan, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi mahdollisimman pian.

12.5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

12.6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

13.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

13.1   Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

13.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

14.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön nojalla hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistuksen, hänen on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa tapahtuneesta hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

16.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

16.1   Kuuden kuukauden kuluttua säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on lakattava myöntämästä ECE-hyväksyntöjä tämän säännön perusteella.

16.2   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän muutossarjan tai tämän säännön aiempien muutossarjojen perusteella.

16.3   Hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön perusteella ennen säännön nro 112 voimaantuloa, sekä kaikki hyväksyntien laajennukset, mukaan luettuina myöhemmin myönnettävät laajennukset aikaisemman muutossarjan mukaisiin hyväksyntiin, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.

16.4   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä tämän muutossarjan ja tämän säännön kaikkien aikaisempien muutossarjojen perusteella, jos kyseiset ajovalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

16.5   Säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltää sellaisen ajovalaisintyypin asentamista uuteen ajoneuvoon, joka on hyväksytty säännön nro 112 mukaisesti.

16.6   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ajoneuvotyyppiin tai ajoneuvoon.

16.7   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ja käyttö käytössä olevassa ajoneuvossa sillä edellytyksellä, että ajovalaisin on tarkoitettu varaosaksi.

---

(1)  Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.

(2)  Valaisimen ”tyyppiä” ei pidä sekoittaa valaisimen ”luokkaan”. Tämä sääntö koskee ajovalaisimia, joissa käytetään luokkien H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H1 halogeenihehkulamppuja. Nämä hehkulamppujen luokat eroavat toisistaan olennaisesti rakenteensa ja erityisesti kannan osalta. Lamppuja ei voi vaihtaa keskenään, mutta yhteen hehkulamppuluokkaan kuuluu tavallisesti useampia tyyppejä.

(3)  Luokan HIR1 ja/tai H9 hehkulamppuja voidaan käyttää vain lähivalon tuottamiseen säännön nro 45 mukaisten ajovalojen pesulaitteiden yhteydessä. Näiden ajovalaisimien asennuksen osalta ei sovelleta säännön nro 48 muutossarjan 01 kohdassa 6.2.6.2.2 tarkoitettuja pystykaltevuutta koskevia määräyksiä. Tätä rajoitusta sovelletaan, kunnes korkeudensäätölaitteiden ja ajovalaisimien puhdistuslaitteiden käytöstä suhteessa ajovalaisimien suoritustasoon on päästy yleisesti sopimukseen.

(4)  Ajovalaisimen hyväksyntää koskevasta hakemuksesta, ks. sääntö nro 37.

(5)  Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, suositetaan lisäksi, että sen alueen ääriviivat, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta verrattuna siihen maahan, jota varten ajovalaisin on suunniteltu, olisi merkittävä pysyvästi etulinssiin. Tämä merkintä ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue käy selvästi ilmi muotoilusta.

(6)  Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta riittää, että kyseinen tila on linssissä tai rungossa.

(7)  1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tšekki, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 Irlanti, 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30 (antamatta), 31 Bosnia ja Herzegovina, 32 Latvia, 33 (antamatta), 34 Bulgaria, 35 (antamatta), 36 Liettua, 37 Turkki, 38 (antamatta), 39 Azerbaidžan, 40 entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, 41 (antamatta), 42 Euroopan yhteisö (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät omilla ECE-tunnuksillaan), 43 Japani, 44 (antamatta), 45 Australia, 46 Ukraina, 47 Etelä-Afrikka ja 48 Uusi-Seelanti. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuspuolille.

(8)  Hehkulamppuja koskevat tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37.

(9)  Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan helposti asentaa ajovalaisimeen ja asetusulokkeet sovittaa aukkoihinsa pimeässäkin.

(10)  Nämä vaatimukset eivät koske ohjauskytkintä.

(11)  Kaikkien komponenttien, joiden tarkoituksena on värittää valoa, katsotaan kuuluvan näihin suodattimiin.

(12)  Mittaustason on oltava riittävän leveä, jotta valorajaa voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella suoran vv molemmilla puolilla.

(13)  Jos, kun kyseessä on ajovalaisin, joka on suunniteltu täyttämään tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta, fokaaliakseli poikkeaa merkittävästi sädekimpun yleisestä suunnasta, tai jos ajovalaisimen tyypistä (vain lähivalo tai sekä lähi- että kaukovalo) riippumatta valorajan ”taive” ei ole terävä, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka tehokkaimmin täyttää valaistusta koskevat vaatimukset oikeanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 R ja 50 R ja vasemmanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 L ja 50 L.

(14)  Ajovalaisin, joka on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, voi sisältää kaukovalon, joka ei ole tämän erittelyn vaatimusten mukainen.

(15)  Uudelleensuuntauksen 1 asteen raja oikealle tai vasemmalle ei estä ylös- tai alaspäin suuntautuvaa pystysuuntaista uudelleensuuntausta. Pystyssäätöä rajoittavat ainoastaan 6.3 kohdan vaatimukset. Valorajan vaakasuora osa ei kuitenkaan saa ulottua suoran hh ulkopuolelle (6.3 kohdan vaatimukset eivät koske ajovalaisimia, joiden on tarkoitus täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta).

(*1)  E50R ja E50L ovat todelliset mitatut valaistusvoimakkuudet.

(16)  Valaistusarvot missä tahansa vyöhykkeiden A ja B pisteessä, joka sijaitsee myös vyöhykkeen III sisäpuolella, saavat olla enintään 0,7 luksia.

(17)  Vastaa Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE:n) A-valonlähdettä.

(18)  Tästä vaatimuksesta annetaan suositus viranomaisia varten.

(19)  Tilapäisesti voidaan hyväksyä muita arvoja. Lopullisten erittelyjen puuttuessa suositellaan hyväksytyn ajovalaisimen käyttöä.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 43

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe: Ajovalaisintyypin (2) | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe: Ajovalaisintyypin (2)

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

säännön nro 8 mukaisesti

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Ajovalaisimen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Ajovalaisimen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Valmistajan ajovalaisintyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistajan ajovalaisintyypille antama nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi: ... |
| --- | --- |

5.

Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi: ...

| 6. | Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: ...

| 7. | Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

7.

Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen päiväys: ...

| 8. | Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

8.

Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen numero: ...

| 9. | Lyhyt kuvaus:
  Asiaankuuluvan merkinnän ilmoittama luokka (3): ...
  Hehkulamppujen määrät ja luokat: ...
  Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2): ... |
| --- | --- |

9.

Lyhyt kuvaus:

Asiaankuuluvan merkinnän ilmoittama luokka (3): ...

Hehkulamppujen määrät ja luokat: ...

Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2): ...

| 10 | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

10

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 11. | Laajentamisen syyt (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

11.

Laajentamisen syyt (tarvittaessa): ...

| 12. | Hyväksyntä myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu (2): ... |
| --- | --- |

12.

Hyväksyntä myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu (2): ...

| 13. | Paikka: ... |
| --- | --- |

13.

Paikka: ...

| 14. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

14.

Päiväys: ...

| 15. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Allekirjoitus: ...

| 16. | Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa. |
| --- | --- |

16.

Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä:

Image 44

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

LIITE 2

LUOKAN H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 JA/TAI H11 HEHKULAMPUILLA VARUSTETTUJEN AJOVALAISIMIEN TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN

1.   YLEISTÄ

1.1   Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa.

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:

| B 50 L (tai R): | 0,2 luksia, eli 20 prosenttia |
| --- | --- |
| 0,3 luksia, eli 30 prosenttia |
| Vyöhyke III: | 0,3 luksia, eli 20 prosenttia |
| 0,45 luksia, eli 30 prosenttia |

B 50 L (tai R):

0,2 luksia, eli 20 prosenttia

0,3 luksia, eli 30 prosenttia

Vyöhyke III:

0,3 luksia, eli 20 prosenttia

0,45 luksia, eli 30 prosenttia

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n suuruinen ympyrä rajaa mittaustasolle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (sallittu toleranssi +0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi vyöhykkeen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm suoran 25 R–25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran (2).

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.3   Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 5 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.

1.4   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-värilämpötilalle.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin jäljempänä esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti.

Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän todentamista.

2.2   Testausmenetelmät

2.2.1   Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2.2.2   Valmistajan suorittamissa vaatimustenmukaisuustesteissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia muita menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

2.2.3   Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltamisen edellytyksenä on, että testilaite kalibroidaan säännöllisesti ja että se vastaa toimivaltaisen viranomaisen suorittamia mittauksia.

2.2.4   Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisten tarkastusten ja näytteenottojen osalta.

2.3   Näytteenotto

Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.

2.4   Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet

Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä. Lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä Emax, HV (3), HL ja HR (4) ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R), HV, 50 V, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 4 kuva).

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden todentamiselle tämän säännön 12.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen todennäköisyys on vähintään 0,95.

---

(1)  Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.

(2)  Katso vastaava alaviite säännön tekstissä.

(3)  Kun ajovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivalon kanssa, ajovalon piste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste.

(4)  HL ja HR: pisteet suoralla hh 1,125 metrin etäisyydellä pisteen HV vasemmalla ja oikealla puolella.

---

LIITE 3

ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ

Kuva 1

Ajovalaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 2439, ja vastaa tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04 (04), vaatimuksia sekä kauko- että lähivalon (HCR) osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

Luku 30 ilmaisee, että kaukovalaisimen enimmäisvoimakkuus on 86 250–111 250 kandelaa.

Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Roomalaisten numeroiden käyttämistä tyyppihyväksyntänumeroissa on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.

| Kuva 2 | Kuva 3a |
| --- | --- |

Kuva 2

Image 46

Kuva 3a

Image 47

Kuva 3b

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu

| ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa. |
| --- | --- |

ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa.

| Kuva 4 | Kuva 5 |
| --- | --- |

Kuva 4

Image 49

Kuva 5

Image 50

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu

| sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

| Kuva 6 | Kuva 7 |
| --- | --- |

Kuva 6

Image 51

Kuva 7

Image 52

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset

| ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan kaukovalon osalta. |
| --- | --- |

ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan kaukovalon osalta.

| Kuva 8 | Kuva 9 |
| --- | --- |

Kuva 8

Image 53

Kuva 9

Image 54

Sellaisen ajovalaisimen merkintä, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka täyttää säännön nro 8 vaatimukset

| sekä lähi- että kaukovalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä lähi- että kaukovalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

Lähivalon hehkulanka ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon hehkulangan ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn valaisimen kanssa.

Kuva 10

Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä

(Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti laitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.)

MALLI A

MALLI B

MALLI C

MALLI D

Huomautus: Edellä esitetyt neljä hyväksyntämerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–111 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty säännön nro 8 muutossarjan 04 mukaisesti ja joka sisältää muovista valmistetun linssin,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti.

Kuva 11

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin

Esimerkki 1

Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Kyseessä on

joko ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–111 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 8 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etuvalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

tai ajovalaisin, joka tuottaa oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa sekä kaukovaloa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 01 ja joka on rakenteellisesti yhdistetty edellisessä kohdassa tarkoitetun etuvalaisimen kanssa,

tai kumpi tahansa edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:

Esimerkki 2

Edellä oleva esimerkki vastaa kahden ajovalaisimen yksikössä käytettävän muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Valaisinyhdistelmä on hyväksytty Ranskassa (E2) hyväksyntänumerolla 81151, ja se koostuu

ajovalaisimesta, joka tuottaa oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa sekä kaukovaloa, jonka enimmäisvoimakkuus on x–y kandelaa ja joka täyttää säännön nro 8 vaatimukset, ja

ajovalaisimesta, joka tuottaa oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua kaukovaloa, jonka enimmäisvoimakkuus on w–z kandelaa ja joka täyttää säännön nro 20 vaatimukset. Kaukovalojen enimmäisvoimakkuus yhteensä on 86 250–111 250 kandelaa.

---

LIITE 4

MITTAUSTASO

A.   Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin

(Mitat millimetreinä)

Tien akseli

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Eurooppalainen vakiosäde

| h h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v v: kautta kulkeva pystytaso |

h h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v v: kautta kulkeva pystytaso

B.   Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisin

(Mitat millimetreinä)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Tien akseli

Eurooppalainen vakiosäde

| h h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v v: kautta kulkeva pystytaso |

h h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v v: kautta kulkeva pystytaso

C.   Valaistusvoimakkuuden mittauspisteet

Zone A

Zone B

Huomautus: Kuvassa C esitetään mittauspisteet oikeanpuoleista liikennettä varten.

Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat vastaavilla paikoilla kuvan oikealla puolella.

---

LIITE 5

TOIMINNASSA OLEVIEN AJOVALAISIMIEN FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS

TÄYDELLISEN AJOVALAISIMEN TESTIT

Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Emax kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta), täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus on testattava valaisimen toimiessa. ”Täydellisellä ajovalaisimella” tarkoitetaan täydellistä valaisinta itseään ja niitä valaisimen ympärillä olevia korin osia ja valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa testattavan valaisimen lämpöhäviöön.

1.   FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS

Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon.

1.1   Puhdas ajovalaisin

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.1.1   Testausmenettely

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määrätty aika seuraavasti:

1.1.1.1

| a) | Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika (1). |
| --- | --- |

a)

Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika (1).

| b) | Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:
  Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan (1) vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.
  Kaikissa muissa tapauksissa (1) (2) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
  15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,
  5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa. |
| --- | --- |

b)

Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:

Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan (1) vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.

Kaikissa muissa tapauksissa (1) (2) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:

15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,

5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa.

| c) | Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan a) ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö ja b) valmistajan ohjeiden mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan a) ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö ja b) valmistajan ohjeiden mukaisesti.

1.1.1.2   Testausjännite

Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 90 prosenttia hehkulamppuja koskevassa säännössä vahvistetusta enimmäistehosta (sääntö nro 37). Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Jälkimmäisessä tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen.

1.1.2   Testitulokset

1.1.2.1   Silmämääräinen tarkastus

Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen ajovalaisin on tarkastettava silmämääräisesti, eikä ajovalaisimien linsseissä tai mahdollisissa ulkolinsseissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia.

1.1.2.2   Fotometrinen testi

Fotometristen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavista pisteistä:

Lähivalo:

50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta,

50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta.

Kaukovalo:

Piste Emax.

Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan viivan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa).

Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit.

1.2   Likainen ajovalaisin

Kun ajovalaisin on testattu 1.1 kohdan mukaisesti ja sitten valmisteltu 1.2.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti. Tämän jälkeen se on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.2.1   Ajovalaisimen valmistelu

1.2.1.1   Testiseos

1.2.1.1.1   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3) ja

sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.1.2   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3)

13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja

2 ± 1 (4) paino-osaa pinta-aktiivista ainetta.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.2   Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle

Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin kustakin seuraavassa mainitusta pisteestä mitatuista arvoista 1 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa:

kaukovalon piste Emax, kun kyseessä on kauko- ja lähivaloa tuottavan valaisimen kaukovalo,

kaukovalon piste Emax, kun kyseessä on vain kaukovaloa tuottava valaisin,

50 R ja 50 V (5), kun kyseessä on vain lähivaloa tuottava valaisin, joka on tarkoitettu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä,

50 L ja 50 V (5), kun kyseessä on vain lähivaloa tuottava valaisin, joka on tarkoitettu käytettäväksi vasemmanpuoleisessa liikenteessä.

1.2.1.3   Mittauslaitteet

Testeissä on käytettävä samanlaisia mittauslaitteita kuin ajovalaisimien hyväksyntätesteissä. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakiohehkulamppua.

2.   LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA TAPAHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTAUS

Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa.

Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta.

2.1   Testi

Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (suoran vv ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta ja vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan suoran välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r6o) valaisimen sytyttämisen jälkeen.

Valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa riittävän tarkat toistettavat tulokset.

2.2   Testitulokset

2.2.1   Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettava testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos itseisarvo ΔrI = | r3 – r60 | ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on kolme peräkkäistä kertaa läpikäynyt jäljempänä määritellyn syklin, jonka tarkoituksena on vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon:

lähivaloa toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti),

lähivalo sammutettuna tunnin ajan.

Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ΔrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ΔrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimen kanssa, merkkivalaisimen on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yhden suhde yhteen.

(2)  Jos hehkulangoista kaksi tai useampia on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi.

(3)  NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7 ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200–300 cP.

(4)  Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.

(5)  50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan mittaustason pystysuoralla viivalla vv.

---

LIITE 6

MUOVIMATERIAALISTA VALMISTETTUJA LINSSEJÄ SISÄLTÄVIÄ VALAISIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET – LINSSI- TAI MATERIAALINÄYTTEIDEN JA TÄYDELLISTEN VALAISIMIEN TESTAUS

1.   YLEISET VAATIMUKSET

1.1   Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.2   Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.3   Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.

1.4   Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Ainoastaan lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia.

2.   TESTIT

2.1   Lämpötilanmuutosten sieto

2.1.1   Testit

Kolmen käyttämättömän näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:

3 tuntia lämpötilassa 40 ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

1 tunti lämpötilassa 23 ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

15 tuntia lämpötilassa –30 ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

3 tuntia lämpötilassa 80 ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.

Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan.

Huomautus: Jakson ””yksi tunti lämpötilassa 23 ± 5 °C” on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi.

2.1.2   Fotometriset mittaukset

2.1.2.1   Menetelmä

Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen.

Nämä mittaukset on tehtävä seuraavissa pisteissä käyttäen vakiolamppua:

B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta),

Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta.

2.1.2.2   Tulokset

Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat poiketa toisistaan enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.

2.2   Ilmakehässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto

2.2.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sieto

Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa.

Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:

| Suihkutus: | 5 minuuttia, |
| --- | --- |
| Kuivaus: | 25 minuuttia. |

Suihkutus:

5 minuuttia,

Kuivaus:

25 minuuttia.

2.2.2   Kemiallisten tekijöiden sieto

Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.

2.2.2.1   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).

2.2.2.2   Testiseoksen levittäminen

Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan 2.2.2.1 kohdassa määritellyssä seoksessa, kunnes se on kyllästynyt. Tämän jälkeen kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle niin, että paine on 50 N/cm2, mikä vastaa 14 × 14 mm:n suuruiseen testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.

Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama kuin määritelty testiseos.

Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi.

2.2.2.3   Puhdistaminen

Kun testiseos on levitetty näytteille, niiden annetaan kuivua ilmassa. Tämän jälkeen näytteet pestään 2.3 kohdassa (puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C.

Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla.

2.2.3   Tulokset

2.2.3.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu

Formula
  , mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020 (Δtm 0,020).

2.2.3.2   Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa olla jälkiä kemiallisista aineista, jotka voivat aiheuttaa poikkeaman valovirran hajontaan, jonka keskivariaatio

Formula
  , mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020

(Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto

2.3.1   Puhdistusaineiden sieto

Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.

Testin lopuksi näytteet on kuivattava lämpötilassa 50 ± 5 °C, ja näytteiden pinta puhdistettava kostealla kankaalla.

2.3.2   Hiilivetyjen sieto

Kolmen näytteen ulkopintoja on hierottava kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina). Tämän jälkeen näytteiden on annettava kuivua ilmassa.

2.3.3   Tulokset

Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo

Formula
  , mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Mekaanisen kulutuksen sieto

2.4.1   Mekaanisen kulutuksen testausmenetelmä

Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille on suoritettava tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.

2.4.2   Tulokset

Tämän testin jälkeen vaihtelut

läpäisevyydessä
  Formula

ja hajonnassa
  Formula

on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti 2.2.4 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että Δ tm ≤ 0,100; Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti

2.5.1   Näytteen valmistelu

Linssin pinnoitteen alueelle viilletään partakoneen terällä tai neulalla 20 × 20 mm:n kokoinen ruudukko, jonka ruudut ovat kooltaan noin 2 × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin pinnoitteen leikkaamiseksi.

2.5.2   Testin kuvaus

Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa mitattuna on 2 N leveyssenttimetriä kohti ±20 prosenttia. Teippiä, jonka leveyden on oltava vähintään 25 mm, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyllä tavalla valmisteltua pintaa vasten.

Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti vakionopeudella 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Tulokset

Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Vauriot ruudukon risteyskohdissa tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos vaurioitunutta aluetta on enintään 15 prosenttia ruudutetusta alueesta.

2.6   Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit

2.6.1   Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto

2.6.1.1   Testit

Valaisinnäytteen nro 1 linssille on tehtävä 2.4.1 kohdassa määritelty testi.

2.6.1.2   Tulokset

Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L).

2.6.2   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti

Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava 2.5 kohdassa määrätty testi.

3.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS

Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos seuraavat ehdot täyttyvät:

3.1.1   Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten tekijöiden sietotestin eikä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta).

3.1.2   Fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.

3.2   Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä.

LISÄYS 1

TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS

Muovimateriaaleille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetut linssit tai materiaalinäytteet)

Taulukko A

| Näytteet Testit | Linssit tai materiaalinäytteet | Linssit |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Fotometriset ominaisuudet (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1. | Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Fotometriset ominaisuudet (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Valon läpäisyn mittaus | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Hajonnan mittaus | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Valon läpäisyn mittaus | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemialliset tekijät (2.2.2 kohta) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Hajonnan mittaus | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Puhdistusaineet (2.2.1 kohta) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Hilivedyt (2.3.2 kohta) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Kuluminen (2.4.1 kohta) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Hajonnan mittaus | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Pysyvyys (2.5 kohta) | | | | | | | | | | | | | x |

Näytteet Testit

Linssit tai materiaalinäytteet

Linssit

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Fotometriset ominaisuudet (2.1.2 kohta)

x

x

x

1.1.1.

Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta)

x

x

x

1.1.2

Fotometriset ominaisuudet (2.1.2 kohta)

x

x

x

1.2.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

x

x

x

1.3

Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta)

x

x

x

1.3.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.4

Kemialliset tekijät (2.2.2 kohta)

x

x

x

1.4.1

Hajonnan mittaus

x

x

x

1.5

Puhdistusaineet (2.2.1 kohta)

x

x

x

1.6

Hilivedyt (2.3.2 kohta)

x

x

x

1.6.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.7

Kuluminen (2.4.1 kohta)

x

x

x

1.7.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.7.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

1.8

Pysyvyys (2.5 kohta)

x

Täydellisille valaisimille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti toimitetut valaisimet)

Taulukko B

| | Täydellinen ajovalaisin |
| --- | --- |
| Näytteen numero |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Kuluminen (2.6.1.1 kohta) |

Täydellinen ajovalaisin

Näytteen numero

1

2

2.1

Kuluminen (2.6.1.1 kohta)

x

| 2.2 | Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta) |
| --- | --- |

2.2

Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta)

x

| 2.3 | Pysyvyys (2.6.2 kohta) |
| --- | --- |

2.3

Pysyvyys (2.6.2 kohta)

x

LISÄYS 2

Valon hajonnan ja läpäisyn mittausmenetelmä

1.   VÄLINEET (ks. kuva)

Kollimaattorin K, jolla on puolihajoama
  Formula

sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.

Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT vastaanottimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°.

Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat α/2 = 1° ja αmax/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle.

Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.

Välimatka L2 DT ja linssin L2 polttoväli F2 (1) on valittava niin, että DT:n kuva peittää täysin vastaanottimen R.

Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.

2.   MITTAUKSET

Seuraavat lukemat on otettava:

| Lukema | Näytteen kanssa | DD:n keskiosan kanssa | Muuttuja |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Tulovalovirta alkulukemassa |
| T2 | kyllä (ennen testiä) | ei | Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä |
| T3 | kyllä (testin jälkeen) | ei | Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä |
| T4 | kyllä (ennen testiä) | kyllä | Uuden materiaalin hajottama valovirta |
| T5 | kyllä (testin jälkeen) | kyllä | Testatun materiaalin hajottama valovirta |

Lukema

Näytteen kanssa

DD:n keskiosan kanssa

Muuttuja

T1

ei

ei

Tulovalovirta alkulukemassa

T2

kyllä (ennen testiä)

ei

Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä

T3

kyllä (testin jälkeen)

ei

Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä

T4

kyllä (ennen testiä)

kyllä

Uuden materiaalin hajottama valovirta

T5

kyllä (testin jälkeen)

kyllä

Testatun materiaalin hajottama valovirta

---

(1)  L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä.

LISÄYS 3

SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ

1.   TESTAUSLAITTEISTO

1.1   Suihkutin

Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, jolla saadaan aikaan 0,24 ± 0,02 litran nestevirta minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar –0, +0,5 bar.

Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistettavalla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.

1.2   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava:

silikahiekka, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2,

vesi, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, seoksessa, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.

2.   TESTI

Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.

Kuluminen tarkastetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on vertailua varten asetettu testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna on sellainen, että

Formula

Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut.

LISÄYS 4

TEIPIN PYSYVYYSTESTI

1.   TARKOITUS

Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden.

2.   PERIAATE

Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.

3.   YMPÄRISTÖOLOSUHTEET

Ympäristön lämpötilan on oltava 23 ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.

4.   TESTIKAPPALEET

Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ympäristöolosuhteissa (ks. 3 kohta edellä).

Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Testikappaleet otetaan rullasta sen jälkeen, kun teipistä on poistettu kolme päällimmäistä kerrosta.

5.   MENETTELY

Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten testikappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavasti:

Teippi kiinnitetään lasilevyyn vähitellen kevyellä pituussuuntaisella sormen hankaavalla liikkeellä painamatta teippiä tai lasilevyä liian voimakkaasti ja niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia.

Yhdistelmä jätetään määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.

Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa asennossa.

Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallinen pää nostetaan 90 asteen kulmaan. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kiristysvoiman suuntaan ja levyyn nähden.

Teippiä vedetään irti levystä nopeudella, joka on 300 mm/s ± 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima kirjataan.

6.   TULOKSET

Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo otetaan mittauksen tulokseksi. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.

---

LIITE 7

TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:

| B 50 L (tai R): | 0,2 luksia, eli 20 prosenttia |
| --- | --- |
| 0,3 luksia, eli 30 prosenttia |
| Vyöhyke III: | 0,3 luksia, eli 20 prosenttia |
| 0,45 luksia, eli 30 prosenttia |

B 50 L (tai R):

0,2 luksia, eli 20 prosenttia

0,3 luksia, eli 30 prosenttia

Vyöhyke III:

0,3 luksia, eli 20 prosenttia

0,45 luksia, eli 30 prosenttia

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (25 m:n etäisyydellä) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 L ja 25 R ympärille, sekä vyöhykkeen IV koko sillä alueella, joka sijaitsee enintään 22,5 cm suoran 25 R–25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran.

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.2.5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.2.6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-värilämpötilalle.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1   Näyte A

| A1 | : | yksi ajovalaisin 0 prosenttia
  yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| A2 | : | molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia
  mutta enintään 20 prosenttia
  siirrytään näytteeseen B |

A1

:

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

A2

:

molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

siirrytään näytteeseen B

2.1.1.2   Näyte B

| B1 | : | molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia |
| --- | --- | --- |

B1

:

molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia

2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1   Näyte A

| A3 | : | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia
  mutta enintään 30 prosenttia |
| --- | --- | --- |

A3

:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

mutta enintään 30 prosenttia

2.2.1.2   Näyte B

| B2 | : | jos tulos on A2 ja
  yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia
  mutta enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| B3 | : | jos tulos on A2 ja
  yksi ajovalaisin 0 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia
  mutta enintään 30 prosenttia |

B2

:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

B3

:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

mutta enintään 30 prosenttia

2.2.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.

2.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.3.1   Näyte A

| A4 | : | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| A5 | : | molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |

A4

:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia

A5

:

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

2.3.2   Näyte B

| B4 | : | jos tulos on A2 ja
  yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia
  mutta enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| B5 | : | jos tulos on A2 ja
  molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |
| B6 | : | jos tulos on A2 ja
  yksi ajovalaisin 0 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia |

B4

:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

B5

:

jos tulos on A2 ja

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

B6

:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia

2.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

Jos tuloksena on A3, B2 tai B3, on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava uusi näytteenottomenettely, jossa tarkastetaan kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta valaisimesta, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi.

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1   Näyte C

| C1 | : | yksi ajovalaisin 0 prosenttia
  yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| C2 | : | molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia
  mutta enintään 20 prosenttia
  siirrytään näytteeseen D |

C1

:

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

C2

:

molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

siirrytään näytteeseen D

3.1.1.2   Näyte D

| D1 | : | jos tulos on C2 ja
  molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia |
| --- | --- | --- |

D1

:

jos tulos on C2 ja

molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia

3.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.2.1.1   Näyte D

| D2 | : | jos tulos on C2 ja
  yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia
  mutta enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |

D2

:

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

3.2.1.2   tai jos 1.2.2. kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.

3.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.3.1   Näyte C

| C3 | : | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |
| C4 | : | molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |

C3

:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

C4

:

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

3.3.2   Näyte D

| D3 | : | jos tulos on C2 ja
  yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia
  yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| --- | --- | --- |

D3

:

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

3.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.

4.   VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ

Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 5 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevan 2.2.2 kohdan mukaisen syklin.

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytettä A edustava ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. Jos näyte A ei täytä edellä mainittua vaatimusta, on testattava näytteen B kaksi ajovalaisinta saman menettelyn mukaisesti. Kummankaan valaisimen arvo Δr ei saa olla suurempi kuin 1,5 mrad.

Kuva 1

2 laitetta

Ensimmäinen näytteenotto

4 satunnaisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin A ja B

2 laitetta

LOPPU

siirrytään näytteeseen B

END

Tuotannon saattaminen vaatimusten mukaiseksi

Valmistaja määrätään saattamaan tuotteet vaatimusten mukaisiksi

2 laitetta

Toistettu näytteenotto

4 sattumanvaraisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin C ja D

2 laitetta

Mahdolliset näytteen A tulokset

Mahdolliset näytteen C tulokset

LOPPU

siirrytään näytteeseen D

LOPPU

siirrytään vaatimusten mukaiseksi saattamiseen

Mahdolliset näytteen D tulokset

Mahdolliset näytteen B tulokset

Hyväksynnän peruuttaminen

Suurin mahdollinen kielteinen poikkeama (prosenttia) raja-arvoista

---

(1)  Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/113 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/113

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 19 – Moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Täydennys 2 muutossarjaan 03 – Voimaantulopäivä: 19. elokuuta 2010

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| | Johdanto |
| --- | --- |

| 0. | Soveltamisala |
| --- | --- |

0.

| 1. | Määritelmät |
| --- | --- |

1.

| 2. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merkinnät |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valaistus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Väri |
| --- | --- |

7.

| 8. | Haitan määrittäminen (häikäisy) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Etusumuvalaisimen tyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

10.

| 11. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

13.

| 14. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

14.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoituslomake |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat toleranssivaatimukset |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Esimerkkejä luokkien B ja F3 etusumuvalaisimien hyväksyntämerkeistä |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Mittaustason geometria ja mittausruudukko |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Toiminnassa olevien etusumuvalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Muovilinsseillä varustettuja etusumuvalaisimia koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

| Liite 8 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 8 –

| Liite 9 – | Luokan F3 etusumuvalaisimien valorajan määrittely ja terävyys sekä valorajaan perustuva kohdistusmenettely |
| --- | --- |

Liite 9 –

| Liite 10 – | Fotometristen ominaisuuksien vakauden testauksessa käytettävät toiminta-ajat |
| --- | --- |

Liite 10 –

| Liite 11 – | Vertailukeskipiste |
| --- | --- |

Liite 11 –

| Liite 12 – | LED-moduulien ja valogeneraattoreiden käyttöön liittyvät vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 12 –

JOHDANTO

Tätä sääntöä (1) sovelletaan moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä. Se koskee kahta valaisinluokkaa.

Alkuperäistä (luokka B) etusumuvalaisinta koskevia säännöksiä on ajantasaistettu ottamalla käyttöön kulmakoordinaattijärjestelmä ja muuttamalla asianomaisen taulukon fotometrisiä arvoja. Tämän luokan valaisimissa voidaan käyttää vain säännössä nro 37 määriteltyjä valonlähteitä.

Luokka F3 on otettu käyttöön fotometrisen tehon parantamiseksi. Valokeilan leveyttä ja linjan H–H alapuolista valon voimakkuutta (6.4.3 kohta) on kasvatettu ja käyttöön on otettu etualan enimmäisvoimakkuuden säätö. Linjan H–H yläpuolisen hajavalon voimakkuutta on pienennetty näkyvyyden parantamiseksi. Lisäksi tämän luokan valaisimissa voi olla mukautuva valokeila, jonka ominaisuudet muuttuvat näkyvyysolosuhteiden mukaan.

Luokan F3 käyttöönoton myötä vaatimuksia on muutettu niin, että ne vastaavat ajovalaisimien vaatimuksia seuraavilta osin:

| a) | Fotometriset arvot määritellään valon voimakkuuksina kulmakoordinaattijärjestelmän avulla. |
| --- | --- |

a)

Fotometriset arvot määritellään valon voimakkuuksina kulmakoordinaattijärjestelmän avulla.

| b) | Valonlähteet voidaan valita säännön nro 37 (hehkulankavalonlähteet) ja säännön nro 99 (kaasupurkausvalonlähteet) vaatimusten mukaisesti. Valodiodivalonlähteitä (LED) ja hajavalaisinjärjestelmiä voidaan myös käyttää. |
| --- | --- |

b)

Valonlähteet voidaan valita säännön nro 37 (hehkulankavalonlähteet) ja säännön nro 99 (kaasupurkausvalonlähteet) vaatimusten mukaisesti. Valodiodivalonlähteitä (LED) ja hajavalaisinjärjestelmiä voidaan myös käyttää.

| c) | Valorajan ja kaltevuuden määrittely. |
| --- | --- |

c)

Valorajan ja kaltevuuden määrittely.

| d) | Fotometriset vaatimukset sallivat asymmetrisen valonjakautuman. |
| --- | --- |

d)

Fotometriset vaatimukset sallivat asymmetrisen valonjakautuman.

0.   SOVELTAMISALA

Tämä sääntö koskee luokkien (2) L3, L4, L5, L7, M, N, O ja T ajoneuvoissa käytettäviä etusumuvalaisimia.

1.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1   Tähän sääntöön sovelletaan määritelmiä, jotka annetaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

1.2   ”Linssillä” tarkoitetaan etusumuvalaisimen (valaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta.

1.3   ”Pinnoitteella” tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta.

”Erityyppisillä etusumuvalaisimilla” tarkoitetaan etusumuvalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavilta olennaisilta ominaisuuksiltaan:

1.4.1   kauppanimi tai tavaramerkki,

1.4.2   luokka (B tai F3), joka määräytyy tiettyjen fotometristen vaatimusten mukaisesti,

1.4.3   optisen järjestelmän ominaisuudet (optinen perusrakenne, valonlähteen tyyppi ja luokka, LED-moduuli, hajavalaisinjärjestelmä jne.),

1.4.4   mahdollinen valovoiman säädin ja sellaiset valaisimeen sisältyvät osat, jotka voivat muuttaa optisia ominaisuuksia käytön aikana heijastamalla, taittamalla, absorboimalla ja/tai muodonmuutoksen kautta,

1.4.5   käytettyjen hehkulamppujen luokka säännön nro 37 ja/tai säännön nro 99 mukaisesti ja/tai LED-moduulien tai mahdollisten valogeneraattoreiden tunnistuskoodit,

1.4.6   linssien ja mahdollisten pinnoitteiden materiaalit.

1.4.7   Ajoneuvon vasemmalle puolelle asennettavaksi tarkoitetun ja sitä vastaavan oikealle puolelle tarkoitetun laitteen katsotaan kuitenkin olevan samaa tyyppiä.

1.5   ”Säteilevän valon väri”: Säteilevän valon värin osalta sovelletaan määritelmiä, jotka esitetään säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

1.6   Tässä säännössä olevat viittaukset vakiovalonlähteisiin ja sääntöihin nro 37 ja 99 viittaavat sääntöihin nro 37 ja 99 ja niiden muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

2.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

2.1   Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää.

Kutakin etusumuvalaisintyyppiä koskevan hyväksyntähakemuksen on täytettävä seuraavat sisältöä koskevat vaatimukset:

Piirustukset on toimitettava kolmena kappaleena, ja niiden on oltava riittävän yksityiskohtaiset tyypin tunnistamiseksi. Piirustuksissa on esitettävä etusumuvalaisimen leikkauskuva sekä valaisin edestä päin siten, että optisten komponenttien tarvittavat yksityiskohdat käyvät ilmi. Hyväksyntämerkille varattu tila on esitettävä piirustuksissa.

2.2.1.1   Jos etusumuvalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, on ilmoitettava valaisimen asennuskohdat suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos etusumuvalaisin on tarkoitettu asennettavaksi vain kyseisiin kohtiin.

Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava

kolmetoista linssiä.

2.2.2.1.1   Kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasainen tai kupera ulkopinta ja olennaisilta osin tasainen vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue keskellä (kaarevuussäde vähintään 300 mm).

2.2.2.1.2   Kukin tällainen linssi tai materiaalinäyte on valmistettava sarjatuotannossa käytetyllä menetelmällä.

2.2.2.1.3   Lisäksi on toimitettava heijastin, johon linssit voidaan kiinnittää valmistajan ohjeiden mukaan.

2.2.3   Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.

Luokan B etusumuvalaisimia koskevan hyväksyntähakemuksen sisältövaatimukset:

2.3.1   Hakemuksessa on esitettävä suppea tekninen eritelmä, josta käy ilmi käytetty hehkulamppuluokka siten kuin se on ilmoitettu säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa hyväksynnän hakemishetkellä. Vaatimus koskee myös valonlähteitä, joita ei voida vaihtaa.

2.3.2   Lisäksi kustakin etusumuvalaisintypistä on toimitettava kaksi näytettä, yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi oikealle puolelle asennettavaksi tarkoitetusta valaisimesta.

Luokan F3 etusumuvalaisimia koskevan hyväksyntähakemuksen sisältövaatimukset:

2.4.1   Hakemuksessa on esitettävä suppea tekninen eritelmä, josta käy ilmi käytettyjen valonlähteiden luokka. Näiden valonlähdeluokkien on sisällyttävä sääntöön nro 37 tai sääntöön nro 99 ja niiden muutossarjoihin, jotka ovat voimassa hyväksynnän hakemishetkellä. Vaatimus koskee myös valonlähteitä, joita ei voida vaihtaa.

2.4.2   Jos kyseessä on LED-moduuli tai valogeneraattori, on ilmoitettava moduulin tunnistuskoodi. Piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaiset moduulin tunnistamiseksi, ja niistä on käytävä ilmi tila, johon tunnistuskoodi ja valmistajan tavaramerkki on tarkoitettu sijoitettavaksi.

Virranrajoittimien ja/tai valonlähteen säätölaitteen merkki ja tyyppi on ilmoitettava.

2.4.3.1   Jos kyseessä on mukautuva etusumuvalaisin, on esitettävä suppea kuvaus vaihtuvan valovoiman säätimestä.

2.4.3.2   Jos käytetään valonlähteen säätölaitetta, joka ei ole osana valaisinta, on ilmoitettava jännitteet toleransseineen tai kokonaisjännitealue kyseisen säätölaitteen navoilla.

2.4.4   Jos etusumuvalaisin on varustettu LED-moduuleilla tai hajavalaisinjärjestelmällä, on esitettävä tekniset tiedot lyhyesti. Niissä on mainittava valonlähteen valmistajan antama osan numero, esitettävä piirustus, josta käyvät ilmi mitat ja sähköiset ja fotometriset perusominaisuudet, annettava tieto siitä, onko valonlähde tämän säännön liitteessä 12 olevassa 4.6 kohdassa esitettyjen UV-säteilyyn liittyvien vaatimusten mukainen, esitettävä tämän säännön 5.9 kohtaan liittyvä virallinen testausseloste sekä mainittava nimellisvalovirta.

2.4.5   Jos käytetään hajavalaisinjärjestelmää, on mainittava, mitkä kyseisen järjestelmän osat on tarkoitettu etusumuvalon tuottamista varten. Lisäksi on toimitettava suppea tekninen eritelmä, jossa luetellaan valojohtimet ja niihin liittyvät optiset komponentit sekä kuvaillaan valogeneraattorit riittävällä tarkkuudella tunnistamista varten. Tiedoissa on mainittava valonlähteen valmistajan antama osan numero, esitettävä piirustus, josta käyvät ilmi mitat ja sähköiset ja fotometriset perusominaisuudet sekä esitettävä tämän säännön 5.9 kohtaan liittyvä virallinen testausseloste

Kaasupurkausvalonlähteellä varustettua valaisinta koskevan hyväksyntähakemuksen sisältövaatimukset:

2.4.6.1   Yksi virranrajoitin, joka voi olla kokonaan tai osittain integroitu etusumuvalaisimeen.

2.4.6.2   Sellaisen hajavalaisinjärjestelmän hyväksyntää varten, jossa käytetään ei-vaihdettavaa kaasupurkausvalonlähdettä, jota ei ole hyväksytty säännön nro 99 perusteella, on toimitettava järjestelmästä kaksi näytettä, jotka sisältävät valogeneraattorin ja tarvittaessa yhden kutakin käytettävää tyyppiä olevan virranrajoittimen.

2.4.7   Jos käytetään LED-moduuleita tai hajavalaisinjärjestelmää eikä etusumuvalaisimen tai hajavalaisinjärjestelmän asianomaisia muovimateriaalista valmistettuja komponentteja ole suojattu mitenkään (kaasupurkaus)valonlähteiden aiheuttamaa UV-säteilyä vastaan (esimerkiksi lasisuotimin), on toimitettava

yksi näyte kustakin asianomaisesta materiaalista. Näytteen on oltava geometrialtaan samanlainen kuin testattava etusumuvalaisin tai hajavalaisinjärjestelmä. Kaikkien materiaalinäytteiden on oltava ulkomuodoltaan ja mahdolliselta pintakäsittelyltään samanlaisia kuin osat, jotka on tarkoitettu hyväksyttävänä olevaan etusumuvalaisimeen.

2.4.8   Kun kyseessä on sellaisen etusumuvalaisimen hyväksyntä 2.4.8 ja/tai 5.9 kohdan mukaisesti, jossa on muovilinssejä ja/tai sisäpuolisia muovista valmistettuja optisia osia, jotka on jo testattu,

on linsseissä, pinnoitteissa tai sisäpuolisissa optisissa osissa käytettyjen materiaalien mukana toimitettava testausselosteet, jotka koskevat materiaalien testausta UV-säteilysuojauksen osalta.

2.4.9   Kaksi näytettä kustakin etusumuvalaisintypistä, yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi oikealle puolelle asennettavaksi tarkoitetusta valaisimesta, tai yhteensopiva etusumuvalaisinpari.

2.4.10   Tarvittaessa yksi valonlähteen säätölaite.

2.4.11   Tarvittaessa yksi vaihtuvan valovoiman säädin tai samat signaalit tuottava generaattori.

2.5   Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu riittävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

3.   MERKINNÄT

3.1   Hyväksyttäväksi toimitetuissa etusumuvalaisimen tai hajavalaisinjärjestelmän tyyppiä edustavissa näytteissä on oltava selkeällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä seuraavat tiedot:

| a) | hakijan kauppanimi tai tavaramerkki, |
| --- | --- |

a)

hakijan kauppanimi tai tavaramerkki,

| b) | etusumuvalaisimen luokkaa osoittava merkintä |
| --- | --- |

b)

etusumuvalaisimen luokkaa osoittava merkintä

ja, jos kyseessä on luokan F3 etusumuvalaisin,

| a) | mahdollisen LED-moduulin tai valogeneraattorin tunnistuskoodi. |
| --- | --- |

a)

mahdollisen LED-moduulin tai valogeneraattorin tunnistuskoodi.

3.2   Linssissä ja päärungolla (3) on oltava riittävän kokoiset tilat 3 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.

3.3   Hyväksyntämerkintä voidaan sijoittaa laitteen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa laitteen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Kun kyseessä on hajavalaisinjärjestelmä, jossa ulkolinssi on kiinteä osa valojohdinta, tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos hyväksyntämerkintä on ainakin valogeneraattorissa sekä valojohtimessa tai sen suojakuoressa. Laitteen ollessa asennettuna ajoneuvoon merkinnän on joka tapauksessa oltava näkyvillä ainakin silloin, kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti, tavaratilan luukku tai ovi, on auki.

Luokan F3 etusumuvalaisimissa on oltava seuraavat merkinnät:

3.4.1   Kun kyseessä on hajavalaisinjärjestelmä, valogeneraattoreihin on oltava merkittynä nimellisjännite ja -virta. Jos elektroninen säätölaite ei ole osana laitetta, valogeneraattoreissa on oltava merkittynä valmistajan kauppanimi, tavaramerkki ja osanumero.

3.4.2   Valaisimiin, joissa käytetään LED-moduuleita, on oltava merkittynä nimellisjännite, nimellisvirta ja valonlähdemoduulin tunnistuskoodi.

Valaisimen hyväksyntähakemuksen yhteydessä toimitetuissa LED-moduuleissa on oltava seuraavat merkinnät:

3.5.1   hakijan kauppanimi tai tavaramerkki helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä,

3.5.2   moduulin tunnistuskoodi helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä.

Tunnistuskoodi koostuu kirjaimista MD (lyhenteenä sanasta ”moduuli”) ja hyväksyntämerkinnästä ilman 4.2.1 kohdassa tarkoitettua ympyrää. Tämä tunnistuskoodi on esitettävä 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa. Jos käytetään useita toisistaan poikkeavia LED-moduuleita, sen perään on merkittävä lisäsymbolit ja merkit. Hyväksyntämerkinnän ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkintä, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkintöjen on oltava saman hakijan.

3.6   Jos käytetään valonlähteen säädintä, joka ei ole osana LED-moduulia, säätimeen on merkittävä sen oma tunnistuskoodi sekä nimellistulojännite ja -virta.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Yleistä

4.1.1   Hyväksyntä myönnetään, jos kaikki 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut etusumuvalaisintyypin näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset.

4.1.2   Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.

4.1.3   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sen ensimmäiset kaksi numeroa (tällä hetkellä 03) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle etusumuvalaisintyypille, paitsi jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta.

4.1.4   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta etusumuvalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty tämän säännön 2.2 kohdassa tarkoitetut tiedot.

4.1.5   Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan etusumuvalaisimeen on kiinnitettävä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki.

4.2   Hyväksyntämerkinnän koostumus

Hyväksyntämerkintä muodostuu seuraavista osista:

kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.2.1.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (4) ympyrän sisällä,

4.2.1.2   edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero

seuraavat lisäsymbolit:

4.2.2.1   tämän säännön vaatimukset täyttävissä etusumuvalaisimissa

| a) | kirjain B, kun kyseessä on luokan B etusumuvalaisin |
| --- | --- |

a)

kirjain B, kun kyseessä on luokan B etusumuvalaisin

| b) | symboli F3, kun kyseessä on luokan F3 etusumuvalaisin |
| --- | --- |

b)

symboli F3, kun kyseessä on luokan F3 etusumuvalaisin

4.2.2.2   etusumuvalaisimissa, joissa on muovilinssi, kirjainyhdistelmä PL, joka on merkittävä 4.2.2.1 kohdassa tarkoitettujen symbolien lähelle.

Liitteessä 5 olevan 1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 5 olevan 1.1.2 kohdan mukaisista sallituista jännitteistä on aina määrättävä hyväksyntälomakkeissa ja tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa.

Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti:

4.2.2.3.1   Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa yksiköissä, jotka on suunniteltu siten, että yhden toiminnon hehkulangat eivät ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun toiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa toiminto voi olla rakenteellisesti yhdistetty, merkitään hyväksyntämerkkiin tällaisen toiminnon symbolin jälkeen vinoviiva (/).

4.2.2.3.2   Jos ainoastaan etusumuvalaisin ja lähivalaisin eivät saa olla toiminnassa samanaikaisesti, vinoviiva merkitään kuitenkin sumuvalaisimen tunnuksen jälkeen, kun tunnus sijaitsee erillään tai tunnusyhdistelmässä viimeisenä.

4.2.2.3.3   Yksiköihin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 5 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on lähelle hehkulampun kantaa sijoitettava tunnus, joka koostuu luvusta 24 ja sen yli merkitystä vinorististä (×).

4.2.2.4   Lähivalaisin ja etusumuvalaisin voivat olla rakenteellisesti yhdistettyjä, jos yhdistelmä on säännön nro 48 mukainen.

4.2.2.5   Luokan F3 etusumuvalaisimiin, joiden valonjakauma on asymmetrinen ja joita ei saa asentaa vapaasti ajoneuvon kummalle tahansa sivulle, on oltava merkittynä ajoneuvon ulkosivulle osoittava nuoli.

4.2.2.6   Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 03), jotka ilmoittavat viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan muutossarjan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämisajankohtana, voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.

4.2.2.7   Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun etusumuvalaisin on asennettuna ajoneuvoon.

4.3   Hyväksyntämerkin sijoittelu

4.3.1   Erilliset valaisimet

Tämän säännön liitteessä 3 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.2   Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet

Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisin voidaan varustaa yhdellä kansainvälisellä hyväksyntämerkillä. Merkki koostuu E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta, jotka ovat ympyrän sisällä, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että

4.3.2.1.1   merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,

4.3.2.1.2   mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa lähettävää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

Kunkin valaisimen tunnus sen säännön mukaisesti, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty, ja hyväksynnän myöntämispäivänä voimassa olevan viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan muutossarjan järjestysnumero sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä

4.3.2.2.1   joko asianomaiseen valoa säteilevään pintaan

4.3.2.2.2   tai ryhmään siten, että kukin ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin voidaan selkeästi tunnistaa.

4.3.2.3   Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

4.3.2.4   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.3.2.5   Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 3 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

Valaisimiin, joiden linssejä käytetään erityyppisissä etusumuvalaisimissa ja jotka voidaan rakenteellisesti yhdistää tai ryhmittää muiden valaisimien kanssa, sovelletaan 4.3.2 kohdan säännöksiä.

4.3.3.1   Jos samaa linssiä käytetään erityyppisissä valaisimissa, se voidaan varustaa erilaisilla, erityyppisiin etusumuvalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavilla hyväksyntämerkeillä, jos etusumuvalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on myös 3.2 kohdassa kuvattu tila ja hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.

Jos erityyppisillä etusumuvalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.

4.3.3.2   Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 4 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainitussa tapauksessa.

5.   YLEISET VAATIMUKSET

5.1   Kaikkien 2.2 kohdan mukaisesti toimitettujen etusumuvalaisinnäytteiden on täytettävä tämän säännön 6 ja 7 kohdassa esitetyt vaatimukset.

Etusumuvalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä. Linssin oikea asento on merkittävä selkeästi, ja linssin ja heijastimen on oltava siten kiinnitettyjä, että minkäänlainen kiertyminen ei ole mahdollista käytön aikana. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on todennettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella.

5.2.1   Etusumuvalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Tällaista laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa etusumuvalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos etusumuvalaisin ja muu etuvalaisin, jotka kaikki on varustettu omalla valonlähteellä, asennetaan niin, että ne muodostavat yhdistelmäyksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kutakin optista järjestelmää erikseen.

5.2.2   Näitä säännöksiä ei sovelleta etuvalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa valaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tapauksen mukaan 6.3.4 tai 6.4.3 kohdan vaatimuksia.

5.3   Sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät muutu liian paljon, on suoritettava täydentäviä testejä liitteen 5 vaatimusten mukaisesti.

5.4   Jos etusumuvalaisimessa on muovilinssi, testit suoritetaan liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.

5.5   Valaisimiin, joissa on vaihdettavat valonlähteet, sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

| a) | Valonlähteen kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä valonlähdeluokassa käytettävää kantaa. |
| --- | --- |

a)

Valonlähteen kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä valonlähdeluokassa käytettävää kantaa.

| b) | Valonlähteen on asetuttava helposti etusumuvalaisimeen. |
| --- | --- |

b)

Valonlähteen on asetuttava helposti etusumuvalaisimeen.

| c) | Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että valonlähteet voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon. |
| --- | --- |

c)

Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että valonlähteet voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon.

Luokan B etusumuvalaisin on varustettava säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyllä hehkulampulla silloinkin, kun hehkulamppua ei voida vaihtaa. Mitä tahansa säännön nro 37 mukaista hehkulamppua voidaan käyttää, mikäli käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

5.6.1   Hehkulampun on täytettävä 5.6 kohdan vaatimukset silloinkin, kun se ei ole vaihdettavissa.

Luokan F3 etusumuvalaisimissa voidaan käyttää seuraavia valonlähteitä:

5.7.1   yhtä tai useampaa vaihdettavaa valonlähdettä, jotka on hyväksytty joko säännön nro 37 tai säännön nro 99 mukaisesti sellaisina kuin ne ovat muutettuina hyväksynnän hakemishetkellä voimassa olevilla muutossarjoilla

5.7.2   ja/tai yhtä tai useampaa LED-moduulia, joihin sovelletaan tämän säännön liitteen 12 vaatimuksia. Vaatimustenmukaisuus on testattava.

5.7.3   ja/tai valogeneraattoreita, joihin sovelletaan tämän säännön liitteen 12 vaatimuksia. Vaatimustenmukaisuus on testattava.

5.8   Valonlähteiden on täytettävä 5.7 kohdan vaatimukset silloinkin, kun niitä ei voida vaihtaa.

LED-moduuleita tai valogeneraattoreita käytettäessä on tarkistettava, että

5.9.1   LED-moduulien ja valogeneraattoreiden rakenne on sellainen, että niitä ei voida asentaa muuhun kuin oikeaan asentoonsa,

5.9.2   samassa valaisinrungossa mahdollisesti käytettäviä erilaisia valonlähdemoduuleita ei voida vaihtaa keskenään,

5.9.3   LED-moduulit tai valogeneraattorit on suojattu asiattomalta käsittelyltä.

5.10   Jos etusumuvalaisimen valonlähteiden kokonaisnimellisvalovirta on suurempi kuin 2 000 lumenia, on tehtävä merkintä liitteessä 1 olevan ilmoituslomakkeen 10 kohtaan.

Jos etusumuvalaisimessa on muovilinssi, testit suoritetaan liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.

5.11.1   Muovimateriaalista valmistettujen, etusumuvalaisimen sisällä olevien valoa läpäisevien osien UV-säteilynkestävyys on testattava liitteessä 6 olevan 2.7 kohdan mukaisesti.

5.11.2   Edellä 5.11.1 kohdassa tarkoitettua testausta ei tarvitse tehdä, jos käytetään säännössä nro 99 tai tämän säännön liitteessä 12 tarkoitettuja vähän UV-säteilyä aiheuttavia valonlähteitä, tai jos asianomaiset valaisimen komponentit suojataan UV-säteilyltä esimerkiksi lasisuotimin.

5.12   Ajovalaisin tai liitäntälaite eivät saa tuottaa säteily- tai siirtojohtohäiriöitä, jotka voisivat aiheuttaa vikatoimintoja ajoneuvon muissa sähkö- tai elektroniikkajärjestelmissä. (5)

5.13   Sallittuja ovat jatkuvaan toimintaan tarkoitetut etusumuvalaisimet, jotka on varustettu säteilevän valon voimakkuutta säätelevällä lisäjärjestelmällä, sekä jatkuvaan toimintaan tarkoitetut etusumuvalaisimet, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jonkin muun, samaa valonlähdettä käyttävän toiminnon kanssa ja varustettu säteilevän valon voimakkuutta säätelevällä lisäjärjestelmällä.

5.14   Luokan F3 etusumuvalaisimien valorajan terävyys ja lineaarisuus on testattava liitteen 9 vaatimusten mukaisesti.

6.   VALAISTUS

6.1   Etusumuvalaisimien on oltava sellaiset, että ne antavat riittävän valaistuksen ilman liiallista häikäisyä.

6.2   Etusumuvalaisimen tuottama valovoima mitataan 25 m:n etäisyydeltä käyttäen valokennoa, jonka tehoalue on sivuiltaan 65 mm:n kokoisen neliön sisällä.

Piste HV on pystysuoran napa-akselin sisältävän koordinaattijärjestelmän keskipiste. Linja h kulkee vaakasuorassa pisteen HV kautta (ks. tämän säännön liite 4).

Luokan B etusumuvalaisimia koskevat vaatimukset:

Mittauksessa on käytettävä valmistajan märittelemään luokkaan kuuluvaa säännön nro 37 mukaista väritöntä vakiohehkulappua, jonka toimittaa valmistaja tai hakija.

6.3.1.1   Etusumuvalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun tehonsyöttöä on säädettävä niin, että saavutetaan säännön nro 37 asianomaisessa tietolomakkeessa ilmoitettu vertailuvalovirta.

6.3.1.2   Kun testataan etusumuvalaisinta, jonka hehkulamppua ei voida vaihtaa, valaisimen napojen jännite säädetään arvoon 12,0 V.

6.3.2   Etusumuvalaisimen katsotaan vastaavan vaatimuksia, jos fotometriset vaatimukset täyttyvät ainakin yhdellä vakiohehkulampulla.

Silmämääräistä säätöä varten tarvittava mittaustaso (ks. tämän säännön liite 4) asetetaan joko 10 tai 25 m:n etäisyydelle etusumuvalaisimen eteen.

6.3.3.1   Valokeilan on silmämääräistä pystysäätöä varten tuotettava mittaustasolle symmetrinen ja olennaisilta osin vaakasuora valoraja, joka ulottuu vähintään 5,0° linjan v molemmille puolille.

6.3.3.2   Etusumuvalaisin on säädettävä siten, että mittaustasolla oleva valoraja on 1,15° linjan h alapuolella.

6.3.4   Näin säädettynä etusumuvalaisimen on täytettävä 6.3.5 kohdassa esitetyt vaatimukset.

6.3.5   Tuotetun valaistuksen (ks. liite 4, kohta 2.1) on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| Linja tai vyöhyke | Pystysuunta (*1) | Vaakasuunta (*1) | Valovoima | Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Linja 1 | 15° U–60°U | 0° | 100 cd max | koko linja |
| Vyöhyke A | 0–1,75°U | 5° L–5°R | 62 cd min | koko vyöhyke |
| Vyöhyke B | 0°–3,5°U | 26°L–26°R | 400 cd max | koko vyöhyke |
| Vyöhyke C | 3.5°U–15°U | 26°L–26°R | 250 cd max | koko vyöhyke |
| Vyöhyke D | 1,75°D–3,5°D | 12°L–12°R | 1 250  cd min
  8 000  cd max | vähintään yksi piste kaikilla pystylinjoilla |
| Vyöhyke E | 1,75°D–3,5°D | 12°L–22°L
  sekä
  12°R–22°R | 600 cd min
  8 000  cd max | vähintään yksi piste kaikilla pystylinjoilla |

Linja tai vyöhyke

Pystysuunta (*1)

Vaakasuunta (*1)

Valovoima

Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä

Linja 1

15° U–60°U

0°

100 cd max

koko linja

Vyöhyke A

0–1,75°U

5° L–5°R

62 cd min

koko vyöhyke

Vyöhyke B

0°–3,5°U

26°L–26°R

400 cd max

koko vyöhyke

Vyöhyke C

3.5°U–15°U

26°L–26°R

250 cd max

koko vyöhyke

Vyöhyke D

1,75°D–3,5°D

12°L–12°R

1 250  cd min

8 000  cd max

vähintään yksi piste kaikilla pystylinjoilla

Vyöhyke E

1,75°D–3,5°D

12°L–22°L

sekä

12°R–22°R

600 cd min

8 000  cd max

vähintään yksi piste kaikilla pystylinjoilla

Valaistus on mitattava joko valkealla tai vaaleankeltaisella valolla sen mukaan, mitä valmistaja on määrännyt etusumuvalaisimessa käytettäväksi tavanomaisessa käytössä.

Vyöhykkeillä B tai C ei saa esiintyä sellaisia valaistuksen vaihteluita, jotka haittaavat näkyvyyttä.

6.3.6   Edellä 6.3.5 kohdassa olevassa taulukossa määritellyssä valonjakaumassa sallitaan 15 asteen yläpuolisella alueella yksittäiset kapeat täplä- tai nauhamaiset alueet, joiden valovoima on enintään 160 cd, mikäli täplän kartiokulma on enintään 2° tai nauhan leveys enintään 1°. Jos näitä alueita on useita, niiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 10°.

6.4   Luokan F3 etusumuvalaisimia koskevat vaatimukset:

Eri valonlähteillä varustettujen etusumuvalaisimien on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Vaihdettavilla hehkulankavalolähteillä varustetut etusumuvalaisimet

6.4.1.1.1   Etusumuvalaisimen on täytettävä tämän säännön 6.4.3 kohdan vaatimukset ainakin yhdellä täydellisellä vakiohehkulamppusarjalla, joka voi olla valmistajan tai hakijan toimittama.

Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat hehkulamput:

Etusumuvalaisin on tarkastettava käyttäen säännön nro 37 mukaisia värittömiä vakiohehkulamppuja.

Etusumuvalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampuille syötettävää tehoa on säädettävä niin, että saavutetaan säännön nro 37 asianomaisessa tietolomakkeessa ilmoitettu vertailuvalovirta.

6.4.1.1.2   Kun kyseessä on järjestelmä, jossa käytetään valonlähteen säätölaitetta, joka on osa valaisinta, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin hakijan ilmoittamaa jännitettä. Mitattu fotometrinen arvo on kerrottava 0,7:llä ennen vaatimustenmukaisuuden tarkistamista.

6.4.1.1.3   Kun kyseessä on järjestelmä, jossa käytetään valonlähteen säätölaitetta, joka ei ole osa valaisinta, valonlähteen säätölaitteen tulonapoihin on syötettävä hakijan ilmoittamaa jännitettä. Testauslaboratorion on vaadittava hakijaa toimittamaan elektroninen valonlähteen säätölaite, jota tarvitaan valonlähteen ja asianomaisten toimintojen virransyöttöä varten. Kyseisen valonlähteen säätölaitteen tunnistustiedot ja/tai käytettävä jännite toleransseineen on ilmoitettava tämän säännön liitteessä 1 tarkoitetussa ilmoituslomakkeessa. Mitattu fotometrinen arvo on kerrottava 0,7:llä ennen vaatimustenmukaisuuden tarkistamista.

6.4.1.2   Kaasupurkausvalonlähteellä varustetut etusumuvalaisimet

Testauksessa on käytettävä säännön nro 99 mukaista vakiovalonlähdettä, jota on vanhennettu vähintään 15 syklin ajan säännön nro 99 liitteessä 4 olevan 4 kohdan mukaisesti.

Etusumuvalaisimen testauksen aikana virranrajoittimen napojen jännitettä on säädettävä niin, että jännite on 12 V:n järjestelmässä 13,5 V tai hakijan ilmoittama ajoneuvon jännite ±0,1 V:n toleranssilla.

Mitatut valovoima-arvot on kerrottava 0,7:llä ennen vaatimustenmukaisuuden tarkistamista.

Kaasupurkausvalonlähteen nimellisvalovirta voi poiketa säännössä nro 99 määritellystä. Mitatut valovoima-arvot on tällöin korjattava vastaavasti.

6.4.1.3   Ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetut etusumuvalaisimet

Kaikki ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustettuja etusumuvalaisimia koskevat mittaukset on tehtävä jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V taikka muulla hakijan ilmoittamalla ajoneuvon jännitteellä. Testilaboratorio voi vaatia hakijaa toimittamaan sille tarvittavan virtalähteen. Jännitteet on syötettävä lampun tulonapoihin. Mitatut valovoima-arvot on kerrottava 0,7:llä ennen vaatimustenmukaisuuden tarkistamista.

6.4.1.4   LED-moduuleilla varustetut etusumuvalaisimet

Kaikki LED-moduuleilla varustettuja etusumuvalaisimia koskevat mittaukset on tehtävä jännitteillä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.

Mitatut valovoima-arvot on kerrottava 0,7:llä ennen vaatimustenmukaisuuden tarkistamista.

6.4.1.5   Edellä 5.9.1 kohdassa esitetyn vaatimuksen noudattaminen on todennettava vähintään 6.4.3 kohdassa olevassa taulukossa annettujen linjoja 3 ja 4 koskevien arvojen osalta.

Fotometriset säädöt ja mittausolosuhteet:

6.4.2.1   Silmämääräistä säätöä varten tarvittava mittaustaso (ks. tämän säännön liitteessä 4 oleva 2.2 kohta) asetetaan joko 10 tai 25 m:n etäisyydelle etusumuvalaisimen eteen.

6.4.2.2   Valokeilan on silmämääräistä pystysäätöä varten tuotettava mittaustasolle symmetrinen ja olennaisilta osin vaakasuora valoraja, joka ulottuu vähintään 5,0° linjan v molemmille puolille. Jos silmämääräinen kohdistus tuottaa ongelmia tai tuloksia ei voida toistaa, on käytettävä liitteessä 9 olevassa 5 kohdassa määriteltyä laitemittaustapaa sen jälkeen, kun valorajan laatu on varmistettu 6.4.2.3 kohdan mukaisesti.

6.4.2.3   Valorajan terävyys on testattava liitteessä 9 olevan 4.1.2 kohdan mukaisesti. G:n arvon on oltava vähintään 0,08.

Valorajan lineaarisuus on testattava liitteessä 9 olevan 4.1.3 kohdan vaatimusten mukaisesti, ja pystysäätöön käytettävän valorajan osan on oltava vaakasuora alueella, jonka ulottuu 3° linjan v–v vasemmalle sekä oikealle puolelle. Lineaarisuuden katsotaan olevan tyydyttävä, jos liitteessä 9 olevassa 3.2 kohdassa kuvaillun menetelmän mukaisesti määriteltyjen käännepisteiden sijaintikohdat pystysuunnassa 3° linjan v–v vasemmalla ja oikealla puolella eivät eroa toisistaan enempää kuin ± 0,20°.

6.4.2.4   Etusumuvalaisin on säädettävä niin, että valoraja mittaustasolla on 1° linjan h alapuolella liitteessä 9 olevan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti.

6.4.3   Fotometriset vaatimukset

Edellä kuvaillulla tavalla säädettynä etusumuvalaisimen on täytettävä seuraavassa taulukossa esitetyt fotometriset vaatimukset (ks. myös tämän säännön liitteen 4 kohta 2.2):

| Linja tai vyöhyke | Pystysuunta (*2)

  linjan h yläp.: +
  linjan h alap.: - | Vaakasuunta (*2)

  linjasta v vasemmalle: -
  linjasta v oikealle: + | Valovoima
  (cd) | Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Piste 1, 2 (*3) | +60 ° | ±45 ° | 60 max | kaikki pisteet |
| Piste 3, 4 (*3) | +40 ° | ±30 ° |
| Piste 5, 6 (*3) | +30 ° | ±60 ° |
| Piste 7, 10 (*3) | +20 ° | ±40 ° |
| Piste 8, 9 (*3) | +20 ° | ±15 ° |
| Linja 1 (*3) | +8 ° | –26 ° – +26 ° | 90 max | koko linja |
| Linja 2 (*3) | +4 ° | –26 ° – +26 ° | 105 max | koko linja |
| Linja 3 | +2 ° | –26 ° – +26 ° | 170 max | koko linja |
| Linja 4 | +1 ° | –26 ° – +26 ° | 250 max | koko linja |
| Linja 5 | 0° | –10 ° – +10 ° | 340 max | koko linja |
| Linja 6 (*4) | –2,5 ° | välillä 5° sisäänpäin – 10° ulospäin | 2 000  min | koko linja |
| Linja 7 (*4) | –6,0 ° | välillä 5° sisäänpäin – 10° ulospäin | < 50 prosenttia maksimista linjalla 6 | koko linja |
| Linja 8L ja R (*4) | –1,5 °– –3,5 ° | –22 ° ja +22 ° | 800 min | yksi tai useampia pisteitä |
| Linja 9L ja R (*4) | –1,5 °– –4,5 ° | –35 ° ja +35 ° | 320 min | yksi tai useampia pisteitä |
| Vyöhyke D | –1,5 °– –3,5 ° | –10 ° – +10 ° | 8 400 max | koko vyöhyke |

Linja tai vyöhyke

Pystysuunta (*2)

linjan h yläp.: +

linjan h alap.: -

Vaakasuunta (*2)

linjasta v vasemmalle: -

linjasta v oikealle: +

Valovoima

(cd)

Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä

Piste 1, 2 (*3)

+60 °

±45 °

60 max

kaikki pisteet

Piste 3, 4 (*3)

+40 °

±30 °

Piste 5, 6 (*3)

+30 °

±60 °

Piste 7, 10 (*3)

+20 °

±40 °

Piste 8, 9 (*3)

+20 °

±15 °

Linja 1 (*3)

+8 °

–26 ° – +26 °

90 max

koko linja

Linja 2 (*3)

+4 °

–26 ° – +26 °

105 max

koko linja

Linja 3

+2 °

–26 ° – +26 °

170 max

koko linja

Linja 4

+1 °

–26 ° – +26 °

250 max

koko linja

Linja 5

0°

–10 ° – +10 °

340 max

koko linja

Linja 6 (*4)

–2,5 °

välillä 5° sisäänpäin – 10° ulospäin

2 000  min

koko linja

Linja 7 (*4)

–6,0 °

välillä 5° sisäänpäin – 10° ulospäin

< 50 prosenttia maksimista linjalla 6

koko linja

Linja 8L ja R (*4)

–1,5 °– –3,5 °

–22 ° ja +22 °

800 min

yksi tai useampia pisteitä

Linja 9L ja R (*4)

–1,5 °– –4,5 °

–35 ° ja +35 °

320 min

yksi tai useampia pisteitä

Vyöhyke D

–1,5 °– –3,5 °

–10 ° – +10 °

8 400 max

koko vyöhyke

6.4.3.1   Valaistus on mitattava joko valkealla tai värillisellä valolla sen mukaan, mitä hakija on määrännyt sumuvalaisimissa käytettäväksi tavanomaisessa käytössä. Linjan 5 yläpuolella olevalla vyöhykkeellä, joka ulottuu 10° vasemmalle ja 10° oikealle, ei sallita valovoiman eroja, jotka estävät tyydyttävän näkyvyyden.

6.4.3.2   Kaksi valaisinta, jotka muodostavat 4.2.2.5 kohdassa tarkoitetun yhteensopivan parin, voidaan hakijan pyynnöstä testata erikseen. Siinä tapauksessa 6.4.3 kohdassa olevassa taulukossa linjoille 6, 7, 8 ja 9 sekä vyöhykkeelle D määrättyjä vaatimuksia sovelletaan puoleen vasemman- ja oikeanpuoleisen etusumuvalaisimen mittaustulosten summasta. Kummankin etusumuvalaisimen on kuitenkin täytettävä vähintään 50 prosenttia linjalle 6 asetetusta vaatimuksesta.

6.4.3.3   Liitteen 4 kuvassa 3 olevien linjojen 1 ja 5 välisellä alueella valokeilan olisi oltava pääosin yhdenmukainen. Linjojen 6, 7, 8 ja 9 välillä ei sallita valovoiman eroja, jotka estävät tyydyttävän näkyvyyden.

6.4.3.4   Edellä 6.4.3 kohdassa olevassa taulukossa määritellyssä valonjakaumassa sallitaan alueella, joka sisältää mittauspisteet 1–10 ja linjan 1, tai alueella, joka sisältää linjan 1 ja linjan 2, yksittäiset kapeat läiskä- tai nauhamaiset alueet, joiden valovoima on enintään 120 cd, mikäli täplän kartiokulma on enintään 2° tai nauhan leveys enintään 1°. Jos näitä alueita on useita, niiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 10°.

6.4.3.5   Jos valovoimavaatimukset eivät täyty, valoraja voidaan kohdistaa uudelleen ± 0,5° pystysuunnassa ja/tai ± 2° vaakasuunnassa. Uudessa asennossa on kaikkien fotometristen vaatimusten täytyttävä.

Muut fotometriset vaatimukset

6.4.4.1   Kaasupurkausvalonlähteillä varustetun etusumuvalaisimen valovoiman on mittauspisteessä kohdassa 0° vaakasuunnassa ja 2° alaspäin pystysuunnassa oltava suurempi kuin 800 cd mitattuna neljä sekuntia sumuvalaisimen sytyttämisen jälkeen, kun valaisimen edellisestä käytöstä on kulunut vähintään 30 minuuttia.

Jotta voitaisiin mukautua sakeaan sumuun tai muihin olosuhteiden muutoksiin, valovoiman muuttaminen automaattisesti on sallittua edellyttäen, että

| a) | etusumuvalaisimen käyttöjärjestelmään sisältyy aktiivinen elektroninen valonlähteen säätölaite |
| --- | --- |

a)

etusumuvalaisimen käyttöjärjestelmään sisältyy aktiivinen elektroninen valonlähteen säätölaite

| b) | kaikkia voimakkuuksia muutetaan samassa suhteessa. |
| --- | --- |

b)

kaikkia voimakkuuksia muutetaan samassa suhteessa.

Tarkastettaessa 6.4.1.1.2 kohdan vaatimusten täyttymistä järjestelmää pidetään hyväksyttävänä, jos valovoimat ovat 60–100 prosenttia 6.4.3 kohdan taulukossa annetuista arvoista.

6.4.4.2.1   Ilmoituslomakkeeseen on tehtävä asianomainen merkintä (liite 1, kohta 10).

6.4.4.2.2   Tyyppihyväksynnästä vastaavan tutkimuslaitoksen on varmistettava, että automaattisesti mukautuva järjestelmä toimii niin, että tien valaistus on hyvä eikä kuljettajalle tai muille tienkäyttäjille aiheudu haittaa.

6.4.4.2.3   Fotometriset mittaukset on tehtävä hakijan ohjeita noudattaen.

7.   VÄRI

Etusumuvalaisimen tuottaman valon värin on oltava valkoinen tai vaaleankeltainen hakijan valinnan mukaan. Valokeilan vaaleankeltainen väri voidaan saada aikaan valonlähteen värillä, etusumuvalaisimen linssillä tai jollakin muulla sopivalla tavalla.

7.1   Etusumuvalaisimen kolorimetriset ominaisuudet on mitattava 6.3 ja 6.4 kohdassa määritellyillä jännitteillä.

8.   HAITAN MÄÄRITTÄMINEN (HÄIKÄISY)

Etusumuvalaisimen aiheuttama haittaava häikäisy on määritettävä (6).

9.   ETUSUMUVALAISIMEN TYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Etusumuvalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen valaisintyypin. Kyseinen yksikkö voi

9.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että etusumuvalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset,

tai

9.1.2   vaatia testien tekemisestä vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

9.2   Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä.

9.3   Hyväksynnän laajennuksen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajennukselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

10.1   Tämän säännön perusteella hyväksyttävät etusumuvalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät tämän säännön 6 ja 7 kohdan ja liitteen 7 vaatimukset.

10.2   Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 10.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa.

Hyväksyntätodistuksen haltijan on

10.3.1   varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä,

10.3.2   voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen,

10.3.3   varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla hjallinnollisen yksikön kanssa sovittavan ajan,

10.3.4   analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan,

10.3.5   varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 6 määrätyt testit liitteessä 2 määritellyin toleranssein,

10.3.6   varmistettava, että aina, jos näytteet ovat kyseisen testityypin vaatimusten vastaisia, otetaan uudet näytteet ja tehdään uusi testi. Kaikki tarpeelliset toimenpiteet on toteutettava, jotta kyseinen tuotanto saadaan jälleen vaatimusten mukaiseksi.

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät.

10.4.1   Testejä ja tuotantoa koskevat asiakirjat on annettava vierailevan tarkastajan käyttöön kussakin tarkastuksessa.

10.4.2   Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti.

10.4.3   Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että 10.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee tämän säännön liitteen 7 perusteiden ja liitteessä 2 esitettyjen toleranssien mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle.

10.4.4   Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tähän sääntöön perustuvan testin. Kyseiset testit tehdään satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia häiritsemättä ja tämän säännön liitteen 7 perusteiden ja liitteessä 2 esitettyjen toleranssien mukaisesti.

10.4.5   Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus joka toinen vuosi. Viranomainen voi kuitenkin päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos tulokset eivät tyydytä, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi mahdollisimman pian.

10.5   Etusumuvalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

11.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

11.1   Etusumuvalaisintyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu etusumuvalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

11.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn etusumuvalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

13.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

14.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

Luokan B etusumuvalaisimet:

14.1.1   Tämän säännön muutossarjan 03 voimaantulosta alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, perustuvia hyväksyntiä.

14.1.2   Kahdenkymmenenneljän kuukauden kuluttua muutossarjan 03 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat antaa hyväksynnän vain, jos luokan B etusumuvalaisintyyppi vastaa tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03.

14.1.3   Kolmenkymmenenkuuden kuukauden kuluttua muutossarjan 03 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat antaa hyväksynnän uudelle etusumuvalaisintyypille vain, jos etusumuvalaisin vastaa luokaa F3 koskevia tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 03.

14.1.4   Etusumuvalaisimien hyväksynnät, jotka on annettu tämän säännön perusteella ennen muutossarjan 03 voimaantuloa, pysyvät voimassa. Muutossarjan 03 voimaantulon jälkeen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kuitenkin kieltää hehkulampuilla varustettujen etusumuvalaisimien asentamisen, jos ne eivät täytä säännön nro 37 vaatimuksia.

Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää tämän säännön vaatimusten vastaisten laitteiden asentamisen

14.1.5.1   ajoneuvoihin, joiden tyyppihyväksyntä tai erillinen hyväksyntä on myönnetty yli 24 kuukautta 14.1.1 kohdassa mainitun voimaantulon jälkeen, ja

14.1.5.2   ajoneuvoihin, jotka on ensimmäisen kerran rekisteröity yli 60 kuukautta 14.1.1 kohdassa mainitun voimaantulon jälkeen.

Kuudenkymmenen kuukauden kuluttua muutossarjan 03 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on kieltäydyttävä myöntämästä hyväksynnän laajennusta, jos etusumuvalaisin ei vastaa luokkaa F3 koskevia tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 03.

14.1.6.1   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä etusumuvalaisimille tämän säännön muutossarjojen 03 ja 02 mukaisesti, jos kyseiset sumuvalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

Luokan F3 etusumuvalaisimet:

14.2.1   Ei ole.

---

(1)  Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn etusumuvalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.

(2)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend.4).

(3)  Jos linssiä ei voi irrottaa etusumuvalaisimen päärungosta, linssissä tai rungossa oleva tila on riittävä.

(4)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät omalla ECE-tunnuksellaan), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(5)  Sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat vaatimukset vaihtelevat ajoneuvotyypeittäin.

(*1)  Koordinaatit määritellään asteina kulmakoordinaatistossa, jossa on pystysuora napa-akseli. Suunnat: U = ylös, D = alas; L = vasen, R = oikea

(*2)  Koordinaatit määritellään asteina kulmakoordinaatistossa, jossa on pystysuora napa-akseli.

(*3)  Katso 6.4.3.4 kohta.

(*4)  Katso 6.4.3.2 kohta.

(6)  Tästä määrityksestä annetaan viranomaisille suositus.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 67

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe: Etuvalaisintyypin (2) | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe: Etuvalaisintyypin (2)

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

säännön nro 19 mukaisesti.

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Laitteen tyyppi: ... |
| --- | --- |

2.

Laitteen tyyppi: ...

| 3. | Valmistajan laitetyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan laitetyypille antama nimi: ...

| 4. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

5.

Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ...

| 6. | Hyväksyntähakemuksen päiväys: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntähakemuksen päiväys: ...

| 7. | Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

7.

Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos: ...

| 8. | Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

8.

Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys: ...

| 9. | tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

9.

tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero: ...

| 10. | Lyhyt kuvaus: ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Lyhyt kuvaus: ...

...

| 10.1 | Luokka ao. merkinnän mukaisesti: ...
  ... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL |
| --- | --- |

10.1

Luokka ao. merkinnän mukaisesti: ...

... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL

| 10.2 | Hehkulamppujen määrä ja luokat: ... |
| --- | --- |

10.2

Hehkulamppujen määrä ja luokat: ...

| 10.3 | LED-moduuli: kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

10.3

LED-moduuli: kyllä/ei (2)

| 10.4 | Valogeneraattori: kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

10.4

Valogeneraattori: kyllä/ei (2)

| 10.5 | LED-moduulin tai valogeneraattorin tunnistuskoodi: ... |
| --- | --- |

10.5

LED-moduulin tai valogeneraattorin tunnistuskoodi: ...

| 10.6 | Käytetään elektronista valonlähteen säätölaitetta: (3) kyllä/ei (2)

  Valonlähteen syöttö: ...
  Valonlähteen säätölaitteen tiedot: ...
  Syöttöjännite: ...
  Kun elektroninen valonlähteen säätölaite ei ole osana valaisinta:
  Lähtösignaalin ominaisuudet: ... |
| --- | --- |

10.6

Käytetään elektronista valonlähteen säätölaitetta: (3) kyllä/ei (2)

Valonlähteen syöttö: ...

Valonlähteen säätölaitteen tiedot: ...

Syöttöjännite: ...

Kun elektroninen valonlähteen säätölaite ei ole osana valaisinta:

Lähtösignaalin ominaisuudet: ...

| 10.7 | Säteilevän valon väri: ... valkoinen/vaaleankeltainen (2) |
| --- | --- |

10.7

Säteilevän valon väri: ... valkoinen/vaaleankeltainen (2)

| 10.8 | Valonlähteen valovirta (ks. 5.10 kohta)
  suurempi kuin 2 000 lumenia: ... kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

10.8

Valonlähteen valovirta (ks. 5.10 kohta)

suurempi kuin 2 000 lumenia: ... kyllä/ei (2)

| 10.9 | Vaihtuva valovoima: ... kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

10.9

Vaihtuva valovoima: ... kyllä/ei (2)

| 10.10 | Valorajan kaltevuuden määritys (jos tehty)
  suoritettu etäisyydeltä ... 10 m / 25 m (2) |
| --- | --- |

10.10

Valorajan kaltevuuden määritys (jos tehty)

suoritettu etäisyydeltä ... 10 m / 25 m (2)

| 11. | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

11.

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 12. | Hyväksynnän laajennuksen perusteet (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

12.

Hyväksynnän laajennuksen perusteet (tarvittaessa): ...

| 13. | Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) |
| --- | --- |

13.

Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2)

| 14. | Paikka: ... |
| --- | --- |

14.

Paikka: ...

| 15. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

15.

Päiväys: ...

| 16. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

16.

Allekirjoitus: ...

| 17. | Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla. |
| --- | --- |

17.

Tämän lomakkeen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Jännitetiedoissa on ilmoitettava toleranssit tai jännitealue valmistajan erittelyjen mukaisesti ja siten kuin ne on todennettu tässä hyväksynnässä.

---

LIITE 2

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat toleranssivaatimukset

Luokan B etusumuvalaisimet:

1.1   Testattaessa minkä tahansa satunnaisotannalla valitun, vakiohehkulampulla varustetun etusumuvalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia mikään mitattu arvo ei saa poiketa enempää kuin 20 prosenttia tässä säännössä määrätystä arvosta epäsuotuisaan suuntaan.

1.2   Jaksoittaisten kirjausten osalta mittaus rajoittuu pisteeseen B50 (1) sekä vyöhykkeen D vasempaan ja oikeaan alanurkkaan (ks. liitteen 4 kuva 2).

Luokan F3 etusumuvalaisimet:

2.1   Testattaessa minkä tahansa satunnaisotannalla valitun etusumuvalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia tämän säännön 6.4 kohdan mukaisesti mikään mitattu valovoima-arvo ei saa poiketa enempää kuin 20 prosenttia epäsuotuisaan suuntaan.

2.2   Sallitut enimmäispoikkeamat tämän säännön 6.4.3 kohdassa olevassa taulukossa esitetyistä arvoista ovat seuraavat:

| Linja tai vyöhyke | Pystysuunta (*1)

  linjan h yläp.: +
  linjan h alap.: - | Vaakasuunta (*1)

  linjasta v vasemmalle: -
  linjasta v oikealle: + | Valovoima (cd) | Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vastaavuus 20 % | Vastaavuus 30 % |
| Piste 1, 2 (*2) | +60 ° | ±45 ° | 80 max | 90 max | kaikki pisteet |
| Piste 3, 4 (*2) | +40 ° | ±30 ° | | |
| Piste 5, 6 (*2) | +30 ° | ±60 ° |
| Piste 7, 10 (*2) | +20 ° | ±40 ° |
| Piste 8, 9 (*2) | +20 ° | ±15 ° |
| Linja 1 (*2) | +8 ° | –26 ° – +26 ° | 110 max | 120 max | koko linja |
| Linja 2 (*2) | +4 ° | –26 ° – +26 ° | 130 max | 140 max | koko linja |
| Linja 3 | +2 ° | –26 ° – +26 ° | 205 max | 220 max | koko linja |
| Linja 4 | +1 ° | –26 ° – +26 ° | 300 max | 325 max | koko linja |
| Linja 5 | 0° | –10 ° – +10 ° | 410 max | 445 max | koko linja |
| Linja 6 | –2,5 ° | –10 ° – +10 ° | 1 600  min | 1 400  min | koko linja |
| Linja 8
  oik. ja vas. (*3) | –1,5 °– –3,5 ° | –22 ° ja +22 ° | 640 min | 560 min | yksi tai useampia pisteitä |
| Linja 9
  oik. ja vas. (*3) | –1,5 °– –4,5 ° | –35 ° ja +35 ° | 250 min | 225 min | yksi tai useampia pisteitä |
| Vyöhyke D | –1 °– –3 ° | –10 ° – +10 ° | 10 000 max | 10 900 max | koko vyöhyke |

Linja tai vyöhyke

Pystysuunta (*1)

linjan h yläp.: +

linjan h alap.: -

Vaakasuunta (*1)

linjasta v vasemmalle: -

linjasta v oikealle: +

Valovoima (cd)

Kohdat, joissa vaatimusten on täytyttävä

Vastaavuus 20 %

Vastaavuus 30 %

Piste 1, 2 (*2)

+60 °

±45 °

80 max

90 max

kaikki pisteet

Piste 3, 4 (*2)

+40 °

±30 °

Piste 5, 6 (*2)

+30 °

±60 °

Piste 7, 10 (*2)

+20 °

±40 °

Piste 8, 9 (*2)

+20 °

±15 °

Linja 1 (*2)

+8 °

–26 ° – +26 °

110 max

120 max

koko linja

Linja 2 (*2)

+4 °

–26 ° – +26 °

130 max

140 max

koko linja

Linja 3

+2 °

–26 ° – +26 °

205 max

220 max

koko linja

Linja 4

+1 °

–26 ° – +26 °

300 max

325 max

koko linja

Linja 5

0°

–10 ° – +10 °

410 max

445 max

koko linja

Linja 6

–2,5 °

–10 ° – +10 °

1 600  min

1 400  min

koko linja

Linja 8

oik. ja vas. (*3)

–1,5 °– –3,5 °

–22 ° ja +22 °

640 min

560 min

yksi tai useampia pisteitä

Linja 9

oik. ja vas. (*3)

–1,5 °– –4,5 °

–35 ° ja +35 °

250 min

225 min

yksi tai useampia pisteitä

Vyöhyke D

–1 °– –3 °

–10 ° – +10 °

10 000 max

10 900 max

koko vyöhyke

2.3   Jaksoittaisten kirjausten osalta vaatimustenmukaisuuden todentamiseksi tehtävien fotometristen mittausten on annettava tiedot ainakin pisteistä 8 ja 9, enimmäisarvot linjoilla 1 ja 5 sekä vähimmäisarvot linjoilla 6, 8 ja 9 tämän säännön 6.4.3 kohdan mukaisesti.

---

(1)  Piste B50 vastaa seuraavia koordinaatteja: vaakasuunnassa 0°, pystysuunnassa 0,86° alas.

(*1)  Koordinaatit määritellään asteina kulmakoordinaatistossa, jossa on pystysuora napa-akseli.

(*2)  Ks. tämän säännön 6.4.3.4 kohta.

(*3)  Ks. tämän säännön 6.4.3.2 kohta.

---

LIITE 3

Esimerkkejä luokan B etusumuvalaisimien hyväksyntämerkeistä

Kuva 1

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkinnällä varustettu laite on luokan B sumuvalaisin, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 19 mukaisesti, ja sen hyväksyntänumero on 221.

Tunnuksen B vieressä oleva numero osoittaa, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 19 muutossarjan 03 vaatimusten mukaisesti.

Kuvan 1 merkintä kertoo, että laite on etusumuvalaisin, joka voi olla toiminnassa minkä tahansa muun valaisimen kanssa, jonka kanssa se mahdollisesti on rakenteellisesti yhdistetty.

Kuva 2a

Kuva 2b

Kuvien 2a ja 2b merkinnät osoittavat, että kyseessä on etusumuvalaisin, joka on hyväksytty Ranskassa (E2) säännön nro 19 mukaisesti, jonka hyväksyntänumero on 222, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka ei voi olla toiminnassa minkään muun valaisimen kanssa, jonka kanssa se mahdollisesti on rakenteellisesti yhdistetty.

Huomautus:

Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Roomalaisten numeroiden käyttämistä tyyppihyväksyntänumeroissa on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.

Esimerkkejä ajoneuvon etuosaan asennettujen ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien merkinnöistä

Kuva 3

Malli A

Malli B

Malli C

Malli D

Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.

Kuvan 3 malleissa A ja B olevat hyväksyntämerkinnät koskevat etusumuvalaisinta, joka on hyväksytty Italiassa (E3) säännön nro 19 mukaisesti ja jonka hyväksyntänumero on 17120.

Kuvan 3 malleissa C ja D olevat hyväksyntämerkinnät koskevat etusumuvalaisinta, joka on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 19 mukaisesti ja jonka hyväksyntänumero on 17122.

Huomautus: Kuvassa 3 esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, jossa oleva hyväksyntämerkki koskee seuraavia:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty säännön nro 112 muutossarjan 00 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 03 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti.

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin

Kuva 4

Kuvassa 4 oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, eli kyseessä on

joko

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Ruotsissa (E5) säännön nro 112 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 00, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etusumuvalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 03 mukaisesti,

tai

ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten suunniteltua lähivaloa, joka on hyväksytty Ruotsissa (E5) säännön nro 98 muutossarjan 00 mukaisesti ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samaan etusumuvalaisimeen kuin edellä,

tai jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista hyväksyttynä erillisenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa saa olla ainoastaan voimassa oleva hyväksyntänumero. Kuvassa 5 annetaan esimerkkejä kyseisistä hyväksyntämerkinnöistä.

Kuva 5

Valaisinlaite, jota käytetään joko etusumuvalaisimena tai peruutusvalaisimena

Laite, jossa on kuvassa 6 esitetty hyväksyntämerkintä, on valaisin, joka on hyväksytty Belgiassa (E6) sääntöjen nro 19 ja nro 23 (peruutusvalaisimet) mukaisesti ja jonka hyväksyntänumerot ovat 17120 ja 17122.

Kuva 6

Yhtä edellä tarkoitettua valaisinta hyväksyttynä erillisenä valaisimena voidaan käyttää vain joko etusumuvalaisimena tai peruutusvalaisimena.

Esimerkkejä luokan F3 etusumuvalaisimien hyväksyntämerkeistä

Kuva 7

Kuvassa 7 esitetyllä hyväksyntämerkinnällä varustettu laite on luokan F3 sumuvalaisin, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 19 mukaisesti ja jonka hyväksyntänumero on 221.

Tunnuksen F3 vieressä oleva numero osoittaa, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 19 muutossarjan 03 vaatimusten mukaisesti.

Kuvan 7 merkintä kertoo, että laite on etusumuvalaisin, joka voi olla toiminnassa minkä tahansa muun valaisimen kanssa, jonka kanssa se mahdollisesti on rakenteellisesti yhdistetty.

| Kuva 8a | Kuva 8b |
| --- | --- |

Kuva 8a

Image 76

Kuva 8b

Image 77

Kuvissa 8a ja 8b esitetyllä hyväksyntämerkinnällä varustettu laite on luokan F3 sumuvalaisin, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, joka on hyväksytty Ranskassa (E2) säännön nro 19 mukaisesti ja jonka hyväksyntänumero on 222. Tunnuksen F3 vieressä oleva numero osoittaa, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 19 muutossarjan 03 vaatimusten mukaisesti.

Kuvien 8a ja 8b merkinnät kertovat, että laite on etusumuvalaisin, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka ei voi olla samanaikaisesti toiminnassa minkään muun valaisimen kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty.

Huomautus:

Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien merkkien on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Roomalaisten numeroiden käyttämistä tyyppihyväksyntänumeroissa on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.

Esimerkkejä ajoneuvon etuosaan asennettujen ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien merkinnöistä

Kuva 9

Malli A

Malli B

Malli C

Malli D

Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.

Laite, jossa on kuvassa 9 olevissa malleissa A ja B esitetty hyväksyntämerkintä, on sumuvalaisin, joka on hyväksytty Italiassa (E3), jonka hyväksyntänumero on 17120 ja joka sisältää seuraavat osat:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty säännön nro 112 muutossarjan 00 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 03 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti.

Laite, jossa on kuvassa 9 olevissa malleissa C ja D esitetty hyväksyntämerkintä, on hyväksytty Alankomaissa (E4) asianomaisen säännön mukaisesti hyväksyntänumerolla 17122, ja hyväksyntämerkinnän rakenne eroaa hieman malleista A ja B.

Valaisinlaite, jota käytetään joko etusumuvalaisimena tai peruutusvalaisimena

Laite, jossa on kuvassa 10 esitetty hyväksyntämerkintä, on valaisin, joka on hyväksytty Ruotsissa (E5) sääntöjen nro 19 ja nro 23 (peruutusvalaisimet) mukaisesti ja jonka hyväksyntänumerot ovat 17120 ja 17122.

Kuva 10

Yhtä edellä tarkoitettua valaisinta hyväksyttynä erillisenä valaisimena voidaan käyttää vain joko etusumuvalaisimena tai peruutusvalaisimena.

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty etusumuvalaisin

Laitteet, joissa on kuvassa 11 esitetty hyväksyntämerkintä, on hyväksytty Belgiassa (E6) asianomaisten sääntöjen mukaisesti hyväksyntänumerolla 17120 tai 17122.

Kuva 11

Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, eli kyseessä on

joko

ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Belgiassa (E6) säännön nro 112 mukaisesti (taulukko B), sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 00, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etusumuvalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 03 mukaisesti,

tai

ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten suunniteltua lähivaloa, joka on hyväksytty Belgiassa (E6) säännön nro 98 muutossarjan 00 mukaisesti ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samaan etusumuvalaisimeen kuin edellä,

tai jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista hyväksyttynä erillisenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa saa olla ainoastaan voimassa oleva hyväksyntänumero. Kuvassa 12 annetaan esimerkkejä kyseisistä hyväksyntämerkinnöistä.

Kuva 12

Edellä oleva esimerkki vastaa Tšekissä (E8) hyväksyttyjä laitteita.

LED-moduulit

Kuva 13

MD E8 17325

Kuvassa 13 esitetyllä tunnistuskoodilla merkitty LED-moduuli on hyväksytty yhdessä Tšekissä (E8) hyväksyntänumerolla 17325 hyväksytyn valaisimen kanssa.

Etusumuvalaisimet yhteensopivana parina

Seuraavassa esitetty hyväksyntämerkintä vastaa etusumuvalaisimia, jotka muodostavat yhteensopivan parin ja vastaavat tämän säännön vaatimuksia. Laite, jossa on kuvassa 14 esitetty hyväksyntämerkintä, on etusumuvalaisin, joka on hyväksytty Japanissa (E43) numerolla 321.

Kuva 14

---

LIITE 4

MITTAUSTASON GEOMETRIA JA MITTAUSRUUDUKKO

1.   MITTAUSTASO

Koordinaatit määritellään pallokulmien asteina järjestelmässä, jossa on pystysuora napa-akseli (ks. kuva 1).

Kuva 1

CIE-standardien mukaan:

h: pituustasot napa-akselin ympäri

v: pituustasot kohtisuorassa napa-akseliin nähden

Selitykset:

Polar axis = napa-akseli

Spherical co-ordinate web = pallokoordinaatisto

Lamp = valaisin

Projection screen = mittaustaso

Horizon = horisontti

Photometric beam axis = valokeilan fotometrinen akseli

Left = vasen

Right = oikea

Up = ylös

Down = alas

2.   MITTAUSRUUDUKKO (Ks. kuva 2)

Mittausruudukko on symmetrinen linjan v–v suhteen (ks. tämän säännön 6.4.3 kohdan taulukko). Selkeyden vuoksi kulmakoordinaatisto esitetään suorakulmaisena ruudukkona.

Kuvassa 2 esitetään luokan B etusumuvalaisimien mittausruudukko.

Kuva 2

Luokan
  B etusumuvalaisimen valonjakauma.

Selitykset:

Zone = vyöhyke

Cut-off = valoraja

Kuvassa 3 esitetään luokan F3 etusumuvalaisimien mittausruudukko.

Kuva 3

Luokan F3 etusumuvalaisimen valonjakauma

Selitykset:

Line = linja

Zone = vyöhyke

Cut-off = valoraja

---

LIITE 5

Toiminnassa olevien etusumuvalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus (täydellisen etusumuvalaisimen testaus)

Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön mukaisesti voimakkaimman valaistuksen kohdassa vyöhykkeellä D (Emax) ja pisteessä HV, testataan täydellisen etusumuvalaisimen fotometristen ominaisuuksien vakaus käyttöolosuhteissa. ”Täydellisellä etusumuvalaisimella” tarkoitetaan valaisinta itseään sekä niitä sitä ympäröiviä rakenneosia ja valaisimia, joilla voi olla vaikutusta lämmön jakautumiseen valaisimessa.

Testit on suoritettava

| a) | kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon |
| --- | --- |

a)

kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon

| b) | vaihdettavien valonlähteiden tapauksessa käyttäen sarjavalmisteisia hehkulankavalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia kaasupurkausvalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään 15 tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia LED-moduuleita, joita on vanhennettu vähintään 48 tunnin ajan ja joiden on sen jälkeen annettu jäähtyä ympäristön lämpötilaan ennen tämän säännön mukaisten testien aloittamista. Testeissä on käytettävä hakijan toimittamia LED-moduuleita. |
| --- | --- |

b)

vaihdettavien valonlähteiden tapauksessa käyttäen sarjavalmisteisia hehkulankavalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia kaasupurkausvalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään 15 tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia LED-moduuleita, joita on vanhennettu vähintään 48 tunnin ajan ja joiden on sen jälkeen annettu jäähtyä ympäristön lämpötilaan ennen tämän säännön mukaisten testien aloittamista. Testeissä on käytettävä hakijan toimittamia LED-moduuleita.

Mittauksissa on käytettävä vastaavaa laitteistoa kuin ajovalaisimien tyyppihyväksyntätestissä.

Testattavaa näytettä ei saa testin aikana irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. Testeissä on käytettävä valonlähdettä, joka on kyseiseen etusumuvalaisimeen tarkoitettua tyyppiä.

1.   FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS

Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen etusumuvalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon.

1.1   Puhdas etusumuvalaisin

Etusumuvalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja se on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.1.1   Testausmenettely

Etusumuvalaisinta pidetään toiminnassa seuraavasti:

1.1.1.1   Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (etusumuvalo), toimintoa vastaavaa valonlähdettä pidetään toiminnassa määritellyn ajan (1).

1.1.1.2   Kun hyväksyttävänä on useampia valaisutoimintoja (esim. ajovalaisin, jossa on yksi tai useampia kaukovaloja ja/tai etusumuvalo), ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes määritelty aika täyttyy:

| a) | 15 minuuttia, etusumuvalaisin toiminnassa, |
| --- | --- |

a)

15 minuuttia, etusumuvalaisin toiminnassa,

| b) | 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa. |
| --- | --- |

b)

5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa.

Jos hakija ilmoittaa, että tarkoituksena on käyttää kerrallaan vain yhtä valaisutoimintoa (lähivaloa, kaukovaloa tai etusumuvaloa) (1), testi on suoritettava sen mukaisesti niin, että vuoron perään on aktiivisena etusumuvalo puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta ja yksi muista valaisutoiminnoista puolet kyseisestä ajasta.

1.1.1.3   Jos kyseessä on etusumuvalaisin, jossa on lähivalo ja yksi tai useampia merkkivalotoimintoja (joista yksi on etusumuvalaisin),

| a) | etusumuvalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes määritelty aika täyttyy:






  i) | 15 minuuttia niin, että lähivalon valonlähteet ovat toiminnassa, |
| --- | --- | --- |

a)

etusumuvalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes määritelty aika täyttyy:

i)

15 minuuttia niin, että lähivalon valonlähteet ovat toiminnassa,

| ii) | 5 minuuttia niin, että kaikki valonlähteet ovat toiminnassa. |
| --- | --- |

ii)

5 minuuttia niin, että kaikki valonlähteet ovat toiminnassa.

| b) | Jos hakija ilmoittaa, että etusumuvalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että samanaikaisesti on toiminnassa vain lähivalo tai vain etusumuvalo (2), testi on suoritettava sen mukaisesti niin, että vuoron perään on aktiivisena (3) lähivalo puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta ja etusumuvalo puolet kyseisestä ajasta. Ajovaloja testataan syklillä, jossa valo on sammutettuna 15 minuuttia ja toiminnassa 5 minuuttia puolet ajasta ja lähivalo on toiminnassa. |
| --- | --- |

b)

Jos hakija ilmoittaa, että etusumuvalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että samanaikaisesti on toiminnassa vain lähivalo tai vain etusumuvalo (2), testi on suoritettava sen mukaisesti niin, että vuoron perään on aktiivisena (3) lähivalo puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta ja etusumuvalo puolet kyseisestä ajasta. Ajovaloja testataan syklillä, jossa valo on sammutettuna 15 minuuttia ja toiminnassa 5 minuuttia puolet ajasta ja lähivalo on toiminnassa.

| c) | Jos hakija ilmoittaa, että etusumuvalaisinta on mahdollista käyttää vain siten, että kerrallaan on toiminnassa vain lähivalo, vain kaukovalo (2) tai vain etusumuvalo (2), testi on suoritettava sen mukaisesti niin, että toiminnassa on vuorotellen lähivalo, kaukovalo ja etusumuvalo kolmanneksen 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta. |
| --- | --- |

c)

Jos hakija ilmoittaa, että etusumuvalaisinta on mahdollista käyttää vain siten, että kerrallaan on toiminnassa vain lähivalo, vain kaukovalo (2) tai vain etusumuvalo (2), testi on suoritettava sen mukaisesti niin, että toiminnassa on vuorotellen lähivalo, kaukovalo ja etusumuvalo kolmanneksen 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.

1.1.2   Testausjännite

Testausjännitteet on syötettävä näytteen tuloliittimiin seuraavasti:

| a) | Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: Testaus suoritetaan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V paitsi jos hakija ilmoittaa, että näytettä voidaan käyttää mulla jännitteellä. Tällöin testi on suoritettava käyttäen hehkulankavalonlähdettä suurimmalla mahdollisella jännitteellä. |
| --- | --- |

a)

Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: Testaus suoritetaan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V paitsi jos hakija ilmoittaa, että näytettä voidaan käyttää mulla jännitteellä. Tällöin testi on suoritettava käyttäen hehkulankavalonlähdettä suurimmalla mahdollisella jännitteellä.

| b) | Vaihdettavat kaasupurkausvalonlähteet: Valonlähteen elektronisen säätölaitteen testausjännite on 13,2 ±0,1 V, jos ajoneuvossa on 12 V:n jännitejärjestelmä, ellei hyväksyntähakemuksessa toisin ilmoiteta. |
| --- | --- |

b)

Vaihdettavat kaasupurkausvalonlähteet: Valonlähteen elektronisen säätölaitteen testausjännite on 13,2 ±0,1 V, jos ajoneuvossa on 12 V:n jännitejärjestelmä, ellei hyväksyntähakemuksessa toisin ilmoiteta.

| c) | Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: Ei-vaihdettavalla valonlähteellä (hehkulanka- ja/tai muulla valonlähteellä) varustettujen valaisinyksikköjen mittaukset on suoritettava 6,3 V:n, 13,2 V:n tai 28,0 V:n jännitteellä tai muilla jännitteillä, jotka vastaavat hakijan ilmoittamaa ajoneuvon jännitettä. |
| --- | --- |

c)

Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: Ei-vaihdettavalla valonlähteellä (hehkulanka- ja/tai muulla valonlähteellä) varustettujen valaisinyksikköjen mittaukset on suoritettava 6,3 V:n, 13,2 V:n tai 28,0 V:n jännitteellä tai muilla jännitteillä, jotka vastaavat hakijan ilmoittamaa ajoneuvon jännitettä.

| d) | Jos vaihdettava tai ei-vaihdettava valonlähde toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä tai jos valonlähteitä käyttää erillinen virransyöttö ja -säätölaite, edellä mainitut testausjännitteet on syötettävä kyseisen laitteen tuloliittimeen. Testilaboratorio voi pyytää valmistajaa toimittamaan sille asianmukaisen virransyöttö- ja säätölaitteen tai valonlähteiden syöttöä varten tarvittavan erityisen virtalähteen. |
| --- | --- |

d)

Jos vaihdettava tai ei-vaihdettava valonlähde toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä tai jos valonlähteitä käyttää erillinen virransyöttö ja -säätölaite, edellä mainitut testausjännitteet on syötettävä kyseisen laitteen tuloliittimeen. Testilaboratorio voi pyytää valmistajaa toimittamaan sille asianmukaisen virransyöttö- ja säätölaitteen tai valonlähteiden syöttöä varten tarvittavan erityisen virtalähteen.

| e) | LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti. |
| --- | --- |

e)

LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.

| f) | Jos testattavaan näytteeseen on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimia, jotka toimivat muulla kuin 6 V, 12 V tai 24 V:n nimellisjännitteellä, jännitettä on säädettävä valmistajan ilmoituksen mukaisesti kyseisen valaisimen oikean fotometrisen toiminnan edellyttämällä tavalla. |
| --- | --- |

f)

Jos testattavaan näytteeseen on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimia, jotka toimivat muulla kuin 6 V, 12 V tai 24 V:n nimellisjännitteellä, jännitettä on säädettävä valmistajan ilmoituksen mukaisesti kyseisen valaisimen oikean fotometrisen toiminnan edellyttämällä tavalla.

1.1.3   Testitulokset

1.1.3.1   Silmämääräinen tarkastus

Kun etusumuvalaisimen lämpötila on vakiintunut ympäröivän lämpötilan mukaiseksi, valaisimeen kuuluva linssi ja mahdollinen ulkopuolinen linssi pyyhitään puhtaalla kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen valaisin tarkastetaan silmämääräisesti. Etusumuvalaisimen linssissä tai mahdollisessa ulkolinssissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia.

1.1.3.2   Fotometrinen testi

Tämän säännön mukaiset fotometriset arvot on todennettava seuraavissa pisteissä:

Luokan B etusumuvalaisimet: pisteessä HV ja pisteessä Imax vyöhykkeellä D.

Luokan F3 etusumuvalaisimet: linjalla 5 pisteessä h = 0 ja pisteessä Imax vyöhykkeellä D.

Lämmön aiheuttaman etusumuvalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan sijainnin muutos, ks. 2 kohta).

Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit.

1.2   Likainen etusumuvalaisin

Etusumuvalaisinta, joka on testattu 1.1 kohdan mukaisesti, pidetään toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdassa kuvaillulla tavalla. Kun valaisin on valmisteltu 1.2.1 kohdassa esitetyllä tavalla, se on testattava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.2.1   Etusumuvalaisimen valmistelu

1.2.1.1   Testiseos

1.2.1.1.1   Etusumuvalaisin, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:

Etusumuvalaisimelle levitetään veden ja likaavan aineen seos, jonka koostumus on seuraava:

| a) | 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, |
| --- | --- |

a)

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

| b) | 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, |
| --- | --- |

b)

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

| c) | 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), ja |
| --- | --- |

c)

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), ja

| d) | sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on S < l μS/m. |
| --- | --- |

d)

sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on S < l μS/m.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.1.2   Etusumuvalaisin jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:

Etusumuvalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, jonka koostumus on seuraava:

| a) | 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, |
| --- | --- |

a)

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

| b) | 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, |
| --- | --- |

b)

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

| c) | 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), |
| --- | --- |

c)

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4),

| d) | 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on S < 1 μS/m ja |
| --- | --- |

d)

13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on S < 1 μS/m ja

| e) | ±1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta. (5) |
| --- | --- |

e)

±1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta. (5)

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.2   Testiseoksen levittäminen etusumuvalaisimelle

Testiseosta levitetään tasaisesti koko etusumuvalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin arvoista, jotka on mitattu seuraavasta pisteestä tämän liitteen mukaisesti:

piste Emax vyöhykkeellä D.

2.   LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA TAPAHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTAUS

Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle etusumuvalaisimelle määriteltyä arvoa.

Kun etusumuvalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä valaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta.

2.1   Testi

Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Etusumuvalaisimen testissä on käytettävä sarjavalmisteista valonlähdettä, jota on pidetty toiminnassa vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa säätää testausalustaan nähden eikä irrottaa testausalustasta. (Jännite on säädettävä tätä testiä varten 1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan sijainti niiden pisteiden välillä, jotka sijaitsevat 3,0 astetta linjan VV vasemmalla ja 3,0 astetta linjan VV oikealla puolella (ks. säännön 4 kohta) todennetaan kolmen minuutin (r3) ja 60 minuutin (r60) toiminnassa olon jälkeen.

Edellä tarkoitetun valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa hyväksyttävän tarkat tulokset, jotka voidaan toistaa.

2.2   Testitulokset

2.2.1   Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos absoluuttinen arvo Δ rI = | r3 - r60 | mitattuna kyseisellä etusumuvalaisimella on enintään 2 mrad (Δ rI ≤ 2 mrad).

2.2.2   Jos arvo on suurempi kuin 2 mrad mutta enintään 3 mrad (2 mrad < ΔrI ≤ 3 mrad), on testattava toinen etusumuvalaisin 2.1 kohdan mukaisesti. Tämä on tehtävä sen jälkeen, kun etusumuvalaisin on käynyt kolme kertaa peräkkäin läpi seuraavassa kuvatun toimintasyklin, jolla valaisimen mekaanisten osien asento vakautetaan, kun valaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon:

| a) | Etusumuvalaisin toiminnassa tunnin ajan. (Jännite on säädettävä 1.1.2 kohdan mukaisesti.) |
| --- | --- |

a)

Etusumuvalaisin toiminnassa tunnin ajan. (Jännite on säädettävä 1.1.2 kohdan mukaisesti.)

| b) | Tunnin mittainen lepojakso. |
| --- | --- |

b)

Tunnin mittainen lepojakso.

2.2.3   Etusumuvalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun absoluuttisen arvon Δ rI ja toisesta näytteestä mitatun absoluuttisen arvon Δ rII keskiarvo on enintään 2 mrad.

(Δ rI + Δ rII) / 2 ≤ 2 mrad.

---

(1)  Jos testattavaan etusumuvalaisimeen sisältyy merkkivalaisimia, niiden on oltava toiminnassa testin ajan, huomiovalaisinta lukuun ottamatta. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkentäaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen.

(2)  Jos hehkulangoista kaksi tai useampia on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi.

(3)  Jos testattavassa ajovalaisimessa on merkkivaloja, niiden on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen.

(4)  NaCMC on karboksimetyyliselluloosan natriumsuola, josta käytetään yleisesti lyhennettä CMC. Likaseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7 ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20° C:n lämpötilassa 200–300 μP.

(5)  Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.

---

LIITE 6

Muovilinsseillä varustettuja etusumuvalaisimia koskevat vaatimukset – linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus

1.   YLEISET VAATIMUKSET

1.1   Tämän säännön 2.2.2 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.2   Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.3 (tai tapauksen mukaan 2.4) kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä 2.6. kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.3   Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (tapauksen mukaan), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.

Jos valaisimen valmistaja voi osoittaa, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit jonkin toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei kuitenkaan tarvitse toistaa. Vain lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia.

2.   TESTIT

2.1   Lämpötilanmuutosten sieto

2.1.1   Testit

Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:

3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa

15 tuntia lämpötilassa -30 °C ± 2 °C

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa

3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.

Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä vähintään 4 tuntia lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.

Huomautus: Jakson ”yksi tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C” on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi.

2.1.2   Fotometriset mittaukset

2.1.2.1   Menetelmä

Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen. Mittaukset on tehtävä tämän säännön 6.3 ja 6.4 kohdassa määritellyissä olosuhteissa seuraavista pisteistä:

Luokan B etusumuvalaisimet:

| a) | pisteessä HV ja |
| --- | --- |

a)

pisteessä HV ja

| b) | pisteessä h = 0, v = 2° D vyöhykkeellä D. |
| --- | --- |

b)

pisteessä h = 0, v = 2° D vyöhykkeellä D.

Luokan F3 etusumuvalaisimet:

| a) | linjan VV ja linjan 6 risteyskohdassa ja |
| --- | --- |

a)

linjan VV ja linjan 6 risteyskohdassa ja

| b) | linjan VV ja linjan 4 risteyskohdassa. |
| --- | --- |

b)

linjan VV ja linjan 4 risteyskohdassa.

2.1.2.2   Tulokset

Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.

2.2   Ilmakehässässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto

2.2.1   Ilmakehässässä vaikuttavien tekijöiden sieto

Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa.

Näytteitä on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 μS/m lämpötilassa 23 °C ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:

| suihkutus | : | 5 minuuttia, |
| --- | --- | --- |
| kuivaus | : | 25 minuuttia. |

suihkutus

:

5 minuuttia,

kuivaus

:

25 minuuttia.

2.2.2   Kemiallisten tekijöiden sieto

Kun 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.

2.2.2.1   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).

2.2.2.2   Testiseoksen levittäminen

Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan, kunnes se on kyllästynyt 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella, ja kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle niin, että paine on 50 N/cm2, mikä vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.

Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa.

Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi.

2.2.2.3   Puhdistaminen

Kun testiseos on levitetty näytteille, niiden annetaan kuivua ilmassa. Tämän jälkeen näytteet pestään 2.3 kohdassa (puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla.

2.2.3   Tulokset

2.2.3.1   Ilman epäpuhtauksien sietoa mittaavan testin jälkeen näytteiden ulkopinnassa ei saa olla halkeamia, naarmuja, säröjä tai epämuodostumia, ja läpäisevyyden keskivariaatio

Δ t = (T2 - T3)/T2,

mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvatulla tavalla ei saa ylittää arvoa 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Kemiallisten tekijöiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa olla jälkiä kemiallisista vaikutuksista, jotka voivat aiheuttaa poikkeaman valon diffuusioon, jonka keskivariaatio

Δ d = (T5 - T4)/T2

mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvatulla tavalla ei saa ylittää arvoa 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto

2.3.1   Puhdistusaineiden sieto

Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.

Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C ± 5 °C, ja näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla.

2.3.2   Hiilivetyjen sieto

Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina). Tämän jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa.

2.3.3   Tulokset

Kun edellä tarkoitetut kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, läpäisevyyden variaation keskiarvo

Δt = (T2 - T3)/T2,

mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvatulla tavalla ei saa ylittää arvoa 0,010 (Δ tm ≤ 010).

2.4   Mekaanisen kulutuksen sieto

2.4.1   Kulutustestin menetelmä

Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille suoritetaan tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.

2.4.2   Tulokset

Testin jälkeen

| valon läpäisyn vaihtelu | : | Δ t = (T2 - T3)/T2 |
| --- | --- | --- |
| ja hajonnan vaihtelu | : | Δ d = (T5 - T4)/T2 |

valon läpäisyn vaihtelu

:

Δ t = (T2 - T3)/T2

ja hajonnan vaihtelu

:

Δ d = (T5 - T4)/T2

on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti 2.2.4.1.1 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että

Δ tm ≤ 0,010;

Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Pinnoitteiden pysyvyyden testaus

2.5.1   Näytteen valmistelu

Lasin pinnoitteeseen viilletään partakoneen terällä tai neulalla 20 ×20 mm:n kokoinen ruudukko, jonka ruudut ovat kooltaan noin 2 × 2 mm. Terään tai neulaan kohdistuvan paineen on oltava riittävä ainakin pinnoitteen leikkaamiseksi.

2.5.2   Testin kuvaus

Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti ± 20 prosenttia mitattuna tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakioiduissa olosuhteissa. Vähintään 25 mm:n levyistä teippiä painetaan vähintään viiden minuutin ajan vasten pintaa, joka on valmisteltu 2.5.1 kohdassa määritellyllä tavalla.

Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti tasaisella nopeudella 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Tulokset

Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Vauriot ruudukon risteyskohdissa tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos vaurioitunutta aluetta ei ole enempää kuin 15 prosenttia ruudutetusta alueesta.

2.6   Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen valaisimen testit

2.6.1   Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto

2.6.1.1   Testit

Valaisinnäytteen nro 1 linssille on suoritettava 2.4.1 kohdassa määritelty testi.

2.6.1.2   Tulokset

Testin jälkeen tehtävien säädettyjen fotometristen mittausten tulokset saavat luokan B etusumuvalaisimien osalta vyöhykkeillä A ja B ja luokan F3 etusumuvalaisimien osalta linjoilla 2 ja 5 ylittää säädetyt enimmäisarvot enintään 30 prosentilla.

2.6.2   Pinnoitteiden pysyvyyden testaus

Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava 2.5 kohdassa määritelty testi.

2.7   Valonlähteen tuottaman säteilyn sieto

Kaasupurkausvalonlähteellä varustettujen etusumuvalaisimien muovimateriaalista valmistettujen valoa läpäisevien osien testaus valaisimen sisäisen ultraviolettisäteilyn siedon osalta:

2.7.1.1   Etusumuvalaisimen kaikkien valoa läpäisevien muoviosien tasomaisia näytekappaleita altistetaan kaasupurkausvalonlähteen valolle. Näytekappaleiden parametrien, kuten kulmien ja etäisyyksien, on oltava samat kuin etusumuvalaisimessa.

2.7.1.2   Läpäisevän valon on 1 500 tunnin keskeytyksettömän altistuksen jälkeen täytettävä vaatimukset käytettäessä uutta vakiotyyppistä kaasupurkausvalonlähdettä, eikä näytekappaleiden pinnassa saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua tai muodonmuutoksia.

3.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS

Samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta, jos seuraavat vaatimukset täyttyvät:

3.1.1   Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten tekijöiden sietotestin sekä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta).

3.1.2   Fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.

3.2   Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla etusumuvalaisinnäytteellä.

LISÄYS 1

TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS

A.   Muovimateriaaleille (tämän säännön 2.2.2 kohdan mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit

| Näyte | Linssit tai materiaalinäytteet | Linssit |
| --- | --- | --- |
| Testit | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.1 | Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.2 | Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2 | Valon läpäisyn mittaus | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 1.2.2 | Hajonnan mittaus | X | X | X | | | | X | X | X | | | | |
| 1.3 | Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Valon läpäisyn mittaus | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemialliset tekijät (2.2.2 kohta) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Hajonnan mittaus | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Puhdistusaineet (2.3.1 kohta) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6 | Hiilivedyt (2.3.2 kohta) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.7 | Kuluminen (2.4.1 kohta) | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.2 | Hajonnan mittaus | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.8 | Pysyvyys (2.5 kohta) | | | | | | | | | | | | | X |

Näyte

Linssit tai materiaalinäytteet

Linssit

Testit

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta)

X

X

X

1.1.1

Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta)

X

X

X

1.1.2

Fotometriset mittaukset (2.1.2 kohta)

X

X

X

1.2

Valon läpäisyn mittaus

X

X

X

X

X

X

X

X

X

1.2.2

Hajonnan mittaus

X

X

X

X

X

X

1.3

Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (2.2.1 kohta)

X

X

X

1.3.1

Valon läpäisyn mittaus

X

X

X

1.4

Kemialliset tekijät (2.2.2 kohta)

X

X

X

1.4.1

Hajonnan mittaus

X

X

X

1.5

Puhdistusaineet (2.3.1 kohta)

X

X

X

1.6

Hiilivedyt (2.3.2 kohta)

X

X

X

1.6.1

Valon läpäisyn mittaus

X

X

X

1.7

Kuluminen (2.4.1 kohta)

X

X

X

1.7.1

Valon läpäisyn mittaus

X

X

X

1.7.2

Hajonnan mittaus

X

X

X

1.8

Pysyvyys (2.5 kohta)

X

B.   Täydellisille etusumuvalaisimille (jotka on toimitettu tämän säännön 2.3.2 kohdan mukaisesti) suoritettavat testit

| Testit | Täydellinen valaisin |
| --- | --- |
| Näytteen numero |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Kuluminen (2.6.1.1. kohta) | X | |
| 2.2 | Fotometria (2.6.1.2. kohta) | X | |
| 2.3 | Pysyvyys (2.6.2. kohta) | | X |

Testit

Täydellinen valaisin

Näytteen numero

1

2

2.1

Kuluminen (2.6.1.1. kohta)

X

2.2

Fotometria (2.6.1.2. kohta)

X

2.3

Pysyvyys (2.6.2. kohta)

X

LISÄYS 2

Valon hajonnan ja läpäisyn mittausmenetelmä

1.   LAITTEISTO (KATSO KUVA)

Kollimaattorin K, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 × 10–4 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.

Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT vastaanottimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°.

Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat a/2 = 1° ja amax/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvapolttotasolle.

Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.

Välimatka L2–DT ja linssin L2 polttoväli F2 (1) on valittava niin, että DT:n kuva peittää täysin vastaanottimeen R.

Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.

2.   MITTAUKSET

Seuraavat lukemat on otettava:

| Lukema | Näytteen kanssa | DD:n keskiosan kanssa | Muuttuja |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Tulovalovirta alkulukemassa |
| T2 | kyllä
  (ennen testiä) | ei | Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä |
| T3 | kyllä
  (testin jälkeen) | ei | Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä |
| T4 | kyllä
  (ennen testiä) | kyllä | Uuden materiaalin hajottama valovirta |
| T5 | kyllä
  (testin jälkeen) | kyllä | Testatun materiaalin hajottama valovirta |

Lukema

Näytteen kanssa

DD:n keskiosan kanssa

Muuttuja

T1

ei

ei

Tulovalovirta alkulukemassa

T2

kyllä

(ennen testiä)

ei

Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä

T3

kyllä

(testin jälkeen)

ei

Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä

T4

kyllä

(ennen testiä)

kyllä

Uuden materiaalin hajottama valovirta

T5

kyllä

(testin jälkeen)

kyllä

Testatun materiaalin hajottama valovirta

Valonlähde

---

(1)  Linssille L2 suositeltava polttoväli on noin 80 millimetriä.

LISÄYS 3

SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ

1.   TESTAUSLAITTEISTO

1.1   Suihkutin

Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 ± 0,02 litran nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar – 0, + 0,5 bar.

Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.

1.2   Testiseos

Testiseoksen ainesosat ovat

silikahiekka, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, jonka raekoko on 0–0,2 mm ja jakauma lähes normaali ja jonka kulmakerroin on 1,8–2, sekä

vesi, jonka kovuus on enintään 205 g/m3 seoksessa, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.

2.   TESTI

Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.

Kuluminen tarkastetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu vertailua varten testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes muutos näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa mitattuna lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä on sellainen, että:

Δ d = (T5 – T4) / T2 ≤ 0,0250 ± 0,0025

Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut.

LISÄYS 4

TEIPIN PYSYVYYSTESTI

1.   TARKOITUS

Tämän menetelmän avulla voidaan määrittää kiinnitysteipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden vakio-olosuhteissa.

2.   PERIAATE

Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.

3.   YMPÄRISTÖOLOSUHTEET

Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.

4.   TESTIKAPPALEET

Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä olosuhteissa (ks. 3 kohta).

Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Testikappaleet otetaan rullasta sen jälkeen, kun teipistä on poistettu kolme päällimmäistä kerrosta.

5.   MENETTELY

Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

Viisi testikappaletta otetaan siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla:

Teippi kiinnitetään lasilevyyn vähitellen kevyellä pituussuuntaisella sormen hankaavalla liikkeellä painamatta teippiä tai lasilevyä liian voimakkaasti.

Yhdistelmä jätetään edellä määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.

Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa tasossa.

Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallinen pää käännetään taaksepäin 90 asteen kulmaan. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kiristysvoiman suuntaan ja levyyn nähden.

Teippiä vedetään irti nopeudella 300 mm/s ± 30 mm/s ja tarvittava voima kirjataan.

6.   TULOKSET

Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo otetaan mittauksen tulokseksi. Arvo ilmaistaan Newtoneina (N) teipin leveyssenttimetriä kohti.

---

LIITE 7

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

1.   YLEISTÄ

1.1   Tässä säännössä vahvistetut mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos tämän säännön liitteen 2 mukaiset etusumuvalaisinluokkaa koskevat fotometriset vaatimukset täyttyvät.

Jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, etusumuvalaisimet on testattava uudelleen käyttäen tapauksen mukaan tämän säännön 6.3 tai 6.4 kohdassa määriteltyjä valonlähteitä.

1.2.1   Jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät täytä vaatimuksia, etusumuvalaisimien kohdennusta voidaan muuttaa edellyttäen, että valokeilan akseli siirtyy sivusuunnassa enintään 0,5 astetta oikeaan tai vasempaan ja pystysuunnassa enintään 0,2 astetta ylöspäin tai alaspäin. Uudessa asennossa on kaikkien fotometristen vaatimusten täytyttävä.

Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä:

1.3.1   Yksi etusumuvalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 5 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun valaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.

1.3.2   Etusumuvalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 3,0 mrad. Jos tämä arvo on suurempi kuin 3,0 mrad mutta enintään 4,0 mrad, testataan toinen etusumuvalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen absoluuttisten arvojen keskiarvo saa olla enintään 3,0 mrad.

1.4   Värikoordinaattien on oltava tämän säännön 7 kohdan vaatimusten mukaiset. Laajennettua vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä valonlähteellä varustetun etusumuvalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin etusumuvalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin jäljempänä esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän todentamista.

2.2   Testimenetelmät

2.2.1   Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2.2.2   Valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

2.2.3   Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa.

2.2.4   Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.

2.3   Näytteenotto

Etusumuvalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä olevien etusumuvalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin yhdistää useista eri tehtaista saadut samaa järjestelmätyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samoja laatuperusteita ja samaa laadunhallintaa.

2.4   Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet

Näytteeseen kuuluville etusumuvalaisimille tehdään fotometriset mittaukset tässä säännössä määritellyissä pisteissä niin, että lukemat otetaan vain tämän säännön liitteessä 2 mainituista pisteistä etuvalaisimen luokan mukaisesti.

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden todentamiselle tämän säännön 10.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 8 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.

---

LIITE 8

TARKASTAJAN TEKEMÄÄ NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Tässä säännössä vahvistetut mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos tämän säännön liitteen 2 mukaiset etusumuvalaisinluokkaa koskevat fotometriset vaatimukset täyttyvät.

Jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, etusumuvalaisimet on testattava uudelleen käyttäen tapauksen mukaan tämän säännön 6.3 tai 6.4 kohdassa määriteltyjä valonlähteitä.

1.2.1   Jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät täytä vaatimuksia, etusumuvalaisimien kohdennusta voidaan muuttaa edellyttäen, että valokeilan akseli siirtyy sivusuunnassa enintään 0,5 astetta oikeaan tai vasempaan ja pystysuunnassa enintään 0,2 astetta ylöspäin tai alaspäin. Uudessa asennossa on kaikkien fotometristen vaatimusten täytyttävä.

Jos valovoimavaatimukset eivät täyty, sallitaan valorajan kohdistaminen uudelleen ± 0,5° pystysuunnassa ja/tai ± 2° vaakasuunnassa. Uudessa asennossa on kaikkien fotometristen vaatimusten täytyttävä.

Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti sallittujen toleranssien puitteissa, on käytettävä liitteessä 9 määriteltyä laitemittaustapaa, ja valorajan laatu on testattava yhdestä näytteestä.

1.2.2   Etusumuvalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaattien on oltava tämän säännön 7 kohdan vaatimusten mukaiset. Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä valonlähteellä varustetun etusumuvalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa on valittava sattumanvaraisesti neljä etusumuvalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella kyseenalaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen negatiiviset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1   Näyte A

| A1: | yksi etusumuvalaisin | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| A2: | molemmat etusumuvalaisimet | yli | 0 % |
| | mutta | enintään | 20 % |
| | siirrytään näytteeseen B | | |

A1:

yksi etusumuvalaisin

0 %

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

A2:

molemmat etusumuvalaisimet

yli

0 %

mutta

enintään

20 %

siirrytään näytteeseen B

2.1.1.2   Näyte B

| B1: | molemmat etusumuvalaisimet | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

B1:

molemmat etusumuvalaisimet

0 %

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos etusumuvalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1   Näyte A

| A3: | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 20 % |
| | mutta | enintään | 30 % |

A3:

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

yli

20 %

mutta

enintään

30 %

2.2.1.2   Näyte B

| B2: | jos tulos on A2 ja | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 0 % |
| | mutta | enintään | 20 % |
| | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| B3: | jos tulos on A2 ja | | |
| | yksi etusumuvalaisin | | 0 % |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 20 % |
| | mutta | enintään | 30 % |

B2:

jos tulos on A2 ja

yksi etusumuvalaisin

yli

0 %

mutta

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

B3:

jos tulos on A2 ja

yksi etusumuvalaisin

0 %

yksi etusumuvalaisin

yli

20 %

mutta

enintään

30 %

2.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä etusumuvalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.3.1   Näyte A

| A4: | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 30 % |
| A5: | molemmat etusumuvalaisimet | yli | 20 % |

A4:

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

yli

30 %

A5:

molemmat etusumuvalaisimet

yli

20 %

2.3.2   Näyte B

| B4: | jos tulos on A2 ja | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 0 % |
| | mutta | enintään | 20 % |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 20 % |
| B5: | jostulos on A2 ja | | |
| | molemmat etusumuvalaisimet | yli | 20 % |
| B6: | jos tulos on A2 ja | | |
| | yksi etusumuvalaisin | | 0 % |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 30 % |

B4:

jos tulos on A2 ja

yksi etusumuvalaisin

yli

0 %

mutta

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

yli

20 %

B5:

jostulos on A2 ja

molemmat etusumuvalaisimet

yli

20 %

B6:

jos tulos on A2 ja

yksi etusumuvalaisin

0 %

yksi etusumuvalaisin

yli

30 %

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

Tulosten A3, B2 ja B3 tapauksessa on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta valaisimesta, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi).

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella kyseenalaiseksi, jos etusumuvalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1   Näyte C

| C1: | yksi etusumuvalaisin | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| C2: | molemmat etusumuvalaisimet | yli | 0 % |
| | mutta | enintään | 20 % |
| | siirrytään näytteeseen D | | |

C1:

yksi etusumuvalaisin

0 %

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

C2:

molemmat etusumuvalaisimet

yli

0 %

mutta

enintään

20 %

siirrytään näytteeseen D

3.1.1.2   Näyte D

| D1: | jos tulos on C2 ja | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | molemmat etusumuvalaisimet | | 0 % |

D1:

jos tulos on C2 ja

molemmat etusumuvalaisimet

0 %

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

3.2.1   Sarjatuotantona valmistettujen etusumuvalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos etusumuvalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

Näyte D

| D2: | jos tulos on C2 ja | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 0 % |
| | mutta | enintään | 20 % |
| | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |

D2:

jos tulos on C2 ja

yksi etusumuvalaisin

yli

0 %

mutta

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

3.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 12 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä etusumuvalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.3.1   Näyte C

| C3: | yksi etusumuvalaisin | enintään | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 20 % |
| C4: | molemmat etusumuvalaisimet | yli | 20 % |

C3:

yksi etusumuvalaisin

enintään

20 %

yksi etusumuvalaisin

yli

20 %

C4:

molemmat etusumuvalaisimet

yli

20 %

3.3.2   Näyte D

| D3: | jos tulos on C2 ja | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | yksi etusumuvalaisin | 0 tai yli | 0 % |
| | yksi etusumuvalaisin | yli | 20 % |

D3:

jos tulos on C2 ja

yksi etusumuvalaisin

0 tai yli

0 %

yksi etusumuvalaisin

yli

20 %

4.   VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ

Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa sovelletaan seuraavaa menettelyä:

Yksi näytteeseen A kuuluvista etusumuvalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevan 2.2.2 kohdan mukaisen syklin.

Etusumuvalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 3,0 mrad.

Jos arvo on suurempi kuin 3,0 mrad mutta enintään 4,0 mrad, testataan toinen näytteeseen A kuluva etusumuvalaisin. Molemmista näytteistä mitattujen absoluuttisten arvojen keskiarvo saa olla enintään 3,0 mrad.

Jos näyte A ei täytä edellä mainittua vaatimusta, on testattava näytteen B kaksi etusumuvalaisinta saman menettelyn mukaisesti. Kummankaan valaisimen arvo Δr ei saa olla suurempi kuin 3,0 mrad.

Kuva 1

2 laitetta

Ensimmäinen näytteenotto

4 satunnaisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin A ja B

2 laitetta

LOPPU

siirrytään näytteeseen B

END

Tuotannon saattaminen vaatimusten mukaiseksi

Valmistaja määrätään saattamaan tuotteet vaatimusten mukaisiksi

2 laitetta

Toistettu näytteenotto

4 sattumanvaraisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin C ja D

2 laitetta

Mahdolliset näytteen A tulokset

Mahdolliset näytteen C tulokset

LOPPU

siirrytään näytteeseen D

LOPPU

siirrytään vaatimusten mukaiseksi saattamiseen

Mahdolliset näytteen D tulokset

Mahdolliset näytteen B tulokset

Hyväksynnän peruuttaminen

Suurin mahdollinen kielteinen poikkeama (prosenttia) raja-arvoista

---

LIITE 9

Luokan F3 etusumuvalaisimien valorajan määrittely ja terävyys sekä valorajaan perustuva kohdistusmenettely

1.   YLEISTÄ

Etusumuvalaisimen valovoiman jakaumassa on oltava valoraja, jonka avulla etusumuvalaisin voidaan säätää asianmukaisesti fotometrisiä mittauksia ja ajoneuvoon asennettujen valaisimien suuntausta varten. Valorajan on oltava ominaisuuksiltaan 2–4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukainen.

2.   VALORAJAN MUOTO

Etusumuvalon silmämääräistä säätöä varten valorajan täytyy muodostaa valaisimen pystysäätöä varten vaakasuuntainen linja, joka ulottuu 4 astetta linjan v–v vasemmalle ja oikealle puolelle (ks. kuva 1).

Kuva 1

Valorajan muoto ja sijainti

Lineaarisuus ± 0,2°

nimellissijainnista

Valorajan nimellissijainti

3.   ETUSUMUVALAISIMEN SÄÄTÖ

3.1   Vaakasuuntainen säätö

Valoraja on suunnattava niin, että projisoidun valokeilan muoto näyttää symmetriseltä linjan v–v suhteen. Kun etusumuvalaisin on tarkoitettu käytettäväksi pareittain tai kun sen valokeila on muutoin epäsymmetrinen, se on suunnattava vaakasuunnassa hakijan antamien ohjeiden mukaisesti taikka siten, että valoraja näyttää symmetriseltä linjan v–v suhteen.

3.2   Pystysuuntainen säätö

Kun etusumuvalaisin on säädetty vaakasuunnassa 3.1 kohdan mukaisesti, tehdään pystysäätö niin, että valorajaa siirretään ala-asennosta ylöspäin kunnes sen sijainti linjalla v–v on yksi aste linjan h–h alapuolella. Jos vaakasuuntainen osa ei ole suora, vaan hiukan kaartuva, valoraja ei saa ulottua pystysuunnassa niiden kahden vaakasuuntaisen linjan ulkopuolelle, jotka sijaitsevat 0,2 astetta valorajan nimellisen sijaintikohdan ylä- ja alapuolella ja ulottuvat 3 astetta linjan v–v vasemmalle ja oikealle puolelle (ks. kuva 1).

3.2.1   Jos kolmella säätökerralla saadut valorajat eroavat toisistaan enemmän kuin 0,2 astetta katsotaan, että valorajan lineaarisuus ja terävyys eivät ole riittäviä silmämääräisen säädön suorittamista varten. Siinä tapauksessa valoraja on tarkastettava laitteiden avulla jäljempänä annettavien ohjeiden mukaisesti.

4.   VALORAJAN LAADUN MITTAAMINEN

Menetelmänä on valorajan vaakasuuntaisen osan pyyhkäisymittaus alhaalta ylös enintään 0,05 asteen välein

joko 10 metrin mittausetäisyydeltä käyttäen anturia, jonka läpimitta on noin 10 mm,

tai 25 metrin mittausetäisyydeltä käyttäen anturia, jonka läpimitta on noin 30 mm.

Valorajan laadun katsotaan olevan hyväksyttävä, jos vähintään yhden 10 tai 25 metrin etäisyydeltä tehdyn mittauksen tulokset täyttävät 4.1.1–4.1.3 kohdan vaatimukset.

Käytetty mittausetäisyys on mainittava tämän säännön liitteessä 2 tarkoitetun ilmoituslomakkeen 9 kohdassa.

Pyyhkäisymittaus tehdään valorajan ylitse alhaalta ylös pitkin pystylinjoja, jotka sijaitsevat –2,5 ja +2,5 asteen etäisyydellä linjasta v–v. Näin mitattuna valorajan laadun on täytettävä seuraavat vaatimukset:

4.1.1   Näkyvissä saa olla vain yksi valoraja.

4.1.2   Valorajan terävyys

Kun pyyhkäisymittaus tehdään valorajan vaakasuuntaisen osan ylitse pystysuunnassa pitkin pystylinjoja, joiden etäisyys linjasta v–v on ± 1 aste, valorajan terävyyskertoimen G mitatun enimmäisarvon on oltava vähintään 0,08, kun

G = (log EV – log E (V + 0,1°))

4.1.3   Lineaarisuus

Valorajan sen osan, jota käytetään pystysäädössä, on oltava vaakasuora alueella, joka ulottuu 3 astetta linjan v-v vasemmalle ja oikealle puolelle. Vaatimus katsotaan täytetyksi, jos 3.2 kohdassa tarkoitettujen käännepisteiden sijaintikohdat pystysuunnassa 3 astetta linjan v–v vasemmalla ja oikealla puolella eivät eroa toisistaan enempää kuin ±0,20 astetta.

5.   PYSTYSÄÄTÖ LAITTEIDEN AVULLA

Jos valoraja on edellä esitettyjen laatuvaatimusten mukainen, valokeilan pystysäätö voidaan tehdä laitteiden avulla. Tätä varten käännepiste, jossa d2 (log E) / dv2 = 0, sijaitsee linjalla v–v linjan h–h alapuolella. Liikesuunta valorajan mittauksessa ja säädössä on nimellissijainnin alapuolelta ylöspäin.

---

LIITE 10

Fotometristen ominaisuuksien vakauden testauksessa käytettävät toimintajaksot

| Lyhenteet: | P: lähivaloa tuottava valaisin
  D: kaukovaloa tuottava valaisin (D1 + D2 tarkoittaa kahta kaukovaloa)
  F: etusumuvalaisin |
| --- | --- |

Lyhenteet:

P: lähivaloa tuottava valaisin

D: kaukovaloa tuottava valaisin (D1 + D2 tarkoittaa kahta kaukovaloa)

F: etusumuvalaisin

Kaikki seuraavat ryhmitetyt ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet ja symbolit ovat esimerkkejä, ja muutkin vaihtoehdot ovat mahdollisia.

Image 89
  : sykli, jossa valo on 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia päällä.

| 1. | P tai D tai F (HC tai HR tai B tai F3) |
| --- | --- |

1.

P tai D tai F (HC tai HR tai B tai F3)

Image 90

| 2. | P+F (HC B tai F3) |
| --- | --- |

2.

P+F (HC B tai F3)

Image 91

| 3. | P+F (HC B tai F3/) tai HC/B tai F3 |
| --- | --- |

3.

P+F (HC B tai F3/) tai HC/B tai F3

Image 92

| 4. | D+F (HR B tai F3) tai D1+D2+F (HR B tai F3) |
| --- | --- |

4.

D+F (HR B tai F3) tai D1+D2+F (HR B tai F3)

Image 93

| 5. | D+F (HR B tai F3/) tai D1+D2+F (HR B tai F3/) |
| --- | --- |

5.

D+F (HR B tai F3/) tai D1+D2+F (HR B tai F3/)

Image 94

| 6. | P+D+F (HCR B tai F3) tai P+D1+D2+F (HCR HR B tai F3) |
| --- | --- |

6.

P+D+F (HCR B tai F3) tai P+D1+D2+F (HCR HR B tai F3)

Image 95

| 7. | P+D+F (HC/R B tai F3) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B tai F3) |
| --- | --- |

7.

P+D+F (HC/R B tai F3) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B tai F3)

Image 96

| 8. | P+D+F (HCR B tai F3/) tai P+D1+D2+F (HCR HR B tai F3/) |
| --- | --- |

8.

P+D+F (HCR B tai F3/) tai P+D1+D2+F (HCR HR B tai F3/)

Image 97

| 9. | P+D+F (HC/R B tai F3/) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B tai F3/) |
| --- | --- |

9.

P+D+F (HC/R B tai F3/) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B tai F3/)

Image 98

---

LIITE 11

VERTAILUKESKIPISTE

Läpimitta = a = vähintään 2 mm

Valinnainen vertailukeskipisteen merkki sijoitetaan linssille etusumuvalaisimen vertailuakselin leikkauskohtaan.

Vertailukeskipisteen merkki on edellä olevassa kuvassa esitetty projektiona linssiin nähden kuta kuinkin tangentiaalisella tasolla. Merkin muodostavat viivat voivat olla yhtenäisiä tai katkoviivoja.

---

LIITE 12

LED-moduulien ja valogeneraattoreiden käyttöön liittyvät vaatimukset

1.   YLEISET VAATIMUKSET

1.1   Jokaisen testattavaksi toimitetun LED-moduulin tai valogeneraattorin on vastattava sitä koskevia tämän säännön vaatimuksia, kun testaus tehdään käyttäen mukana mahdollisesti toimitettuja elektronisia valonlähteen säätölaitteita.

1.2   LED-moduulien ja valogeneraattoreiden on oltava sellaisia, että ne pysyvät hyvässä toimintakunnossa tavanomaisessa käytössä. Niissä ei myöskään saa ilmetä suunnittelu- tai valmistusvirheitä.

1.3   LED-moduulien ja valogeneraattoreiden on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja.

Irrotettavien LED-moduulien on oltava rakenteeltaan sellaisia, että

1.4.1   valaisin täyttää fotometriset vaatimukset myös moduulin irrottamisen ja uudelleenkiinnittämisen jälkeen,

1.4.2   samassa valaisinrungossa olevia erilaisia LED-moduuleja ei ole mahdollista vaihtaa keskenään.

LED-moduuleihin sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

1.5.1   Mahdollisten optiseen säteilyyn ja suojaukseen liittyvien osien on oltava geometrialtaan ja sijoittelultaan toimitetun tietolomakkeen mukaisia.

1.5.2   Mittaukset on tehtävä optisin menetelmin läpinäkyvän vaipan lävitse sen jälkeen, kun laitetta on vanhennettu valonlähteellä, johon syötetään testijännitettä elektronisella valonlähteen säätölaitteella.

1.5.3   Mahdollisten liuskojen ja suojausten sijoittelun, mittojen ja läpäisevyyden on oltava toimitetun tietolomakkeen mukaisia.

2.   VALMISTUS

2.1   Valonlähteen läpinäkyvässä vaipassa (esim. kuvussa) ei saa olla naarmuja tai tahroja, jotka voivat heikentää tehoa ja optisia ominaisuuksia.

LED-moduuleihin ja valogeneraattoreihin sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

2.2.1   LED-moduulin valodiodit on varustettava sopivilla kiinnitysosilla.

2.2.2   Kiinnitysosien on oltava kestäviä ja niiden on kiinnityttävä tukevasti valonlähteisiin ja LED-moduuliin.

2.2.3   Valogeneraattorissa oleva valonlähde on varustettava sopivilla kiinnitysosilla.

2.2.4   Kiinnitysosien on oltava kestäviä ja niiden on kiinnityttävä tukevasti valonlähteisiin ja valogeneraattoriin.

3.   TESTAUSOLOSUHTEET

3.1   Soveltaminen ja poikkeukset

3.1.1   Kaikki näytteet on testattava 4 kohdan mukaisesti.

3.1.2   Valonlähteiden on oltava säännössä nro 48 olevassa 2.7.1 kohdassa määriteltyä tyyppiä, varsinkin näkyvää säteilyä tuottavien elementtien osalta. Muun tyyppisiä valonlähteitä ei sallita.

3.1.3   Testausolosuhteet

LED-moduulin tai valogeneraattorin testausolosuhteet

3.1.3.1   Kaikki näytteet on testattava tämän säännön 6.4.1.4 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

3.1.3.2   Ellei tässä liitteessä muuta määrätä, LED-moduulit ja valogeneraattorit on testattava valmistajan toimittaman etusumuvalaisimen sisällä.

3.1.4   Ympäristön lämpötila

Sähköisiä ja fotometrisia ominaisuuksia mitattaessa etusumuvalaisinta on käytettävä kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Valogeneraattoreita koskevat vaatimukset

3.1.5.1   Tehonsyöttö

Sytytyksen ja valotehon nousun testauksessa käytettävän tehonlähteen on oltava riittävä tarvittavan virtaimpulssin tuottamiseksi nopeasti.

3.1.5.2   Käyttöasento

Käyttöasennon on oltava hakijan ilmoituksen mukainen. Vanhennus ja testaus on tehtävä samassa asennossa. Jos valaisinta käytetään erehdyksessä väärässä suunnassa, se on vanhennettava uudelleen ennen mittausten aloittamista. Vanhennuksen ja mittausten aikana ei hakijan osoittamassa tilassa saa olla sähköä johtavia kappaleita. Häiritsevien magneettikenttien esiintyminen on estettävä.

3.2   Vanhennus

3.2.1   LED-moduulit ja valogeneraattorit on vanhennettava.

3.2.2   Jäljempänä mainitut testit on tehtävä sen jälkeen, kun LED-moduuleja tai valogeneraattoreita on vanhennettu testijännitteellä käyttäen hakijan toimittamaa elektronista valonlähteen säätölaitetta.

3.2.3   LED-moduulit

Hakijan pyynnöstä LED-moduulia on käytettävä 15 tunnin ajan, minkä jälkeen se on jäähdytettävä ympäristön lämpötilaan ennen tässä säännössä määriteltyjen testien aloittamista.

3.2.4   Hehkulamput

Hehkulamppuja vanhennetaan niiden testijännitteellä noin tunnin ajan. Kaksoishehkulankalamppujen kutakin hehkulankaa vanhennetaan erikseen.

3.2.5   Kaasupurkausvalonlähteet

Syttymistestiä lukuun ottamatta kaikki testit on tehtävä valonlähteillä, jotka ovat käyneet läpi vähintään 15 sykliä, joissa laite on kytkettynä seuraavasti: 45 minuuttia päällä, 15 sekuntia sammutettuna, 5 minuuttia päällä, 10 minuuttia sammutettuna.

4.   TESTIT

4.1   Säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyille hehkulampuille, säännön nro 99 mukaisesti hyväksytyille kaasupurkausvalonlähteille ja LED-moduuleille ei tarvitse tehdä 4.3.1 ja 4.3.2 kohdassa tarkoitettuja testejä.

4.2   Kaasupurkausvalonlähteet

Syttymistesti tehdään valonlähteille, joita ei ole vanhennettu ja joita ei ole käytetty 24 tunnin aikana ennen testiä. Valonlähteen on sytyttävä heti ja pysyttävä toiminnassa.

4.3   Valotehon nousu

4.3.1   Tätä testiä ei tarvitse tehdä hehkulampuille.

4.3.2   Kaasupurkausvalonlähteet

Valotehon nousutesti tehdään valonlähteille, joita ei ole käytetty 1 tunnin aikana ennen testiä. Etusumuvalaisimen on saavutettava seuraavat valovoimat ainakin pisteessä 0°, 2,5°D linjalla 6:

1 sekunnin kuluttua: 25 prosenttia nimellisvalovirrasta;

4 sekunnin kuluttua: 80 prosenttia nimellisvalovirrasta.

Nimellisvalovirta ilmoitetaan toimitetussa tietolomakkeessa.

4.4   Uudelleensytytys kuumana

4.4.1   Tätä testiä ei tarvitse tehdä hehkulampuille.

4.4.2   Kaasupurkausvalonlähteet

Valonlähde sytytetään ja pidetään toiminnassa elektronisen valonlähteen säätölaitteen ohjaamana testijännitteellä 15 minuutin ajan. Sen jälkeen elektronisen valonlähteen säätölaitteen syöttöjännite katkaistaan 10 sekunnin ajaksi ja kytketään uudelleen päälle. Valonlähteen on sytyttävä heti 10 sekunnin sammutettuna olon jälkeen. Yhden sekunnin kuluttua valonlähteen on tuotettava vähintään 80 prosenttia nimellisvalovirrastaan.

4.5   Värintoisto

4.5.1   Punainen komponentti

Tämän säännön osan A tai B kohdassa 7 tarkoitettujen mittausten lisäksi on tarkastettava, että LED-moduulin tai valogeneraattorin tuottaman valon punainen komponentti on sellainen, että

Formula

jossa:

| Ee (λ) (yksikkö: W) | on säteilyn spektritiheys; |
| --- | --- |
| V(λ) (yksikkö: 1) | on spektrivaloteho; |
| λ (unit: nm) | on aallonpituus. |

Ee (λ) (yksikkö: W)

on säteilyn spektritiheys;

V(λ) (yksikkö: 1)

on spektrivaloteho;

λ (unit: nm)

on aallonpituus.

Tämä arvo lasketaan yhden nanometrin välein.

4.6   UV-säteily

LED-moduulin tai valogeneraattorin UV-säteilyn on oltava sellainen, että

Formula

jossa:

S(λ)(yksikkö: 1) on spektrinen painotuskerroin;

km = 683 lm/W on säteilyn valotehon enimmäisarvo;

(Muiden symbolien selitykset 4.5.1 kohdassa.)

Tämä arvo lasketaan yhden nanometrin välein. UV-säteilyarvo painotetaan seuraavassa taulukossa esitettyjen arvojen mukaisesti.

UV-taulukko

| λ | S(λ) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,00009 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000530 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

λ

S(λ)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,00009

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000530

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Arvot ovat IRPA/INIRC-komission ohjeen Guidelines on limits of exposure to ultraviolet radiation mukaiset. Aallonpituudet (nanometreinä) ovat edustavia. Muut arvot on interpoloitava.

4.7   Lämpöstabiilius

4.7.1   Valovoima

4.7.1.1   Hehkulampuille ja kaasupurkausvalonlähteille ei tarvitse tehdä tätä testiä.

4.7.1.2   Fotometrinen mittaus on tehtävä yhden minuutin toiminnassa olon jälkeen niin, että laite on huoneenlämpöinen. Mittauksessa käytettävän testauspisteen sijainti: vaakasuunta 0° pystysuunta 2,5°D.

4.7.1.3   Valaisinta pidetään toiminnassa kunnes fotometrinen stabiilius on saavutettu. Fotometristen ominaisuuksien katsotaan olevan stabiilit, kun fotometrisen arvon vaihtelu on pienempi kuin 3 prosenttia minkä tahansa 15 minuutin pituisen jakson aikana. Kun stabiilius on saavutettu, suoritetaan kaikki fotometriset mittaukset kulloistakin laitetta koskevien vaatimusten mukaisesti. Mittaukset on tehtävä kaikissa kyseistä laitetta koskevissa testipisteissä.

4.7.1.4   Kun fotometrinen stabiilius on saavutettu, lasketaan 4.7.1.2 kohdan mukaisesti saatujen arvojen ja 4.7.1.3 kohdan mukaisesti määritettyjen arvojen välinen suhde.

4.7.1.5   Edellä 4.7.1.4 kohdassa tarkoitettua suhdetta sovelletaan jäljellä oleviin testipisteisiin, jotta saadaan uusi fotometrinen taulukko, jossa esitetään kaikki fotometriset arvot yhden minuutin toiminnan jälkeen.

4.7.1.6   Valaistusarvojen, jotka on mitattu yhden minuutin toiminnan jälkeen siihen saakka, kun stabiilius on saavutettu, on oltava vähimmäis- ja enimmäisvaatimusten mukaisia.

4.7.2   Väri

Säteilevän valon värin on oltava vaaditulla värialueella mitattuna sekä yhden minuutin että 30 minuutin toiminnan jälkeen.

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/170 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/170

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 20 –Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien ja halogeenihehkulampuilla (H4-lampuilla) varustettujen moottoriajoneuvoihin tarkoitettujen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää

Tarkistus 3

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Muutossarja 03 – Voimaantulopäivä: 9. syyskuuta 2001

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

A.   HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

| 0 | Soveltamisala |
| --- | --- |

0

| 1. | Määritelmät |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ajovalaisimen hyväksyntää koskeva hakemus |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merkinnät |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

B.   AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET

| 5. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valaistus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Värillisiä linssejä ja suodattimia koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

7.

| 8. | Haitan mittaaminen |
| --- | --- |

8.

| 9. | Vakioajovalaisin |
| --- | --- |

9.

| 10. | Väriä koskeva huomautus |
| --- | --- |

10.

C.   MUUT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

| 11. | Ajovalaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

12.

| 13. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

14.

| 15. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

15.

| 16. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

16.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus ajovalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta säännön nro 20 mukaisesti |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Mittaustaso |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset - linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

A.   HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

0.   SOVELTAMISALA (1)

Tätä sääntöä sovelletaan moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä.

1.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1   ”Linssillä” tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta.

1.2   ”Pinnoitteella” tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta.

”Erityyppisillä ajovalaisimilla” tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan olennaisilta ominaisuuksiltaan, joita ovat

1.3.1   kauppanimi tai tavaramerkki,

1.3.2   optisen järjestelmän ominaisuudet,

1.3.3   sellaisten osien sisältyminen tai puuttuminen, jotka voivat muuttaa optisia ominaisuuksia heijastumisen, taittumisen, absorboitumisen ja/tai käytön aikana tapahtuvan muodonmuutoksen vuoksi. Tyypin muuttumista ei kuitenkaan aiheuta sellaisten suodattimien asentaminen tai poistaminen, joiden tarkoituksena on vain valokeilan valon värin mutta ei valon jakautumisen muuttaminen.

1.3.4   soveltuvuus vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin,

1.3.5   tuotettu valo (lähivalo, kaukovalo tai molemmat),

1.3.6   linssien ja mahdollisten päällysteiden materiaalit.

2.   AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS (2)

Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakemuksessa on ilmoitettava seuraavat tiedot:

2.1.1   onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivaloa että kaukovaloa vai ainoastaan toista näistä,

2.1.2   jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä vai vain jompaakumpaa varten,

2.1.3   jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon.

Jokaiseen hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat:

kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä valaisimen poikkileikkaus. Piirustuksissa on esitettävä hyväksyntämerkille varattu tila.

2.2.1.1   jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasennoista suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain kyseisissä asennoissa,

2.2.2   lyhyt tekninen kuvaus,

kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta,

2.2.3.1   kaksi näytettä värillisen suodattimen (tai värillisen linssin) testausta varten.

Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava seuraavat:

Kolmetoista linssiä.

2.2.4.1.1   Kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasomainen tai kupera ulkopinta ja keskellä olennaisilta osin tasomainen vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm).

2.2.4.1.2   Kunkin tällaisen linssin tai materiaalinäytteen on oltava valmistettu sarjatuotannossa käytettävällä menetelmällä.

2.2.4.2   Lisäksi on toimitettava heijastin, johon linssit voidaan kiinnittää valmistajan ohjeiden mukaan.

2.3   Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.

2.4   Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

3.   MERKINNÄT (3)

3.1   Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.

3.2   Valaisimien linssissä ja päärungossa (4) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.

3.3   Ajovalaisimissa

jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, joista käyvät ilmi optisen yksikön kaksi asentoa ajoneuvoon nähden tai hehkulampun kaksi asentoa heijastimeen nähden. Oikeanpuoleisen liikenteen asento merkitään tunnuksella R/D ja vasemmanpuoleisen liikenteen asento tunnuksella L/G.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Yleistä

4.1.1   Jos kaikki 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut ajovalaisintyypin näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä on myönnettävä.

4.1.2   Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.

4.1.3   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (tällä hetkellä 02) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta.

Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot.

4.1.4.1   Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ja jos valaisinta saa käyttää vain 2.2.1.1 kohdan mukaisissa asennoissa, hyväksyntä velvoittaa hakijan tiedottamaan käyttäjälle asianmukaisella tavalla oikeasta asennustavasta.

4.1.5   Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin.

4.2   Hyväksyntämerkin koostumus

Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:

Kansainvälinen hyväksyntämerkintä, jonka osat ovat

4.2.1.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (5), jotka ovat ympyrän sisällä,

4.2.1.2   edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero.

Seuraavat lisäsymbolit tapauksen mukaan:

4.2.2.1   ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edestä katsottuna oikealle, eli liikennesuunnan puolelle,

4.2.2.2   ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, kun optisen yksikön tai hehkulampun asento säädetään asianmukaisesti, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle,

4.2.2.3   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjaintunnus HC,

4.2.2.4   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjaintunnus HR,

4.2.2.5   ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaintunnus HCR,

4.2.2.6   ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaintunnus PL, joka on merkittävä 4.2.2.3–4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle,

4.2.2.7   ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, ilmoitus valon enimmäisvoimakkuudesta, joka ilmaistaan jäljempänä 6.3.2.1.2 kohdassa tarkoitetulla ja lähelle ympyrän sisällä olevaa E-kirjainta sijoitetulla viitemerkillä.

Rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien osalta kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä on ilmaistava edellä esitetyn mukaisesti.

Hyväksyntälomakkeissa ja tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa on aina annettava tiedot liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisista sallituista jännitteistä.

Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti:

4.2.3.1   Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti muun valaisutoiminnon kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty, hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).

4.2.3.2   Ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 4 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (X).

4.2.4   Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 02), jotka ilmoittavat viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan muutossarjan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.

4.2.5   Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava helposti luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun ajovalaisin on asennettu ajoneuvoon.

4.3   Hyväksyntämerkin sijoittelu

4.3.1   Erilliset valaisimet

Tämän säännön liitteen 2 kuvissa 1–9 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.2   Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet

Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että

4.3.2.1.1   merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,

4.3.2.1.2   mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa läpäisevää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

Kunkin valaisimen tunnus (joka vastaa sääntöä, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä

4.3.2.2.1   joko asianomaiseen valoa säteilevään pintaan

4.3.2.2.2   tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 2 neljä esimerkkiä).

4.3.2.3   Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

4.3.2.4   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.3.2.5   Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 10 annetaan esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

Valaisimet, jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa ja joiden linssejä käytetään myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa

Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.

4.3.3.1   Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.

Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.

4.3.3.2   Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 11 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainitussa tapauksessa.

B.   AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET (6)

5.   YLEISET VAATIMUKSET

5.1   Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6–8 kohdan vaatimukset.

Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.2.1   Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos lähivalon tuottava ajovalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen.

5.2.2   Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tämän säännön 6.3 kohdan vaatimuksia.

5.3   Komponenttien, joiden avulla hehkulamppu kiinnitetään heijastimeen, on oltava sellaisia, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa. (7) Hehkulampun kannan on vastattava ominaisuuksia, jotka on esitetty tietolomakkeella 7005-39-1, IEC:n julkaisu 61-2, kolmas painos, 1969.

5.4   Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua joko siten, että optinen yksikkö asennetaan tiettyyn kulmaan ajoneuvossa, tai siten, että hehkulamppu asennetaan tiettyyn kulmaan optisessa yksikössä. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle. Rakenne ei saa mahdollistaa ajovalaisimen tahatonta vaihtamista asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettamista väliasentoon. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on osien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella.

5.5   Täydentäviä testejä on suoritettava liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu.

5.6   Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit on tehtävä liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.

6.   VALAISTUS

6.1   Yleiset vaatimukset

6.1.1   Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että sopivilla H4-hehkulampuilla varustettuina niiden lähivalotoiminto tuottaa riittävän valaistuksen aiheuttamatta häikäisyä ja kaukovalotoiminto tuottaa hyvän valaistuksen.

6.1.2   Ajovalaisimen tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla mittaustasolla, joka sijaitsee 25 m:n etäisyydellä ajovalaisimen etupuolella ja on suorassa kulmassa ajovalaisimen akseliin nähden (ks. tämän säännön liite 3).

6.1.3   Ajovalaisimet on tarkastettava värittömällä vakiohehkulampulla, joka on tarkoitettu 12 V:n nimellisjännitteelle. Jos ajovalaisin voidaan varustaa vaaleankeltaisilla suodattimilla (8), tällaiset suodattimet on korvattava geometrisesti samanlaisilla värittömillä suodattimilla, joiden siirtokerroin on vähintään 80 prosenttia. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä on säädettävä niin, että saavutetaan seuraavat ominaisuudet:

| | Kulutus, wattia | Valovirta, lumenia |
| --- | --- | --- |
| Lähivalon hehkulanka | noin 55 | 750 |
| Ajovalon hehkulanka | noin 60 | 1 250 |

Kulutus, wattia

Valovirta, lumenia

Lähivalon hehkulanka

noin 55

750

Ajovalon hehkulanka

noin 60

1 250

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos se täyttää tämän 6 kohdan vaatimukset vähintään yhdellä vakiohehkulampulla, joka voidaan toimittaa ajovalaisimen mukana.

6.1.4   Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen paikan, esitetään säännössä nro 37 olevissa asiaa koskevissa tietolomakkeissa.

6.1.5   Vakiohehkulampun kuvun on oltava optiselta muodoltaan ja laadultaan sellainen, että se ei saa aikaan valon jakaantumiseen kielteisesti vaikuttavaa heijastusta tai taittumista. Tämän vaatimuksen täyttyminen tarkastetaan mittaamalla valon jakaantuminen, joka saadaan, kun vakioajovalaisimeen asennetaan vakiohehkulamppu (ks. kohta 9 jäljempänä).

6.2   Lähivaloja koskevat vaatimukset

6.2.1   Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä valoraja, jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. Valorajan on oltava suora vaakasuuntainen viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella se ei saa ulottua sen murtoviivan HV H1 H4 ulkopuolelle, joka muodostuu 45 asteen kulmassa vaakasuoraan nähden olevasta suorasta HV H1 ja 25 cm suoran hh yläpuolella sijaitsevasta suorasta H1 H4, eikä sen suoran HV H3 ulkopuolelle, joka on 15 asteen kulmassa vaakasuoraan nähden (ks. liite 3). Valorajaa, joka ulottuu sekä suoran HV H2 että suoran H2 H4 ulkopuolelle ja joka on kahden edellä mainitun mahdollisuuden yhdistelmä, ei sallita missään olosuhteissa.

6.2.2   Ajovalaisimen on oltava siten suunnattu, että

6.2.2.1   jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason vasemmalla puolella (9), ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valoraja on vaakasuora mittaustason oikealla puolella,

6.2.2.2   valorajan vaakasuora osa sijaitsee mittaustasolla 25 cm tason hh alapuolella (ks. liite 3),

6.2.2.3   valorajan ”taive” sijaitsee suoralla vv (10).

6.2.3   Näin suunnattuna ajovalaisimen on, jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona (11), täytettävä ainoastaan jäljempänä 6.2.5–6.2.7 kohdassa esitetyt vaatimukset. Jos ajovalaisinta käytetään sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

6.2.4   Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään yhden asteen (= 44 cm) verran. (12) Jotta suuntaaminen valorajan avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää valorajan terävöittämiseksi.

6.2.5   Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| Piste mittaustasolla | Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina |
| --- | --- |
| Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet | Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet |
| Piste B 50 L | Piste B 50 R | ≤ 0,4 |
| Piste 75 R | Piste 75 L | ≥ 12 |
| Piste 75 L | Piste 75 R | ≤ 12 |
| Piste 50 L | Piste 50 R | ≤ 15 |
| Piste 50 R | Piste 50 L | ≥ 12 |
| Piste 50 V | Piste 50 V | ≥ 6 |
| Piste 25 L | Piste 25 R | ≥ 2 |
| Piste 25 R | Piste 25 L | ≥ 2 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III | ≤ 0,7 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV | ≥ 3 |
| Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I ≤ 2 x (E50R tai E50L) (*1) |

Piste mittaustasolla

Vaadittu valaistusvoimakkuus lukseina

Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

Piste B 50 L

Piste B 50 R

≤ 0,4

Piste 75 R

Piste 75 L

≥ 12

Piste 75 L

Piste 75 R

≤ 12

Piste 50 L

Piste 50 R

≤ 15

Piste 50 R

Piste 50 L

≥ 12

Piste 50 V

Piste 50 V

≥ 6

Piste 25 L

Piste 25 R

≥ 2

Piste 25 R

Piste 25 L

≥ 2

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä III

≤ 0,7

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä IV

≥ 3

Mikä tahansa piste vyöhykkeellä I ≤ 2 x (E50R tai E50L) (*1)

6.2.6   Hyvää näkyvyyttä haittaavaa sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään vyöhykkeistä I, II, III ja IV.

6.2.7   Liitteen 4 kuvassa C esitetyt valaistusarvot vyöhykkeillä A ja B on tarkastettava mittaamalla fotometriset arvot kyseisen kuvan pisteissä 1–8. Arvojen on oltava seuraavien rajojen sisällä: (13)

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luksia ja

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luksia ja

0,7 luksia ≥ 7 ≥ 0,1 luksia ja

0,7 luksia ≥ 8 ≥ 0,2 luksia

Kyseisiä uusia arvoja ei vaadita niiltä ajovalaisimilta, joille on myönnetty hyväksyntä ennen tämän säännön muutossarjaan 02 tehdyn lisäyksen 3 soveltamispäivämäärää (2. joulukuuta 1992), eikä näiden hyväksyntöjen laajennuksilta.

6.2.8   Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä koskevat vaatimukset, on täytettävä kyseiselle liikennesuunnalle edellä asetetut vaatimukset molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa.

6.3   Kaukovaloja koskevat vaatimukset

6.3.1   Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen mittaukset on suoritettava ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavoin kuin 6.2.5–6.2.7 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, ajovalaisin on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään suorien hh ja vv leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen tarvitsee täyttää vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos kaukovalon tuottamiseen käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä, valaistusvoimakkuuden enimmäisarvo (EM) on määritettävä käyttäen kaikkia valon tuottamiseen osallistuvia valonlähteitä.

Kaukovalon mittaustasolle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Suorien hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Tämä suurin arvo (EM) ei saa olla pienempi kuin 48 luksia. Enimmäisarvo ei saa missään olosuhteissa ylittää 240:tä luksia. Lisäksi yhdistetyn lähi- ja kaukovaloa tuottavan ajovalaisimen osalta tämä enimmäisarvo saa olla enintään 16-kertainen pisteessä 75 R (tai 75 L) mitattuun lähivalon valaistusvoimakkuuteen verrattuna.

6.3.2.1.1   Kaukovalon enimmäisvoimakkuus (IM), joka ilmaistaan tuhansina kandeloina, lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen:

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2   Kyseisen enimmäisvoimakkuuden viitemerkki (I'M), johon viitataan edellä 4.2.2.7 kohdassa, saadaan määrittämällä seuraava suhde:

Formula

Tämä arvo on pyöristettävä arvoon 7,5–10–12,5–17,5–20–25–27,5–30–37,5–40–45–50.

6.3.2.2   Pisteestä HV vaakasuuntaan vasemmalle ja oikealle valaistuksen on oltava vähintään 24 luksia 1,125 m:n etäisyydelle saakka ja vähintään 6 luksia 2,25 m:n etäisyydelle saakka.

Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2 ja 6.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1.3 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa on käytettävä seuraavaa menettelyä:

6.4.1   Kukin hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen suoraan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja mittaustasolla olevan pisteen HV. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa mittaustasolle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.2.1–6.2.2.3 ja/tai 6.3.1 kohdassa vahvistettuja suuntausta koskevia määräyksiä.

6.4.2   Kun heijastin on alkuasennossaan 6.4.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 ja 6.3 kohdassa esitetyt asianomaiset fotometriset vaatimukset.

6.4.3   Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastimen asentoa on muutettu ajovalaisimien säätölaitteen avulla alkuasennosta pystysuunnassa ± 2 astetta tai vähintään ääriasentoon, jos se on 2:ta astetta lähempänä. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen vastaavaan vastakkaiseen suuntaan (esimerkiksi goniometrin avulla), tarkastetaan valoteho seuraaviin suuntiin (ja valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä):

lähivalo – pisteet HV ja 75 R (tai 75 L);

kaukovalo – IM ja piste HV (prosentteina arvosta IM).

6.4.4   Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.4.1–6.4.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta.

6.4.5   Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2 ja 6.3 kohdassa tarkoitettuja mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevassa 6.4.3 kohdassa tarkoitetut lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirretty ajovalaisimien säätölaitteella ääriasentoihinsa (± 2 asteen sijaan).

6.5   Edellä 6.2.5–6.27 ja 6.3 kohdassa tarkoitetut valaistusarvot mittaustasolla on mitattava valokennolla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä.

7.   VÄRILLISIÄ LINSSEJÄ JA SUODATTIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET

7.1   Hyväksyntä voidaan saada ajovalaisimille, jotka heijastavat valkoista tai vaaleankeltaista valoa ja joissa on väritön hehkulamppu.

Vastaavat kolorimetriset ominaisuudet ovat seuraavat ilmaistuna kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) värikoordinaatteina:

Vaaleankeltainen suodatin (varjostin tai linssi)

| Raja punaiseen päin | y ≥ 0,138 + 0,58 x |
| --- | --- |
| Raja punaiseen päin | y ≤ 1,29 x – 0,1 |
| Raja valkoiseen päin | y ≥ – x + 0,996 |
| Raja spektriarvoon päin | y ≥ – x + 0,992 |

Raja punaiseen päin

y ≥ 0,138 + 0,58 x

Raja punaiseen päin

y ≤ 1,29 x – 0,1

Raja valkoiseen päin

y ≥ – x + 0,996

Raja spektriarvoon päin

y ≥ – x + 0,992

mikä voidaan ilmoittaa myös seuraavasti:

vallitseva aallonpituus 575–585 nm

puhtauskerroin 0,90–0,98.

Siirtokertoimen on oltava ≥ 0,78.

Siirtokertoimen määrittelyssä on käytettävä valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2 856 K (14).

7.2   Suodattimen on oltava osa ajovalaisinta, ja sen on oltava kiinnitettynä siihen niin, että käyttäjä ei voi irrottaa sitä tahattomasti tai tavallisin työkaluin tarkoituksellisesti.

8.   HAITAN MITTAAMINEN

Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava. (15)

9.   VAKIOAJOVALAISIN (16)

Ajovalaisin katsotaan vakioajovalaisimeksi (vertailuajovalaisimeksi), jos

9.1   ajovalaisin täyttää edellä mainitut hyväksyntävaatimukset,

9.2   ajovalaisimen tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm,

ajovalaisin tuottaa vakiohehkulampulla 6.2.5 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri alueilla valaistusvoimakkuuden, joka on

9.3.1   enintään 90 prosenttia enimmäisarvoista ja

9.3.2   vähintään 120 prosenttia 6.2.5 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista.

10.   VÄRIÄ KOSKEVA HUOMAUTUS

Koska hyväksyntä myönnetään tämän säännön 7.1 kohdan nojalla valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteilevälle ajovalaisintyypille, sen sopimuksen, jonka liitteenä tämä sääntö on, 3 artikla ei estä sopimuksen osapuolia kieltämästä rekisteröimissään ajoneuvoissa valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteileviä ajovalaisimia.

C.   MUUT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

11.   AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi sitten

11.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

11.1.2   vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

11.2   Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä.

11.3   Hyväksynnän laajennuksen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajennukselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

12.1   Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset.

12.2   Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 12.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa.

Hyväksynnän haltijan on

12.3.1   varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä,

12.3.2   voitava käyttää välineitä, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen,

12.3.3   varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla hallinnollisen yksikön kanssa sovittavan ajan,

12.3.4   analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan,

12.3.5   varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 4 määrätyt testit,

12.3.6   varmistettava, että aina, jos näyte-erä ei vastaa kyseisen testityypin vaatimuksia, otetaan uudet näytteet ja tehdään uusi testi. Kaikki tarpeelliset toimenpiteet on toteutettava, jotta kyseinen tuotanto saadaan jälleen vaatimusten mukaiseksi.

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät.

12.4.1   Testejä ja tuotantoa koskevat asiakirjat on annettava vierailevan tarkastajan käyttöön kussakin tarkastuksessa.

12.4.2   Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti.

12.4.3   Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että edellä olevan 12.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee liitteen 7 perusteiden mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle.

12.4.4   Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tähän sääntöön perustuvan testin. Kyseiset testit tehdään satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia häiritsemättä ja tämän säännön liitteessä 7 esitettyjen perusteiden mukaisesti.

12.4.5   Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus kahden vuoden välein. Viranomainen voi kuitenkin päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos tulokset eivät tyydytä, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman pian.

12.5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

12.6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

13.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

13.1   Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

13.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

14.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön nojalla hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistuksen, hänen on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa tapahtuneesta hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

16.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

16.1   Kuuden kuukauden kuluttua säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on lakattava myöntämästä ECE-hyväksyntöjä tämän säännön perusteella.

16.2   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän muutossarjan tai tämän säännön aiempien muutossarjojen perusteella.

16.3   Hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön perusteella ennen säännön nro 112 voimaantuloa, sekä kaikki hyväksyntien laajennukset, mukaan luettuina myöhemmin myönnettävät laajennukset aikaisemman muutossarjan mukaisiin hyväksyntiin, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.

16.4   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä tämän muutossarjan ja tämän säännön kaikkien aikaisempien muutossarjojen perusteella, jos kyseiset ajovalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

16.5   Säännön nro 112 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltää sellaisen ajovalaisintyypin asentamista uuteen ajoneuvoon, joka on hyväksytty säännön nro 112 mukaisesti.

16.6   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ajoneuvotyyppiin tai ajoneuvoon.

16.7   Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen asentaminen ja käyttö käytössä olevassa ajoneuvossa sillä edellytyksellä, että ajovalaisin on tarkoitettu varaosaksi.

---

(1)  Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.

(2)  Ajovalaisimen hyväksyntää koskevasta hakemuksesta, ks. sääntö nro 37.

(3)  Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, suositetaan lisäksi, että sen alueen ääriviivat, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta verrattuna siihen maahan, jota varten ajovalaisin on suunniteltu, olisi merkittävä pysyvästi etulinssiin. Tämä merkintä ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue käy selvästi ilmi muotoilusta.

(4)  Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta riittää, että kyseinen tila on linssissä tai rungossa.

(5)  1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tšekki, 9 Espanja, 10 Serbia ja Montenegro, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 Irlanti, 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30 (antamatta), 31 Bosnia ja Herzegovina, 32 Latvia, 33 (antamatta), 34 Bulgaria, 35 (antamatta), 36 Liettua, 37 Turkki, 38 (antamatta), 39 Azerbaidžan, 40 entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, 41 (antamatta), 42 Euroopan yhteisö (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät omilla ECE-tunnuksillaan), 43 Japani, 44 (antamatta), 45 Australia, 46 Ukraina, 47 Etelä-Afrikka, 48 Uusi-Seelanti, 49 Kypros, 50 Malta, 51 Korean tasavalta, 52 Malesia ja 53 Thaimaa. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuspuolille.

(6)  Hehkulamppuja koskevat tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37.

(7)  Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan helposti asentaa ajovalaisimeen ja asetusulokkeet sovittaa aukkoihinsa pimeässäkin.

(8)  Näihin suodattimiin kuuluvina pidetään kaikkia niitä osia, myös linssiä, joiden tarkoituksena on värittää valoa (lukuun ottamatta osia, jotka ovat osa hehkulamppua itseään).

(9)  Mittaustason on oltava riittävän leveä, jotta valorajaa voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella suoran vv molemmilla puolilla.

(10)  Jos valokeilan valorajassa ei ole selvää taivekohtaa, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka parhaiten täyttää valaistusta koskevat vaatimukset oikeanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 R ja 50 R ja vasemmanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 L ja 50 L.

(11)  Tällainen erityinen ”lähivalaisin” voi sisältää kaukovalon, jonka ei tarvitse olla vaatimusten mukainen.

(12)  Uudelleensuuntauksen 1 asteen raja oikealle tai vasemmalle ei estä ylös- tai alaspäin suuntautuvaa pystysuuntaista uudelleensuuntausta. Pystyssäätöä rajoittavat ainoastaan 6,3 kohdan vaatimukset. Valorajan vaakasuora osa ei kuitenkaan saa ulottua suoran hh ulkopuolelle (6.3 kohdan vaatimukset eivät koske ajovalaisimia, joiden on tarkoitus täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta).

(*1)  E 50 R ja E 50 L ovat todelliset mitatut valaistusvoimakkuudet.

(13)  Valaistusarvot missä tahansa alueiden A ja B pisteessä, joka sijaitsee myös vyöhykkeen III sisäpuolella, saavat olla enintään 0,7 luksia.

(14)  Vastaa Kansainvälisen valaistustoimikunnan A-valonlähdettä.

(15)  Tästä vaatimuksesta annetaan suositus viranomaisia varten.

(16)  Tilapäisesti voidaan hyväksyä muita arvoja. Lopullisten erittelyjen puuttuessa suositellaan hyväksytyn ajovalaisimen käyttöä.

---

LIITE 1

ILMOITUS

Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 100

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe: Ajovalaisintyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe: Ajovalaisintyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

säännön nro 20 mukaisesti

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Valmistajan laitetyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistajan laitetyypille antama nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Valmistajan mahdollisen edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Valmistajan mahdollisen edustajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi: ... |
| --- | --- |

5.

Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi: ...

| 6. | Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: ...

| 7. | Testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

7.

Testausselosteen päiväys: ...

| 8. | Testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

8.

Testausselosteen numero: ...

| 9. | Lyhyt kuvaus:
  Luokka asianomaisen merkinnän mukaisesti (3): ...
  Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2) |
| --- | --- |

9.

Lyhyt kuvaus:

Luokka asianomaisen merkinnän mukaisesti (3): ...

Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen (2)

| 10. | Hyväksyntämerkin paikka: ... |
| --- | --- |

10.

Hyväksyntämerkin paikka: ...

| 11. | Laajentamisen syy(t) (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

11.

Laajentamisen syy(t) (tarvittaessa): ...

| 12. | Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2): ... |
| --- | --- |

12.

Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2): ...

| 13. | Paikka: ... |
| --- | --- |

13.

Paikka: ...

| 14. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

14.

Päiväys: ...

| 15. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Allekirjoitus: ...

| 16. | Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa. |
| --- | --- |

16.

Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä:

Image 101

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

LIITE 2

ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ

Kuva 1

a = väh. 12 mm

Ajovalaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 2439, vastaa tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02 (02), vaatimuksia sekä kauko- että lähivalon osalta (HCR) ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

Luku 30 ilmaisee, että kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa.

Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset.

Roomalaisten numeroiden käyttämistä tyyppihyväksyntänumeroissa on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.

| Kuva 2 | Kuva 3a |
| --- | --- |

Kuva 2

Image 103

Kuva 3a

Image 104

Kuva 3b

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu

| ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa. |
| --- | --- |

ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, kun optista yksikköä tai valonlähdettä säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa.

| Kuva 4 | Kuva 5 |
| --- | --- |

Kuva 4

Image 106

Kuva 5

Image 107

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja joka on tarkoitettu

| sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

| Kuva 6 | Kuva 7 |
| --- | --- |

Kuva 6

Image 108

Kuva 7

Image 109

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset

| ainoastaan lähivalon osalta, ja se on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan kaukovalon osalta. |
| --- | --- |

ainoastaan lähivalon osalta, ja se on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan kaukovalon osalta.

| Kuva 8 | Kuva 9 |
| --- | --- |

Kuva 8

Image 110

Kuva 9

Image 111

Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on varustettu muovimateriaalista valmistetulla linssillä ja täyttää säännön nro 20 vaatimukset

| sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. | ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. |
| --- | --- |

sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.

ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.

Lähivalaisimen hehkulanka ei saa toimia samanaikaisesti kaukovalaisimen hehkulangan ja/tai minkään muun lähivalaisimeen rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa.

Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä

Kuva 10

(Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti laitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.)

MALLI A

MALLI B

MALLI C

MALLI D

Huomautus: Edellä esitetyt neljä hyväksyntämerkkiesimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista:

etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty säännön nro 20 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovista valmistetun linssin,

etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,

luokan 1a etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti.

Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin

Kuva 11

Esimerkki 1

Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Kyseessä on

joko ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 20 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty sellaisen etuvalaisimen kanssa, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti,

tai ajovalaisin,

jonka lähivalo on tarkoitettu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa, joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02,

ja joka on rakenteellisesti yhdistetty edellisessä kohdassa tarkoitetun etuvalaisimen kanssa,

tai jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena.

Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:

Kuva 11 (jatkoa)

Esimerkki 2

Edellä oleva esimerkki vastaa sellaisen muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, jota käytetään Ranskassa (E2) hyväksytyssä kahden ajovalaisimen yhdistelmässä. Tämän yhdistelmän osat ovat ajovalaisin, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa sekä kaukovaloa, jonka enimmäisvoimakkuus on x–y kandelaa, ja täyttää säännön nro 20 vaatimukset, sekä ajovalaisin, joka tuottaman kaukovalon enimmäisvoimakkuus on w–z kandelaa ja jokoa täyttää säännön nro 8 tai säännön nro 20 vaatimukset. Kaikkien kaukovalojen enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa.

---

LIITE 3

MITTAUSTASO

A.   Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin

(Mitat millimetreinä)

Tien akseli

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Eurooppalainen vakiosäde

| h-h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v-v: kautta kulkeva pystytaso |

h-h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v-v: kautta kulkeva pystytaso

B.   Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet

(Mitat millimetreinä)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Tien akseli

Eurooppalainen vakiosäde

| h-h: kautta kulkeva vaakataso | ajovalaisimen keskipisteen |
| --- | --- |
| v-v: kautta kulkeva pystytaso |

h-h: kautta kulkeva vaakataso

ajovalaisimen keskipisteen

v-v: kautta kulkeva pystytaso

Kuva C

Huomautus: Kuvassa C esitetään mittauspisteet oikeanpuoleista liikennettä varten. Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat vastaavilla paikoilla kuvan oikealla puolella.

---

LIITE 4

Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus

TÄYDELLISEN AJOVALAISIMEN TESTIT

Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti kaukovalon osalta pisteessä Emax ja lähivalon osalta pisteissä HV, 50 R ja B 50 L (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), on testattava täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus valaisimen ollessa toiminnassa. ”Täydellisellä ajovalaisimella” tarkoitetaan täydellistä valaisinta itseään ja niitä valaisimen ympärillä olevia korin osia ja valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa testattavan valaisimen lämpöhäviöön.

1.   FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS

Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen etusumuvalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon.

1.1   Puhdas ajovalaisin

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.1.1   Testausmenettely

Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määrätty aika seuraavasti:

1.1.1.1

| a) | Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika. (1) |
| --- | --- |

a)

Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määrätty aika. (1)

| b) | Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:
  Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa kerrallaan (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan (1) vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.
  Kaikissa muissa tapauksissa (2) (1), ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
  15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,
  5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa. |
| --- | --- |

b)

Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua), on meneteltävä seuraavasti:

Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa kerrallaan (2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti niin, että kukin eritellyistä toiminnoista aktivoidaan (1) vuorollaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.

Kaikissa muissa tapauksissa (2) (1), ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:

15 minuuttia – lähivalo toiminnassa,

5 minuuttia – kaikki hehkulangat toiminnassa.

| c) | Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan a) ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö ja b) valmistajan ohjeiden mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille määritellyn ajan a) ottaen huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen käyttö ja b) valmistajan ohjeiden mukaisesti.

1.1.1.2   Testausjännite

Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 90 prosenttia hehkulamppuja koskevassa säännössä (sääntö nro 37) vahvistetusta enimmäistehosta.

Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Jälkimmäisessä tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen.

1.1.2   Testitulokset

1.1.2.1   Silmämääräinen tarkastus

Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen on suoritettava silmämääräinen tarkastus. Vääristymiä, muodonmuutoksia, ajovalaisimien linssien tai ulkopuolisten linssien murtumia taikka värimuutoksia ei saa olla havaittavissa.

1.1.2.2   Fotometrinen testi

Fotometristen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavista pisteistä:

Lähivalo:

50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta,

50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta.

Kaukovalo:

Piste Emax.

Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa).

Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit.

1.2   Likainen ajovalaisin

Kun ajovalaisin on testattu 1.1 kohdan mukaisesti ja sitten valmisteltu 1.2.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti. Tämän jälkeen se on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.

1.2.1   Ajovalaisimen valmistelu

1.2.1.1   Testiseos

1.2.1.1.1   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3) ja

sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m.

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.1.2   Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:

Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:

9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,

0,2 paino-osaa NaCMC:tä (3),

13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja

2 ± 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta. (4)

Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.

1.2.1.2   Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle

Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin arvoista, jotka on mitattu seuraavista pisteistä tässä liitteessä tarkoitetuissa olosuhteissa:

piste Emax, kun kyseessä on lähivaloa/kaukovaloa tai vain kaukovaloa tuottava valaisin, 50 R ja 50 V (5), kun kyseessä on vain lähivaloa tuottava valaisin, joka on tarkoitettu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä, 50 L ja 50 V (5) kun kyseessä on vain lähivaloa tuottava valaisin, joka on tarkoitettu käytettäväksi vasemmanpuoleisessa liikenteessä.

1.2.1.3   Mittauslaitteet

Testeissä on käytettävä samanlaisia mittauslaitteita kuin ajovalaisimien hyväksyntätesteissä. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakiohehkulamppua.

2.   LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA TAPAHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTAUS

Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa.

Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta.

2.1   Testi

Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.

Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (suoran vv ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta ja vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan suoran välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) valaisimen sytyttämisen jälkeen.

Edellä tarkoitetussa valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa riittävän tarkat toistettavat tulokset.

2.2   Testitulokset

2.2.1   Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos ajovalaisimesta mitattu itseisarvo ΔrI = | r3 – r60 | on enintään 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on kolme peräkkäistä kertaa läpikäynyt jäljempänä määritellyn syklin, jonka tarkoituksena on vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon:

lähivalo toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti),

lähivalo sammutettuna tunnin ajan.

Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ΔrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ΔrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimen kanssa, merkkivalaisimen on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yhden suhde yhteen.

(2)  Jos hehkulangoista kaksi tai useampia on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi.

(3)  NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7, ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200–300 cP.

(4)  Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.

(5)  50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan mittaustason pystysuoralla viivalla v-v.

---

LIITE 5

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

1.   YLEISTÄ

1.1   Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa.

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:

| B 50 L (tai R): | 0,2 luksia eli 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | 0,3 luksia eli 30 prosenttia, |
| Vyöhyke III: | 0,3 luksia eli 20 prosenttia, |
| | 0,45 luksia eli 30 prosenttia, |

B 50 L (tai R):

0,2 luksia eli 20 prosenttia

0,3 luksia eli 30 prosenttia,

Vyöhyke III:

0,3 luksia eli 20 prosenttia,

0,45 luksia eli 30 prosenttia,

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n suuruinen ympyrä rajaa mittaustasolle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (sallittu toleranssi +0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi vyöhykkeen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm suoran 25 R–25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran (2).

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.3   Tarkastettaessa lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.

Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos kyseinen arvo on suurempi kuin 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.

1.4   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-värilämpötilalle.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti.

Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän todentamista.

2.2   Testausmenetelmät

2.2.1   Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2.2.2   Valmistajan suorittamissa vaatimustenmukaisuustesteissä voidaan käyttää muita tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

2.2.3   Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltamisen edellytyksenä on, että testilaite kalibroidaan säännöllisesti ja että se vastaa toimivaltaisen viranomaisen suorittamia mittauksia.

2.2.4   Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisten tarkastusten ja näytteenottojen osalta.

2.3   Näytteenotto

Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.

2.4   Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet

Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä. Lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä Emax, HV (3), HL ja HR (4) ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R), HV, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. kuva liitteessä 3).

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden todentamiselle tämän säännön 12.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen todennäköisyys on vähintään 0,95.

---

(1)  Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.

(2)  Katso vastaava alaviite säännön tekstissä.

(3)  Kun ajovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivalon kanssa, ajovalon piste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste.

(4)  HL ja HR: pisteet suoralla hh 1,125 metrin etäisyydellä pisteen HV vasemmalla ja oikealla puolella.

---

LIITE 6

Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – Linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus

1.   YLEISET VAATIMUKSET

1.1   Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.2   Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.

1.3   Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.

1.4   Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Ainoastaan lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia.

2.   TESTIT

2.1   Lämpötilanmuutosten sieto

2.1.1   Testit

Kolmen käyttämättömän näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:

3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,

15 tuntia lämpötilassa –30 °C ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, 3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C,

1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.

Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan.

Huomautus: Jakson ”yksi tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C” on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi.

2.1.2   Fotometriset mittaukset

2.1.2.1   Menetelmä

Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen.

Nämä mittaukset on tehtävä seuraavissa pisteissä käyttäen vakiolamppua:

B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta),

Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta.

2.1.2.2   Tulokset

Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat poiketa toisistaan enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.

2.2   Ilmakehässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto

2.2.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sieto

Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä näytteiden kanssa samaan tasoon asetetusta mustasta levystä mitatun lämpötilan on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa.

Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:

| suihkutus: | 5 minuuttia, |
| --- | --- |
| kuivaus: | 25 minuuttia. |

suihkutus:

5 minuuttia,

kuivaus:

25 minuuttia.

2.2.2   Kemiallisten tekijöiden sieto

Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.

2.2.2.1   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).

2.2.2.2   Testiseoksen levittäminen

Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan 2.2.2.1 kohdassa määritellyssä seoksessa, kunnes se on kyllästynyt. Tämän jälkeen kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle niin, että paine on 50 N/cm2, mikä vastaa 14 × 14 mm:n suuruiseen testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.

Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama kuin määritelty testiseos.

Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi.

2.2.2.3   Puhdistaminen

Kun testiseos on levitetty näytteille, niiden annetaan kuivua ilmassa. Tämän jälkeen näytteet pestään 2.3 kohdassa (puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C. Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla.

2.2.3   Tulokset

2.2.3.1   Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu

Δt = (T2 – T3)/T2 mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020

(Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa olla jälkiä kemiallisista aineista, jotka voivat aiheuttaa poikkeaman valovirran hajontaan, jonka keskivariaatio Δd = (T5 – T4)/T2 mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla suurempi kuin 0,020

(Δdm ≤ 0,020)

2.3   Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto

2.3.1   Puhdistusaineiden sieto

Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.

Testin lopuksi näytteet on kuivattava lämpötilassa 50 ± 5 °C, ja näytteiden pinta puhdistettava kostealla kankaalla.

2.3.2   Hiilivetyjen sieto

Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa.

2.3.3   Tulokset

Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo Δt = (T2 – T3)/T2 mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,010

(Δtm ≤ 0,010).

2.4   Mekaanisen kulutuksen sieto

2.4.1   Mekaanisen kulutuksen testausmenetelmä

Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille suoritetaan tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.

2.4.2   Tulokset

Tämän testin jälkeen vaihtelut

läpäisevyydessä Δt = (T2 – T3)/T2 ja

hajonnassa Δd = (T5 – T4)/T2

on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti tämän säännön 2.2.4.1.1 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että Δtm ≤ 0,100 ja Δdm ≤ 0,050.

2.5   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti

2.5.1   Näytteen valmistelu

Linssin pinnoitteen alueelle viilletään partakoneen terällä tai neulalla 20 × 20 mm:n kokoinen ruudukko, jonka ruudut ovat kooltaan noin 2 × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin pinnoitteen leikkaamiseksi.

2.5.2   Testin kuvaus

Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa mitattuna on 2 N leveyssenttimetriä kohti ± 20 prosenttia. Teippiä, jonka leveyden on oltava vähintään 25 mm, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyllä tavalla valmisteltua pintaa vasten.

Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti vakionopeudella 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Tulokset

Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Vauriot ruudukon risteyskohdissa tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos vaurioitunutta aluetta on enintään 15 prosenttia ruudutetusta alueesta.

2.6   Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit

2.6.1   Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto

2.6.1.1   Testit

Valaisinnäytteen nro 1 linssille on tehtävä 2.4.1 kohdassa määritelty testi.

2.6.1.2   Tulokset

Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot. (Vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien mittauspisteet ovat B 50 R, HV ja 75 L.)

2.6.2   Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti

Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava 2.5 kohdassa määrätty testi.

3.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS

Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos seuraavat ehdot täyttyvät:

3.1.1   Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten tekijöiden sietotestin eikä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta).

3.1.2   Fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.

3.2   Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä.

LISÄYS 1

TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS

A.   Muovimateriaaleille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetut linssit tai materiaalinäytteet)

| Näytteille suoritettavat testit | Linssit tai materiaalinäytteet | Linssit |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Fotometriset ominaisuudet
  (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1 | Lmpötilanmuutos
  (2.1.1 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Fotometriset ominaisuudet
  (2.1.2 kohta) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Valon läpäisyn mittaus | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Hajonnan mittaus | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Ilmakehässä vaikuttavat tekijät
  (2.2.1) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Valon läpäisyn mittaus | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemialliset tekijät
  (2.2.2 kohta) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Hajonnan mittaus | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Puhdistusaineet
  (2.3.1 kohta) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Hiilivedyt
  (2.3.2 kohta) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Kuluminen
  (2.4.1 kohta) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Valon läpäisyn mittaus | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Hajonnan mittaus | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Pysyvyys
  (2.5 kohta) | | | | | | | | | | | | | x |

Näytteille suoritettavat testit

Linssit tai materiaalinäytteet

Linssit

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Fotometriset ominaisuudet

(2.1.2 kohta)

x

x

x

1.1.1

Lmpötilanmuutos

(2.1.1 kohta)

x

x

x

1.1.2

Fotometriset ominaisuudet

(2.1.2 kohta)

x

x

x

1.2.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

x

x

x

1.3

Ilmakehässä vaikuttavat tekijät

(2.2.1)

x

x

x

1.3.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.4

Kemialliset tekijät

(2.2.2 kohta)

x

x

x

1.4.1

Hajonnan mittaus

x

x

x

1.5

Puhdistusaineet

(2.3.1 kohta)

x

x

x

1.6

Hiilivedyt

(2.3.2 kohta)

x

x

x

1.6.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.7

Kuluminen

(2.4.1 kohta)

x

x

x

1.7.1

Valon läpäisyn mittaus

x

x

x

1.7.2

Hajonnan mittaus

x

x

x

1.8

Pysyvyys

(2.5 kohta)

x

B.   Täydellisille ajovalaisimille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti toimitetut valaisimet)

| Testit | Näytteen numero |
| --- | --- |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Kuluminen (2.6.1.1. kohta) |

Testit

Näytteen numero

1

2

2.1

Kuluminen (2.6.1.1. kohta)

x

| 2.2 | Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta) |
| --- | --- |

2.2

Fotometriset ominaisuudet (2.6.1.2 kohta)

x

| 2.3 | Pysyvyys (2.6.2 kohta) |
| --- | --- |

2.3

Pysyvyys (2.6.2 kohta)

x

LISÄYS 2

Valon hajonnan ja läpäisyn mittausmenetelmä

1.   VÄLINEET

(ks. kuva)

Kollimaattorin K, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 x 10-4 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.

Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT vastaanottimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°.

Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat αo/2 = 1° ja αmax/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle.

Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.

Välimatka L2–DT ja linssin L2 polttoväli F2 (1) on valittava niin, että DT:n kuva peittää täysin vastaanottimeen R.

Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.

2.   MITTAUKSET

Seuraavat lukemat on otettava:

| Lukema | Näytteen kanssa | DD:n keskiosan kanssa | Muuttuja |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Tulovalovirta alkulukemassa |
| T2 | kyllä (ennen testiä) | ei | Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä |
| T3 | kyllä (testin jälkeen) | ei | Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä |
| T4 | kyllä (ennen testiä) | kyllä | Uuden materiaalin hajottama valovirta |
| T5 | kyllä (testin jälkeen) | kyllä | Testatun materiaalin hajottama valovirta |

Lukema

Näytteen kanssa

DD:n keskiosan kanssa

Muuttuja

T1

ei

ei

Tulovalovirta alkulukemassa

T2

kyllä (ennen testiä)

ei

Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä

T3

kyllä (testin jälkeen)

ei

Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 °C:n kentässä

T4

kyllä (ennen testiä)

kyllä

Uuden materiaalin hajottama valovirta

T5

kyllä (testin jälkeen)

kyllä

Testatun materiaalin hajottama valovirta

---

(1)  L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä.

LISÄYS 3

SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ

1.   Testauslaitteisto

1.1   Suihkutin

Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, jolla saadaan aikaan 0,24 ± 0,02 litran nestevirta minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar – 0, + 0,5 bar.

Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistettavalla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.

1.2   Testiseos

Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava:

silikahiekka, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2,

vesi, jonka kovuus on enintään 205g/m3, seoksessa, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.

2.   Testi

Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.

Kuluminen tarkastetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on vertailua varten asetettu testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna on sellainen, että

Formula

Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut.

LISÄYS 4

TEIPIN PYSYVYYSTESTI

1.   TARKOITUS

Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden.

2.   PERIAATE

Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.

3.   YMPÄRISTÖOLOSUHTEET

Ympäristön lämpötilan on oltava 23 ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.

4.   TESTIKAPPALEET

Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ympäristöolosuhteissa (ks. 3 kohta edellä).

Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Testikappaleet otetaan rullasta sen jälkeen, kun teipistä on poistettu kolme päällimmäistä kerrosta.

5.   MENETTELY

Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten testikappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavasti:

Teippi kiinnitetään lasilevyyn vähitellen kevyellä pituussuuntaisella sormen hankaavalla liikkeellä painamatta teippiä tai lasilevyä liian voimakkaasti ja niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia.

Yhdistelmä jätetään määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.

Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa asennossa. Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallinen pää nostetaan 90 asteen kulmaan. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kiristysvoiman suuntaan ja levyyn nähden.

Teippiä vedetään irti levystä nopeudella, joka on 300 mm/s ± 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima kirjataan.

6.   TULOKSET

Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo otetaan mittauksen tulokseksi. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.

---

LIITE 7

TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa

1.2.1   mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja vyöhykkeen III osalta poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:

B 50 L (tai R): 0,2 luksia eli 20 prosenttia,

0,3 luksia eli 30 prosenttia,

Vyöhyke III: 0,3 luksia eli 20 prosenttia,

0,45 luksia eli 30 prosenttia,

tai jos

1.2.2.1   lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (25 m:n etäisyydellä) pisteiden B 50 L (tai R) (toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V ja 25 R ympärille, sekä alueen IV koko sillä alueella, joka sijaitsee enintään 22,5 cm suoran 25 R–25 L yläpuolella,

1.2.2.2   ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.2.3   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia siirretään sivuun oikealle tai vasemmalle enintään 1 asteen verran.

1.2.4   Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.

1.2.5   Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.2.6   Viitemerkkiä ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-värilämpötilalle.

Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1   1 Näyte A

| A1: | yksi ajovalaisin 0 prosenttia |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| A2: | molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia |
| | mutta enintään 20 prosenttia |
| | siirrytään näytteeseen B |

A1:

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

A2:

molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

siirrytään näytteeseen B

2.1.1.2   Näyte B

| B1: | molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia |
| --- | --- |

B1:

molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia

2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1   Näyte A

| A3: | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| | mutta enintään 30 prosenttia |

A3:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

mutta enintään 30 prosenttia

2.2.1.2   Näyte B

| B2: | jos tulos on A2 ja |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia |
| | mutta enintään 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| B3: | jos tulos on A2 ja |
| | yksi ajovalaisin 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| | mutta enintään 30 prosenttia |

B2:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

B3:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

mutta enintään 30 prosenttia

2.2.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.

2.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.3.1   Näyte A

| A4: | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia |
| A5: | molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |

A4:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia

A5:

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

2.3.2   Näyte B

| B4: | jos tulos on A2 ja |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia |
| | mutta enintään 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| B5: | jos tulos on A2 ja |
| | molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |
| B6: | jos tulos on A2 ja |
| | yksi ajovalaisin 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia |

B4:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

B5:

jos tulos on A2 ja

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

B6:

jos tulos on A2 ja

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia

2.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

Jos tuloksena on A3, B2 tai B3, on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava uusi näytteenottomenettely, jossa tarkastetaan kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta valaisimesta, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi.

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1   Näyte C

| C1: | yksi ajovalaisin 0 prosenttia |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| C2: | molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia |
| | mutta enintään 20 prosenttia |

C1:

yksi ajovalaisin 0 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

C2:

molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

siirrytään näytteeseen D

3.1.1.2   Näyte D

| D1: | jos tulos on C2 ja molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia |
| --- | --- |

D1:

jos tulos on C2 ja molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia

3.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.2.1.1   Näyte D

| D2: | jos tulos on C2 ja |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia |
| | mutta enintään 20 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |

D2:

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia

mutta enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

3.2.1.2   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.

3.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 14 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.3.1   Näyte C

| C3: | yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |
| C4: | molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia |

C3:

yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

C4:

molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia

3.3.2   Näyte D

| D3: | jos tulos on C2 ja |
| --- | --- |
| | yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia |
| | yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia |

D3:

jos tulos on C2 ja

yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia

yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia

3.3.3   tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.

4.   VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ

Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:

Yksi näytteeseen A kuuluvista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun valaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevan 2.2.2 kohdan mukaisen syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.

Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytteeseen A kuuluva ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.

Jos näyte A ei täytä edellä mainittua vaatimusta, on testattava näytteen B kaksi ajovalaisinta saman menettelyn mukaisesti. Kummankaan valaisimen arvo Δr ei saa olla suurempi kuin 1,5 mrad.

Kuva 1

2 laitetta

Ensimmäinen näytteenotto

4 satunnaisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin A ja B

2 laitetta

LOPPU

siirrytään näytteeseen B

END

Tuotannon saattaminen vaatimusten mukaiseksi

Valmistaja määrätään saattamaan tuotteet vaatimusten mukaisiksi

2 laitetta

Toistettu näytteenotto

4 sattumanvaraisesti valittua laitetta jaettuna näytteisiin C ja D

2 laitetta

Mahdolliset näytteen A tulokset

Mahdolliset näytteen C tulokset

LOPPU

siirrytään näytteeseen D

LOPPU

siirrytään vaatimusten mukaiseksi saattamiseen

Mahdolliset näytteen D tulokset

Mahdolliset näytteen B tulokset

Hyväksynnän peruuttaminen

Suurin mahdollinen kielteinen poikkeama (prosenttia) raja-arvoista

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/211 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/211

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 46 – epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisten laitteiden asentamisen osalta moottoriajoneuvojen hyväksymistä koskevat yhdenmukaiset määräykset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan saakka:

Muutossarjan 02 täydennys 4 – Voimaantulopäivä: 22. heinäkuuta 2009

Täydennyksen 4 oikaisu 1 – Voimaantulopäivä: 11. marraskuuta 2009

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

I   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Merkinnät |
| --- | --- |

4.

| 5. | Hyväksynnän antaminen |
| --- | --- |

5.

| 6. | Vaatimukset |
| --- | --- |

6.

| 6.1 | Peilit |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit |
| --- | --- |

6.2

| 7. | Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppiin tehtävä muutos ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

7.

| 8. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Tuotannon vaatimustenvastaisuuden seuraamukset |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

11.

II   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVIEN LAITTEIDEN ASENNUS

| 12. | Määritelmät |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

13.

| 14. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

14.

| 15. | Vaatimukset |
| --- | --- |

15.

| 16. | Ajoneuvotyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

16.

| 17. | Valmistuksen vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

17.

| 18. | Tuotannon vaatimustenvastaisuuden seuraamukset |
| --- | --- |

18.

| 19 | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

19

| 20. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

20.

| 21. | Siirtymäsäännöt |
| --- | --- |

21.

LIITTEET

| Liite 1 - | Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppihyväksyntää koskevan ilmoituslomakkeen malli |
| --- | --- |

Liite 1 -

| Liite 2 - | Ajoneuvon tyyppihyväksyntää epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta koskevan ilmoituslomakkeen malli |
| --- | --- |

Liite 2 -

| Liite 3 - | Ilmoitus epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta säännön nro 46 nojalla |
| --- | --- |

Liite 3 -

| Liite 4 - | Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta säännön nro 46 nojalla |
| --- | --- |

Liite 4 -

| Liite 5 - | Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksyntämerkin sijoittelu |
| --- | --- |

Liite 5 -

| Liite 6 - | Testimenetelmä heijastuskyvyn määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 6 -

| Liite 7 - | Menettely peilin heijastavan pinnan kaarevuussäteen ”r” määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 7 -

| Liite 8 - | Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 8 -

| Lisäys 1 - | Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus |
| --- | --- |

Lisäys 1 -

| Lisäys 2 - | Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä |
| --- | --- |

Lisäys 2 -

| Lisäys 3 - | Istumapaikkojen vertailutiedot |
| --- | --- |

Lisäys 3 -

| Liite 9 - | (varattu) |
| --- | --- |

Liite 9 -

| Liite 10 - | Havaintoetäisyyden laskeminen |
| --- | --- |

Liite 10 -

1.   SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan

| a) | 15.2.1.1.1 kohdan taulukossa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu M- ja N-luokkien ajoneuvoihin (1) sekä 15.2.1.1.3 ja 15.2.1.1.4 kohdassa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori, |
| --- | --- |

a)

15.2.1.1.1 kohdan taulukossa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu M- ja N-luokkien ajoneuvoihin (1) sekä 15.2.1.1.3 ja 15.2.1.1.4 kohdassa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori,

| b) | epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamiseen M- ja N-luokkien ajoneuvoihin sekä sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori. |
| --- | --- |

b)

epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamiseen M- ja N-luokkien ajoneuvoihin sekä sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori.

I   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä tarkoitetaan:

”epäsuoran näkemän tarjoavilla laitteilla” laitteita, joilla voidaan tarkkailla ajoneuvon viereistä liikennealuetta, joka ei ole suoraan nähtävissä. Ne voivat olla tavanomaisia peilejä, kamera-näyttölaitteita tai muita laitteita, jotka välittävät kuljettajalle tietoa epäsuorasta näkökentästä,

”peilillä” laitetta, joka on tarkoitettu antamaan selvä näkyvyys ajoneuvon taakse, sivulle tai eteen 15.2.4 kohdassa määriteltyjen näkökenttien alueella. Peileillä ei tarkoiteta periskooppien kaltaisia laitteita,

2.1.1.1   ”sisäpeilillä” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon matkustamoon,

2.1.1.2   ”ulkopeilillä” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon ulkopintaan,

2.1.1.3   ”valvontapeilillä” muuta kuin 2.1.1 kohdassa määriteltyä peiliä, joka voidaan asentaa ajoneuvon sisä- tai ulkopuolelle ja joka antaa 15.2.4 kohdassa määritellyistä näkökentistä poikkeavan näkökentän,

2.1.1.4   ”näkemisen tukijärjestelmällä” järjestelmää, jonka avulla kuljettaja voi havaita ja/tai nähdä ajoneuvon viereisellä alueella olevia kohteita,

2.1.1.5   ”r”:llä heijastavalla pinnalla liitteessä 7 kuvatun menetelmän mukaisesti mitattujen kaarevuussäteiden keskiarvoa,

2.1.1.6   ”pääkaarevuussäteillä heijastavan pinnan yhdessä pisteessä (r
  i
  )” liitteessä 7 määritellyn laitteen avulla saatavia arvoja, jotka mitataan 6.1.2.1.2.1 kohdassa määritellyn janan b kanssa samansuuntaisella peilin keskustan lävistävän heijastavan pinnan kaarella sekä tämän janan kanssa kohtisuorassa olevalla kaarella,

2.1.1.7   ”kaarevuussäteellä heijastavan pinnan yhdessä pisteessä (rp)” pääkaarevuussäteiden r
  i
  ja r
  i
  ’ aritmeettista keskiarvoa, joka on:

Formula

2.1.1.8   ”pallopinnalla” pintaa, jossa säde on kaikkiin suuntiin vakio ja samansuuruinen,

2.1.1.9   ”ei-pallomaisella (asfäärisellä) pinnalla” pintaa, jolla on vain yhdellä tasolla vakiomittainen säde,

2.1.1.10   ”ei-pallomaisella peilillä” peiliä, joka koostuu sekä pallomaisesta että ei-pallomaisesta osasta ja jossa heijastavaan pintaan on merkittävä siirtyminen pallomaisesta ei-pallomaiseen osaan. Peilin pääakselin kaarevuus määritellään x/y-koordinaattijärjestelmässä, jonka määrittelee pallomaisen ensisijaisen kalotin säde, jossa:

Formula

| R | : | nimellissäde pallomaisessa osassa |
| --- | --- | --- |
| k | : | kaarevuuden muutoksen vakio |
| a | : | pallomaisen ensisijaisen kalotin pallomaisen koon vakio |

R

:

nimellissäde pallomaisessa osassa

k

:

kaarevuuden muutoksen vakio

a

:

pallomaisen ensisijaisen kalotin pallomaisen koon vakio

2.1.1.11   ”heijastavan pinnan keskipisteellä” heijastavan pinnan näkyvän osan keskipistettä,

2.1.1.12   ”peilin olennaisten osien kaarevuussäteellä” sen ympyrän kaaren sädettä c, joka tarkimmin vastaa kyseisen osan kaarevaa muotoa,

2.1.1.13   ”peililuokalla” kaikkia niitä laitteita, joilla on yksi tai useampi yhteinen ominaisuus tai toiminto. Peilit luokitellaan seuraavasti:

| — | luokka I: ”sisäpuolinen taustapeili”, antaa 15.2.4.1 kohdassa määritellyn näkökentän |
| --- | --- |

—

luokka I: ”sisäpuolinen taustapeili”, antaa 15.2.4.1 kohdassa määritellyn näkökentän

| — | luokat II ja III: ”ulkopuolinen päätaustapeili”, antaa 15.2.4.2 ja 15.2.4.3 kohdassa määritellyn näkökentän |
| --- | --- |

—

luokat II ja III: ”ulkopuolinen päätaustapeili”, antaa 15.2.4.2 ja 15.2.4.3 kohdassa määritellyn näkökentän

| — | luokka IV: ”ulkopuolinen laajakulmapeili”, antaa 15.2.4.4 kohdassa määritellyn näkökentän |
| --- | --- |

—

luokka IV: ”ulkopuolinen laajakulmapeili”, antaa 15.2.4.4 kohdassa määritellyn näkökentän

| — | luokka V: ”ulkopuolinen lähietäisyystaustapeili”, antaa 15.2.4.5 kohdassa määritellyn näkökentän |
| --- | --- |

—

luokka V: ”ulkopuolinen lähietäisyystaustapeili”, antaa 15.2.4.5 kohdassa määritellyn näkökentän

| — | luokka VI: ”etupeili”, antaa 15.2.4.6 kohdassa määritellyn näkökentän |
| --- | --- |

—

luokka VI: ”etupeili”, antaa 15.2.4.6 kohdassa määritellyn näkökentän

| — | luokka VII: peilit, tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin, joissa on kori. |
| --- | --- |

—

luokka VII: peilit, tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin, joissa on kori.

”epäsuoran näkemän tarjoavalla kamera-näyttölaitteella” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, jossa näkökenttä saadaan aikaan 2.1.2.1 ja 2.1.2.2 kohdassa määriteltyjen kameran ja näytön yhdistelmällä,

2.1.2.1   ”kameralla” laitetta, jolla saadaan kuva ulkomaailmasta ja jolla sen jälkeen muutetaan kuva signaaliksi (esim. videosignaaliksi),

2.1.2.2   ”näytöllä” laitetta, jolla signaali muunnetaan näkyviksi kuviksi,

2.1.2.3   ”havaitsemisella” kykyä erottaa tietyltä etäisyydeltä kohde sen taustasta ja/tai ympäristöstä,

2.1.2.4   ”valoisuuskontrastilla” kohteen ja sen välittömän taustan ja/tai ympäristön välistä kirkkauseroa, jonka avulla kohde voidaan erottaa taustastaan ja/tai ympäristöstään,

2.1.2.5   ”erottelukyvyllä” pienintä havaintojärjestelmän erottamaa eli laajemmasta kokonaisuudesta erilliseksi havaitsemaa yksityiskohtaa. Silmän erottelukykyä kuvataan ”näkötarkkuutena”,

2.1.2.6   ”merkittävällä kohteella” pyöreää kohdetta, jonka halkaisija D0 = 0,8 m (2),

2.1.2.7   ”merkittävällä havainnolla” havaintotasoa, johon ihmisen silmä yleensä yltää eri olosuhteissa. Liikenneoloissa merkittävän havainnon raja-arvo on näkökulman 8 kaariminuuttia,

2.1.2.8   ”näkökentällä” kolmiulotteisen tilan osaa, jota valvotaan epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen avulla. Jollei toisin todeta, tämä perustuu yhdellä tai useammalla muulla laitteella kuin peilillä maanpinnan tasolla saatavaan näkymään. Rajoittavana tekijänä saattaa olla asianomainen merkittävää kohdetta vastaava havaintoetäisyys,

2.1.2.9   ”havaintoetäisyydellä” maanpinnan tasolla mitattua etäisyyttä katselun vertailupisteestä äärimmäiseen pisteeseen, josta merkittävä kohde voidaan vielä juuri havaita (merkittävän havainnon raja-arvo juuri saavutetaan),

2.1.2.10   ”merkittävällä näkökentällä” aluetta, jolla epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen on havaittava merkittävä kohde ja jota määrittää kulma sekä yksi tai useampi havaintoetäisyys,

2.1.2.11   ”katselun vertailupisteellä” pistettä, joka yhdistyy ajoneuvoon, johon vaadittu näkökenttä liittyy. Tämä piste on maanpinnan tasolla projektio kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason sekä ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisesti 20 cm ajoneuvon ulkopuolella kulkevan tason leikkauksen projektio,

2.1.2.12   ”spektrin näkyvällä osalla” valoa, jonka aallonpituus on ihmissilmän havaintoalueella eli 380–780 nm,

2.1.2.13   ”kamera-näyttö-tallennuslaitteella” kameraa ja sellaista muuta näyttö- tai tallennuslaitetta kuin 2.1.2 kohdassa määriteltyä kamera-näyttölaitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon sisä- tai ulkopuolelle muiden kuin 15.2.4 kohdassa tarkoitettujen näkökenttien aikaansaamiseksi tai turvajärjestelmäksi ajoneuvon sisälle tai ympärille,

2.1.3   ”muilla epäsuoran näkemän tarjoavilla laitteilla” 2.1 kohdassa määriteltyjä laitteita, joissa näkökenttää ei saada aikaan peilillä tai epäsuoran näkemän tarjoavalla kamera-näyttölaitteella,

2.1.4   ”epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypillä” laitteita, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta:

| — | laitteen suunnittelu, mukaan lukien tarvittaessa kiinnitys koriin, |
| --- | --- |

—

laitteen suunnittelu, mukaan lukien tarvittaessa kiinnitys koriin,

| — | kun kyseessä ovat peilit: luokka, muoto ja peilin heijastavan pinnan mitat ja kaarevuussäde, |
| --- | --- |

—

kun kyseessä ovat peilit: luokka, muoto ja peilin heijastavan pinnan mitat ja kaarevuussäde,

| — | kun kyseessä ovat kamera-näyttölaitteet: havaintoetäisyys ja näkökenttä. |
| --- | --- |

—

kun kyseessä ovat kamera-näyttölaitteet: havaintoetäisyys ja näkökenttä.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1   Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksymistä hakee kauppanimen tai tavaramerkin haltija tai tämän valtuutettu edustaja.

3.2   Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 1.

Jokaisen epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin osalta hakemukseen on liitettävä:

3.3.1   peileistä neljä näytekappaletta, joista kolme testejä varten ja yksi laboratorion säilytettäväksi myöhemmin mahdollisesti tarvittavia tutkimuksia varten. Laboratorion pyynnöstä voidaan vaatia lisänäytekappaleita,

3.3.2   muista epäsuoran näkemän tarjoavista laitteista yksi näyte kaikista osista.

4.   MERKINNÄT

4.1   Hyväksyntää varten toimitetuissa epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden näytekappaleissa on oltava valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki. Merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

4.2   Kaikissa laitteissa on oltava riittävän suuri paikka hyväksyntämerkille, jonka on oltava luettavissa, kun laite on kiinnitetty ajoneuvoon. Tila on esitettävä liitteessä 1 tarkoitetuissa piirustuksissa.

5.   HYVÄKSYNTÄ

5.1   Kyseiselle epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille on myönnettävä hyväksyntä, jos hyväksyttäväksi toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön 6 kohdan vaatimukset.

5.2   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (nyt 02) ilmoittavat muutossarjalle annetun, sääntöön tehtyjä viimeisimpiä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa millekään muulle epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille.

5.3   Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 3 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

Edellä 4.1 kohdassa määritellyn merkinnän lisäksi kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin on kiinnitettävä 4.2 kohdassa mainittuun paikkaan näkyvästi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista:

5.4.1   ympyrän sisällä E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3),

5.4.2   hyväksyntänumero,

5.4.3   lisätunnus I, II, III, IV, V, VI tai VII, joka osoittaa, mihin luokkaan peilityyppi kuuluu, tai tunnus S, jos kyseessä on muu epäsuoran näkemän tarjoava laite kuin peili. Lisätunnus on sijoitettava sopivaan paikkaan E-kirjaimen sisältävän ympyrän läheisyyteen.

5.5   Hyväksyntämerkin ja lisätunnuksen on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä.

5.6   Tämän säännön liitteessä 5 annetaan esimerkki edellä tarkoitetun hyväksyntämerkin ja lisätunnuksen sijoittelusta.

6.   VAATIMUKSET

6.1   PEILIT

6.1.1   YLEISET VAATIMUKSET

6.1.1.1   Kaikkien peilien on oltava säädettäviä.

6.1.1.2   Heijastavan pinnan reuna on suljettava suojaavaan koteloon (pidike tms.), jonka ympyrän kehällä arvon ”c” on oltava vähintään 2,5 mm kaikissa kohdissa ja kaikkiin suuntiin. Jos heijastava pinta ulottuu suojaavan kotelon ulkopuolelle, ulkonevan osan reunan kaarevuussäteen ”c” on oltava vähintään 2,5 mm ja heijastavan pinnan on palattava suojaavaan koteloon, kun suojaavaan koteloon nähden suurimpaan ulkonemaan kohdistuu 50 N:n voima vaakatasossa ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisesti.

6.1.1.3   Kun peili kiinnitetään tasaiselle pinnalle, on sen säätöasennosta riippumatta kaikilla osilla, mukaan lukien kannakkeeseen 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetun testin jälkeen kiinni jäävät osat, jos ne ovat mahdollisessa staattisessa kosketuksessa joko halkaisijaltaan 165 mm:n palloon, kun kyse on sisäpeilistä, tai halkaisijaltaan 100 mm:n palloon, kun kyse on ulkopeilistä, oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde ”c”.

6.1.1.4   Edellä 6.1.1.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset eivät koske kiinnitysreikien tai -syvennysten reunoja, kun kyseisen kiinnitysreiän tai -syvennyksen halkaisija tai suurin lävistäjä on pienempi kuin 12 mm sillä edellytyksellä, että reikä tai syvennys on pyöristetty.

6.1.1.5   Mekanismi, jolla peili kiinnitetään ajoneuvoon, on suunniteltava siten, että säteeltään 70 mm:n (L-luokan ajoneuvoilla 50 mm:n) sylinteri, jonka akseli tai yksi akseleista toimii kierto- tai pyörintäakselina varmistaen peilin taipumisen iskun suuntaan, kulkee läpi ainakin jostain osasta sitä pintaa, johon kyseinen mekanismi on kiinnitetty.

6.1.1.6   Edellä 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 kohdassa tarkoitettuihin ulkopeilien osiin, jotka on valmistettu kovuudeltaan enintään 60 Shore A -astetta olevasta materiaalista, ei kyseisiä määräyksiä kuitenkaan sovelleta.

6.1.1.7   Sisäpeilien osilla, jotka on valmistettu kovuudeltaan 50 Shore A -asteen materiaalista ja jotka on kiinnitetty jäykkään kannakkeeseen, 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan vain kannakkeeseen.

6.1.2   ERITYISET VAATIMUKSET

6.1.2.1   MITAT

6.1.2.1.1   Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Heijastavan pinnan mittojen on oltava sellaiset, että muodostuvan alueen sisään voidaan piirtää suorakulmio, jonka yksi sivu on 40 mm ja toinen sivu ”a” mm siten, että

Formula

jossa r on kaarevuussäde.

6.1.2.1.2   Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokat II ja III)

6.1.2.1.2.1   Heijastavan pinnan mittojen on oltava sellaiset, että muodostuvan alueen sisään voidaan piirtää

| — | suorakulmio, jonka korkeus on 40 mm ja kannan pituus a mm, |
| --- | --- |

—

suorakulmio, jonka korkeus on 40 mm ja kannan pituus a mm,

| — | suorakulmion korkeuden kanssa yhdensuuntainen jana, jonka pituus on b mm. |
| --- | --- |

—

suorakulmion korkeuden kanssa yhdensuuntainen jana, jonka pituus on b mm.

6.1.2.1.2.2   a:n ja b:n pienimmät arvot ilmoitetaan seuraavassa taulukossa:

| Taustapeilin luokka | a
  (mm) | b
  (mm) |
| --- | --- | --- |
| II | | 200 |
| III | | 70 |

Taustapeilin luokka

a

(mm)

b

(mm)

II

Formula

200

III

Formula

70

6.1.2.1.3   Ulkopuoliset ”laajakulmapeilit” (luokka IV)

Heijastavan pinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mittojen sellaiset, että ne antavat, tarvittaessa yhdessä luokkaan II kuuluvien ulkopeilien kanssa, 15.2.4.4 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.4   Ulkopuoliset ”lähietäisyyspeilit” (luokka V)

Heijastuspinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mitoiltaan sellainen, että peili antaa 15.2.4.5 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.5   Etupeilit (luokka VI)

Heijastuspinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mitoiltaan sellainen, että peili antaa 15.2.4.6 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.6   Peilit L-luokan ajoneuvoihin, joissa on kori (luokka VII)

6.1.2.1.6.1   Ulkopuoliset pääpeilit (luokka VII)

Heijastuspinnan mittojen on oltava vähintään sellaiset, että

| a) | heijastuspinnan ala on vähintään 6 900 mm2 |
| --- | --- |

a)

heijastuspinnan ala on vähintään 6 900 mm2

| b) | pyöreän peilin halkaisija on vähintään 94 mm |
| --- | --- |

b)

pyöreän peilin halkaisija on vähintään 94 mm

| c) | jos taustapeili ei ole pyöreä, sen heijastuspinnalle mahtuu ympyrä, jonka halkaisija on 78 mm. |
| --- | --- |

c)

jos taustapeili ei ole pyöreä, sen heijastuspinnalle mahtuu ympyrä, jonka halkaisija on 78 mm.

Heijastuspinnan mitat saavat olla enintään sellaiset, että

| a) | yhdenkään pyöreän taustapeilin halkaisija ei ole suurempi kuin 150 mm |
| --- | --- |

a)

yhdenkään pyöreän taustapeilin halkaisija ei ole suurempi kuin 150 mm

| b) | muun kuin pyöreän taustapeilin heijastuspinta mahtuu kooltaan 120 mm × 200 mm:n suorakulmion sisään. |
| --- | --- |

b)

muun kuin pyöreän taustapeilin heijastuspinta mahtuu kooltaan 120 mm × 200 mm:n suorakulmion sisään.

6.1.2.2   Heijastava pinta ja heijastuskertoimet

6.1.2.2.1   Peilin heijastavan pinnan on oltava joko tasainen tai pallomaisesti kupera. Ulkopuoliset peilit voidaan lisäksi varustaa ei-pallomaisella osalla, jos päätaustapeili täyttää epäsuoraa näkökenttää koskevat vaatimukset.

6.1.2.2.2   Peilien kaarevuussäteiden väliset erot

6.1.2.2.2.1   ri:n tai ri’:n ja rp:n välinen ero ei missään vertailupisteessä saa olla yli 0,15 r.

6.1.2.2.2.2   Yhdenkään kaarevuussäteen (rp1, rp2, ja rp3) ja r:n välinen ero ei saa olla yli 0,15 r.

6.1.2.2.2.3   Kun r on vähintään 3 000 mm, arvo 0,15 r, johon viitataan 6.1.2.2.2.1 ja 6.1.2.2.2.2 kohdassa, korvataan arvolla 0,25 r.

6.1.2.2.3   Peilien ei-pallomaisia osia koskevat vaatimukset

6.1.2.2.3.1   Ei-pallomaisten peilien on oltava kooltaan ja muodoltaan riittäviä hyödyllisen tiedon välittämiseksi kuljettajalle. Tämä edellyttää yleensä vähintään 30 mm leveyttä joltakin kohdalta.

6.1.2.2.3.2   Ei-pallomaisen osan kaarevuussäteen ri on oltava vähintään 150 mm.

Pallomaisen peilin r:n arvon on oltava vähintään:

6.1.2.2.4.1   1 200 mm sisäpuolisilla taustapeileillä (luokka I),

6.1.2.2.4.2   1 200 mm luokkien II ja III ulkopuolisilla päätaustapeileillä,

6.1.2.2.4.3   300 mm ulkopuolisilla laajakulmapeileillä (luokka IV) ja ulkopuolisilla lähietäisyyspeileillä (luokka V),

6.1.2.2.4.4   200 mm etupeileillä (luokka VI),

6.1.2.2.4.5   1 000 mm tai enintään 1 500 mm luokan VII peileillä.

6.1.2.2.5   Tämän liitteen liitteessä 6 tarkoitetun normaalin heijastuskertoimen on oltava vähintään 40 prosenttia.

Jos heijastavan pinnan heijastustaso on muutettavissa, ”päiväasennossa” on kyettävä tunnistamaan tieliikenteessä käytettävien merkkien ja valojen värit. ”Yöasennossa” normaalin heijastuskertoimen on oltava vähintään 4 prosenttia.

6.1.2.2.6   Heijastavan pinnan on säilytettävä 6.1.2.2.5 kohdassa vahvistetut ominaisuudet, vaikka se joutuisi tavanomaisessa käytössä pitkäaikaisestikin vaikeisiin sääolosuhteisiin.

6.1.3   Testi

Luokkien I–VI ja luokan VII (kun helat ovat samanlaiset kuin luokassa III) peilit on testattava 6.1.3.2.1 ja 6.1.3.2.2 kohdassa kuvatulla tavalla. Luokan VII peilit, joissa on uuma, on testattava 6.1.3.2.3 kohdassa kuvatulla tavalla.

6.1.3.1.1   Ulkopeilejä ei tarvitse testata 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos yksikään niiden osista ei säätöasennosta riippumatta ole alle 2 metrin korkeudella maanpinnasta, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua massaa.

Tätä poikkeusta sovelletaan myös niihin peilien kiinnikkeisiin (kiinnityslevyt, varret, kääntönivelet jne.), jotka ovat alle 2 metrin korkeudella maanpinnasta ja jotka eivät ulotu ajoneuvon kokonaisleveyden yli, kun kokonaisleveys mitataan peilin alimmaisten kiinnikkeiden läpi kulkevasta poikittaistasosta tai mistä tahansa poikittaistason etupuolella olevasta pisteestä, jossa ajoneuvo on leveämpi kuin kiinnikkeiden kohdalla.

Tällaisissa tapauksissa edellytetään annettavaksi tarkka selostus siitä, että peili on asennettava kiinnikkeilleen ajoneuvoon edellä mainittujen määräysten mukaisesti.

Tätä poikkeusta sovellettaessa varteen on merkittävä pysyvästi tunnus
  Formula

ja siitä on oltava maininta tyyppihyväksyntätodistuksessa.

6.1.3.2   Iskutesti

Tämän kohdan mukaista testiä ei tehdä ajoneuvon koriin liitetyille laitteille, jotka tarjoavat etuheijastusalueen, jonka kulma on enintään 45° suhteessa ajoneuvon pituusakselin suuntaiseen keskitasoon, tai laitteille, jotka ulkonevat enintään 100 mm mitattuna ajoneuvon ympäröivästä korirakenteesta säännön nro 26 mukaisesti.

6.1.3.2.1   Testilaitteen kuvaus

Testilaitteena on heiluri, joka voi heilua kahden vaakatasossa suorassa kulmassa toisiinsa nähden olevan akselin ympäri, joista toinen on kohtisuorassa heilurin vapaata liikerataa vastaavaan tasoon nähden.

Heilurin päässä on halkaisijaltaan 165 mm (± 1 mm) oleva pallomainen iskuvasara, joka on päällystetty 5 mm paksulla kumikerroksella. Kumikerroksen kovuus on 50 Shore A -astetta.

Lisäksi käytettävissä on oltava laite, jolla voidaan määrittää suurin kulma varren ollessa vapaatasolla.

Heilurin runkoon lujasti kiinnitetty tuki pitää kappaleen paikallaan 6.1.3.2.2.6 kohdassa eriteltyjen iskutestiä koskevien vaatimusten mukaisesti.

Kuviossa 1 esitetään testilaitteen mitat (mm) ja erityiset rakennevaatimukset.

Kuvio 1

6.1.3.2.1.2   Heilurin iskukeskuksen on oltava sama kuin iskuvasaran pään pallomaisen osan keskus. Sen etäisyys l pyörimisakselista vapaatasolla on 1 m ± 5 mm. Heilurin pelkistetty massa mo = 6,8 ±0,05 kg. mo:n suhde heilurin kokonaismassaan m ja heilurin painopisteen ja pyörimisakselin väliseen etäisyyteen d ilmaistaan yhtälöllä:

Formula

6.1.3.2.2   Testin kuvaus

6.1.3.2.2.1   Peili kiinnitetään kannakkeeseen laitteen valmistajan tai tarvittaessa ajoneuvon valmistajan suosittelemalla tavalla.

Peilin sijoittaminen paikoilleen testiä varten:

6.1.3.2.2.2.1   Peili on sijoitettava testilaitteeseen siten, että sen pysty- ja vaaka-akselit ovat samassa asennossa kuin silloin, kun peili on asennettuna ajoneuvoon hakijan antamien asennusohjeiden mukaisesti.

6.1.3.2.2.2.2   Jos peili on säädettävissä jalustaan nähden, testiasennon on oltava sellainen, että mahdollisten nivelten toiminta on mahdollisimman epätodennäköistä hakijan määrittelemän säätöalueen rajoissa.

6.1.3.2.2.2.3   Jos peilin etäisyyttä jalustaan voidaan säätää, jalustan ja peilin kotelon välinen etäisyys on säädettävä mahdollisimman lyhyeksi.

6.1.3.2.2.2.4   Jos heijastava pinta liikkuu kotelossa, se on säädettävä siten, että kauimmaisena ajoneuvosta oleva yläkulma on uloimmassa asennossaan kehykseen nähden.

6.1.3.2.2.3   Lukuun ottamatta sisäpuolisten taustapeilien testiä 2 (ks. 6.1.3.2.2.6.1 kohta) on heilurin ollessa pystyasennossa iskuvasaran keskipisteen läpi kulkevien vaakatason ja pituussuuntaisen pystytason kuljettava myös 2.1.1.11 kohdassa tarkoitetun heijastuspinnan keskipisteen läpi. Heilurin pituussuuntaisen liikkeen on oltava samansuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa.

6.1.3.2.2.4   Kun 6.1.3.2.2.1 ja 6.1.3.2.2.2 kohdan mukaisesti säädetyn peilin osat estävät heilurin paluun, iskupistettä on siirrettävä kohtisuoraan suuntaan kyseistä pyörimis- tai kiertymisakselia vastaan.

Iskupistettä ei saa siirtää enempää kuin testin suorittamiseksi on tarpeen; siirtämistä on rajoitettava seuraavasti:

| — | joko iskuvasaraa rajoittavan pallon on ainakin sivuttava 6.1.1.5 kohdassa tarkoitettua sylinteriä, |
| --- | --- |

—

joko iskuvasaraa rajoittavan pallon on ainakin sivuttava 6.1.1.5 kohdassa tarkoitettua sylinteriä,

| — | tai iskuvasaran kosketuspisteen on oltava vähintään 10 mm heijastuspinnan reunojen sisäpuolella. |
| --- | --- |

—

tai iskuvasaran kosketuspisteen on oltava vähintään 10 mm heijastuspinnan reunojen sisäpuolella.

6.1.3.2.2.5   Testissä iskuvasaran annetaan pudota 60°:n kulmasta pystysuoraan nähden niin, että se iskeytyy peiliin juuri sillä hetkellä, kun heiluri saavuttaa pystysuoran asennon.

Isku kohdistetaan peileihin seuraavissa erilaisissa olosuhteissa:

6.1.3.2.2.6.1   Sisäpeilit

| — | Testi 1: Iskupisteiden on oltava 6.1.3.2.2.3 kohdan mukaisia. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan puolelle. |
| --- | --- |

—

Testi 1: Iskupisteiden on oltava 6.1.3.2.2.3 kohdan mukaisia. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan puolelle.

| — | Testi 2: Suojakotelon reunassa olevan iskupisteen on oltava sellainen, että isku muodostaa 45°:n kulman heijastuspinnan kanssa ja sijaitsee vaakasuorassa tasossa, joka kulkee heijastuspinnan keskipisteen kautta. Iskun on osuttava heijastuspinnan puolelle. |
| --- | --- |

—

Testi 2: Suojakotelon reunassa olevan iskupisteen on oltava sellainen, että isku muodostaa 45°:n kulman heijastuspinnan kanssa ja sijaitsee vaakasuorassa tasossa, joka kulkee heijastuspinnan keskipisteen kautta. Iskun on osuttava heijastuspinnan puolelle.

6.1.3.2.2.6.2   Ulkopeilit

| — | Testi 1: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnalle. |
| --- | --- |

—

Testi 1: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnalle.

| — | Testi 2: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan taakse. |
| --- | --- |

—

Testi 2: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan taakse.

Kun luokan II tai III taustapeili on kiinnitetty samaan kiinnikkeeseen kuin luokan IV taustapeili, edellä tarkoitetut testit on suoritettava alemmalle peilille. Testauksesta vastaava tutkimuslaitos saa kuitenkin toistaa toisen tai molemmat kyseisistä testeistä ylemmälle peilille, jos se sijaitsee alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta.

6.1.3.2.3   Uumaan kiinnitetyn suojakotelon taivutuskoe (luokka VII)

6.1.3.2.3.1   Testin kuvaus

Suojakotelo sijoitetaan laitteeseen vaakatasoon siten, että kiinnikkeen tukisäätimet voidaan lukita lujasti. Kotelon suurimman mitan suunnassa tukisäätimen kiinnikekohtaa lähinnä sijaitseva pää kiinnitetään liikkumattomaksi 15 mm leveän jäykän pidäkkeen avulla, joka kattaa kotelon koko leveyden.

Kotelon toiseen päähän sijoitetaan edellä mainitun kanssa identtinen pidäke, jotta kotelolle voidaan suorittaa sovellettava kuormitustesti (kuvio 2).

Testattavaa päätä vastakkainen kotelon pää voidaan lukita kuvion 2 mukaisesti sen sijaan, että sitä pidettäisiin paikallaan.

Kuvio 2

Esimerkki taustapeilin taivutuskoelaitteesta

Metallikiilat

Kotelo

Säädettävä

pidäke

Säädettävä tuki

Paino (W)

Lukitusmekanismi

6.1.3.2.3.2   Testikuorman on oltava 25 kg, ja sitä on pidettävä yllä minuutin ajan.

6.1.3.3   Testitulokset

Edellä 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetuissa testeissä heilurin on iskun jälkeen jatkettava heilahdusta siten, että pyörimisakselin ja iskukeskuksen yhdistävä suora linja muodostaa vähintään 20°:n kulman pystysuoraan nähden. Kulman mittaustarkkuuden on oltava ±1°.

6.1.3.3.1.1   Tätä vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta tuulilasiin kiinnitettäviin peileihin, joihin testin jälkeen sovelletaan 6.1.3.3.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia.

6.1.3.3.1.2   Pystysuoraan nähden edellytetty kulma on pienennetty 20°:sta 10°:seen kaikilla luokkien II ja IV taustapeileillä sekä niillä luokan III taustapeileillä, jotka on asennettu samoihin kiinnikkeisiin kuin luokan IV peilit.

6.1.3.3.2   Jos tuulilasiin kiinnitettävän peilin kiinnike katkeaa kohdassa 6.1.3.2 tarkoitetussa testissä, jäljelle jäävä osa saa ulottua enintään 10 mm yli jalustan ja testin jälkeen jäljelle jäävän kokonaisuuden on täytettävä 6.1.1.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

Heijastuspinta ei saa särkyä 6.1.3.2 kohdassa kuvattujen testien aikana. Heijastuspinta saa kuitenkin särkyä, jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy:

6.1.3.3.3.1   lasinsirpaleet pysyvät kiinni joko kotelon takaosassa tai koteloon lujasti kiinnitetyssä pinnassa; lasin osittainen irtautuminen takaosasta on sallittua, jos irtautunut osa ulottuu enintään 2,5 mm halkeaman kummallekin puolelle. Heijastavan pinnan iskukohdasta saa irrota pieniä siruja,

6.1.3.3.3.2   heijastuspinta on valmistettu turvalasista.

6.2   MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET KUIN PEILIT

6.2.1   YLEISET VAATIMUKSET

6.2.1.1   Jos käyttäjä tarvitsee säätömahdollisuutta, epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen on oltava säädettävissä ilman työkaluja.

6.2.1.2   Jos epäsuoran näkemän tarjoava laite voi tuottaa edellytetyn näkökentän kokonaisuudessaan vain näkökenttää selaamalla, koko prosessi, johon kuuluu selaus, kuvan toisto ja paluu aloitusasemaan, saa kestää enintään 2 sekuntia.

6.2.2   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVA KAMERA-NÄYTTÖLAITE

6.2.2.1   Yleiset vaatimukset

6.2.2.1.1   Kun epäsuoran näkemän tarjoava kamera-näyttölaite on asennettu tasaiselle pinnalle, kaikilla osilla, jotka ovat laitteen säätöasennosta riippumatta mahdollisessa staattisessa kosketuksessa halkaisijaltaan 165 mm:n palloon, kun kyse on näytöstä, ja halkaisijaltaan 100 mm:n palloon, kun kyse on kamerasta, on oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde ”c”.

6.2.2.1.2   Säteelle 6.2.2.1.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset eivät koske sellaisten kiinnitysreikien tai -syvennysten reunoja, joiden halkaisija tai suurin lävistäjä on pienempi kuin 12 mm, kun reikä tai syvennys on pyöristetty.

6.2.2.1.3   Sellaisiin jäykkään kannakkeeseen asennettuihin kameran ja näytön osiin, jotka on valmistettu kovuudeltaan alle 60 Shore -asteen materiaalista, 6.2.2.1.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan vain kannakkeen osalta.

6.2.2.2   Toiminnalliset vaatimukset

6.2.2.2.1   Kameran on toimittava hyvin myös niukassa päivänvalossa. Kameran on tarjottava valoisuuskontrasti, joka on vähintään 1:3 niukassa päivänvalossa sen kuva-alan ulkopuolella, jossa valonlähde toistetaan (olosuhteet standardin EN 12368 8.4 kohdan mukaiset). Valonlähteen on valaistava kameraa 40 000 luksin voimakkuudella. Kuvailmaisimen kohtisuoran akselin sekä kuvailmaisimen keskipisteen ja valonlähteen yhdistävän janan välisen kulman on oltava 10°.

6.2.2.2.2   Näytön erilaisissa valaistusolosuhteissa tuottaman kontrastin on oltava standardin ISO 15008:2003 mukainen.

6.2.2.2.3   Näytön keskimääräistä kirkkautta on voitava säätää joko manuaalisesti tai automaattisesti ympäröivien olosuhteiden mukaisesti.

6.2.2.2.4   Valoisuuskontrastin mittaukset on tehtävä standardin ISO 15008:2003 mukaisesti.

6.2.3   MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

On osoitettava, että laite täyttää seuraavat vaatimukset:

6.2.3.1   Laitteen on havaittava spektrin näkyvä osa ja aina toistettava kuva siten, että tulkintaa spektrin näkyväksi osaksi ei tarvita.

6.2.3.2   On taattava järjestelmän toimivuus toimintaolosuhteissa, joissa se otetaan käyttöön. Kuvien saamiseen ja niiden esittämiseen käytetyn tekniikan mukaan 6.2.2.2 kohtaa sovelletaan kokonaisuudessaan tai osittain. Muissa tapauksissa osoitetaan ja todistetaan herkkyydeltään 6.2.2.2 kohtaa vastaavan järjestelyn avulla, että järjestelmä takaa vaatimustenmukaisen tai sitä paremman toiminnan, ja osoitetaan, että järjestelmässä taataan toimivuus, joka on yhtä hyvä tai parempi kuin peilin tai kamera-näyttölaitteen tyyppisiltä epäsuoran näkemän tarjoavilta laitteilta edellytetty toimivuus.

7.   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAN LAITTEEN TYYPPIIN TEHTÄVÄ MUUTOS JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppiin tehtävistä muutoksista, myös niistä, jotka koskevat laitteen kiinnitystä koriin, on ilmoitettava kyseisen tyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi sitten joko:

7.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla ole todennäköisesti havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että laite joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai

7.1.2   vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

7.2   Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, muutokset eritellen, annetaan 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

7.3   Hyväksynnän laajentaminen on annettava tiedoksi 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä kaikille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä.

7.4   Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

8.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

8.1   Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen on oltava sopimuksen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) lisäyksen 2 mukaisia.

8.2   Kaikki tämän säännön nojalla hyväksyttävät epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet on valmistettava hyväksytyn tyypin mukaisiksi täyttämällä 6 kohdan vaatimukset.

9.   TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET

9.1   Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 8.1 kohdassa asetetut vaatimukset eivät täyty tai jos epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppi ei täytä 8.2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.

9.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä näille hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU”.

10.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä näille hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”TUOTANTO KESKEYTETTY”.

11.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten nimet ja osoitteet sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille on toimitettava lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän epäämisestä, laajentamisesta tai peruuttamisesta.

II   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVIEN LAITTEIDEN ASENNUS

12.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä tarkoitetaan

12.1   ”kuljettajan näköpisteillä” kahta 65 mm:n päässä toisistaan olevaa pistettä, jotka ovat 635 mm:n korkeudella liitteessä 8 määritellystä kuljettajan istuimen R-pisteestä. Kyseiset kaksi pistettä yhdistävä suora viiva on kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaista pystykeskitasoa vasten. Kaksi näköpistettä yhdistävän janan keskikohta on pituussuuntaisella pystytasolla, jonka on kuljettava ajoneuvon valmistajan kuljettajalle suunnitteleman istuma-asennon keskeltä,

”laajalla kaksisilmäisellä näkökentällä” kokonaisnäkökenttää, joka saadaan asettamalla päällekkäin vasemman ja oikean silmän näkökentät (ks. kuvio 3)

Kuvio 3

E = sisäpuolinen taustapeili

OD = kuljettajan näköpiste

OE = kuljettajan näköpiste

ID = yksisilmäinen valekuva

IE = yksisilmäinen valekuva

I = laaja kaksisilmäinen valekuva

A = vasemman silmän näkökentän kulma

B = oikean silmän näkökentän kulma

C = kaksisilmäisen näkökentän kulma

D = laajan kaksisilmäisen näkökentän kulma

”ajoneuvotyypillä epäsuoran näkemän osalta” moottoriajoneuvoja, joiden seuraavat perusominaisuudet ovat samanlaiset:

12.3.1   epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppi

12.3.2   näkökenttää rajoittavat korin osat

12.3.3   R-pisteen koordinaatit (jos sovelletaan)

12.3.4   pakollisten ja mahdollisten vapaaehtoisten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden määräpaikat ja tyyppihyväksyntämerkinnät,

12.4   ”L2-, L5-, M1-, M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-luokkien ajoneuvoilla” ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 7 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) määriteltyjä ajoneuvoluokkia,

12.5   ”eteentyönnetyllä ohjauslaitteella” asetelmaa, jossa yli puolet moottorin pituudesta on tuulilasin alareunan etumaisen pisteen takana ja ohjauspyörän keskiö sijaitsee ajoneuvon pituuden etumaisessa neljänneksessä.

13.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

13.1   Ajoneuvon valmistajan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on tehtävä hakemus ajoneuvotyypin hyväksyntää varten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden osalta.

13.2   Ilmoituslomakkeen malli esitetään liitteessä 2.

13.3   Hyväksyttäväksi tarkoitettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo on toimitettava hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle.

13.4   Toimivaltaisen viranomaisen on ennen tyyppihyväksynnän antamista varmistettava, että tehokkaita tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia varten on olemassa tyydyttävät järjestelyt.

14.   HYVÄKSYNTÄ

14.1   Hyväksyntä on myönnettävä, jos 13 kohdan mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön 15 kohdan vaatimukset.

14.2   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sen kaksi ensimmäistä merkkiä (parhaillaan 02) ilmoittavat hyväksynnän myöntämisajankohtana sovellettavan sääntöön tehtyjä viimeisimpiä tai teknisiä muutoksia koskevan muutossarjan. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa jollekin toiselle ajoneuvotyypille.

14.3   Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tämän säännön nojalla myönnetystä ajoneuvotyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tämän säännön liitteessä 4 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15.   VAATIMUKSET

15.1   YLEISTÄ

15.1.1   Ajoneuvoon kiinnitettyjen pakollisten ja vapaaehtoisten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden, jotka mainitaan 15.2.1.1.1 kohdassa olevassa taulukossa, on oltava tämän säännön nojalla hyväksyttyä tyyppiä.

15.1.2   Peilit ja muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet on asennettava siten, ettei peili tai muu epäsuoran näkemän tarjoava laite liiku niin, että mitattu näkökenttä huomattavasti muuttuu, eikä värähtele niin paljon, että kuljettaja tulkitsee saadun kuvan väärin.

15.1.3   15.1.2 kohdan vaatimusten on täytyttävä ajoneuvon liikkuessa nopeudella, joka voi olla enintään 80 prosenttia ajoneuvon suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta mutta kuitenkin enintään 150 km/h.

15.1.4   Jäljempänä määriteltyjen näkökenttien on oltava laajoja kaksisilmäisiä näkökenttiä siten, että kuljettajan silmät ovat 12.1 kohdassa määritellyt ”kuljettajan näköpisteet”. Näkökentät määritetään, kun ajoneuvo on asiakirjan TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 liitteessä 7 olevassa 2.5.4 kohdassa tarkoitetussa ajokunnossa, sekä M1- ja N1-ajoneuvon osalta, kun niissä on yksi edessä istuva matkustaja (75 kg). Jos ne määritetään ikkunoiden lävitse, lasin valonsiirtymiskertoimen on oltava säännön nro 43 liitteen 21 mukainen.

15.2   PEILIT

15.2.1   Lukumäärä

15.2.1.1   Pakollisten peilien vähimmäismäärä

15.2.1.1.1   15.2.4 kohdassa tarkoitetut näkökentät on saatava aikaan vähimmäismäärällä pakollisia peilejä seuraavassa taulukossa esitetyn mukaisesti. Jos peili ei ole pakollinen, ei voida vaatia pakollisena muutakaan epäsuoraa näkemää tarjoavaa järjestelmää.

| Ajoneuvoluokka | Sisäpeili | Ulkopeilit |
| --- | --- | --- |
| Sisäpeili
  Luokka I | Pääpeili (suuri)
  Luokka II | Pääpeili (pieni)
  Luokka III | Laajakulmapeili
  Luokka IV | Lähietäisyyspeili
  Luokka V | Etupeili
  Luokka VI |
| M1 | Pakollinen

  paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia

  Valinnainen

  jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin | Valinnainen | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella. Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Valinnainen

  (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| M2 | Valinnainen

  (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Kielletty | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Valinnainen

  (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| M3 | Valinnainen

  (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Kielletty | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Valinnainen

  (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| N1 | Pakollinen

  paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia

  Valinnainen

  jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin | Valinnainen | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella | Valinnainen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella
  (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Valinnainen

  (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| N2 ≤ 7,5 t | Valinnainen

  (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Kielletty | Pakollinen

  Molemmilla puolilla, jos voidaan asentaa luokan V peili

  Valinnainen

  Molemmilla puolilla, jos luokan V peiliä ei voida asentaa | Pakollinen

  (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta)
  1 matkustajan puolella

  Valinnainen

  1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) 10 cm:n poikkeama voidaan hyväksyä | Valinnainen

  1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| N2 > 7,5 t | Valinnainen

  (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Kielletty | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Pakollinen

  (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta)
  1 matkustajan puolella

  Valinnainen

  1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Pakollinen

  ks. 15.2.1.1.2
  kohta 1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |
| N3 | Valinnainen

  (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Kielletty | Pakollinen

  1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella | Pakollinen

  (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta) 1 matkustajan puolella

  Valinnainen

  1 kuljettajan puolella
  (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) | Pakollinen

  ks. 15.2.1.1.2 kohta
  1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) |

Ajoneuvoluokka

Sisäpeili

Ulkopeilit

Sisäpeili

Luokka I

Pääpeili (suuri)

Luokka II

Pääpeili (pieni)

Luokka III

Laajakulmapeili

Luokka IV

Lähietäisyyspeili

Luokka V

Etupeili

Luokka VI

M1

Pakollinen

paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia

Valinnainen

jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin

Valinnainen

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella. Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Valinnainen

(asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

M2

Valinnainen

(ei näkökenttää koskevia vaatimuksia)

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Kielletty

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Valinnainen

(asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

M3

Valinnainen

(ei näkökenttää koskevia vaatimuksia)

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Kielletty

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Valinnainen

(asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

N1

Pakollinen

paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia

Valinnainen

jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin

Valinnainen

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

(molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Valinnainen

(asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

N2 ≤ 7,5 t

Valinnainen

(ei näkökenttää koskevia vaatimuksia)

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Kielletty

Pakollinen

Molemmilla puolilla, jos voidaan asentaa luokan V peili

Valinnainen

Molemmilla puolilla, jos luokan V peiliä ei voida asentaa

Pakollinen

(ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta)

1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) 10 cm:n poikkeama voidaan hyväksyä

Valinnainen

1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

N2 > 7,5 t

Valinnainen

(ei näkökenttää koskevia vaatimuksia)

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Kielletty

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Pakollinen

(ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta)

1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Pakollinen

ks. 15.2.1.1.2

kohta 1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

N3

Valinnainen

(ei näkökenttää koskevia vaatimuksia)

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Kielletty

Pakollinen

1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella

Pakollinen

(ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta) 1 matkustajan puolella

Valinnainen

1 kuljettajan puolella

(molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

Pakollinen

ks. 15.2.1.1.2 kohta

1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

15.2.1.1.2   Jos 15.2.4.6 kohdassa kuvattu etupeilin näkökenttä ja/tai 15.2.4.5 kohdassa kuvattu lähietäisyyspeilin näkökenttä voidaan saavuttaa jollain muulla kuin 6.2 kohdan mukaisesti hyväksytyllä ja 15 kohdan mukaisesti asennetulla epäsuoran näkemän tarjoavalla laitteella, kyseistä laitetta voidaan käyttää asianomaisten peilien sijasta.

Käytettäessä kamera-näyttölaitetta näytössä saa näkyä ainoastaan:

| a) | 15.2.4.5 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun lähietäisyyspeili on korvattu |
| --- | --- |

a)

15.2.4.5 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun lähietäisyyspeili on korvattu

| b) | 15.2.4.6 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun etupeili on korvattu, ajoneuvon liikkuessa eteenpäin enintään nopeudella 10 km/h, tai |
| --- | --- |

b)

15.2.4.6 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun etupeili on korvattu, ajoneuvon liikkuessa eteenpäin enintään nopeudella 10 km/h, tai

| c) | samanaikaisesti 15.2.4.5 ja 15.2.4.6 kohdassa kuvatut näkökentät, kun lähietäisyyspeili ja etupeili on korvattu. Jos ajoneuvo liikkuu eteenpäin suuremmalla nopeudella kuin 10 km/h tai se liikkuu taaksepäin, näyttöä voidaan käyttää muiden tietojen hankkimiseen edellyttäen, että 15.2.4.5 kohdassa tarkoitettu näkökenttä on pysyvästi näkyvillä. |
| --- | --- |

c)

samanaikaisesti 15.2.4.5 ja 15.2.4.6 kohdassa kuvatut näkökentät, kun lähietäisyyspeili ja etupeili on korvattu. Jos ajoneuvo liikkuu eteenpäin suuremmalla nopeudella kuin 10 km/h tai se liikkuu taaksepäin, näyttöä voidaan käyttää muiden tietojen hankkimiseen edellyttäen, että 15.2.4.5 kohdassa tarkoitettu näkökenttä on pysyvästi näkyvillä.

15.2.1.1.3   Taustapeilit, vaaditaan L-luokan ajoneuvoissa, joissa on kori

| Ajoneuvoluokka | Sisäpeili
  (luokka I) | Ulkopuolinen(-set) pääpeili(t)
  (luokat III ja VII) |
| --- | --- | --- |
| L-luokan moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan osittain tai kokonaan ympäröivä kori | 1 (*1) | 1, jos on sisäpeili
  2, jos sisäpeiliä ei ole |

Ajoneuvoluokka

Sisäpeili

(luokka I)

Ulkopuolinen(-set) pääpeili(t)

(luokat III ja VII)

L-luokan moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan osittain tai kokonaan ympäröivä kori

1 (*1)

1, jos on sisäpeili

2, jos sisäpeiliä ei ole

Jos on asennettu vain yksi ulkotaustapeili, sen on sijaittava ajoneuvon vasemmalla puolella maissa, joissa on oikeanpuoleinen liikenne, ja ajoneuvon oikealla puolella maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne.

15.2.1.1.4   Vapaavalintaiset taustapeilit L-luokan ajoneuvoilla

Ulkotaustapeilin kiinnittäminen ajoneuvon vastakkaiselle puolelle 15.2.1.1.3 kohdassa tarkoitettuun pakolliseen taustapeiliin nähden on sallittu. Taustapeilin on täytettävä tässä säännössä säädetyt vaatimukset.

15.2.1.2   Tämän säännön määräyksiä ei sovelleta 2.1.1.3 kohdassa määriteltyihin valvontapeileihin. Ulkopuoliset valvontapeilit on kuitenkin asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua massaa.

15.2.2   Sijainti

15.2.2.1   Peilit on sijoitettava siten, että kuljettajalla on tavanomaisessa ajoasennossa selkeä näkyvyys tielle ajoneuvon taakse, sivu(i)lle ja eteen.

15.2.2.2   Ulkopeilien on oltava näkyvissä joko sivuikkunan läpi tai pyyhkimien pyyhkimän tuulilasin osan läpi. Viimeksi mainittua määräystä (eli tuulilasin puhdistettua osaa koskevaa määräystä) ei kuitenkaan sovelleta suunnittelullisista syistä:

| a) | M2- ja M3-luokkien ajoneuvojen matkustajan puoleisiin peileihin ja vapaaehtoisiin kuljettajan puoleisiin peileihin |
| --- | --- |

a)

M2- ja M3-luokkien ajoneuvojen matkustajan puoleisiin peileihin ja vapaaehtoisiin kuljettajan puoleisiin peileihin

| b) | luokan VI peileihin. |
| --- | --- |

b)

luokan VI peileihin.

15.2.2.3   Jos näkökenttää mitattaessa ajoneuvo on alusta–ohjaamokokoonpanossa, ajoneuvon valmistajan on ilmoitettava korin pienin ja suurin leveys, jotka tarvittaessa on osoitettava vastaavanlevyisillä mallilevyillä. Kaikki testeissä huomioon otetut ajoneuvot ja peilien muodot on esitettävä peilien asennusta koskevassa ajoneuvon tyyppihyväksyntätodistuksessa (ks. liite 4).

15.2.2.4   Määräysten mukainen ajoneuvon kuljettajan puoleinen ulkopeili on sijoitettava siten, että ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason sekä peilien keskipisteen ja kuljettajan näköpisteet yhdistävän 65 mm pitkän suoran keskipisteen kautta kulkevan pystytason väliin muodostuu enintään 55°:n kulma.

15.2.2.5   Peilit eivät saa ulottua ajoneuvon korin ulkopuolelle olennaisesti enempää kuin on tarpeen 15.2.4 kohdassa vahvistettujen näkökenttävaatimusten täyttämiseksi.

15.2.2.6   Kun ulkopeilin alempi reuna on alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta ajoneuvon ollessa kuormitettu sen suurimpaan teknisesti sallittuun kokonaismassaan, peili saa ulottua enintään 250 mm ilman peilejä mitatun ajoneuvon kokonaisleveyden yli.

15.2.2.7   Luokkien V ja VI peilit on kiinnitettävä ajoneuvoihin siten, että riippumatta peilin asennosta säädön jälkeen mikään peilin tai sen kehysten osa ei ole alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua kokonaismassaa.

Näitä peilejä ei saa kuitenkaan asentaa ajoneuvoihin, joiden ohjaamon korkeus estää tämän vaatimuksen täyttämisen: tässä tapauksessa ei vaadita muuta epäsuoran näkemän tarjoavaa laitetta.

15.2.2.8   Peilit saavat ulottua ajoneuvon suurimman sallitun leveyden yli, jollei 15.2.2.5, 15.2.2.6 ja 15.2.2.7 kohdan vaatimuksista muuta johdu.

15.2.2.9   Kaikki luokan VII peilit on kiinnitettävä sillä tavoin, että ne pysyvät vakaassa asennossa ajoneuvon normaaleissa ajo-olosuhteissa.

15.2.3   Säätäminen

15.2.3.1   Kuljettajan on kyettävä säätämään sisäpeiliä ajoasennossaan.

15.2.3.2   Kuljettajan puoleisen ulkopeilin on oltava säädettävissä ajoneuvon sisäpuolelta oven ollessa kiinni; ikkuna voi kuitenkin olla auki. Peili voi kuitenkin olla lukittavissa asentoonsa ulkopuolelta käsin.

15.2.3.3   15.2.3.2 kohdan vaatimukset eivät koske ulkopeilejä, jotka voidaan iskusta vääntymisen jälkeen palauttaa alkuperäiseen asentoonsa ilman säätöä.

15.2.4   Näkökentät

15.2.4.1   Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 20 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, jonka keskikohta on ajoneuvon pituussuuntaisella pystykeskitasolla ja joka alkaa 60 m etäisyydeltä ajoneuvon kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (kuvio 4).

Kuvio 4

Luokan I peilin näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

15.2.4.2   Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokka II)

15.2.4.2.1   Kuljettajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 5 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 30 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 5).

15.2.4.2.2   Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 5 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu matkustajan puolella ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 30 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteessä (ks. kuvio 5).

Kuvio 5

Luokan II peilien näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

Näkökenttä maanpinnan tasolla

15.2.4.3   Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokka III)

15.2.4.3.1   Kuljettajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 20 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (ks. kuvio 6).

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä yli 1 m leveä osuus, joka rajoittuu tasoon, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystysuoran keskitason kanssa ja joka kulkee ajoneuvon uloimman pisteen kautta 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä alkaen.

15.2.4.3.2   Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon, ja alkaa 20 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (ks. kuvio 6).

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä.

Kuvio 6

Luokan III peilien näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

Näkökenttä maanpinnan tasolla

15.2.4.4   Ulkopuolinen ”laajakulmapeili” (luokka IV)

15.2.4.4.1   Kuljettajan puoleinen ulkopuolinen ”laajakulmapeili”

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 15 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaisen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa vähintään 10 m:n etäisyydeltä kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu 25 m:n etäisyydelle näköpisteiden taakse.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 4,5 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 1,5 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 7).

15.2.4.4.2   Matkustajan puoleinen ulkopuolinen ”laajakulmapeili”

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 15 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa vähintään 10 m:n etäisyydeltä kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu 25 m:n etäisyydelle näköpisteiden taakse.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä vähintään 4,5 m leveä tieosuus, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 1,5 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 7).

Kuvio 7

Luokan IV laajakulmapeilien näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

Näkökenttä maanpinnan tasolla

15.2.4.5   Ulkopuolinen ”lähietäisyyspeili” (luokka V)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä ajoneuvon sivun suuntaisen tasaisen vaakasuoran alueen, jota rajoittavat seuraavat pystytasot (ks. kuviot 8a ja 8b):

15.2.4.5.1   taso, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja joka lävistää ajoneuvon ohjaamon uloimman pisteen matkustajan puolelta

15.2.4.5.2   poikittaissuunnassa taso, joka on yhdensuuntainen 15.2.4.5.1 kohdassa tarkoitetun tason kanssa ja 2 m:n etäisyydellä sen edessä

15.2.4.5.3   takana taso, joka on yhdensuuntainen kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason kanssa ja 1,75 m:n etäisyydellä sen takana

15.2.4.5.4   edessä taso, joka on yhdensuuntainen kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason kanssa ja 1 m:n etäisyydellä sen edessä. Jos ajoneuvon puskurin etureunan kautta kulkeva poikittainen pystytaso on alle 1 m:n etäisyydellä kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason edessä, näkökentän on rajoituttava siihen.

Jos kuvioissa 8a ja 8b tarkoitettu näkökenttä voidaan saada aikaan luokan IV laajakulmapeilin näkökentän ja luokan VI etupeilin näkökentän yhdistelmällä, luokan V lähietäisyyspeilin asentaminen ei ole pakollista.

Kuviot 8a ja 8b

Luokan V lähietäisyyspeilin näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

15.2.4.6   Etupeili (luokka VI)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään sellaisen tasaisen ja vaakasuoran alueen, jota rajoittaa

| a) | poikittainen pystytaso, joka kulkee edessä ajoneuvon uloimman pisteen kautta, |
| --- | --- |

a)

poikittainen pystytaso, joka kulkee edessä ajoneuvon uloimman pisteen kautta,

| b) | poikittainen pystytaso, joka sijaitsee 2 000 mm a kohdassa määritellyn tason edessä, |
| --- | --- |

b)

poikittainen pystytaso, joka sijaitsee 2 000 mm a kohdassa määritellyn tason edessä,

| c) | pituussuuntainen pystytaso, joka yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja kulkee ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta, ja |
| --- | --- |

c)

pituussuuntainen pystytaso, joka yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja kulkee ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta, ja

| d) | pituussuuntainen pystytaso, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja sijaitsee 2 000 mm etäisyydellä ajoneuvon kuljettajan puolen vastaisen puolen uloimmasta pisteestä. |
| --- | --- |

d)

pituussuuntainen pystytaso, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja sijaitsee 2 000 mm etäisyydellä ajoneuvon kuljettajan puolen vastaisen puolen uloimmasta pisteestä.

Tämän näkökentän etuosa voidaan pyöristää kuljettajan puolen vastaiselta puolelta 2 000 mm:n säteellä (ks. kuvio 9).

Määritellyn näkökentän osalta ks. myös 15.2.4.9.2 kohta.

Etupeilejä koskevien määräysten noudattaminen on pakollista luokkiin N2 > 7,5 t ja N3 kuuluvilla etuohjaamoajoneuvoilla (jotka määritellään 12.5 kohdassa).

Jos vaatimuksia ei kyseisten luokkien ajoneuvoilla pystytä täyttämään etupeilin tai kamera-näyttölaitteen avulla, on käytettävä näkemisen tukijärjestelmää. Sillä on voitava havaita 50 cm korkea ja läpimitaltaan 30 cm:n esine kuviossa 9 määritellyn kentän sisällä.

Kuvio 9

Luokan VI etupeilien näkökenttä

Näkökenttä maanpinnan tasolla

R2000

Kuljettajan näköpisteet

15.2.4.6.2   Luokan VI etupeili ei kuitenkaan ole pakollinen, jos kuljettaja voi nähdä, kun otetaan huomioon A-pilarien muodostama este, suoran linjan, joka on 300 mm ajoneuvon edessä ja 1 200 mm korkeudella tienpinnasta ja joka sijaitsee seuraavien tasojen välissä: ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason suuntainen taso, joka kulkee ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta, ja ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason suuntainen taso, joka kulkee 900 mm etäisyydellä ajoneuvon kuljettajan puolen vastaisen puolen uloimmasta pisteestä.

15.2.4.6.3   15.2.4.6.1 ja 15.2.4.6.2 kohtaa sovellettaessa ei ajoneuvon etuosaa määriteltäessä oteta huomioon ajoneuvoon pysyvästi kiinnitettyjä osia, jotka sijaitsevat sekä kuljettajan näköpisteiden yläpuolella että ajoneuvon etupuskurin uloimman kohdan kautta kulkevan poikittaisen pystytason edessä.

15.2.4.7   L-luokan peili (luokka VII)

15.2.4.7.1   Ulkotaustapeili kuljettajan puolella

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 2,50 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja ulottuu 10 m kuljettajan näköpisteistä taaksepäin kohti horisonttia (ks. kuvio 10).

Kuvio 10

Luokan VII peilien näkökenttä

Ulkopuoliset päätaustapeilit

Ajoneuvolla ajetaan tien oikealla puolella

Oikeanpuoleinen

taustapeili

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Vasemmanpuoleinen taustapeili

Näkökenttä maanpinnan tasolla

Kuljettajan näköpisteet

15.2.4.7.2   Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja ulottuu 20 m kuljettajan näköpisteistä taaksepäin kohti horisonttia (ks. kuvio 10).

15.2.4.8   Jos peili koostuu useista heijastuspinnoista, joilla on eri kaarevuussäde tai joiden välissä on kulmia, vähintään yhden heijastuspinnan on täytettävä kyseisen luokan peilien näkökentälle ja mitoille (6.1.2.1.2.2 kohta) vahvistetut vaatimukset.

15.2.4.9   Esteet

15.2.4.9.1   Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Näkökenttää saavat rajoittaa niskatuet ja laitteet, erityisesti häikäisysuojat, takalasin pyyhkimet, lämpöelementit ja luokan S3 jarruvalaisimet, tai korin osat, kuten takaovien ikkunapilarit, sillä edellytyksellä, että vaadittu näkökenttä pienenee vain osittain. Näkökentän rajoittumista mitattaessa niskatuet on asetettava alimpaan asentoon ja häikäisysuojat käännettävä ylös.

15.2.4.9.2   Ulkopeilit (luokat II, III, IV, V, VI ja VII)

Edellä tarkennettuja näkökenttiä rajoittavaa ajoneuvon koria ja sen osia, kuten ohjaamon muita peilejä, ovenkahvoja, äärivaloja, vilkkuja ja etu- ja takapuskureita sekä heijastavien pintojen pesulaitteita, ei oteta huomioon, jos ne pienentävät näkökenttää yhteensä alle 10 prosenttia. Erikoistarkoituksiin suunnitellulla ja rakennetulla ajoneuvolla, jolla kyseisen vaatimuksen noudattaminen ei ajoneuvon erityispiirteiden vuoksi ole mahdollista, erityispiirteet saavat rajoittaa luokan VI peilin vaadittua näkökenttää yli 10 prosenttia mutta ei enempää kuin erityistoimintojen kannalta on tarpeen.

15.2.4.10   Testimenettely

Näkökenttä on määritettävä asettamalla näköpisteiden paikalle tehokkaat valonlähteet ja tutkimalla pystysuoralle pinnalle heijastunut valo. Myös muita vastaavia menetelmiä voidaan käyttää.

15.3   MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET KUIN PEILIT

15.3.1   Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen suorituskyvyn on oltava sellainen, että merkittävä kohde voidaan havaita kuvatussa näkökentässä, kun otetaan huomioon merkittävän havainnon käsite.

15.3.2   Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisesta aiheutuva kuljettajan näkökentän rajoittuminen on pidettävä mahdollisimman vähäisenä.

15.3.3   Epäsuoran näkemän tarjoavien kamera-näyttölaitteiden osalta havaintoetäisyys on määritettävä liitteessä 10 esitetyllä menettelyllä.

15.3.4   Näytön asennusta koskevat vaatimukset

Näytön katselusuunnan on oltava likimain sama kuin pääpeilin katselusuunta.

15.3.5   Ajoneuvot voidaan myös varustaa epäsuoran näkemän tarjoavilla lisälaitteilla.

15.3.6   Tämän säännön määräyksiä ei sovelleta 2.1.2.13 kohdassa määriteltyihin kamera-näyttö-tallennuslaitteisiin. Ulkopuoliset valvontakamerat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle, kun ajoneuvon kuorma vastaa sen suurinta teknisesti sallittua kokonaismassaa, tai, jos kameran alempi reuna on alle 2 m maanpinnan yläpuolella, kamera saa ulottua enintään 50 mm yli ajoneuvon kokonaisleveyden mitattuna ilman kyseistä laitetta ja sillä on oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde.

16.   AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Yksikkö voi sitten joko:

16.1.1   katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai

16.1.2   vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

16.2   Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, muutokset eritellen, annetaan tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteen 4 mukaisella lomakkeella.

16.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

17.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

17.1   Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen on oltava sopimuksen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) lisäyksen 2 mukaisia.

17.2   Jokainen tämän säännön nojalla hyväksyttävä ajoneuvo on valmistettava siten, että se vastaa hyväksyttyä tyyppiä täyttämällä 15 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

18.   TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET

18.1   Ajoneuvotyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 17.1 kohdassa oleva vaatimus ei täyty tai ajoneuvo ei läpäise 17.2 kohdassa määrättyjä tarkastuksia.

18.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä viipymättä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille hyväksyntälomakkeen jäljennöksellä, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU”.

19.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille hyväksyntälomakkeen jäljennöksellä, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”TUOTANTO LOPETETTU”.

20.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten nimet ja osoitteet sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille on toimitettava lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän epäämisestä, laajentamisesta tai peruuttamisesta.

21.   SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

21.1   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa säännön muutossarjan 02 virallisen voimaantulon jälkeen hylätä tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, mukaista hyväksyntähakemusta.

21.2   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää 26. tammikuuta 2006 alkaen ajoneuvotyypille hyväksynnän epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta vain, jos ajoneuvotyyppi täyttää tässä säännössä, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vahvistetut vaatimukset. Luokan VI etupeilien asentamista koskevien vaatimusten osalta kyseistä ajankohtaa on kuitenkin siirrettävä myöhemmäksi 12 kuukaudella.

21.3   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää 26. tammikuuta 2006 alkaen epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden tyypille hyväksynnän vain, jos laitetyyppi täyttää tässä säännössä, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vahvistetut vaatimukset. Luokan VI etupeiliä osana ja sen asentamista ajoneuvoon koskevien vaatimusten osalta kyseistä ajankohtaa on kuitenkin siirrettävä myöhemmäksi 12 kuukaudella.

21.4   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltäytyä tunnustamasta ajoneuvotyypin hyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 02 mukaisesti, M1- ja N1-luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2010 alkaen ja muiden luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2007 alkaen.

21.5   Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltäytyä tunnustamasta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 02 mukaisesti, M1- ja N1-luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2010 alkaen ja muiden luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2007 alkaen.

21.6   Luokkien I ja III taustapeilien hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön nojalla sen alkuperäisessä muodossa (sarja 00) tai muutettuna muutossarjalla 01 ennen tämän muutossarjan voimaantuloa, on pidettävä voimassa.

21.7   Tämän säännön määräykset eivät saa estää ajoneuvotyypin hyväksymistä taustapeilien kiinnityksen osalta tämän säännön nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, jos kaikissa luokkien I tai III taustapeileissä, joilla ajoneuvo on varustettu, tai osassa niitä, on tämän säännön alkuperäisen version (sarja 00 tai 01) määräysten mukainen hyväksyntämerkki.

21.8   Sen estämättä, mitä 21.3 ja 21.5 kohdassa määrätään, sopimuspuolten on edelleen myönnettävä tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti hyväksyntöjä epäsuoran näkemän tarjoaville laitteille käytettäväksi varaosina ajoneuvotyypeissä, jotka on hyväksytty säännön nro 46 muutossarjan 01 nojalla ennen 21.2 kohdassa mainittua päivää, ja tarvittaessa myönnettävä kyseisten hyväksyntöjen myöhempiä laajentamisia.

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend. 4.

(2)  Epäsuoran näkymän tarjoavan järjestelmän on määrä havaita merkittävät tielläliikkujat. Tielläliikkujan merkittävyyden määrää hänen asemansa ja (potentiaalinen) nopeutensa. Suunnilleen suhteessa jalankulkijan, pyöräilijän tai mopoilijan nopeuteen myös kyseisten tielläliikkujien mittasuhteet kasvavat. Havaitsemisen kannalta 40 m:n etäisyydellä oleva mopoilija (D = 0,8 m) vastaisi 25 m:n etäisyydellä olevaa jalankulkijaa (D = 0,5 m). Kun otetaan huomioon nopeudet, havaintokoon kriteeriksi valittaisiin mopoilija, ja tämän vuoksi havaintokyvyn määritykseen käytetään 0,8 m:n kokoista kohdetta.

(3)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät UNECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50 ja Etelä-Korea 51. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(*1)  Sisätaustapeiliä ei vaadita, ellei jäljempänä 15.2.5.4.1 kohdassa tarkoitettuja näkyvyysvaatimuksia voida täyttää. Tällaisessa tapauksessa vaaditaan kaksi ulkotaustapeiliä, yksi ajoneuvon oikealla ja yksi sen vasemmalla puolella.

---

LIITE 1

Ilmoituslomake epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppihyväksyntää varten

Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo.

Mahdollisten piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, ja ne on toimitettava sopivassa mittakaavassa A4-kokoisina tai tähän kokoon taitettuina.

Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.

1.   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

2.   Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset): ...

3.   Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty laitteeseen: ...

4.   Ajoneuvoluokka, jota varten laite on tarkoitettu: ...

5.   Valmistajan nimi ja osoite: ...

6.   Hyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa: ...

7.   Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): ...

Peilit (kunkin peilin osalta): ...

8.1   Vaihtoehto: ...

8.2   Piirustus (piirustukset) peilin tunnistamiseksi: ...

8.3   Kiinnitystapa: ...

Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit: ...

Tyyppi ja ominaisuudet (esimerkiksi laitteen täydellinen kuvaus): ...

9.1.1   Kun on kyseessä kamera-näyttölaite, havaintoetäisyys (mm), kontrasti, kirkkausalue, häikäisyn korjaus, näytön ominaisuudet (mustavalkoinen/väri), kuvantoistotaajuus, näytön kirkkausalue: ...

9.2   Riittävän yksityiskohtaiset piirustukset koko laitteen tunnistamista varten, myös asennusohjeet; tyyppihyväksyntämerkin paikka on osoitettava piirustuksissa: ...

---

LIITE 2

Ilmoituslomake ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta

Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo.

Mahdollisten piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, ja ne on toimitettava sopivassa mittakaavassa A4-kokoisina tai tähän kokoon taitettuina.

Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.

YLEISTÄ

1.   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

2.   Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset): ...

3.   Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon (b): ...

4.   Näiden merkintöjen sijainti: ...

5.   Ajoneuvoluokka (c): ...

6.   Valmistajan nimi ja osoite: ...

7.   Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): ...

AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET

8.   Ajoneuvotyypin valokuva(t) ja/tai piirustus (piirustukset): ...

9.   Ohjaamo (etuohjaamo tai nokkamalli) (1): ...

Ohjaustila: oikea/vasen (1): ...

10.1   Ajoneuvo on varustettu ajettavaksi oikeanpuoleisessa/vasemmanpuoleisessa liikenteessä (1).

Ajoneuvon mitat (kokonaismitat): ...

Alusta ilman koria:

Leveys (2): ...

11.1.1.1   Suurin sallittu leveys: ...

11.1.1.2   Pienin sallittu leveys: ...

Alustat, joissa on kori: ...

11.2.1   Leveys (1): ...

Kori

Epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet

Peilit ...

12.1.1.1   Piirustus (piirustukset), jo(i)sta ilmenee peilin sijainti ajoneuvon rakenteeseen nähden: ...

12.1.1.2   Kiinnitystavan yksityiskohdat, myös siitä ajoneuvon rakenteen osasta, johon peili on kiinnitetty: ...

12.1.1.3   Ei-pakolliset varusteet, jotka voivat rajoittaa näkyvyyttä taakse: ...

12.1.1.4   Lyhyt kuvaus säätölaitteen (mahdollisista) elektronisista osista: ...

12.1.2   Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit: ...

12.1.2.1   Riittävän yksityiskohtaiset piirustukset sekä asennusohjeet: ...

---

(1)  Tarpeeton yliviivataan.

(2)  Ajoneuvon kokonaisleveydellä tarkoitetaan mittaa, joka mitataan ISO-standardin 612:1978 termin nro 6.2 mukaisesti. Muilla kuin M1-luokan ajoneuvoilla ei ajoneuvon leveyttä mitattaessa saa ottaa kyseisen standardin määräysten lisäksi huomioon seuraavia laitteita:

| — | tullisinettien kiinnityslaitteet ja niiden suojaus |
| --- | --- |

—

tullisinettien kiinnityslaitteet ja niiden suojaus

| — | kuormapeitteen kiinnitysvälineet ja niiden suojaus |
| --- | --- |

—

kuormapeitteen kiinnitysvälineet ja niiden suojaus

| — | renkaan rikkoutumisen ilmaisimet |
| --- | --- |

—

renkaan rikkoutumisen ilmaisimet

| — | roiskeenestojärjestelmän esiintyöntyvät joustavat osat |
| --- | --- |

—

roiskeenestojärjestelmän esiintyöntyvät joustavat osat

| — | valaistuslaitteet |
| --- | --- |

—

valaistuslaitteet

| — | linja-autoilla ajoasennossa olevat rampit, nostolavat ja vastaavanlaiset laitteistot edellyttäen, etteivät ne ulotu 10:tä millimetriä kauemmas ajoneuvon sivusta ja että ramppien eteenpäin tai taaksepäin suuntautuvat kulmat pyöristetään vähintään 5 mm:n säteeseen; reunat on pyöristettävä vähintään 2,5 mm:n säteeseen |
| --- | --- |

—

linja-autoilla ajoasennossa olevat rampit, nostolavat ja vastaavanlaiset laitteistot edellyttäen, etteivät ne ulotu 10:tä millimetriä kauemmas ajoneuvon sivusta ja että ramppien eteenpäin tai taaksepäin suuntautuvat kulmat pyöristetään vähintään 5 mm:n säteeseen; reunat on pyöristettävä vähintään 2,5 mm:n säteeseen

| — | epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet |
| --- | --- |

—

epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet

| — | rengaspaineen ilmaisimet |
| --- | --- |

—

rengaspaineen ilmaisimet

| — | nostettavat portaat |
| --- | --- |

—

nostettavat portaat

| — | renkaan kylkien pullistuma, joka on välittömästi renkaan ja maan kosketuspisteen yläpuolella. |
| --- | --- |

—

renkaan kylkien pullistuma, joka on välittömästi renkaan ja maan kosketuspisteen yläpuolella.

---

LIITE 3

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antanut: | Viranomaisen nimi
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 135

Antanut:

Viranomaisen nimi

...

...

...

| epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA
  TUOTANNON LOPETTAMISESTA |
| --- | --- |

epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA

TUOTANNON LOPETTAMISESTA

säännön nro 46 nojalla

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ... |
| --- | --- |

1.

Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: ...

| 2. | Laitetyypin valmistajan nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Laitetyypin valmistajan nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

4.

Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ...

| 5. | Hyväksyntähakemuksen päiväys: ... |
| --- | --- |

5.

Hyväksyntähakemuksen päiväys: ...

| 6. | Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: ...

| 7. | Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys |
| --- | --- |

7.

Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys

| 8. | Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero ... |
| --- | --- |

8.

Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero ...

| 9. | Lyhyt kuvaus ...
  Laitteiden tunnistaminen: peili, kamera-näyttölaite, muu laite (2)

  Epäsuoran näkemän tarjoava laite, luokka I, II, III, IV, V, VI, S (2)

  Tämän säännön 6.1.3.1.1 kohdassa määritelty symboli

  : kyllä/ei (2) |
| --- | --- |

9.

Lyhyt kuvaus ...

Laitteiden tunnistaminen: peili, kamera-näyttölaite, muu laite (2)

Epäsuoran näkemän tarjoava laite, luokka I, II, III, IV, V, VI, S (2)

Tämän säännön 6.1.3.1.1 kohdassa määritelty symboli
  Formula
  : kyllä/ei (2)

| 10. | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

10.

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 11. | Syy(t) hyväksynnän laajennukseen (tarvittaessa): ... |
| --- | --- |

11.

Syy(t) hyväksynnän laajennukseen (tarvittaessa): ...

| 12. | Hyväksyntä(ä) myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) |
| --- | --- |

12.

Hyväksyntä(ä) myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2)

| 13. | Paikka: ... |
| --- | --- |

13.

Paikka: ...

| 14. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

14.

Päiväys: ...

| 15. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Allekirjoitus: ...

| 16. | Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista hyväksyntäasiakirjoista, jotka ovat saatavilla pyynnöstä. |
| --- | --- |

16.

Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista hyväksyntäasiakirjoista, jotka ovat saatavilla pyynnöstä.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen / hyväksynnän evänneen / hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännöissä olevat hyväksyntää koskevat määräykset)

(2)  Tarpeeton yliviivataan.

---

LIITE 4

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antanut: | Viranomaisen nimi
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 136

Antanut:

Viranomaisen nimi

...

...

...

| ajoneuvotyypin (2) | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA
  TUOTANNON LOPETTAMISESTA |
| --- | --- |

ajoneuvotyypin (2)

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA

TUOTANNON LOPETTAMISESTA

epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta säännön nro 46 nojalla

Hyväksyntänumero: Laajennuksen numero: ...

1.   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

2.   Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset): ...

Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon: ...

3.1   Merkintöjen sijainti: ...

4.   Ajoneuvoluokka: (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2)

5.   Valmistajan nimi ja osoite: ...

6.   Tuotantolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet): ...

7.   Lisätietoja: (tarvittaessa) ks. lisäys

8.   Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: ...

9.   Testausselosteen päiväys: ...

10.   Testausselosteen numero: ...

11.   Huomautukset: (mahdollisesti) ks. lisäys

12.   Paikka: ...

13.   Päiväys: ...

14.   Allekirjoitus: ...

15.   Liitteenä luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta tietoaineistosta; saatavilla pyynnöstä

Lisäys tyyppihyväksyntäilmoituslomakkeeseen nro ..., joka koskee säännön nro 46 mukaista ajoneuvon tyyppihyväksyntää epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta

1.   Peilien ja epäsuoran näkemän tarjoavien lisälaitteiden kauppanimi tai tavaramerkki sekä osan tyyppihyväksyntänumero: ...

2.   Peilien ja epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden luokka tai luokat (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2))

3.   Ajoneuvon tyyppihyväksynnän laajentaminen seuraavaan epäsuoran näkemän tarjoavaan laitteeseen: ...

4.   Kuljettajan istuma-asennon R-pisteen toteamispäivä: ...

5.   Korin enimmäis- ja vähimmäisleveydet, joiden osalta peilille ja epäsuoran näkemän tarjoaville laitteille on myönnetty tyyppihyväksyntä (jos kyseessä on 15.2.2.3 kohdassa tarkoitettu alusta–ohjaamokokoonpano): ...

6.   Tämän todistuksen liitteenä ovat seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu tyyppihyväksyntänumero:

| — | piirustukset, joista ilmenee epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asennus |
| --- | --- |

—

piirustukset, joista ilmenee epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asennus

| — | piirustukset ja kuvat, joista ilmenevät rakenteen sen osan asennuskohdat ja ominaisuudet, johon epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet asennetaan |
| --- | --- |

—

piirustukset ja kuvat, joista ilmenevät rakenteen sen osan asennuskohdat ja ominaisuudet, johon epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet asennetaan

7.   Huomautukset: (esim. hyväksytään oikeanpuoleiseen/vasemmanpuoleiseen liikenteeseen (2))

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen / hyväksynnän evänneen / hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännöissä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton yliviivataan.

---

LIITE 5

Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksyntämerkin sijoittelu

(Ks. säännön 5.4 kohta)

a =12 mm min.

Edellä olevasta epäsuoran näkemän tarjoavaan laitteeseen kiinnitetystä hyväksyntämerkistä ilmenee, että peili on luokan II taustapeili, joka on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro 46 nojalla ja jonka hyväksyntänumero on 022439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä tarkoittavat, että muutossarja 02 sisältyi sääntöön nro 46 jo hyväksyntää myönnettäessä.

Huom. Hyväksyntänumero ja lisätunnus on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen vasemmalle tai oikealle puolelle. Hyväksyntänumeron merkkien on oltava samalla puolella E-kirjainta ja samansuuntaisia sen kanssa. Lisätunnus on sijoitettava suoraan hyväksyntänumeroa vastapäätä. Roomalaisten numeroiden käyttöä hyväksyntänumerona on vältettävä, jotta sitä ei sekoitettaisi muihin tunnuksiin.

---

LIITE 6

TESTIMENETELMÄ HEIJASTUSKYVYN MÄÄRITTELEMISEKSI

1.   MÄÄRITELMÄT

CIE:n standardin mukainen valaiseva aine A (1): kolorimetrinen valaiseva aine, joka säteilee täysin lämpötilassa T68 = 2 855,6 K.

1.1.2   CIE:n standardin mukainen valonlähde A (1): kaasulla täytetty volframihehkulankainen lamppu, jonka värilämpötila vastaa T68 = 2 855,6 K.

1.1.3   CIE:n vuoden 1931 kolorimetrinen standardihavaitsija (1): säteilyanturi, jonka kolorimetriset ominaisuudet vastaavat spektrisiä kolmiväriarvoja
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ) (ks. taulukko).

1.1.4   CIE:n spektriset kolmiväriarvot (1): tasaenergisen spektrin osien kolmiväriarvot CIE (XYZ) -järjestelmässä.

1.1.5   Hämäränäkökyky (1): normaalin silmän näkökyky sen sopeuduttua valontiheyden tasoon, joka on vähintään useita kandeloita neliömetrille (cd/m2).

2.   LAITTEET

2.1   Yleistä

Laitteiden on koostuttava valonlähteestä, testikappaleen kannattimesta, valoanturin sisältävästä vastaanottoyksiköstä, mittarista (ks. kuvio 1) sekä välineistä, joilla voidaan estää ulkopuolisen valon vaikutukset.

Vastaanotin voi sisältää valoa kokoavan pallopinnan helpottamaan käyrien (kuperien) peilien mittaamista (ks. kuvio 2).

2.2   Valonlähteen ja vastaanottimen spektraalijakauma

Valonlähteen on koostuttava CIE:n standardin mukaisesta lähteestä A sekä sen yhteydessä olevasta lähivalon sädekimpun muodostavasta optiikasta. Suositellaan jännitteen vakaajan käyttöä pitämään lampun jännite vakiona laitteiden ollessa toiminnassa.

Vastaanottimessa on oltava valonilmaisin, jonka spektrivaste vastaa CIE:n standardin (1931) mukaisen kolorimetrisen havaitsijan hämärävalontehon funktiota (ks. taulukko). Mitä tahansa muuta CIE:n standardin valaisevaa ainetta täysin vastaavaa valaisevan aineen, suodattimen ja anturin yhdistelmää ja hämäränäkökykyä voidaan käyttää. Käytettäessä vastaanottimessa pallopintaa on pallopinnan sisäpinta päällystettävä spektrisesti epäselektiivisellä (helposti leviävällä) mattavalkoisella.

2.3   Geometriset olosuhteet

Tulevan säteen kulman (θ) ja heijastavan pinnan kohtisuoran välisen kulman on mieluiten oltava 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°), eikä se saa ylittää toleranssin ylärajaa (toisin sanoen 0,53 rad tai 30°). Anturin akseleiden on muodostettava tämän kohtisuoran kanssa kulma, joka on yhtä suuri kuin tulevan säteen kulma (θ) (ks. kuvio 1). Tulevan valon säteen halkaisijan on oltava testipinnan kohdalla vähintään 13 mm. Heijastava säde ei saa olla suurempi kuin valoanturin mittaava alue, sen on peitettävä vähintään 50 prosenttia tästä alueesta ja sen on peitettävä mahdollisimman samankokoinen alue kuin laitetta kalibroitaessa.

Kun vastaanotinosassa käytetään kokoavaa pallopintaa, pallopinnan halkaisijan on oltava vähintään 127 mm. Näytteen ja tulevan säteen aukkokulmien pallopinnan seinämässä on oltava niin suuria, että ne päästävät tulevat ja heijastuneet säteet kokonaan lävitse. Valoanturi on sijoitettava siten, että saapuva tai heijastunut säde ei suoraan kohdistu siihen.

2.4   Valonilmaisin-osoitinyksikön sähköiset ominaisuudet

Osoittavaan mittariin menevän valonilmaisimen ulostulon on oltava valoherkän alueen intensiteetin lineaarifunktio. Välineissä on oltava nollauksen ja kalibroinnin mahdollistavat sähköiset tai optiset säädöt. Tällaiset säädöt eivät saa kuitenkaan vaikuttaa välineiden lineaarisuuteen tai spektrisiin ominaisuuksiin. Anturi-osoitinyksikön tarkkuuden on oltava ±2 prosenttia mitta-alueen suurimmasta arvosta tai ±10 prosenttia lukemasta sen mukaan, kumpi arvoista on pienempi.

2.5   Näytteen pidike

Mekanismilla on kyettävä sijoittamaan peilinäyte siten, että lähteen ja anturin varsien akselit leikkaavat toisensa heijastuspinnalla. Heijastava pinta voi olla joko peilin sisällä tai sen molemmilla puolilla sen mukaan, onko kyseessä ensimmäinen pinta, toinen pinta vai ”käännettävä” prismatyyppinen peili.

3.   MENETTELY

3.1   Suora kalibrointimenetelmä

Suorassa kalibrointimenetelmässä vertailuvakiona käytetään ilmaa. Menetelmä soveltuu laitteille, jotka on rakennettu siten, että ne voidaan kalibroida 100 prosentin pisteessä kääntämällä vastaanotin suoraan valonlähteen akselille (ks. kuvio 1).

Joissakin tapauksissa (kuten mitattaessa heikosti heijastavia pintoja) tätä menetelmää käytettäessä voi olla suotavaa käyttää välikalibrointipistettä (asteikolla 0–100 prosenttia). Tällöin optiselle polulle on asetettava neutraali tiheyssuodatin, jonka läpäisykyky tunnetaan, minkä jälkeen mittari kalibroidaan näyttämään tiheyssuodattimen läpäisykyvyn prosenttiarvoa. Suodatin on poistettava ennen heijastuskyvyn mittauksia.

3.2   Epäsuora kalibrointimenetelmä

Menetelmä soveltuu laitteille, joiden valonlähteen ja vastaanottimen geometria on vakio. Tällöin edellytetään huolellisesti kalibroitua ja ylläpidettyä heijastusvakiota. Vertailuvakion on mieluiten oltava tasainen peili, jonka heijastusarvo on mahdollisimman lähellä näytekappaleiden vastaavia arvoja.

3.3   Tasaisen peilin mittaukset

Tasaisten peilien heijastuskyky voidaan mitata joko suoralla tai epäsuoralla menetelmällä kalibroiduilla laitteilla. Heijastusarvo luetaan suoraan mittarista.

3.4   Käyrien (kuperien) peilien mittaukset

Käyrien (kuperien) peilien heijastuskyvyn mittauksessa tarvitaan laitetta, jonka vastaanotinyksikössä on kokoava pallopinta (ks. kuvio 2). Kun laitteen mittari osoittaa vakiopeilille, jonka heijastuskyky on E prosenttia, lukemaa ne, voidaan peilille, jonka heijastuskyky on tuntematon, laskea heijastuskyky X prosenttia näytön lukeman nx avulla seuraavasta kaavasta:

Formula

Kuvio 1

Heijastusmittari, joka näyttää kahden kalibrointimenetelmän kokeelliset asetukset

Säädettävä mittari

Heijastuskyky %

0-arvon säätö

Kalibrointisäätö

Näytteen pidike

Valon lähde ja kollimoiva optiikka

Vastaanottimen varren asento suoralle kalibroinnille

Vastaanottimen asento mittaukselle ja epäsuoralle kalibroinnille

Kuvio 2

Heijastusmittari, jonka vastaanottimessa on integroiva pallo

Valonlähde ja kollimoiva optiikka

Säädettävä mittari

Heijastuskyky %

0-arvon säätö

Kalibrointisäätö

Valonilmaisin

Näytteen pidike

Spektrisiä kolmiväriarvoja CIE:n standardin 1931 mukaista kolorimetristä havaitsijaa varten (2)

Taulukko on CIE:n julkaisusta 50 (45) (1970)

| λ
  nm | (λ) | (λ) | (λ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 380 | 0,001 4 | 0,000 0 | 0,006 5 |
| 390 | 0,004 2 | 0,000 1 | 0,020 1 |
| 400 | 0,014 3 | 0,000 4 | 0,067 9 |
| 410 | 0,043 5 | 0,001 2 | 0,207 4 |
| 420 | 0,134 4 | 0,004 0 | 0,645 6 |
| 430 | 0,283 9 | 0,011 6 | 1,385 6 |
| 440 | 0,348 3 | 0,023 0 | 1,747 1 |
| 450 | 0,336 2 | 0,038 0 | 1,772 1 |
| 460 | 0,290 8 | 0,060 0 | 1,669 2 |
| 470 | 0,195 4 | 0,091 0 | 1,287 6 |
| 480 | 0,095 6 | 0,139 0 | 0,813 0 |
| 490 | 0,032 0 | 0,208 0 | 0,465 2 |
| 500 | 0,004 9 | 0,323 0 | 0,272 0 |
| 510 | 0,009 3 | 0,503 0 | 0,158 2 |
| 520 | 0,063 3 | 0,710 0 | 0,078 2 |
| 530 | 0,165 5 | 0,862 0 | 0,042 2 |
| 540 | 0,290 4 | 0,954 0 | 0,020 3 |
| 550 | 0,433 4 | 0,995 0 | 0,008 7 |
| 560 | 0,594 5 | 0,995 0 | 0,003 9 |
| 570 | 0,762 1 | 0,952 0 | 0,002 1 |
| 580 | 0,916 3 | 0,870 0 | 0,001 7 |
| 590 | 1,026 3 | 0,757 0 | 0,001 1 |
| 600 | 1,062 2 | 0,631 0 | 0,000 8 |
| 610 | 1,002 6 | 0,503 0 | 0,000 3 |
| 620 | 0,854 4 | 0,381 0 | 0,000 2 |
| 630 | 0,642 4 | 0,265 0 | 0,000 0 |
| 640 | 0,447 9 | 0,175 0 | 0,000 0 |
| 650 | 0,283 5 | 0,107 0 | 0,000 0 |
| 660 | 0,164 9 | 0,061 0 | 0,000 0 |
| 670 | 0,087 4 | 0,032 0 | 0,000 0 |
| 680 | 0,046 8 | 0,017 0 | 0,000 0 |
| 690 | 0,22 7 | 0,008 2 | 0,000 0 |
| 700 | 0,011 4 | 0,004 1 | 0,000 0 |
| 710 | 0,005 8 | 0,002 1 | 0,000 0 |
| 720 | 0,02 9 | 0,001 0 | 0,000 0 |
| 730 | 0,001 4 | 0,000 5 | 0,000 0 |
| 740 | 0,000 7 | 0,000 2 (*1) | 0,000 0 |
| 750 | 0,000 3 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 760 | 0,000 2 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 770 | 0,000 1 | 0,000 0 | 0,000 0 |
| 780 | 0,000 0 | 0,000 0 | 0,000 0 |

λ

nm

Formula

Formula

Formula

380

0,001 4

0,000 0

0,006 5

390

0,004 2

0,000 1

0,020 1

400

0,014 3

0,000 4

0,067 9

410

0,043 5

0,001 2

0,207 4

420

0,134 4

0,004 0

0,645 6

430

0,283 9

0,011 6

1,385 6

440

0,348 3

0,023 0

1,747 1

450

0,336 2

0,038 0

1,772 1

460

0,290 8

0,060 0

1,669 2

470

0,195 4

0,091 0

1,287 6

480

0,095 6

0,139 0

0,813 0

490

0,032 0

0,208 0

0,465 2

500

0,004 9

0,323 0

0,272 0

510

0,009 3

0,503 0

0,158 2

520

0,063 3

0,710 0

0,078 2

530

0,165 5

0,862 0

0,042 2

540

0,290 4

0,954 0

0,020 3

550

0,433 4

0,995 0

0,008 7

560

0,594 5

0,995 0

0,003 9

570

0,762 1

0,952 0

0,002 1

580

0,916 3

0,870 0

0,001 7

590

1,026 3

0,757 0

0,001 1

600

1,062 2

0,631 0

0,000 8

610

1,002 6

0,503 0

0,000 3

620

0,854 4

0,381 0

0,000 2

630

0,642 4

0,265 0

0,000 0

640

0,447 9

0,175 0

0,000 0

650

0,283 5

0,107 0

0,000 0

660

0,164 9

0,061 0

0,000 0

670

0,087 4

0,032 0

0,000 0

680

0,046 8

0,017 0

0,000 0

690

0,22 7

0,008 2

0,000 0

700

0,011 4

0,004 1

0,000 0

710

0,005 8

0,002 1

0,000 0

720

0,02 9

0,001 0

0,000 0

730

0,001 4

0,000 5

0,000 0

740

0,000 7

0,000 2 (*1)

0,000 0

750

0,000 3

0,000 1

0,000 0

760

0,000 2

0,000 1

0,000 0

770

0,000 1

0,000 0

0,000 0

780

0,000 0

0,000 0

0,000 0

SELITTÄVÄ KUVIO

Esimerkki laitteesta, jolla mitataan pallomaisten peilien heijastuskerroin

C = vastaanotin

D = kalvo

E = tuloaukko

F = mittausaukko

L = linssi

M = kohdeaukko

S = valonlähde

(S) = integroiva pallo

---

(1)  Määritelmät ovat CIE:n julkaisusta 50 (45), Kansainvälinen Sähkötekniikan Sanasto, Ryhmä 45: Valaistus.

(2)  Lyhennetty taulukko. Arvot
  Formula
  (λ) = V (λ) pyöristetään neljään desimaaliin

(*1)  Changed in 1966 (from 3 to 2).

---

LIITE 7

Menettely peilin heijastavan pinnan kaarevuussäteen ”’r”’ määrittämiseksi

1.   MITTAUS

1.1   Laitteet

Käytetään tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn kaltaista ”pallon säteen mittauslaitetta”, jonka mittataulun piirtopuikon ja tangon kiinteiden jalkojen välinen etäisyys on ilmoitetun mukainen.

1.2   Mittauspisteet

1.2.1   Pääkaarevuussäteet on mitattava kolmesta pisteestä, joiden etäisyys on mahdollisimman lähellä yhtä kolmasosaa, puolta ja kahta kolmasosaa peilin keskustan kautta yhdensuuntaisesti janan b kanssa kulkevasta heijastavan pinnan kaaresta tai peilin keskustan kautta kohtisuoraan janan b kanssa kulkevasta kaaresta, jos tämä kaari on pidempi.

1.2.2   Jos mittauksia ei voida tehdä heijastavan pinnan koon vuoksi tämän säännön 2.1.1.6 kohdassa tarkoitetuissa suunnissa, testit suorittava tutkimuslaitos saa tehdä mittaukset kyseisessä pisteessä toisiaan kohtisuorassa olevista suunnista, jotka vastaavat mahdollisimman tarkasti edellä tarkoitettuja suuntia.

2.   KAAREVUUSSÄTEEN ”r” LASKEMINEN

r:n arvo millimetreinä lasketaan kaavasta

Formula

jossa

| rp1 | = | ensimmäisen mittauspisteen kaarevuussäde |
| --- | --- | --- |
| rp2 | = | toisen mittauspisteen kaarevuussäde |
| rp3 | = | kolmannen mittauspisteen kaarevuussäde. |

rp1

=

ensimmäisen mittauspisteen kaarevuussäde

rp2

=

toisen mittauspisteen kaarevuussäde

rp3

=

kolmannen mittauspisteen kaarevuussäde.

Kuvio 1

Pallon säteen mittauslaite

ø 4,5 kierre nousulla F 90-418

komparaattori

Liikkuva kärki

---

LIITE 8

Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittelemiseksi

1.   TARKOITUS

Tässä liitteessä esitettyä menettelyä käytetään moottoriajoneuvon yhden tai useamman istumapaikan H-pisteen sijainnin ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi sekä mittaustulosten ja ajoneuvon valmistajan antamien suunnittelueritelmien välisen vastaavuuden tarkistamiseksi (1).

2.   MÄÄRITELMÄT

Tämän liitteen soveltamiseksi:

”Vertailutiedoilla” tarkoitetaan yhtä tai useampaa istumapaikan seuraavista ominaisuuksista:

2.1.1   H-pistettä ja R-pistettä sekä niiden välistä suhdetta,

2.1.2   todellista ja suunniteltua ylävartalokulmaa sekä niiden välistä suhdetta.

2.2   ”Kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella” tarkoitetaan laitetta, jolla määritetään H-pisteet ja todelliset ylävartalokulmat. Laite kuvataan tämän liitteen lisäyksessä 1.

2.3   ”H-pisteellä” tarkoitetaan ylävartalon ja reiden nivelen keskipistettä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa, kun laite on asennettu ajoneuvon istuimelle jäljempänä olevan 4 kohdan mukaisesti. H-piste sijaitsee kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskiviivan keskikohdassa, laitteen molemmilla puolilla sijaitsevien H-pisteen linjan kohdistuspisteiden välissä. H-piste vastaa teoreettisesti R-pistettä (toleranssit, ks. 3.2.2 kohta). Kun H-piste on määritetty 4 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti, se katsotaan istuinrakenteeseen nähden kiinteäksi ja sen mukana liikkuvaksi, kun istuinta säädetään.

2.4   ”R-pisteellä” eli ”istuimen vertailupisteellä” tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan kullekin istumapaikalle määrittämää suunnittelupistettä, joka paikannetaan kolmiulotteisen vertailujärjestelmän avulla.

2.5   ”Ylävartalolinjalla” tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen anturin keskilinjaa, kun anturi on taimmaisessa mahdollisessa asennossa.

2.6   ”Todellisella ylävartalokulmalla” H-pisteen kautta kulkevan pystysuoran viivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa, joka on mitattu käyttämällä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa olevaa selkäkulmaa osoittavaa asteikkoa. Todellinen ylävartalokulma on teoreettisesti sama kuin suunniteltu ylävartalokulma (toleranssit määritetään jäljempänä 3.2.2 kohdassa).

2.7   ”Suunnitellulla ylävartalokulmalla” tarkoitetaan R-pisteen kautta kulkevan pystyviivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa asennossa, joka vastaa ajoneuvon valmistajan määrittämää istuimen selkänojan suunniteltua asentoa.

2.8   ”Istujan keskitasolla” (C/LO) tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasoa suunnitelluissa istuma-asennoissa; sitä edustaa H-pisteen koordinaatti Y-akselilla. Yhdelle istujalle tarkoitettujen istuinten keskitaso on sama kuin istujan keskitaso. Muiden istuinten osalta istujan keskitason määrittelee valmistaja.

2.9   ”Kolmiulotteisella vertailujärjestelmällä” tarkoitetaan järjestelmää, joka kuvataan tämän liitteen lisäyksessä 2.

2.10   ”Vertailumerkeillä” tarkoitetaan ajoneuvon korissa olevia, valmistajan määrittämiä fyysisiä pisteitä (aukkoja, pintoja, merkkejä tai lovia).

2.11   ”Ajoneuvon mittausasennolla” tarkoitetaan ajoneuvon asentoa määriteltynä vertailumerkkien sijainnin mukaan kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä.

3.   VAATIMUKSET

3.1   Tietojen esitystapa

Kustakin istuma-asennosta, jota koskevat vertailutiedot ovat tarpeen tämän säännön vaatimusten mukaisuuden osoittamiseksi, on esitettävä kaikki seuraavat tiedot tai tarkoituksenmukainen valikoima niistä tämän liitteen lisäyksessä 3 ilmoitetussa muodossa:

3.1.1   R-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä,

3.1.2   suunniteltu ylävartalokulma,

3.1.3   kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen istuimen säätämiseksi (jos istuinta voidaan säätää) 4.3 kohdassa vahvistettuun mittausasentoon.

3.2   Mittaustulosten ja suunnittelueritelmien välinen suhde

3.2.1   Jäljempänä 4 kohdassa kuvatulla tavalla määritettyjä H-pisteen koordinaatteja ja todellista ylävartalokulmaa verrataan ajoneuvon valmistajan ilmoittamiin R-pisteen koordinaatteihin ja suunniteltuun ylävartalokulmaan.

3.2.2   R-pisteen ja H-pisteen suhteellisia sijainteja sekä suunnitellun ja todellisen ylävartalokulman välistä suhdetta pidetään kyseisen istuma-asennon osalta hyväksyttävinä, jos H-piste on määriteltyjen koordinaattiensa mukaan sellaisen neliön sisällä, jonka pysty- ja vaakasuoran sivun pituus on 50 mm ja jonka lävistäjät leikkaavat toisensa R-pisteessä, ja jos todellinen ylävartalokulma vastaa 5 asteen tarkkuudella suunniteltua ylävartalokulmaa.

3.2.3   Jos nämä ehdot täyttyvät, R-pistettä ja suunniteltua ylävartalokulmaa käytetään tämän säännön vaatimusten mukaisuuden osoittamiseen.

3.2.4   Jos H-piste tai todellinen ylävartalokulma ei täytä edellä olevan 3.2.2 kohdan vaatimuksia, H-piste ja todellinen ylävartalokulma määritetään vielä kahdesti (kaikkiaan kolmesti). Jos kolmesta määrityksestä kahden tulokset ovat vaatimusten mukaisia, sovelletaan edellä olevan 3.2.3 kohdan ehtoja.

3.2.5   Jos 3.2.4 kohdassa kuvatusta kolmesta määrityksestä vähintään kahden tulokset eivät täytä 3.2.2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia tai jos tarkistusta ei voida suorittaa, koska ajoneuvon valmistaja ei ole toimittanut tietoja R-pisteen sijainnista tai suunnitellusta ylävartalokulmasta, käytetään kolmen mitatun pisteen painopistettä tai kolmen mitatun kulman keskiarvoa; näitä voidaan soveltaa kaikissa tämän säännön kohdissa, joissa viitataan R-pisteeseen tai suunniteltuun ylävartalokulmaan.

4.   MENETTELY H-PISTEEN JA TODELLISEN YLÄVARTALOKULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI

4.1   Ajoneuvoa seisotetaan valmistajan harkinnan mukaan 20 ± 10 °C:een lämpötilassa sen varmistamiseksi, että istuinmateriaali saadaan huoneenlämpöiseksi. Jos testattavalla istuimella ei ole koskaan istuttu, istuimelle on asetettava istuintyynyn ja selkänojan joustavoittamiseksi 70–80 kg:n painoinen henkilö tai laite kaksi kertaa yhden minuutin ajaksi. Valmistajan pyynnöstä kaikkia istuimia on pidettävä kuormittamattomina vähintään 30 minuutin ajan ennen kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asentamista.

4.2   Ajoneuvon on oltava 2.11 kohdassa määritetyssä mittausasennossa.

4.3   Jos istuin on säädettävissä, se on ensin säädettävä takimmaiseen valmistajan ilmoittamaan tavanomaiseen ajo- tai käyttöasentoon ottamalla huomioon ainoastaan istuimen pituussuuntainen säätö eikä siis istuimen säätöä muihin kuin tavanomaisiin ajo- tai käyttöasentoihin. Jos istuimessa on muita säätöjä (korkeussäätö, kulmasäätö, selkänojan säätö tms.), ne asetetaan tämän jälkeen ajoneuvon valmistajan niille määrittämään asentoon. Jousitetut istuimet on kiinnitettävä tukevasti sellaiseen pystyasentoon, joka vastaa valmistajan määrittämää tavanomaista ajoasentoa.

4.4   Se istumapaikan alue, jota kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite koskettaa, on peitettävä riittävän suurella ja soveltuvaa kudosta olevalla sileällä puuvillakankaalla, jossa on 18,9 lankaa/cm2 ja jonka paino on 0,228 kg/m2, tai muulla kudotulla tai kuitukankaalla, jolla on vastaavat ominaisuudet.

Jos istuin testataan ajoneuvon ulkopuolella, sen alustalla on oltava samat perusominaisuudet (2) kuin sen ajoneuvon lattialla, jossa istuin on tarkoitettu käytettäväksi.

4.5   Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen istuin- ja selkäosa on sijoitettava siten, että laitteen keskitaso vastaa istujan keskitasoa. Valmistajan pyynnöstä kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta voidaan siirtää sisemmäksi istujan keskitasoon nähden, jos laite sijaitsee niin paljon ulompana, että istuimen reuna estää laitteen asettamisen vaakatasoon.

4.6   Jalka- ja sääriosat kiinnitetään istuinosaan joko erikseen tai käyttämällä T-tankoa ja sääriosaa. H-pisteen kohdistuspisteiden kautta kulkevan linjan on oltava samansuuntainen maanpinnan kanssa ja kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterän ja säären asennot säädetään seuraavasti:

4.7.1   Suunniteltu istumapaikka: kuljettaja ja reunimmaisena edessä istuva matkustaja

4.7.1.1   Molempia jalkaterä-säärikokoonpanoja siirretään eteenpäin siten, että jalkaterät asettuvat luonnollisiin asentoihinsa lattialla, tarvittaessa polkimien väliin. Jos mahdollista, vasen jalkaterä sijoitetaan suunnilleen saman verran vasemmalle kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasosta kuin oikea jalkaterä on siitä oikealle. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen poikittaissuuntauksen tarkistamisessa käytettävä vesivaaka saadaan vaakasuoraan säätämällä tarvittaessa istuinosa uudelleen tai siirtämällä jalkaterä-säärikokoonpanoja taaksepäin. H-pisteen tarkastuspisteiden kautta kulkevan linjan on pysyttävä kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

4.7.1.2   Jos vasenta säärtä ei voida pitää samansuuntaisena oikean säären kanssa eikä rakenteella pystytä tukemaan vasenta jalkaterää, vasenta jalkaa siirretään kunnes jalkaterä on tuettu. Kohdistuspisteiden linjaus ei saa muuttua.

4.7.2   Suunniteltu istumapaikka: reunimmainen takaistuin

Taka- tai apuistuimilla sääret asetetaan valmistajan määrittämään asentoon. Jos jalkaterät koskettavat tällöin lattiaa eri tasoissa, käytetään vertailukohteena sitä jalkaa, joka ensimmäisenä koskettaa etuistuinta, ja toinen jalka asetetaan niin, että laitteen istuinosan poikittaissuuntausta osoittava vesivaaka näyttää vaakasuoraa.

4.7.3   Muut suunnitellut istumapaikat:

Noudatetaan edellä 4.7.1 kohdassa kuvattua yleistä menettelyä muutoin kuin jalkaterien osalta, jotka asetetaan ajoneuvon valmistajan määrittämään asentoon.

4.8   Asetetaan sääri- ja reisipainot ja säädetään kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vaakatasoon.

Selkäkaukaloa kallistetaan eteenpäin etupysäyttimeen saakka ja kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vedetään irti istuimen selkänojasta T-tangon avulla. Kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite asetetaan uudelleen istuimelle käyttäen jotain seuraavista menetelmistä:

4.9.1   jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pyrkii liukumaan taaksepäin, sen annetaan liukua kunnes T-tankoon eteenpäin kohdistuvaa vaakasuoraa pidättävää kuormaa ei enää tarvita eli kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa. Tarvittaessa korjataan säären asentoa,

4.9.2   jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei pyri liukumaan taaksepäin, sitä liu’utetaan taaksepäin kohdistamalla T-tankoon vaakasuora taaksepäin suuntautuva kuorma kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2).

4.10   Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaukaloasennelmaan kohdistetaan lantiokulman osoittavan asteikon ja T-tangon kotelon yhtymäkohdassa 100 ± 10 N:n kuormitus. Kuormituksen suunta pidetään linjalla, joka kulkee edellä mainitun yhtymäkohdan kautta juuri tangon reisiosan kotelon yläpuolella sijaitsevaan pisteeseen (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2). Tämän jälkeen selkäkaukalo palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten. Menettelyä jatkettaessa on varottava, ettei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pääse liukumaan eteenpäin.

4.11   Asennetaan oikea ja vasen lantiopaino ja sen jälkeen vuorotellen kahdeksan ylävartalopainoa. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen on pysyttävä vaakatasossa.

4.12   Selkäkaukaloa kallistetaan eteenpäin istuimen selkänojaan kohdistuvan jännityksen vapauttamiseksi. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutetaan puolelta toiselle 10 asteen kaaressa (5 astetta pystysuoran keskitason kummallekin puolelle) kolme täyttä heilahdusta laitteen ja istuimen välille mahdollisesti syntyneen kitkan poistamiseksi.

Keinutuksen aikana kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen T-tanko saattaa pyrkiä poikkeamaan sille määritetystä vaaka- ja pystysuorasta linjauksesta. Tästä syystä T-tankoa on pidettävä paikallaan kohdistamalla siihen riittävä sivuttaiskuormitus keinutusliikkeen aikana. T-tankoa pideltäessä ja kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutettaessa on varmistettava huolellisesti, että tahattomia ulkoisia kuormia ei kohdistu pystysuuntaan eikä eteen- tai taaksepäin.

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterien liikettä ei saa estää eikä niitä saa pitää kiinni tämän vaiheen aikana. Jos jalkaterien asento muuttuu, niiden olisi annettava jäädä kyseiseen asentoon toistaiseksi.

Selkäkaukalo palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten ja tarkistetaan, että kumpikin vesivaaka on nolla-asennossa. Jos jalkaterät ovat liikkuneet kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keinutuksen aikana, niiden asento on korjattava seuraavasti:

Kumpikin jalkaterä nostetaan vuorotellen irti lattiasta juuri sen verran, ettei se enää liiku enempää. Nostamisen aikana jalat saavat kääntyä vapaasti eikä niihin saa kohdistaa eteen tai sivulle suuntautuvia kuormia. Kun jalkaterät lasketaan takaisin alas, kantapäiden on kosketettava tarkoitukseen suunniteltua rakennetta.

Tarkistetaan, että sivusuuntainen vesivaaka on keskiasennossa; kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkaukalon yläosaan kohdistetaan tarvittaessa niin suuri sivuttaiskuormitus, että istuinkaukalo asettuu vaakasuoraan.

4.13   T-tangosta pidetään kiinni, ettei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite liukuisi eteenpäin istuinpehmusteella, ja menetellään seuraavasti:

| a) | selkäkaukalo palautetaan istuimen selkänojaa vasten, |
| --- | --- |

a)

selkäkaukalo palautetaan istuimen selkänojaa vasten,

| b) | selkänojan kulman tankoon suunnilleen ylävartalon painojen keskikohdan korkeudella kohdistetaan ja vapautetaan vuorotellen vaakasuora taaksepäin suuntautuva enintään 25 N:n kuormitus, kunnes lantiokulman osoittava asteikko osoittaa, että vakaa asento on saavutettu kuormituksen vapauttamisen jälkeen. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkoista alas tai sivulle suuntautuvaa kuormitusta. Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen tasoa on säädettävä uudelleen, selkäkaukaloa kierretään eteenpäin, taso asetetaan uudelleen ja 4.12 kohdassa kuvattu menettely toistetaan. |
| --- | --- |

b)

selkänojan kulman tankoon suunnilleen ylävartalon painojen keskikohdan korkeudella kohdistetaan ja vapautetaan vuorotellen vaakasuora taaksepäin suuntautuva enintään 25 N:n kuormitus, kunnes lantiokulman osoittava asteikko osoittaa, että vakaa asento on saavutettu kuormituksen vapauttamisen jälkeen. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkoista alas tai sivulle suuntautuvaa kuormitusta. Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen tasoa on säädettävä uudelleen, selkäkaukaloa kierretään eteenpäin, taso asetetaan uudelleen ja 4.12 kohdassa kuvattu menettely toistetaan.

Suoritetaan mittaukset:

4.14.1   Määritetään H-pisteen koordinaatit kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaisesti.

4.14.2   Luetaan todellinen ylävartalokulma kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavalta asteikolta, kun anturi on takimmaisessa mahdollisessa asennossa.

4.15   Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asennus halutaan suorittaa uudelleen, istuinasennelmaa ei saa kuormittaa ainakaan 30 minuuttiin ennen uutta asennusta. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta ei saa pitää kuormitettuna istuinasennelman päällä pidempään kuin testin suorittaminen vaatii.

Jos samalla rivillä sijaitsevia istuimia voidaan pitää samanlaisina (penkki-istuin, identtiset istuimet jne.), kullekin istuinriville määritetään vain yksi H-piste ja yksi todellinen ylävartalokulma, kun tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvattu kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite on asetettuna koko riviä edustavaksi katsotulle istumapaikalle. Tämän istumapaikan on oltava:

4.16.1   etumaisella rivillä kuljettajan istuin,

4.16.2   takarivissä tai -riveissä reunimmaisena sijaitseva istumapaikka.

---

(1)  Etuistuimia lukuun ottamatta missä tahansa istumapaikassa, jossa H-pistettä ei voida määrittää kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta tai muita menettelyjä käyttäen, toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan vertailupisteeksi voidaan ottaa valmistajan ilmoittama R-piste.

(2)  Kallistuskulma, istuimen kiinnityksen korkeusero, pinnan rakenne jne.

LISÄYS 1

KOLMIULOTTEISEN H-PISTEEN MÄÄRITYSLAITTEEN KUVAUS (1)

1.   Selkä- ja istuinkaukalot

Selkä- ja istuinkaukalot valmistetaan lujitemuovista ja -metallista. Ne jäljittelevät ihmisen ylävartaloa ja reisiä, ja ne on nivelletty mekaanisesti toisiinsa H-pisteessä. H-pisteeseen nivellettyyn anturiin kiinnitetään kulmanmittauslaite, jolla mitataan todellinen ylävartalokulma. Istuinkaukaloon kiinnitetty säädettävä reisitanko osoittaa reiden keskiviivan ja toimii lantiokulman mittauslaitteen perusviivana.

2.   Vartalo- ja jalkaosat

Sääriosat on kytketty kaukaloasennelman istuinosaan polvia yhdistävästä T-tangosta, joka on säädettävän reisitangon sivusuuntainen jatke. Sääriosiin kiinnitetään asteikot, joilla mitataan polvikulmia. Kenkä-jalkateräasennelmat kalibroidaan jalkaterän kulman mittaamiseksi. Laite suunnataan tilassa kahdella vesivaa’alla. Vartalo-osan painot sijoitetaan vastaaviin painopisteisiin siten, että istuimeen kohdistuu 76 kg painavan miehen painoa vastaava kuormitus. Tarkistetaan, että kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaikki nivelet liikkuvat vapaasti ilman havaittavaa kitkaa.

Kuvio 1

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osat

Päätilakoetin

Selkäkaukalo

Ylävartalon painon pidike

Selkäkulman osoittava vesivaaka

Lantiokulman osoittava asteikko

Istuinkaukalo

Selkäkulman osoittava asteikko

Reisipainon pidikkeet

H-pisteen linjan kohdistuspiste

Polvet yhdistävä T-tanko

H-pisteen keskiö

Poikittainen vesivaaka

Reisitanko

Polvikulman osoittava asteikko

Jalkateräkulman osoittava asteikko

Kuvio 2

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osien mittasuhteet ja kuormituksen jakautuminen

Vaihteluväli 108-424

Ylävartalopaino

Lantiopaino

Kuormituksen suunta ja kohdistus

Reisipaino

Sääripaino

---

(1)  Yksityiskohtaiset tiedot kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen rakenteesta ovat saatavissa osoitteesta Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania/15096, United States of America. Laite vastaa ISO-standardissa 6549:1980 kuvattua laitetta.

LISÄYS 2

KOLMIULOTTEINEN VERTAILUJÄRJESTELMÄ

1.   Kolmiulotteisen vertailujärjestelmän määräävät kolme toisiinsa nähden kohtisuoraa tasoa, jotka ajoneuvon valmistaja on vahvistanut (ks. kuvio) (1).

2.   Ajoneuvo saadaan mittausasentoon asettamalla se tukialustalle siten, että vertailumerkkien koordinaatit vastaavat valmistajan ilmoittamia arvoja.

3.   R-pisteen ja H-pisteen koordinaatit vahvistetaan ajoneuvon valmistajan määrittelemien vertailumerkkien perusteella.

Kuvio

Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä

Y-akselin nollataso (pituussuuntainen pystytaso)

X-akselin nollataso (poikittainen pystytaso)

Z-akselin nollataso (vaakataso)

Tukipinta

---

(1)  Vertailujärjestelmä vastaa ISO-standardia 4130:1978.

LISÄYS 3

ISTUMAPAIKKOJEN VERTAILUTIEDOT

1.   Vertailutietojen merkitseminen

Vertailutiedot luetteloidaan peräkkäin kunkin istumapaikan osalta. Istumapaikoille annetaan kaksimerkkinen tunnistuskoodi. Ensimmäinen merkki on arabialainen numero, jolla ilmoitetaan istuinrivi ajoneuvon edestä taaksepäin laskettuna. Toinen merkki on suuraakkosin esitetty kirjain, joka ilmoittaa istumapaikan sijainnin rivillä katsottaessa eteenpäin ajoneuvon kulkusuuntaan. Käytetään seuraavia kirjaimia:

| L | = | vasen |
| --- | --- | --- |
| C | = | keskimmäinen |
| R | = | oikea |

L

=

vasen

C

=

keskimmäinen

R

=

oikea

2.   Ajoneuvon mittausasennon kuvaus

2.1   Vertailumerkkien koordinaatit

X ...

Y ...

Z ...

3.   Vertailutietojen luettelo

Istumapaikka: ...

3.1.1   R-pisteen koordinaatit

X ...

Y ...

Z ...

3.1.2   Suunniteltu ylävartalokulma:

3.1.3   Istuimen säädöt (1)

vaakasuoraan: ...

pystysuoraan: ...

istuinkulma: ...

ylävartalokulma: ...

Huom. Muiden istumapaikkojen vertailutiedot annetaan 3.2, 3.3 jne. kohdassa.

---

(1)  Tarpeeton yliviivataan.

---

LIITE 9

(varattu)

---

LIITE 10

HAVAINTOETÄISYYDEN LASKEMINEN

1.   EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVA KAMERA-NÄYTTÖLAITE

1.1   Kameran erottelukyvyn kynnysarvo

Kameran erottelukyvyn kynnysarvo määritetään kaavasta:

Formula

jossa

| ωc | — | kameran erottelukyvyn kynnysarvo (kaariminuuttia) |
| --- | --- | --- |
| βc | — | kameran näkökulma (°) |
| Nc | — | kameran videojuovien lukumäärä |

ωc

—

kameran erottelukyvyn kynnysarvo (kaariminuuttia)

βc

—

kameran näkökulma (°)

Nc

—

kameran videojuovien lukumäärä

Valmistaja ilmoittaa arvot βc ja Nc.

1.2   Näytön merkittävän katseluetäisyyden määrittäminen

Tietyt mitat ja ominaisuudet omaavalle näytölle voidaan laskea etäisyys, jolla havaintoetäisyys riippuu ainoastaan kameran suorituskyvystä. Tämä merkittävä katseluetäisyys rm,c määritellään seuraavasti:

Formula

jossa

| rm,c | — | merkittävä katseluetäisyys (m) |
| --- | --- | --- |
| Hm | — | näytön kuvakorkeus (m) |
| Nm | — | näytön videojuovien lukumäärä |
| ωeye | — | tarkkailijan erottelukyvyn kynnysarvo (kaariminuuttia) |

rm,c

—

merkittävä katseluetäisyys (m)

Hm

—

näytön kuvakorkeus (m)

Nm

—

näytön videojuovien lukumäärä

ωeye

—

tarkkailijan erottelukyvyn kynnysarvo (kaariminuuttia)

Luvulla 60 muunnetaan kaariminuutit asteiksi.

Valmistajan on ilmoitettava Hm ja Nm.

ωeye = 1

1.3   Havaintoetäisyyden määrittäminen

1.3.1   Tilanne, jossa havaintoetäisyyden enimmäisarvo on merkittävällä katseluetäisyydellä. Kun silmän ja näytön välinen etäisyys on asennussyistä pienempi kuin merkittävä katseluetäisyys, suurin saavutettavissa oleva havaintoetäisyys määritetään seuraavasti:

Formula

jossa

| rd | — | havaintoetäisyys [m] |
| --- | --- | --- |
| Do | — | kohteen halkaisija [m] |
| ƒ | — | kynnysarvon kasvukerroin |

rd

—

havaintoetäisyys [m]

Do

—

kohteen halkaisija [m]

ƒ

—

kynnysarvon kasvukerroin

ωc, βc ja Nc 1.1 kohdan mukaisesti

D0 = 0,8 m

ƒ = 8

1.3.2   Tilanne, jossa havaintoetäisyys on suurempi kuin merkittävä katseluetäisyys. Kun silmän ja näytön välinen etäisyys on asennussyistä suurempi kuin merkittävä katseluetäisyys, suurin saavutettavissa oleva havaintoetäisyys määritetään seuraavasti:

Formula

jossa

| rm | — | katseluetäisyys näyttöön (m) |
| --- | --- | --- |
| Dm | — | näyttöruudun lävistäjä (tuumaa) |
| Nm | — | näytön videojuovien lukumäärä |

rm

—

katseluetäisyys näyttöön (m)

Dm

—

näyttöruudun lävistäjä (tuumaa)

Nm

—

näytön videojuovien lukumäärä

βc ja Nc 1.1 kohdan mukaisesti

Nm ja ωeye 1.2 kohdan mukaisesti.

2.   TOISSIJAISET TOIMINNALLISET VAATIMUKSET

Asennusolosuhteissa selvitetään, täyttääkö laite kokonaisuudessaan edelleen tämän säännön 6.2.2 kohdassa mainitut toiminnalliset vaatimukset, erityisesti häikäisyn korjauksen sekä näytön kirkkauden enimmäis- ja vähimmäistason osalta. On myös selvitettävä, missä määrin häikäisyn korjausta käytetään, sekä kulma, jossa auringonvalo voi osua näyttöön, ja verrattava näitä vastaaviin järjestelmämittausten tuloksiin. Tämä voidaan tehdä joko tietokoneavusteisesti luodun mallin pohjalta ja näin määrittää valon kulmat, kun laite on asennettu asianmukaiseen ajoneuvoon, tai suorittamalla asiaan kuuluvat mittaukset tämän säännön 6.2.2.2 kohdassa kuvatun mukaisesti.

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/263 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/263

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 118 – tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksia koskevat yhdenmukaiset tekniset vaatimukset

Voimaantulopäivä: 6. huhtikuuta 2005

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Osa I – Määritelmät – Vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osa II – Määritelmät – Vaatimukset |
| --- | --- |

6.

| 7. | Tyyppimuutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

7.

| 8. | Valmistuksen vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

11.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ajoneuvoja koskeva ilmoituslomake |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Osaa koskeva ilmoituslomake |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Ajoneuvon tyyppihyväksyntää koskeva ilmoitus |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Osan tyyppihyväksyntää koskeva ilmoitus |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Hyväksyntämerkkien sijoittelu |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Testimenettely materiaalien vaakasuoran palonopeuden määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Testimenettely materiaalien sulamisominaisuuksien määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 7 –

| Liite 8 – | Testimenettely materiaalien pystysuoran palonopeuden määrittämiseksi |
| --- | --- |

Liite 8 –

1.   SOVELTAMISALA

1.1   Tämä sääntö koskee sellaisten yli 22 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettujen luokan M3 alaluokkiin II ja III (1) kuuluvien ajoneuvojen sisämateriaalien palo-ominaisuuksia (syttymisherkkyys, palonopeus ja sulamisominaisuudet), joita ei ole suunniteltu seisovien matkustajien kuljetukseen eikä kaupunkiliikennöintiin (kaupunkilinja-autot).

Tyyppihyväksyntien antamisessa sovelletaan seuraavia:

1.2   Osa I – Ajoneuvon tyyppihyväksyntä matkustamossa käytettyjen sisäosien palo-ominaisuuksien osalta

1.3   Osa II – Osan (materiaalien, istuinten, verhojen, väliseinien jne.) tyyppihyväksyntä palo-ominaisuuksien osalta.

2.   MÄÄRITELMÄT: Yleistä

2.1   ”Valmistajalla” tarkoitetaan henkilöä tai organisaatiota, joka on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista tyyppihyväksyntämenettelyn tekijöistä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta. Henkilön tai organisaation ei välttämättä tarvitse olla suoraan osallisena hyväksyntämenettelyn kohteena olevan ajoneuvon tai osan valmistuksen kaikissa vaiheissa.

2.2   ”Matkustamolla” tarkoitetaan matkustajien oleskelutilaa (myös baari, keittiö, WC jne. mukaan luettuina), jota rajaavat:

| — | katto |
| --- | --- |

—

katto

| — | lattia |
| --- | --- |

—

lattia

| — | sivuseinät |
| --- | --- |

—

sivuseinät

| — | ovet |
| --- | --- |

—

ovet

| — | ulkoikkunat |
| --- | --- |

—

ulkoikkunat

| — | väliseinä takatilaan tai takaistuimen selkänojan taso |
| --- | --- |

—

väliseinä takatilaan tai takaistuimen selkänojan taso

| — | ajoneuvon pitkittäisen pystykeskilinjan kuljettajan puolella: pystysuora poikkilinja kuljettajan R-pisteen läpi, säännön nro 17 määritelmän mukaisesti |
| --- | --- |

—

ajoneuvon pitkittäisen pystykeskilinjan kuljettajan puolella: pystysuora poikkilinja kuljettajan R-pisteen läpi, säännön nro 17 määritelmän mukaisesti

| — | pitkittäisen pystykeskilinjan toisella puolella etuväliseinä. |
| --- | --- |

—

pitkittäisen pystykeskilinjan toisella puolella etuväliseinä.

2.3   ”Valmistusmateriaaleilla” tarkoitetaan irtotavarana (esim. verhoilumateriaalirullina) tai muotoon puristettuina osina olevia tuotteita, jotka toimitetaan valmistajalle liitettäväksi tämän säännön mukaisesti hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin tai korjaamolle käytettäväksi ajoneuvojen huolto- tai korjaustyössä.

2.4   ”Istuimella” tarkoitetaan yhden aikuisen istuttavaa ajoneuvon rakenteeseen liitettyä tai irrallista rakennetta verhoiluineen. Termillä ”istuin” tarkoitetaan sekä yksittäistä istuinta että yhdistelmäistuimen osaa, joka on tarkoitettu yhden aikuisen istumapaikaksi.

2.5   ”Istuinryhmällä” tarkoitetaan joko penkkityyppistä istuinta tai vierekkäin asennettuja istuimia (ts. istuimen etukiinnikkeet ovat samalla tasolla tai edempänä kuin toisen istuimen takakiinnikkeet ja samalla tasolla tai taempana kuin toisen istuimen etukiinnikkeet) ja jotka on tarkoitettu yhden tai useamman aikuisen istumapaikaksi.

2.6   ”Yhdistelmäistuimella” tarkoitetaan vähintään kahden aikuisen istuttavaksi tarkoitettua rakennetta verhoiluineen.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1   Ajoneuvotyypin tai osatyypin tämän säännön mukaisen tyyppihyväksyntähakemuksen tekee valmistaja.

3.2   Hakemuksen liitteenä on oltava liitteessä 1 tai 2 esitetyn mallin mukainen ilmoituslomake.

Tyyppihyväksynnästä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava,

3.3.1   kun kyseessä on ajoneuvon hyväksyntä: hyväksyttävää tyyppiä edustava ajoneuvo;

3.3.2   kun kyseessä ovat jo tyyppihyväksytyt sisärakenneosat: ajoneuvon tyyppihyväksyntähakemuksen liitteenä luettelo kyseisten osien tyyppihyväksyntänumeroista ja valmistajan tyyppinimistä;

kun kyseessä ovat sisärakenneosat ilman E-tyyppihyväksyntää:

3.3.3.1   näytekappaleet osista, joita käytetään hyväksyttävää tyyppiä edustavissa ajoneuvoissa. Näytteiden lukumäärä on määritelty liitteissä 6–8.

3.3.3.2   Lisäksi yksi näytekappale on toimitettava tekniselle tutkimuslaitokselle tulevia vertailutarkoituksia varten.

3.3.3.3   Sellaisten laitteiden kuten istuinten, verhojen, väliseinien jne. osalta toimitetaan kohdassa 3.3.3.1 luetellut näytekappaleet sekä yksi edellä mainitun mukainen kokonainen laite.

3.3.3.4   Näytekappaleisiin on merkittävä selkeästi ja lähtemättömästi hakijan toiminimi tai tavaramerkki sekä tyyppinimi.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Jos tämän säännön mukaista tyyppihyväksyntää varten toimitettu näyte täyttää tämän säännön soveltuvien osien vaatimukset, kyseinen tyyppihyväksyntä myönnetään.

4.2   Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sen kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön ollessa yhä alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa hyväksyntänumeroa toiselle tässä säännössä määritellylle ajoneuvo- tai osatyypille.

4.3   Tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta tyyppihyväksynnästä tai tyyppihyväksynnän laajentamisesta tämän säännön liitteessä 3 tai 4 esitetyn mallin mukaisella soveltuvalla lomakkeella.

Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin, kaikkien tämän säännön nojalla tyyppihyväksynnän saaneiden materiaalien (ks. kohta 4.4.2.3) pakkauksiin ja kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin erikseen toimitettaviin osiin on kiinnitettävä näkyvästi ja hyväksyntälomakkeessa eriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.4.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (2)

ympyrän läheisyydessä:

4.4.2.1   symboli, joka ilmaisee osan palonopeuden määrityssuunnan:

| ↔ | vaakasuoraan (liite 6), |
| --- | --- |
| ↑ | pystysuoraan (liite 8), |
| ↓ | vaaka- ja pystysuoraan
  (liitteet 6 ja 8). |

↔

vaakasuoraan (liite 6),

↑

pystysuoraan (liite 8),

↓

vaaka- ja pystysuoraan

(liitteet 6 ja 8).

4.4.2.2   V-kirjain, joka ilmaisee, että osa on hyväksytty sulamisominaisuuksiensa osalta (liite 7) ja/tai kirjaimet CD, jotka ilmaisevat, että osa on hyväksytty kokonaisena laitteena, kuten istuimena, väliseinänä, matkatavarahyllynä jne.

4.4.2.3   Valmistusmateriaaleja ei tarvitse merkitä erikseen. Pakkauksiin, joissa ne toimitetaan, on kuitenkin selvästi merkittävä edellä kuvattu hyväksyntämerkki.

4.4.2.4   Suuret, useammasta kuin yhdestä kappaleesta hyväksyttyä materiaalia koostuvat rakenneosat, esimerkiksi istuimet, voidaan merkitä yhdellä merkillä, josta käyvät ilmi käytettyjen materiaalien hyväksyntänumerot.

4.4.3   Jos tyyppi vastaa tämän sopimuksen liitteenä olevan yhden tai useamman muun säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä maassa, joka on myöntänyt tämän säännön mukaisen hyväksynnän, kohdassa 4.4.1 kuvattua symbolia ei tarvitse toistaa; tässä tapauksessa kohdassa 4.4.1 kuvatun symbolin oikealla puolella mainitaan pystysarakkeessa se sääntö, jonka mukaisesti hyväksynnän antanut maa on antanut tämän säännön mukaisen hyväksynnän.

4.4.4   Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

4.4.5   Jos kyseessä on ajoneuvo, hyväksymismerkintä on sijoitettava lähelle valmistajan kiinnittämää ajoneuvon tunnuslaattaa tai itse laattaan.

4.4.6   Tämän säännön liitteessä 5 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.

5.   OSA I – AJONEUVOTYYPIN HYVÄKSYNTÄ MATKUSTAMOSSA KÄYTETTYJEN SISÄOSIEN PALO-OMINAISUUKSIEN OSALTA

5.1   Määritelmä

Tämän säännön osassa I sovelletaan seuraavaa määritelmää:

5.1.1   ”Ajoneuvotyypillä” tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka eivät poikkea toisistaan olennaisesti, kuten valmistajan tyyppimerkinnän osalta.

5.2   Ominaisuudet

5.2.1   Tyyppihyväksyttäväksi esitetyn ajoneuvotyypin matkustamon sisämateriaalien on täytettävä tämän säännön osan II vaatimukset.

5.2.2   Materiaalit ja/tai laitteet, joita käytetään matkustamossa ja/tai osina hyväksytyissä laitteissa, on asennettava siten, että liekkien syttymisen ja liekkien etenemisen vaara on mahdollisimman vähäinen.

5.2.3   Nämä sisämateriaalit ja/tai laitteet on asennettava yksinomaan niiden käyttötarkoituksen ja niille tehtyjen testien mukaisesti (ks. kohdat 6.2.1, 6.2.2 ja 6.2.3), erityisesti niiden palo- ja sulamisominaisuuksien suhteen (vaakasuora/pystysuora suunta).

5.2.4   Sisämateriaalin tukirakenteen kiinnittämiseen käytetty liima ei saa, sikäli kuin se on mahdollista, heikentää materiaalin palo-ominaisuuksia.

6.   OSA II – OSAN HYVÄKSYNTÄ SEN PALO-OMINAISUUKSIEN OSALTA

6.1   Määritelmät

Tämän säännön II osassa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

”Osatyypillä” tarkoitetaan osia, jotka eivät olennaisesti poikkea toisistaan, esimerkiksi seuraavilta osin:

6.1.1.1   valmistajan tyyppinimitys,

6.1.1.2   käyttötarkoitus (istuinten verhoilu, katon vuoraus jne.),

6.1.1.3   perusmateriaalit (esim. villa, muovi, kumi ja sekoitemateriaalit),

6.1.1.4   komposiittimateriaalien kerrosmäärä ja

6.1.1.5   muut ominaisuudet, sikäli kuin niillä on olennaista vaikutusta tässä säännössä määriteltyihin ominaisuuksiin.

6.1.2   ”Palonopeudella” tarkoitetaan tämän säännön liitteen 6 ja/tai liitteen 8 mukaisesti mitatun palaneen alueen pituuden ja sen palamiseen kuluneen ajan osamäärää. Se ilmaistaan millimetreinä minuutissa.

6.1.3   ”Komposiittimateriaalilla” tarkoitetaan materiaalia, joka koostuu useasta toisiinsa liimaamalla, yhteensulauttamalla, pinnoittamalla, hitsaamalla jne. kiinteästi liitetystä kerroksesta samaa tai eri materiaalia. Jos eri materiaalit on yhdistetty toisiinsa katkonaisella liitoksella (kuten ompelemalla, suurtaajuushitsauksella tai niittaamalla), niitä ei katsota komposiittimateriaaleiksi.

6.1.4   ”Avopinnalla” tarkoitetaan materiaalin matkustamoon päin olevaa puolta, kun materiaali on asennettu ajoneuvoon.

6.1.5   ”Verhouksella” tarkoitetaan sisäpuolisen täytteen ja pintamateriaalin yhdistelmää, jotka yhdessä muodostavat istuimen rungon päällysteen.

6.1.6   ”Sisäpuolisella vuorauksella” tarkoitettaan materiaaleja, jotka (yhdessä) muodostavat katon, seinän tai lattian ulkopuolisen pinnan ja aluskerroksen.

6.2   Ominaisuudet

6.2.1   Seuraavat materiaalit on testattava tämän säännön liitteen 6 mukaisesti:

| a) | minkä tahansa istuimen tai sen lisälaitteen (kuljettajan istuin mukaan lukien) verhoukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

a)

minkä tahansa istuimen tai sen lisälaitteen (kuljettajan istuin mukaan lukien) verhoukseen käytetyt materiaalit

| b) | katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

b)

katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit

| c) | sisä- ja takaseinien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit, väliseinät mukaan lukien |
| --- | --- |

c)

sisä- ja takaseinien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit, väliseinät mukaan lukien

| d) | lämpö- ja/tai äänieristykseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

d)

lämpö- ja/tai äänieristykseen käytetyt materiaalit

| e) | lattian sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

e)

lattian sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit

| f) | tavaratelineiden sekä lämmitys- ja tuuletusputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

f)

tavaratelineiden sekä lämmitys- ja tuuletusputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit

| g) | valaisimissa käytetyt materiaalit. |
| --- | --- |

g)

valaisimissa käytetyt materiaalit.

Testin tulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos palamisnopeus vaakasuorassa, huonoimmat testitulokset mukaan luettuina, on enintään 100 mm/min tai jos liekki sammuu ennen kuin se saavuttaa viimeisen mittauspisteen.

6.2.2   Seuraavat materiaalit on testattava tämän säännön liitteen 7 mukaisesti:

| a) | katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

a)

katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit

| b) | katossa sijaitsevien tavaratelineiden sekä lämmitys- ja tuuletusputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit |
| --- | --- |

b)

katossa sijaitsevien tavaratelineiden sekä lämmitys- ja tuuletusputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetyt materiaalit

| c) | tavaratelineissä ja/tai katossa oleviin valaisimiin käytetyt materiaalit. |
| --- | --- |

c)

tavaratelineissä ja/tai katossa oleviin valaisimiin käytetyt materiaalit.

Testitulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos – huonoimmat testitulokset mukaan luettuina – ei muodostu pisaroita, jotka sytyttävät puuvillavanun.

6.2.3   Verhoissa ja kaihtimissa (ja/tai muissa riippuvissa osissa) käytetyt materiaalit on testattava liitteen 8 mukaisesti.

Kokeen tulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos palamisnopeus pystysuorassa, huonoimmat testitulokset mukaan luettuina, on enintään 100 mm/min.

Seuraaville materiaaleille ei tarvitse tehdä liitteissä 6–8 kuvattuja testejä:

6.2.4.1   metallista tai lasista valmistetut osat;

6.2.4.2   kaikki yksittäiset istuimen varusteet, joiden massan ei-metallisen materiaalin osuus on alle 200 g. Jos näiden varusteiden kokonaismassan ei-metallisen materiaalin osuus ylittää 400 g istuimelta, jokainen materiaali on testattava;

osat, joiden pinta-ala tai tilavuus on enintään:

6.2.4.3.1   100 cm2 tai 40 cm3 niiden osien osalta, jotka on liitetty yksittäiseen istumapaikkaan;

6.2.4.3.2   300 cm2 tai 120 cm3 istuinriviä kohti ja matkustamon sisäpuolen juoksumetriä kohti niiden osien osalta, jotka on sijoitettu erilleen ajoneuvoon ja joita ei ole liitetty yksittäiseen istumapaikkaan;

6.2.4.4   sähkökaapelit;

6.2.4.5   osat, joista ei ole mahdollista irrottaa liitteen 6 kohdassa 3.1, liitteen 7 kohdassa 3 ja liitteen 8 kohdassa 3.1 määritellyn mukaista näytekappaletta.

7.   TYYPPIMUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajoneuvotyypin tai osatyypin kaikki tähän sääntöön liittyvät muutokset on ilmoitettava ajoneuvotyypin tai osatyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Kyseinen yksikkö voi

7.1.1   katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole mainittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvot ja osat täyttävät vaatimukset edelleen, tai

7.1.2   vaatia uuden testausselosteen testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

7.2   Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, on annettava tiedoksi edellä kohdassa 4.3 määritellyllä menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.

7.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin laajentamista koskevalle ilmoituslomakkeelle sarjanumero ja ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 3 tai 4 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

8.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:

8.1   Tämän säännön mukaan hyväksytyt ajoneuvot tai osat on valmistettava niin, että ne ovat hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät tämän säännön asiaankuuluvien osien vaatimukset.

8.2   Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset tehdään tavallisesti kerran kahdessa vuodessa.

9.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

9.1   Tämän säännön mukaisesti ajoneuvo- tai osatyypille myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitettyjä vaatimuksia ei täytetä.

9.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 3 tai 4 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija kokonaan lopettaa tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, sen on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Asianmukaisen ilmoituksen saatuaan kyseinen viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 3 tai liitteessä 4 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestauksesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille on lähetettävä ilmoitukset muissa maissa annetusta hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia ja Montenegro 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidzhan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö (hyväksynnät myöntävät jäsenvaltiot käyttäen omia ECE-tunnuksiaan) 42, Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50 ja Korean tasavalta 51. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

---

LIITE 1

ILMOITUSLOMAKE

(tämän säännön kohdan 3.2 mukainen E-tyyppihyväksyntä matkustamossa käytettyjen sisäosien palo-ominaisuuksien osalta)

Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, on toimitettava tiedot niiden ominaisuuksista.

1.   YLEISTÄ

1.1   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

1.2   Tyyppi ja yleiset kaupalliset kuvaukset: ...

1.3   Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon: ...

1.4   Merkinnän sijainti: ...

1.5   Ajoneuvoluokka: (1) ...

1.6   Valmistajan nimi ja osoite: ...

1.7   Kokoonpanotehtaiden osoitteet: ...

2.   AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET

2.1   Valokuvat ja/tai piirustukset edustavasta ajoneuvosta:

3.   KORI

Sisävarusteet

Istuimet

3.1.1   Lukumäärä: ...

Ajoneuvon sisärakenteissa käytettyjen materiaalien palo-ominaisuudet

Katon sisävuorauksessa käytetyt materiaalit

3.2.1.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Taka- ja sivuseiniin käytetyt materiaalit

3.2.2.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Lattiaan käytetyt materiaalit

3.2.3.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Istuimien verhoukseen käytetyt materiaalit

3.2.4.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Lämmitys- ja tuuletusputkiin käytetyt materiaalit

3.2.5.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Matkatavarahyllyihin käytetyt materiaalit

3.2.6.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Muita tarkoituksia varten käytetyt materiaalit

3.2.7.1   Käyttötarkoitukset: ...

3.2.7.2   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

Kokonaisina laitteina hyväksytyt osat (istuimet, väliseinät, matkatavarahyllyt jne.)

3.2.8.1   Osan tyyppihyväksyntänumerot: ...

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

---

LIITE 2

ILMOITUSLOMAKE

(tämän säännön kohdan 3.2 mukainen osan E-tyyppihyväksyntä sen palo-ominaisuuksien osalta)

Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, on toimitettava tiedot niiden ominaisuuksista.

1.   YLEISTÄ

1.1   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

1.2   Tyyppi ja yleiset kaupalliset kuvaukset: ...

1.3   Valmistajan nimi ja osoite: ...

1.4   Osien ja erillisten teknisten yksikköjen tapauksessa E-tyyppihyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa: ...

1.5   Kokoonpanotehtaiden osoitteet: ...

2.   SISÄMATERIAALIT

2.1   Materiaalit ja niiden käyttötarkoitus: ...

2.2   Perusmateriaalit/nimike: .../... ...

2.3   Komposiitti-/yksinkertainen (1) materiaali, kerrosten lukumäärä (1): ...

2.4   Pinnoitteen tyyppi (1): ...

2.5   Enimmäis-/vähimmäispaksuus: ... mm

2.6   Tyyppihyväksyntänumero, jos saatavilla: ...

---

(1)  Tarpeeton viivataan yli.

---

LIITE 3

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 145

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| ajoneuvotyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA
  TUOTANNON LOPETTAMISESTA |
| --- | --- |

ajoneuvotyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA

TUOTANNON LOPETTAMISESTA

säännön nro 118 mukaisesti.

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

Laajennuksen syy: ...

I JAKSO

YLEISTÄ

1.1   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

1.2   Tyyppi: ...

Ajoneuvoon / sen osaan / erilliseen tekniseen yksikköön merkityt tyypin tunnisteet (2) (3): ...

1.3.1   Merkinnän sijainti: ...

1.4   Ajoneuvoluokka (4): ...

1.5   Valmistajan nimi ja osoite: ...

1.6   E-hyväksyntämerkinnän sijainti: ...

1.7   Kokoonpanotehtaiden osoitteet: ...

II JAKSO

1.   Lisätiedot (tapauksen mukaan): ...

2.   Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: ...

3.   Testausselosteen päiväys: ...

4.   Testausselosteen numero: ...

5.   Mahdolliset huomautukset: ...

6.   Paikka: ...

7.   Päiväys: ...

8.   Allekirjoitus: ...

9.   Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta aineistosta, joka on pyynnöstä saatavissa.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli (joissakin tapauksissa ei viivata yli mitään, jos useampi vaihtoehto soveltuu).

(3)  Jos tyypin tunnisteessa on merkkejä, joilla ei ole merkitystä tässä ilmoituslomakkeessa tarkoitetun ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypin kuvailemisessa, ne korvataan asiakirjoissa merkillä ”?” (esim. ABC??123??).

(4)  Määritelty ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman liitteessä 7 (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, sellaisena kuin se on muutettuna).

---

LIITE 4

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 146

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| osatyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA
  TUOTANNON LOPETTAMISESTA |
| --- | --- |

osatyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA

TUOTANNON LOPETTAMISESTA

säännön nro 118 mukaisesti.

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

Laajennuksen syy: ...

I JAKSO

YLEISTÄ

1.1   Merkki (valmistajan toiminimi): ...

1.2   Tyyppi: ...

Tyypin tunnisteet, jos ne on merkitty laitteeseen (3): ...

1.3.1   Merkinnän sijainti: ...

1.4   Valmistajan nimi ja osoite: ...

1.5   E-hyväksyntämerkinnän sijainti: ...

1.6   Kokoonpanotehtaiden osoitteet: ...

II JAKSO

1.   Lisätiedot (tapauksen mukaan): ...

2.   Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: ...

3.   Testausselosteen päiväys: ...

4.   Testausselosteen numero: ...

5.   Mahdolliset huomautukset: ...

6.   Paikka: ...

7.   Päiväys: ...

8.   Allekirjoitus: ...

9.   Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta aineistosta, joka on pyynnöstä saatavissa.

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset)

(2)  Tarpeeton viivataan yli (joissakin tapauksissa ei viivata yli mitään, jos useampi vaihtoehto soveltuu).

(3)  Jos tyypin tunnisteessa on merkkejä, joilla ei ole merkitystä tässä ilmoituslomakkeessa tarkoitetun ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypin kuvailemisessa, ne korvataan asiakirjoissa merkillä ”?” (esim. ABC??123??).

---

LIITE 5

ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ

Esimerkki 1

(ks. tämän säännön osa I)

a = vähintään 8 mm

Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen tyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 118 osan I nojalla hyväksyntänumerolla 001234. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (00) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty niiden vaatimusten mukaisesti, jotka sisältyvät sääntöön nro 118 sen alkuperäisessä muodossa.

Esimerkki 2

(ks. tämän säännön osa II)

a = vähintään 8 mm

Edellä olevasta osaan kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen tyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 118 osan II nojalla hyväksyntänumerolla 001234. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (00) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty niiden vaatimusten mukaisesti, jotka sisältyvät sääntöön nro 118 sen alkuperäisessä muodossa.

Lisätunnuksesta
  Image 150
  käy ilmi, että tämä osatyyppi on hyväksytty sekä vaaka- että pystysuoran palamisnopeutensa osalta.

Tunnuksista
  Image 151
  ja/tai
  Image 152
  käy ilmi liitteen 7 mukainen hyväksyntä ja/tai hyväksyntä täydellisenä laitteena, kuten istuimet, väliseinät jne. Lisätunnuksia käytetään ainoastaan soveltuvin osin.

---

LIITE 6

Koe materiaalien vaakasuoran palonopeuden määrittämiseksi

1.   Näytekappaleet ja periaate

1.1   Isotrooppisesta materiaalista testataan viisi ja ei-isotrooppisesta materiaalista kymmenen näytekappaletta (viisi kumpaankin suuntaan).

1.2   Näytekappaleet otetaan testattavasta materiaalista. Jos materiaalin palonopeus on erilainen eri suuntiin, kaikki suunnat on testattava. Näytekappaleet on otettava ja asetettava testauslaitteeseen siten, että mitataan suurin palonopeus. Jos materiaali toimitetaan leveyden mukaan, on leikattava vähintään 500 mm:n mittainen kaistale, joka kattaa koko leveyden. Näytekappaleet otetaan tästä kaistaleesta siten, että etäisyys materiaalin reunasta on vähintään 100 mm ja näytekappaleiden välinen etäisyys on sama. Näytekappaleet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, jos tuotteen muoto sen sallii. Kun tuotteen paksuus on yli 13 mm, sitä pienennetään 13 mm:iin mekaanisella menetelmällä siltä puolelta, joka ei ole matkustamoon päin. Jos tämä on mahdotonta, testi suoritetaan teknisen tutkimuslaitoksen suostumuksella käyttäen paksuudeltaan alkuperäistä materiaalia ja tästä lisätään maininta testausselosteeseen.

Komposiittimateriaalit (katso kohta 6.1.3) testataan siten kuin ne olisivat yhtenäistä rakennetta. Kun kyseessä ovat materiaalit, jotka koostuvat päällekkäisistä eri koostumusta olevista kerroksista, jotka eivät ole komposiittimateriaaleja, kaikki matkustamoon päin olevasta pinnasta 13 mm:n syvyyteen asti ulottuvat materiaalikerrokset testataan erikseen.

1.3   Näytettä pidetään vaakasuorassa U-muotoisessa pitimessä ja altistetaan määritellylle liekille palokammiossa 15 sekunnin ajan siten, että liekki vaikuttaa näytteen vapaaseen päähän. Testillä määritetään, sammuuko liekki ja milloin sammuminen tapahtuu, tai aika, jona liekki etenee mitatun matkan.

2.   Laitteisto

Palokammio (kuva 1), joka on mieluiten ruostumatonta terästä ja jonka mitat on annettu kuvassa 2. Kammion etuseinässä on liekinkestävä tarkkailulasi, joka voi olla koko etuseinän kokoinen ja toimia kammion luukkuna.

Kammion pohjassa on tuuletusaukot ja yläosaa kiertää tuuletusrako. Palokammio sijoitetaan neljälle 10 mm:n korkuiselle jalalle.

Kammion toisessa päässä voi olla reikä näytettä kannattelevan pitimen sisään sijoittamista varten; toisessa päässä on aukko kaasujohtimelle. Sulanut materiaali kerätään valumiskaukaloon (ks. kuva 3), joka sijaitsee kammion pohjalla tuuletusaukkojen välissä peittämättä tuuletusaukkojen aluetta.

Kuva 1

Esimerkki palokammiosta, näytekappaleen pitimestä ja valumiskaukalosta

Kuva 2

Esimerkki palokammiosta

(Mitat millimetreinä)

Tuuletusrako

Näyte

Kaasupoltin

Kuva 3

Tyypillinen valumiskaukalo

(Mitat millimetreinä)

Näytteen pidin, joka koostuu kahdesta U:n muotoisesta metallilevystä tai korroosionkestävästä kehyksestä. Mitat on annettu kuvassa 4.

Alempi levy on varustettu tapeilla, ylempi levy vastaavilla rei'illä näytekappaleen kiinnipysymisen varmistamiseksi. Tapit toimivat myös mittapisteinä paloetäisyyden alussa ja lopussa.

Käytettävissä on oltava tuki halkaisijaltaan 0,25 mm:n lämmönkestävästä teräslangasta, joka on pingotettu kehykseen 25 mm:n välein alemman U-muotoisen kehyksen yli (katso kuva 5).

Näytekappaleiden alapinnan on sijaittava 178 mm lattiatason yläpuolella. Näytekappaleen pitimen etureunan etäisyyden kammion päädystä on oltava 22 mm; näytekappaleen pitimen sivupintojen etäisyyden kammion seinämistä on oltava 50 mm (kaikki sisämittoja). (Ks. kuvat 1 ja 2.)

Kuva 4

Esimerkki näytteen pitimestä

(Mitat millimetreinä)

Päällyslevy

Näyte

Kuva 5

Esimerkki alemman U-rungon poikkileikkauksesta lankatukia varten

(Mitat millimetreinä)

Urat 0,5 x 0,5

Pituus

→

(näytteen suuntaan)

Kehyksen

ulkosivu

Urat 2 x 2

2.3   Kaasupoltin

Pienenä sytytyslähteenä toimii Bunsen-poltin, jonka sisähalkaisija on 9,5 ± 0,5 mm. Se sijaitsee testikaapissa siten, että sen suuttimen keskikohta on 19 mm näytekappaleen avoimen pään alareunan keskikohdan alapuolella (ks. kuva 2).

2.4   Testikaasu

Polttimeen johdetun kaasun lämpöarvon on oltava lähellä arvoa 38 MJ/m3 (esimerkiksi maakaasu).

2.5   Vähintään 110 mm pitkä metallikampa, jossa on 7–8 pehmeästi pyöristettyä hammasta per 25 mm.

2.6   Ajanottokello, jonka tarkkuus on 0,5 sekuntia.

2.7   Vetokaappi. Palokammio voidaan sijoittaa vetokaappiin sillä edellytyksellä, että kaapin sisätilavuus on vähintään 20-kertainen mutta enintään 110-kertainen palokammion tilavuuteen verrattuna ja että vetokaapin mikään yksittäinen korkeus-, leveys- tai pituusmitta ei ole suurempi kuin 2,5-kertainen kahteen muuhun mittaan verrattuna. Ennen koetta ilman pystysuora liikenopeus vetokaapin läpi on mitattava 100 mm palokammion lopullisen sijoituskohdan etu- ja takapuolelta. Nopeuden on oltava välillä 0,10 ja 0,30 m/s, jotta palamistuotteista ei olisi haittaa laitteiston käyttäjälle. On mahdollista käyttää vetokaappia, jossa on luonnollinen tuuletus ja sopiva ilman liikenopeus.

3.   Näytteet

3.1   Muoto ja mitat

Näytekappaleiden muoto ja mitat annetaan kuvassa 6. Näytteen paksuus vastaa testattavan tuotteen paksuutta. Se ei saa olla paksumpi kuin 13 mm. Näytekappaleen poikkileikkauksen on oltava sama kappaleen koko pituudella, jos tämä on näytteenoton osalta mahdollista.

Kuva 6

Näyte

(Mitat millimetreinä)

3.1.2   Jos tuotteen muoto ja mitat eivät mahdollista annettujen mittojen mukaisen näytekappaleen ottamista, on käytettävä seuraavia vähimmäismittoja:

| a) | Näytekappaleen, jonka leveys on 30–60 mm, on pituudeltaan oltava 356 mm. Tässä tapauksessa materiaali testataan tuotteen leveysmitan mukaan. |
| --- | --- |

a)

Näytekappaleen, jonka leveys on 30–60 mm, on pituudeltaan oltava 356 mm. Tässä tapauksessa materiaali testataan tuotteen leveysmitan mukaan.

| b) | Näytekappaleen, jonka leveys on 60–100 mm, on pituudeltaan oltava vähintään 138 mm. Tässä tapauksessa potentiaalinen paloetäisyys vastaa näytekappaleen pituutta, kun mittaus aloitetaan ensimmäisestä mittauspisteestä. |
| --- | --- |

b)

Näytekappaleen, jonka leveys on 60–100 mm, on pituudeltaan oltava vähintään 138 mm. Tässä tapauksessa potentiaalinen paloetäisyys vastaa näytekappaleen pituutta, kun mittaus aloitetaan ensimmäisestä mittauspisteestä.

3.2   Vakiointi

Näytekappaleita on vakioitava vähintään 24 tunnin ajan mutta ei kauempaa kuin 7 vuorokautta lämpötilassa 23 °C ± 2 °C ja suhteellisessa ilmankosteudessa 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa aivan testin alkuun asti.

4.   Menettely

4.1   Karhea- tai nukkapintaiset näytekappaleet asetetaan tasaiselle alustalle ja kammataan kahdesti nukkaa vasten kammalla (kohta 2.5).

4.2   Näyte asetetaan näytteen pitimeen (kohta 2.2) siten, että altistettava puoli on alaspäin kohti liekkiä.

4.3   Kaasuliekki säädetään 38 mm korkeaksi käyttäen apuna kammiossa olevaa merkintää polttimen ilmanoton ollessa suljettuna. Ennen ensimmäisen kokeen aloittamista liekkiä on poltettava vähintään 1 minuutin ajan, jotta se tasoittuisi.

4.4   Näytekappaleen pidin työnnetään palokammioon siten, että näytekappaleen pää altistuu liekille, ja 15 sekunnin kuluttua katkaistaan kaasun syöttö.

4.5   Palamisajan mittaus alkaa siitä hetkestä, jolloin liekin juuri ohittaa ensimmäisen mittauspisteen. Liekin etenemistä seurataan nopeammin palavalla puolella (ylä- tai alapuoli).

4.6   Palamisajan mittaus lopetetaan, kun liekki on saavuttanut viimeisen mittauspisteen tai kun liekki sammuu, ennen kuin se saavuttaa viimeisen mittauspisteen. Jos liekki ei saavuta viimeistä mittauspistettä, mitataan palanut etäisyys liekin sammumispisteeseen asti. Paloetäisyys on näytekappaleen hajonnut osa, jonka pinta tai sisäosa on tuhoutunut palamalla.

4.7   Jos näytekappale ei syty tai ei jatka palamista polttimen sammuttamisen jälkeen tai kun liekki sammuu ennen kuin se saavuttaa ensimmäisen mittauspisteen, jolloin ei saada mitatuksi palamisaikaa, kirjataan koeraporttiin palamisnopeudeksi 0 mm/minuutissa.

4.8   Kun tehdään testisarja tai toistetaan testejä, varmistetaan, että palokammion ja näytekappaleen pitimen lämpötila on enintään 30 °C ennen seuraavan testin aloittamista.

5.   Laskenta

Palonopeus B (1)1, millimetreinä minuutissa, saadaan seuraavasta kaavasta:

B = 60 s/t

jossa:

| s | = | palanut etäisyys millimetreinä |
| --- | --- | --- |
| t | = | sekunteina ilmaistu aika, joka kului etäisyyden s palamiseen. |

s

=

palanut etäisyys millimetreinä

t

=

sekunteina ilmaistu aika, joka kului etäisyyden s palamiseen.

---

(1)  Palamisnopeus (B) jokaisen näytekappaleen osalta lasketaan vain siinä tapauksessa, että liekki saavuttaa viimeisen mittauspisteen tai näytekappaleen pään.

---

LIITE 7

Testi materiaalien sulamisominaisuuksien määrittämiseksi

1.   Testikappaleet ja periaate

1.1   Testataan neljä näytettä kummastakin pinnasta (elleivät ne ole identtiset).

1.2   Näytekappale asetetaan vaakasuoraan asentoon ja altistetaan sähkölämpösäteilijälle. Kappaleen alle asetetaan astia, johon syntyvät pisarat kerätään. Astiaan laitetaan puuvillavanua, jotta voidaan todeta, syntyykö pisaroista liekkejä.

2.   Laitteisto

Laitteiston on koostuttava seuraavista osista (kuva 1):

| a) | sähkölämpösäteilijä |
| --- | --- |

a)

sähkölämpösäteilijä

| b) | ritilällinen näytekappaleen tuki |
| --- | --- |

b)

ritilällinen näytekappaleen tuki

| c) | keruuastia (syntyville pisaroille) |
| --- | --- |

c)

keruuastia (syntyville pisaroille)

| d) | tuki (laitteistolle). |
| --- | --- |

d)

tuki (laitteistolle).

2.1   Lämmönlähteenä käytetään sähkölämpösäteilijää, jonka hyötyteho on 500 W. Säteilypinnan on oltava läpinäkyvää kvartsilevyä, jonka halkaisija on 100 ± 5 mm.

Laitteen säteilemän lämmön on oltava 3 W/cm2 mitattuna säteilijän pinnan kanssa samansuuntaisesti asetetulta pinnalta 30 mm etäisyydeltä.

2.2   Kalibrointi

Lämpösäteilijän kalibroinnissa käytetään Gardon (folio) -tyyppistä lämpövuomittaria (radiometri), jonka toimialue on enintään 10 W/cm2. Säteilyä ja mahdollisesti pienen määrän lämpövirtaa vastaanottavan kohteen on oltava tasainen, ympyränmuotoinen, halkaisijaltaan enintään 10 mm ja kestävällä mattamustalla pinnoitteella päällystetty.

Kohteen on oltava vesijäähdytetyssä kotelossa, jonka etuseinän on oltava hyvin kiillotettua metallia, tasainen, samalla kohdalla kohteen tason kanssa, ympyränmuotoinen ja halkaisijaltaan noin 25 mm.

Säteily ei saa kulkea yhdenkään ikkunan kautta ennen kuin se saavuttaa kohteen.

Instrumentin on oltava kestävä, helppo asentaa ja käyttää, tunnoton ilman virtauksille, ja sen on säilytettävä kalibrointinsa. Instrumentin tarkkuuden on oltava ±3 % ja toistettavuuden 0,5 %.

Lämpövuomittarin kalibrointi on tarkistettava aina, kun säteilijä kalibroidaan uudelleen, vertaamalla sitä instrumenttiin, jota käytetään vain vertailustandardina eikä muihin tarkoituksiin.

Vertailustandardi-instrumentti on kalibroitava kokonaan vuoden välein kansallisen standardin mukaisesti.

2.2.1   Kalibroinnin tarkistaminen

Syötetyn tehon tuottama säteilyvoimakkuus, joka alkuperäisellä kalibroinnilla mitattuna vastaa 3 W/cm2:n säteilyvoimakkuutta, on tarkistettava usein (vähintään 50 käyttötunnin välein), ja laitteisto on kalibroitava uudelleen, jos tällaisessa tarkistuksessa paljastuu yli 0,06 W/cm2:n poikkeamia.

2.2.2   Kalibrointimenetelmä

Laitteisto asetetaan tilaan, jossa ei tapahdu ilmavirtausta (virtausnopeus saa olla enintään 0,2 m/s).

Lämpövuomittari asetetaan laitteistoon näytteen paikalle siten, että lämpövuomittarin kohdepinta sijaitsee keskeisesti säteilijän pintaan nähden.

Virransyöttö käynnistetään ja ohjausyksikön tehonotto säädetään siten, että se tuottaa 3 W/cm2:n säteilyn säteilijän pinnan keskellä. Kun teho on säädetty siten, että säteily on 3 W/cm2, on tasapainon saavuttamiseksi pidettävä 5 minuutin jakso, jonka aikana ei tehdä lisäsäätöjä.

2.3   Näytekappaleen tukena käytetään metallirengasta (kuva 1). Tämän tuen päälle asetetaan ruostumattomasta teräslangasta valmistettu ritilä, jonka mitat ovat seuraavat:

| a) | sisähalkaisija 118 mm |
| --- | --- |

a)

sisähalkaisija 118 mm

| b) | reikien mitat 2,10 mm × 2,10 mm |
| --- | --- |

b)

reikien mitat 2,10 mm × 2,10 mm

| c) | teräslangan halkaisija 0,70 mm. |
| --- | --- |

c)

teräslangan halkaisija 0,70 mm.

2.4   Keruuastian on oltava valmistettu lieriöputkesta, jonka sisähalkaisija on 118 mm ja syvyys 12 mm. Astia täytetään puuvillavanulla.

2.5   Edellä kohdissa 2.1, 2.3 ja 2.4 eritellyt kappaleet on tuettava pystypilarilla.

Säteilijä asetetaan tuen päälle siten, että säteilypinta on vaakasuorassa ja säteily suuntautuu alaspäin.

Pilari on varustettava vivulla/polkimella, jolla säteilijän tukea voidaan nostaa hitaasti. Se on varustettava myös salvalla, jolla varmistetaan, että säteilijä voidaan saattaa takaisin normaaliasentoonsa.

Normaaliasennossa säteilijän akseli, näytekappaleen tuki ja astia ovat kohdakkain.

3.   Näytteet

Näytekappaleiden on oltava mitoiltaan 70 mm × 70 mm. Näytekappaleet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, jos tuotteen muoto sen sallii. Kun tuotteen paksuus on yli 13 mm, sitä pienennetään 13 mm:iin mekaanisen menetelmän avulla siltä puolelta, joka ei ole matkustamoon päin. Jos tämä on mahdotonta, testi suoritetaan teknisen tutkimuslaitoksen ohjeiden mukaisesti käyttäen alkuperäistä materiaalikappaletta ja tästä lisätään maininta testausselosteeseen.

Komposiittimateriaalit (ks. kohta 6.1.3) testataan siten kuin ne olisivat yhtenäistä rakennetta.

Kun kyseessä ovat materiaalit, jotka koostuvat päällekkäisistä eri koostumusta olevista kerroksista, jotka eivät ole komposiittimateriaaleja, kaikki matkustamoon päin olevasta pinnasta 13 mm:n syvyyteen asti ulottuvat materiaalikerrokset testataan erikseen.

Testattavan näytekappaleen massan on oltava vähintään 2 g. Jos yhden näytekappaleen massa on pienempi, on lisättävä riittävä määrä näytekappaleita.

Jos materiaalin pinnat eivät ole samanlaisia, on molemmat pinnat testattava. Tässä tapauksessa on testattava kahdeksan näytekappaletta. Näytekappaleita ja puuvillavanua on vakioitava vähintään 24 tunnin ajan lämpötilassa 23 °C ± 2 °C ja suhteellisessa ilmankosteudessa 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa aivan testin alkuun asti.

4.   Menettely

Näytekappale asetetaan tukeen ja tuki asetetaan siten, että säteilijän pinnan ja näytekappaleen yläpinnan välinen etäisyys on 30 mm.

Keruuastia ja siinä oleva puuvillavanu asetetaan tuen ritilän alle 300 mm:n etäisyydelle.

Säteilijä asetetaan sivuun siten, ettei se voi säteillä näytekappaleeseen, ja käynnistetään. Kun säteilijä toimii täydellä teholla, se asetetaan näytekappaleen yläpuolelle ja aloitetaan ajanotto.

Jos materiaali sulaa tai muuttaa muotoaan, säteilijän korkeutta muutetaan siten, että 30 mm:n etäisyys säilyy.

Jos materiaali syttyy, säteilijä siirretään sivuun kolmen sekunnin kuluttua. Se tuodaan takaisin toiminta-asentoon, kun liekki on sammunut, ja samat toiminnot toistetaan niin usein kuin on tarpeen testin viiden ensimmäisen minuutin aikana.

Testin viidennen minuutin jälkeen:

| i) | Jos näytekappale on sammunut (siitä riippumatta, onko se syttynyt testin viiden ensimmäisen minuutin aikana vai ei), jätetään säteilijä asentoonsa, vaikka näytekappale syttyisi uudestaan. |
| --- | --- |

i)

Jos näytekappale on sammunut (siitä riippumatta, onko se syttynyt testin viiden ensimmäisen minuutin aikana vai ei), jätetään säteilijä asentoonsa, vaikka näytekappale syttyisi uudestaan.

| ii) | Jos materiaali on liekeissä, odotetaan sen sammumista ennen kuin säteilijä saatetaan takaisin toiminta-asentoon. |
| --- | --- |

ii)

Jos materiaali on liekeissä, odotetaan sen sammumista ennen kuin säteilijä saatetaan takaisin toiminta-asentoon.

Kummassakin tapauksessa testiä jatketaan vielä viiden minuutin ajan.

5.   Tulokset

Havaitut ilmiöt kirjataan testausselosteeseen, kuten:

| i) | mahdolliset pisarat, siitä riippumatta sytyttivätkö ne liekkejä vai eivät, |
| --- | --- |

i)

mahdolliset pisarat, siitä riippumatta sytyttivätkö ne liekkejä vai eivät,

| ii) | syttyikö puuvillavanu. |
| --- | --- |

ii)

syttyikö puuvillavanu.

Kuva 1

(Mitat millimetreinä)

1 = Säteilijä

2 = Näyte

3 = Ritilä (näytteen tuki)

4 = Puuvillavanu

5 = Keruuastia

Ritilä

Liikkuva metallirengas

Metallirengas (kiinteä)

Yksityiskohta näytettä

kannattavista metallirenkaista

---

LIITE 8

Koe materiaalien pystysuoran palamisnopeuden määrittämiseksi

1.   NÄYTEKAPPALEET JA PERIAATE

1.1   Isotrooppisesta materiaalista testataan kolme näytekappaletta ja ei-isotrooppisesta materiaalista kuusi näytekappaletta.

1.2   Tässä testissä näytekappaleita pidetään pystysuorassa asennossa ja altistetaan liekin vaikutukselle. Näin määritetään liekin etenemisnopeus testattavassa materiaalissa.

2.   LAITTEISTO

Laitteisto koostuu seuraavista osista:

| a) | näytekappaleen pidin |
| --- | --- |

a)

näytekappaleen pidin

| b) | poltin |
| --- | --- |

b)

poltin

| c) | tuuletusjärjestelmä kaasun ja palamistuotteiden poistamiseksi |
| --- | --- |

c)

tuuletusjärjestelmä kaasun ja palamistuotteiden poistamiseksi

| d) | malline |
| --- | --- |

d)

malline

| e) | valkoisesta merseroidusta puuvillalangasta tehdyt merkkilangat, joiden pituusmassa on enintään 50 tex. |
| --- | --- |

e)

valkoisesta merseroidusta puuvillalangasta tehdyt merkkilangat, joiden pituusmassa on enintään 50 tex.

2.1   Näytekappaleen pidin koostuu suorakaiteen muotoisesta kehyksestä, jonka korkeus on 560 mm ja jossa on kaksi jäykästi kiinnitettyä samansuuntaista tankoa. Tankojen keskinäinen etäisyys on 150 mm. Niihin kiinnitetään tapit näytekappaleen kiinnittämistä varten, joka asetetaan vähintään 20 mm:n etäisyydellä kehyksestä sijaitsevalle tasolle. Kiinnitystappien enimmäishalkaisija on 2 mm ja pituus vähintään 27 mm. Tapit sijoitetaan samansuuntaisiin tankoihin kuvassa 1 osoitettuihin kohtiin. Kehys kiinnitetään sopivaan tukeen siten, että tangot pysyvät pystysuorassa asennossa kokeen aikana. (Jotta näytekappale voitaisiin asettaa tappeihin kehyksen ulkopuolella olevalle tasolle, voidaan tappien viereen asettaa välitapit, joiden halkaisija on 2 mm.)

2.2   Poltin kuvataan kuvassa 3.

Polttimeen syötetty kaasu voi olla kaupan olevaa propaani- tai butaanikaasua.

Poltin sijoitetaan näytekappaleen eteen sen alapuolelle tasolle, joka kulkee näytekappaleen pystysuoran keskilinjan läpi ja on kohtisuorassa sen pintaa vasten (katso kuva 2) siten, että pituusakseli on ylöspäin vinossa 30° pystylinjaan nähden näytekappaleen alareunaa kohti. Polttimen kärjen ja näytekappaleen alareunan välisen etäisyyden on oltava 20 mm.

2.3   Testilaitteisto voidaan asettaa vetokaappiin, jonka sisätilavuus on vähintään 20-kertainen mutta enintään 110-kertainen palokammion tilavuuteen verrattuna, ja mikäli yksikään vetokaapin korkeus-, leveys- tai pituusmitoista ei ole yli 2,5-kertainen kahteen muuhun mittaan verrattuna. Ennen testiä ilman pystysuora liikenopeus vetokaapin läpi on mitattava 100 mm palokammion lopullisen sijoituskohdan etu- ja takapuolelta. Nopeuden on oltava välillä 0,10 ja 0,30 m/s, jotta palamistuotteista ei olisi haittaa laitteiston käyttäjälle. On mahdollista käyttää vetokaappia, jossa on luonnollinen tuuletus ja sopiva ilman liikenopeus.

2.4   Käytetään litteää ja jäykkää sopivasta materiaalista valmistettua mallinetta, jonka koko vastaa käytettävän näytekappaleen kokoa. Mallineeseen porataan halkaisijaltaan 2 mm olevat reiät, ja ne sijoitetaan siten, että reikien keskiöiden välinen etäisyys vastaa kehyksessä olevien tappien välistä etäisyyttä (ks. kuva 1). Reiät sijoitetaan samalle etäisyydelle mallineen pystysuorista keskilinjoista.

3.   NÄYTTEET

3.1   Näytekappaleiden on oltava mitoiltaan 560 × 170 mm.

3.2   Näytekappaleita on vakioitava vähintään 24 tunnin ajan lämpötilassa 23 °C ± 2 °C ja suhteellisessa ilmankosteudessa 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa aivan testin alkuun asti.

4.   MENETTELY

4.1   Testiä suorittaessa lämpötila on 10 °C–30 °C ja suhteellinen ympäröivän ilman kosteus 15–80 %.

4.2   Poltinta esilämmitetään kahden minuutin ajan. Liekin korkeudeksi säädetään 40 ± 2 mm poltinputken kärjen ja liekin keltaisen osan välisenä etäisyytenä mitattuna polttimen ollessa pystysuorassa asennossa liekkiä hämärässä valossa katsottaessa.

4.3   Näytekappale sijoitetaan koekehyksen tappeihin samalla varmistaen, että tapit kulkevat mallineen avulla merkittyjen pisteiden kautta ja että näytekappale on vähintään 20 mm irti kehyksestä. Kehys kiinnitetään tukeen siten, että näytekappale on pystysuorassa asennossa.

4.4   Merkkilangat kiinnitetään vaakasuoraan näytekappaleen eteen kuvassa 1 osoitettuihin kohtiin. Jokaiseen kohtaan sijoitetaan lankalenkki siten, että segmenttien etäisyydet näytekappaleen etureunan tasosta ovat 1 mm ja 5 mm.

Kukin silmukka kiinnitetään sopivaan ajanottolaitteeseen. Lanka kiristetään sopivaan kireyteen, jotta sen asema näytekappaleeseen nähden säilyy oikeana.

4.5   Näytekappaletta altistetaan liekin vaikutukselle 5 sekunnin ajan. Syttyminen katsotaan tapahtuneeksi, jos näytekappale on edelleen liekeissä 5 sekuntia sen jälkeen, kun kappaleen sytyttänyt liekki on viety pois. Jos syttymistä ei tapahdu, toinen vakioitu kappale altistetaan liekin vaikutukselle 15 sekunnin ajaksi.

4.6   Jos jokin tulos jostakin kolmen näytekappaleen sarjasta ylittää vähimmäistuloksen vähintään 50 %:lla, testataan toinen kolmen näytekappaleen sarja samaan suuntaan tai samalta puolelta. Jos yksi tai kaksi näytekappaletta jostakin kolmen näytekappaleen sarjasta ei pala ylempään merkkilankaan asti, testataan toinen kolmen näytekappaleen sarja samaan suuntaan tai samalta puolelta.

4.7   Mitataan seuraavat ajat sekunneissa:

| a) | sytytysliekille altistamisen alusta ensimmäisen merkkilangan katkeamiseen (t1); |
| --- | --- |

a)

sytytysliekille altistamisen alusta ensimmäisen merkkilangan katkeamiseen (t1);

| b) | sytytysliekille altistamisen alusta toisen merkkilangan katkeamiseen (t2); |
| --- | --- |

b)

sytytysliekille altistamisen alusta toisen merkkilangan katkeamiseen (t2);

| c) | sytytysliekille altistamisen alusta kolmannen merkkilangan katkeamiseen (t3). |
| --- | --- |

c)

sytytysliekille altistamisen alusta kolmannen merkkilangan katkeamiseen (t3).

5.   TULOKSET

Havaitut ilmiöt kirjataan testausselosteeseen:

| i) | palamisen kestoajat: t1, t2 ja t3 sekunteina ja |
| --- | --- |

i)

palamisen kestoajat: t1, t2 ja t3 sekunteina ja

| ii) | vastaavat palaneet etäisyydet: d1, d2 ja d3 millimetreinä. |
| --- | --- |

ii)

vastaavat palaneet etäisyydet: d1, d2 ja d3 millimetreinä.

Palonopeus V1 sekä nopeudet V2 ja V3, lasketaan soveltuvissa tapauksissa (jokaiselle näytekappaleelle, jossa liekki saavutti vähintään ensimmäisen merkkilangan) seuraavasti:

Vi = 60 di/ti (mm/min)

Suurin palonopeuksista V1, V2 ja V3 otetaan huomioon.

Kuva 1

Näytekappaleen pidin

(Mitat millimetreinä)

Kolmas merkkilanka

Toinen merkkilanka

Kangasnäyte

Ensimmäinen merkkilanka

Kiinnitystapit

Ø Välitapit

(tavittaessa)

Poltin

Kuva 2

Sytytyspolttimen sijoitus

Näyte

Kehys

Välitappi

(tarvittaessa)

minutes

Tapit

Poltin

Poltin

Reunan sytytys

Kuva 3

Kaasupoltin

(Mitat millimetreinä)

Kaasusuutin

Sovitettu

koottaessa

Polttoputki

Liekinvakain

Diffuusori

Ura

a) Kaasupolttimen kokoonpano

c) Liekinvakain

b) Kaasusuutin

(*) Jakoympyrän halkaisija: 4,4 mm

Kaasun seostumisvyöhyke

Diffuusiovyöhyke

Ilmakammio

Ulostulo

d) Polttoputki

---

| 10.7.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 177/290 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 177/290

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 121 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan asti:

Täydennys nro 3 säännön alkuperäiseen versioon – Voimaantulopäivä: 24. lokakuuta 2009

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ajoneuvotyypin tai hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien ominaisuuksien muutokset sekä hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

6.

| 7. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

7.

| 8. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

8.

| 9. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Hyväksyntätestauksesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

10.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka ajoneuvotyypin tuotannon lopettamisesta moottoriajoneuvojen hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta säännön nro 121 mukaisesti |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Hyväksyntämerkkien asettelu |
| --- | --- |

Liite 2 –

1.   SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan luokkien M ja N ajoneuvoihin (1). Tässä säännössä määritellään vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien sijaintia, tunnistamista, väriä ja valaistusta. Säännön avulla pyritään varmistamaan ajoneuvon hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien saavutettavuus ja näkyvyys sekä helpottamaan niiden käyttämistä päivä- ja yökäyttöoloissa, jotta voitaisiin pienentää niitä turvariskejä, joita voivat aiheuttaa kuljettajan tarkkaavaisuuden siirtyminen pois ajoneuvon kuljettamisesta ja hallintalaitteiden käytössä tapahtuvat virheet.

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

2.1   ”Hallintalaitteella” tarkoitetaan käsikäyttöistä osaa laitteesta, jonka avulla kuljettaja voi muuttaa ajoneuvon tai ajoneuvon osajärjestelmän tilaa tai toimintaa.

2.2   ”Laitteella” tarkoitetaan yhden tai useamman tehtävän suorittamiseen tarkoitettua välinettä tai välineasennelmaa.

2.3   ”Osoittimella” tarkoitetaan laitetta, joka ilmaisee niiden fyysisten omaisuuksien suuruuden, joita mittari on suunniteltu havaitsemaan.

2.4   ”Yhteisellä alueella” tarkoitetaan aluetta, jossa voidaan ilmaista kaksi tai useampia tietoja (esim. symboleja), mutta ei samanaikaisesti.

2.5   ”Merkkivalaisimella” tarkoitetaan optista signaalia, jonka syttyminen ilmaisee laitteen toiminnan, oikean tai virheellisen toiminnan taikka -tilan tai toiminnan epäonnistumisen.

2.6   ”Vieressä” tarkoittaa, että mikään hallintalaite, merkkivalaisin, osoitin tai muu mahdollinen häiritsevä tekijä ei ole tunnuksen ja tunnuksen tarkoittaman merkkivalaisimen, osoittimen tai hallintalaitteen välissä.

2.7   ”Valmistajalla” tarkoitetaan hyväksyntäviranomaiselle tyyppihyväksynnästä, kaikista tyyppihyväksyntämenettelyn tekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuudesta vastaavaa henkilöä tai elintä. Tämän henkilön tai elimen ei ole välttämätöntä olla suoraan mukana hyväksyttävän ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön kaikissa valmistusvaiheissa.

2.8   ”Ajoneuvotyypillä” tarkoitetaan moottoriajoneuvoja, jotka eivät poikkea toisistaan sellaisten sisäpuolisten järjestelyjen osalta, jotka voivat vaikuttaa hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien tunnistamiseen ja hallintalaitteiden käyttöön.

2.9   ”Ajoneuvon hyväksynnällä” tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien asennustavan, graafisen asun, luettavuuden, värin ja kirkkauden osalta.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1   Ajoneuvon valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on tehtävä hakemus ajoneuvotyypin hyväksyntää varten hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien määrittelyn osalta.

Hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat ja yksityiskohtaiset tiedot kolmena kappaleena:

3.2.1   ajoneuvotyypin kuvaus

3.2.2   luettelo tämän säännön taulukossa 1 määritetyistä yksiköistä, jotka ajoneuvon valmistaja on ilmoittanut hallintalaitteiksi, merkkivalaisimiksi tai osoittimiksi

3.2.3   hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien symbolien graafinen asu ja

3.2.4   piirustukset ja/tai valokuvat, joissa esitetään hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijoittelu ajoneuvossa.

3.3   Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä oleva ajoneuvo tai sen edustava osa, johon on asennettu kaikki kohdassa 3.2.2 tarkoitetut hallintalaitteet, merkkivalaisimet ja osoittimet.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Ajoneuvotyypille myönnetään tyyppihyväksyntä, jos tämän säännön perusteella hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo täyttää tämän säännön vaatimukset.

4.2   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä merkistä (tällä hetkellä 00, kun sääntö on yhä alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevat viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille tai samalle ajoneuvotyypille, joka on varusteltu muilla kuin edellä 3.2.2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa mainituilla laitteilla, ellei tämän säännön 6 kohdassa toisin määrätä.

4.3   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin tai osan hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta tai epäämisestä taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

Kaikkiin tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin on hyväksyntälomakkeessa mainittuun paikkaan kiinnitettävä näkyvästi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Tällainen kansainvälinen hyväksyntämerkki koostuu seuraavista osista:

4.4.1   E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2) ympyrän sisällä;

4.4.2   tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero, jotka sijaitsevat 4.4.1 kohdassa tarkoitetun ympyrän oikealla puolella.

4.5   Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön nojalla maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön nojalla, 4.4.1 kohdassa tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin säännön ja hyväksynnän numerot sekä kaikkien muiden hyväksynnän perusteina (tämän säännön perusteella hyväksynnän myöntäneessä maassa) olevien sääntöjen lisäsymbolit on sijoitettava pystysarakkeisiin 4.4.1 kohdassa määritellyn symbolin oikealle puolelle.

4.6   Hyväksyntämerkin on oltava helposti luettavissa ja pysyvä.

4.7   Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai sen lähelle.

4.8   Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta.

5.   VAATIMUKSET

Ajoneuvon, johon on asennettu taulukossa 1 mainittu hallintalaite, merkkivalaisin tai osoitin, on täytettävä tämän säännön vaatimukset kyseisen hallintalaitteen, merkkivalaisimen tai osoittimen sijainnin, tunnistamisen, värin ja valaistuksen osalta.

5.1   Sijainti

5.1.1   Hallintalaitteet, jotka on tarkoitettu ajoneuvon kuljettajan käyttöön ajon aikana, on sijoitettava siten, että kuljettaja voi käyttää niitä 5.6.2 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa.

5.1.2   Merkkivalot ja osoittimet on sijoitettava siten, että ne ovat kuljettajan nähtävillä ja tunnistettavissa kohdissa 5.6.1 ja 5.6.2 tarkoitetuissa yö- ja päiväkäyttöoloissa. Merkkivalaisinten ja osoittimien ei tarvitse olla nähtävillä ja tunnistettavissa, kun ne eivät ole kytkettynä toimintaan.

5.1.3   Hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien tunnisteet on sijoitettava niiden tarkoittamiin hallintalaitteisiin, merkkivalaisimiin ja osoittimiin tai niiden viereen. Kun kyseessä ovat monitoimintaiset hallintalaitteet, tunnusten ei tarvitse olla aivan vieressä. Niiden on kuitenkin oltava mahdollisimman lähellä hallintalaitetta.

5.1.4   Jos ajoneuvossa on merkkivalaisin, joka osoittaa matkustajan turvatyynyn olevan kytkettynä pois toiminnasta, sen on sijaittava 5.1.1, 5.1.2 ja 5.1.3 kohdan säännöksistä huolimatta ajoneuvon sisällä ja sekä kuljettajan että etumatkustajien istuinten H-pisteen etu- ja yläpuolella, kun istuimet ovat etumaisessa asennossaan. Merkkivalaisimen, joka ilmaisee etuistuimen matkustajille, että matkustajan puoleinen turvatyyny on kytketty pois, on oltava kuljettajan ja etumatkustajien nähtävillä kaikissa ajo-olosuhteissa.

5.2   Tunnistaminen

5.2.1   Taulukon 1 sarakkeessa 3 tarkoitettujen hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien tunnuksina on käytettävä taulukon 1 sarakkeessa 2 annettuja symboleja. Tämä vaatimus ei koske äänimerkinantolaitteen hallintalaitteita, jos äänimerkinantolaitetta käytetään kapealla rengastyyppisellä hallintalaitteella tai hihnalla. Mikäli muiden kuin taulukossa 1 lueteltujen hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien tunnuksena käytetään symboleja, on suositeltavaa käyttää tähän tarkoitukseen standardissa ISO 2575:2000 tarkoitukseen osoitettuja symboleja, jos tällainen symboli on käytettävissä ja se on kyseiseen sovellukseen sopiva.

5.2.2   Niiden hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien tunnistamiseen, jotka eivät sisälly taulukkoon 1 tai standardiin ISO 2575:2000, valmistaja voi käyttää itse suunnittelemaansa symbolia. Tällaiseen symboliin voi sisältyä kansainvälisesti tunnustettuja kirjain- tai numeromerkintöjä. Kaikkien käytettävien symboleiden on oltava standardin ISO 2575:2000 kohdassa 4 vahvistettujen suunnitteluperiaatteiden mukaisia.

5.2.3   Taulukossa 1 tai standardissa ISO 2575:2000 annettujen symboleiden yhteydessä voidaan selkeyden niin edellyttäessä käyttää lisäsymboleita.

5.2.4   Valmistajan käyttämät lisä- tai täydentävät symbolit eivät saa aiheuttaa sekaannusta mihinkään tässä säännössä määritettyyn symboliin nähden.

5.2.5   Jos saman toiminnon hallintalaite, merkkivalaisin tai osoitin on yhdistetty, tällainen yhdistelmä voidaan osoittaa yhdellä symbolilla.

5.2.6   Lukuun ottamatta 5.2.9 kohdan säännöksiä kaikkien taulukossa 1 tai standardissa ISO 2575:2000 lueteltujen merkkivalaisinten, osoittimien ja hallintalaitteiden on oltava kuljettajan havaintokenttään nähden pystyasennossa. Jos kyseessä on kierrettävä hallintalaite, tätä kohtaa sovelletaan hallintalaitteeseen, kun se on kytkettynä pois toiminnasta.

Seuraavien tunnisteiden ei tarvitse olla kuljettajan havaintokenttään nähden pystyasennossa:

5.2.7.1   äänimerkinantolaitteen hallintalaite

5.2.7.2   ohjauspyörään sijoitetut hallintalaitteet, merkkivalaisimet ja osoittimet, kun ohjauspyörä on sellaisessa asennossa, että moottoriajoneuvo ei kulje suoraan eteenpäin ja

5.2.7.3   kaikki kierrettävät hallintalaitteet, joissa ei ole pois kytkettyä asentoa.

5.2.8   Ajoneuvon automaattisen nopeudensäätöjärjestelmän (vakionopeus) kaikissa hallintalaitteissa sekä lämmitys- ja ilmastointijärjestelmän kaikissa hallintalaitteissa on oltava kunkin tällaisen järjestelmän jokaista toimintoa vastaava tunnus.

5.2.9   Jos ajoneuvoon on asennettu hallintalaitteita, joilla säädellään jonkin järjestelmän toimintaa jatkuvalla säätöalueella, kunkin tällaisen toiminnon säätöalueiden rajat on osoitettava tunnuksin.

Jos lämpötilan säätöalueen rajojen osoittamiseen käytetään värikoodeja, kuuma raja on osoitettava punaisella värillä ja kylmä raja sinisellä värillä. Jos toiminnon tila tai raja osoitetaan osoittimella, joka on erillään kyseisen toiminnon hallintalaitteesta eikä ole sen vieressä, sekä hallintalaite että osoitin on erikseen varustettava tunnisteilla 5.1.3 kohdan mukaisesti.

5.3   Valaistus

5.3.1   Ne hallintalaitteiden tunnukset, joiden kohdalla taulukon 1 sarakkeessa 4 on sana ”kyllä”, on voitava valaista aina, kun etu- ja takavalaisimet ovat käytössä. Tämä ei koske lattiaan, lattiakonsoliin, ohjauspyörään tai ohjauspylvääseen taikka tuulilasin yläosaan sijoitettuja hallintalaitteita eikä lämmitys- ja ilmastointijärjestelmän hallintalaitteita, jos järjestelmä ei ohjaa ilmaa suoraan tuulilasiin.

5.3.2   Osoittimet ja niiden tunnukset, joiden kohdalla taulukon 1 sarakkeessa 4 on sana ”kyllä”, on valaistava aina, kun laite, jolla käynnistetään ja/tai pysäytetään moottori, on asennossa, jossa moottorin toiminta on mahdollista ja etu- ja takavalaisimet ovat kytkettyinä.

5.3.3   Osoittimia, niiden tunnuksia ja hallintalaitteiden tunnuksia ei tarvitse valaista, kun ajovaloja väläytetään tai niitä käytetään päiväsaikaan huomiovaloina.

5.3.4   Valmistaja voi halutessaan mahdollistaa minkä hyvänsä hallintalaitteen, osoittimen tai niiden tunnuksen valaisemisen milloin hyvänsä.

5.3.5   Merkkivalaisin saa lähettää valoa vain virhetoiminnan tai ajoneuvon sellaisen tilan ilmaisemiseksi, jota varten se on suunniteltu, tai lampun testauksen aikana.

5.3.6   Merkkivalaisimien valaistuskirkkaus

Merkkivalaisimet ja niiden tunnukset on voitava saada kuljettajan nähtäviksi ja tunnistettaviksi kaikissa ajo-olosuhteissa.

5.4   Väri

Kunkin taulukossa 1 luetellun merkkivalaisimen valon värin on oltava kyseisen taulukon sarakkeen 5 mukainen.

5.4.1.1   Alaviitteellä 18 merkityt symbolit, jotka on asennettu ajoneuvoon taulukon 1 mukaisesti ja joiden väri on sarakkeen 5 mukainen, voidaan kuitenkin näyttää muun värisinä muun merkityksen välittämiseksi noudattaen standardin ISO 2575:2004 kohdassa 5 esitettyjä yleisiä värikoodeja.

5.4.2   Osoittimet ja merkkivalaisimet sekä hallintalaitteiden ja osoittimien tunnukset, joita ei ole lueteltu taulukossa 1, voivat olla väriltään valmistajan valitsemia. Väri ei saa kuitenkaan häiritä tai estää minkään taulukossa 1 luetellun merkkivalaisimen, hallintalaitteen tai osoittimen tunnistamista. Väri on valittava standardin ISO 2575:2000 kohdassa 5 annettujen suuntaviivojen mukaisesti.

5.4.3   Merkkivalon, hallintalaitteen tai osoittimen tunnistamista varten käytettyjen symbolien on selvästi erotuttava taustastaan.

5.4.4   Symbolin tummennettu osa voidaan esittää myös ääriviivoin.

5.5   Yhteinen alue useiden eri tietojen näyttämistä varten

Mistä tahansa lähteestä tulevien tietojen esittämiseen voidaan käyttää yhteistä aluetta seuraavin edellytyksin:

5.5.1.1   Yhteisen alueen merkkivalaisimet ja osoittimet antavat tarvittavat tiedot minkä tahansa taustaedellytyksen toteutumisesta.

Kun taustaedellytykset ovat voimassa kahden tai useamman merkkivalaisimen toiminnalle, tietojen on joko

5.5.1.2.1   toistuttava automaattisesti peräkkäin tai

5.5.1.2.2   ne on osoitettava näkyvin keinoin ja kuljettajan on voitava valita ne katselua varten 5.6.2 kohdan edellytysten mukaisesti.

5.5.1.3   Jarrujärjestelmän toimintahäiriön, kaukovalaisimen, suuntavalaisimen ja turvavyön merkkivaloja ei saa näyttää yhteisellä alueella.

5.5.1.4   Jos jarrujärjestelmän toimintahäiriön, kaukovalaisimen, suuntavalaisimen tai turvavyön merkkivalo näkyy yhteisellä alueella, sen on syrjäytettävä kaikki muut tällaisen yhteisen alueen symbolit, kun sen toiminnan taustaedellytys on olemassa.

5.5.1.5   Jarrujärjestelmän toimintahäiriön, kaukovalaisimen, suuntavalaisimen ja turvavyön merkkivaloja lukuun ottamatta tiedot voivat olla poistettavissa automaattisesti tai kuljettajan toimilla.

5.5.1.6   Ellei erityissäännössä toisin määrätä, merkkivalaisinten värivaatimukset eivät koske yhteisellä alueella näkyviä merkkivaloja.

5.6   Edellytykset

5.6.1   Kuljettaja on sopeutunut ympäristön valaistusoloihin.

5.6.2   Ajoneuvon kolariturvajärjestelmä on käytössä valmistajan ohjeiden mukaisesti säädettynä, ja kuljettaja voi vapaasti liikkua järjestelmän asettamissa rajoissa.

6.   AJONEUVOTYYPIN TAI HALLINTALAITTEIDEN, MERKKIVALAISIMIEN JA OSOITTIMIEN OMINAISUUKSIEN MUUTOKSET SEKÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Kaikista ajoneuvotyypin tai hallintalaitteita, merkkivalaisimia ja osoittimia koskevien määrittelyjen muutoksista tai 3.2.2 kohdassa tarkoitetun luettelon muutoksista on ilmoitettava kyseisen ajoneuvotyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

6.1.1   katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole olennaisia kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää yhä vaadittavat edellytykset, tai

6.1.2   vaatia arvioinnin suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden arviointikertomuksen.

6.2   Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja tehdyistä muutoksista on ilmoitettava 4.3 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille.

6.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin laajentamista koskevalle ilmoituslomakkeelle sarjanumero ja ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

7.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksen 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) mukaisia ja täytettävä seuraavat vaatimukset:

7.1   Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävä ajoneuvo on valmistettava siten, että se vastaa hyväksyttyä tyyppiä ja täyttää edellä olevan 5 kohdan vaatimukset.

7.2   Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.

8.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

8.1   Ajoneuvotyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajoneuvo ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

8.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 annetun esimerkin mukaisella lomakkeella.

9.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 annetun esimerkin mukaisella lomakkeella.

10.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta on toimitettava.

11.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

11.1   Tämän säännön voimaantulopäivän jälkeen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa

| a) | evätä tämän säännön mukaista ajoneuvotyypin ECE-hyväksyntää, |
| --- | --- |

a)

evätä tämän säännön mukaista ajoneuvotyypin ECE-hyväksyntää,

| b) | kieltää ajoneuvotyypin myyntiä tai käyttöönottoa hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien ominaisuuksien osalta, |
| --- | --- |

b)

kieltää ajoneuvotyypin myyntiä tai käyttöönottoa hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien ominaisuuksien osalta,

jos ajoneuvo täyttää tämän säännön vaatimukset.

11.2   Kahden vuoden ajan tämän säännön voimaantulon jälkeen tätä sääntöä soveltavat sopimuksen osapuolet eivät saa evätä ajoneuvotyypin kansallista hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien ominaisuuksien osalta, jos ajoneuvotyyppi ei vastaa tämän säännön vaatimuksia.

Taulukko 1

Symbolit, niiden valaistus ja värit

| Nro | Sarake 1 | Sarake 2 | Sarake 3 | Sarake 4 | Sarake 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | Aihe | Symboli (4) | Toiminto | Valaistus | Väri |
| 1. | Valaisimien pääkytkin | (3) | Hallintalaite | Ei | — |
| | Merkkivalaisin ei saa toimia etu- tai taka(sivu)valaisinten merkkivalaisimena. | Merkkivalaisin (14) | Kyllä | Vihreä |
| 2. | Lähivalot | (3)
   (8)
   (15) | Hallintalaite | Ei | — |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Vihreä |
| 3. | Kaukovalot | (3)
   (15) | Hallintalaite | Ei | — |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Sininen |
| 4. | Ajovalaisimien pesulaite
  (erillinen hallintalaite) | (15) | Hallintalaite | Ei | |
| 5. | Suuntavalaisin | (3)
   (5) | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Vihreä |
| 6. | Hätävilkkukytkentä | (3) | Hallintalaite | Kyllä | |
| Merkkivalaisin (6) | Kyllä | Punainen |
| 7. | Etusumuvalaisimet | (3) | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Vihreä |
| 8. | Takasumuvalaisimet | (3) | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 9. | Polttoaineen määrä | (20) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| tai | Osoitin | Kyllä | |
| 10. | Moottorin öljynpaine | (7)
   (20) | Merkkivalaisin | Kyllä | Punainen |
| Osoitin | Kyllä | |
| 11. | Moottorin jäähdytysnesteen lämpötila | (7)
   (20) | Merkkivalaisin | Kyllä | Punainen |
| Osoitin | Kyllä | |
| 12. | Sähköjärjestelmän lataus | (20) | Merkkivalaisin | Kyllä | Punainen |
| | Osoitin | Tila | Kyllä | |
| 13. | Tuulilasin pyyhkimet
  (jatkuva) | | Hallintalaite | Kyllä | |
| 14. | Sähköinen ikkunanlukitus | tai | Hallintalaite | Ei | |
| 15. | Tuulilasin pesin | | Hallintalaite | Kyllä | |
| 16. | Tuulilasin pesin ja pyyhin | | Hallintalaite | Kyllä | |
| 17. | Tuulilasin huurteen- ja huurunpoisto
  (erillinen hallintalaite) | | Hallintalaite | Kyllä | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 18. | Takalasin huurteen- ja huurunpoisto
  (erillinen hallintalaite) | | Hallintalaite | Kyllä | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 19. | Etu- ja takavalaisimet, sivuvalaisimet ja/tai äärivalaisimet | (3)
   (8) | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin (14) | Kyllä (8) | Vihreä |
| 20. | Pysäköintivalaisimet | | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin | Kyllä | Vihreä |
| 21. | Turvavyö | tai | Merkkivalaisin | Kyllä | Punainen |
| 22. | Turvatyynyn toimintahäiriö | (10) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen ja/tai punainen |
| 23. | Sivuturvatyynyn toimintahäiriö | (9)
   (10) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen ja/tai punainen |
| 24. | Matkustajan turvatyyny pois kytkettynä | | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 25. | Jarrujärjestelmän toimintahäiriö | (10) | Merkkivalaisin | Kyllä | Ks. jarruja koskeva sääntö |
| 26. | Lukkiutumattoman jarrujärjestelmän toimintahäiriö | (11) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 27. | Nopeusmittari | ”km/h”, jos käytetään kilometrejä tai ”mph”, jos käytetään maileja (16) | Osoitin | Kyllä | |
| 28. | Seisontajarru päällä | (11) | Merkkivalaisin | Kyllä | Punainen |
| 29. | Äänimerkki | | Hallintalaite | Ei | |
| 30. | Moottorin sisäinen valvontajärjestelmä tai moottorin toimintahäiriö | | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 31. | Dieselin hehkutuslaite | | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 32. | Rikastin (kylmäkäynnistyslaite) | | Hallintalaite | Ei | |
| Merkkivalaisin | | Keltainen |
| 33. | Ilmastointi | tai A/C | Hallintalaite | Kyllä | |
| 34. | Automaatti- (pysäköinti)
  vaihteiston (peruutus)
  valitsimen (vapaa)
  asento (ajo) | P R N D (12) | Osoitin | Kyllä | |
| 35. | Moottori käynnissä | (13)
   (21) | Hallintalaite | Ei | |
| 36. | Moottori sammuneena | (13)
   (21) | Hallintalaite | Kyllä | |
| 37. | Jarrupäällysteiden kuluminen | (11) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 38. | Lämmitysjärjestelmä | | Hallintalaite | Kyllä | |
| 39. | Lämmitys- ja/tai ilmastointituuletin | (3) | Hallintalaite | Kyllä | |
| 40. | Ajovalaisimien tasonsäätö | tai





  tai






   (15) | Hallintalaite | Ei | |
| 41. | Matkamittari | ”km”, jos käytetään kilometrejä, tai ”miles”, jos käytetään maileja (17) | Osoitin | Kyllä | |
| 42a | Alhainen rengaspaine
  (myös toimintahäiriö) | (18) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |
| 42b | Alhainen rengaspaine
  (myös toimintahäiriö)
  jossa kyseisen renkaan osoitus | (18)
   (19) | Merkkivalaisin | Kyllä | Keltainen |

Nro

Sarake 1

Sarake 2

Sarake 3

Sarake 4

Sarake 5

Aihe

Symboli (4)

Toiminto

Valaistus

Väri

1.

Valaisimien pääkytkin

Image 163

Hallintalaite

Ei

—

Merkkivalaisin ei saa toimia etu- tai taka(sivu)valaisinten merkkivalaisimena.

Merkkivalaisin (14)

Kyllä

Vihreä

2.

Lähivalot

Image 164

Hallintalaite

Ei

—

Merkkivalaisin

Kyllä

Vihreä

3.

Kaukovalot

Image 165

Hallintalaite

Ei

—

Merkkivalaisin

Kyllä

Sininen

4.

Ajovalaisimien pesulaite

(erillinen hallintalaite)

Image 166

Hallintalaite

Ei

5.

Suuntavalaisin

Image 167

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin

Kyllä

Vihreä

6.

Hätävilkkukytkentä

Image 168

Hallintalaite

Kyllä

Merkkivalaisin (6)

Kyllä

Punainen

7.

Etusumuvalaisimet

Image 169

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin

Kyllä

Vihreä

8.

Takasumuvalaisimet

Image 170

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

9.

Polttoaineen määrä

Image 171

Image 172

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

Image 173

Osoitin

Kyllä

10.

Moottorin öljynpaine

Image 174

Merkkivalaisin

Kyllä

Punainen

Osoitin

Kyllä

11.

Moottorin jäähdytysnesteen lämpötila

Image 175

Merkkivalaisin

Kyllä

Punainen

Osoitin

Kyllä

12.

Sähköjärjestelmän lataus

Image 176

Merkkivalaisin

Kyllä

Punainen

Osoitin

Tila

Kyllä

13.

Tuulilasin pyyhkimet

(jatkuva)

Image 177

Hallintalaite

Kyllä

14.

Sähköinen ikkunanlukitus

Image 178

tai

Image 179

Hallintalaite

Ei

15.

Tuulilasin pesin

Image 180

Hallintalaite

Kyllä

16.

Tuulilasin pesin ja pyyhin

Image 181

Hallintalaite

Kyllä

17.

Tuulilasin huurteen- ja huurunpoisto

(erillinen hallintalaite)

Image 182

Hallintalaite

Kyllä

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

18.

Takalasin huurteen- ja huurunpoisto

(erillinen hallintalaite)

Image 183

Hallintalaite

Kyllä

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

19.

Etu- ja takavalaisimet, sivuvalaisimet ja/tai äärivalaisimet

Image 184

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin (14)

Kyllä (8)

Vihreä

20.

Pysäköintivalaisimet

Image 185

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin

Kyllä

Vihreä

21.

Turvavyö

Image 186

Image 187

Merkkivalaisin

Kyllä

Punainen

22.

Turvatyynyn toimintahäiriö

Image 188

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen ja/tai punainen

23.

Sivuturvatyynyn toimintahäiriö

Image 189

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen ja/tai punainen

24.

Matkustajan turvatyyny pois kytkettynä

Image 190

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

25.

Jarrujärjestelmän toimintahäiriö

Image 191

Merkkivalaisin

Kyllä

Ks. jarruja koskeva sääntö

26.

Lukkiutumattoman jarrujärjestelmän toimintahäiriö

Image 192

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

27.

Nopeusmittari

”km/h”, jos käytetään kilometrejä tai ”mph”, jos käytetään maileja (16)

Osoitin

Kyllä

28.

Seisontajarru päällä

Image 193

Merkkivalaisin

Kyllä

Punainen

29.

Äänimerkki

Image 194

Hallintalaite

Ei

30.

Moottorin sisäinen valvontajärjestelmä tai moottorin toimintahäiriö

Image 195

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

31.

Dieselin hehkutuslaite

Image 196

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

32.

Rikastin (kylmäkäynnistyslaite)

Image 197

Hallintalaite

Ei

Merkkivalaisin

Keltainen

33.

Ilmastointi

Image 198

Hallintalaite

Kyllä

34.

Automaatti- (pysäköinti)

vaihteiston (peruutus)

valitsimen (vapaa)

asento (ajo)

P R N D (12)

Osoitin

Kyllä

35.

Moottori käynnissä

Image 199

Hallintalaite

Ei

36.

Moottori sammuneena

Image 200

Hallintalaite

Kyllä

37.

Jarrupäällysteiden kuluminen

Image 201

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

38.

Lämmitysjärjestelmä

Image 202

Hallintalaite

Kyllä

39.

Lämmitys- ja/tai ilmastointituuletin

Image 203

Hallintalaite

Kyllä

40.

Ajovalaisimien tasonsäätö

Image 204

tai

Image 205

tai

Image 206

(15)

Hallintalaite

Ei

41.

Matkamittari

”km”, jos käytetään kilometrejä, tai ”miles”, jos käytetään maileja (17)

Osoitin

Kyllä

42a

Alhainen rengaspaine

(myös toimintahäiriö)

Image 207

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

42b

Alhainen rengaspaine

(myös toimintahäiriö)

jossa kyseisen renkaan osoitus

Image 208

Merkkivalaisin

Kyllä

Keltainen

---

(1)  Luokat M ja N ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend.4).

(2)  1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tšekin tasavalta, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 Irlanti, 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valkovenäjä, 29 Viro, 30 (antamatta), 31 Bosnia ja Herzegovina, 32 Latvia, 33 (antamatta), 34 Bulgaria, 35 (antamatta), 36 Liettua, 37 Turkki, 38 (antamatta), 39 Azerbaidžan, 40 entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, 41 (antamatta), 42 Euroopan yhteisö (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät omilla ECE-tunnuksillaan), 43 Japani, 44 (antamatta), 45 Australia, 46 Ukraina, 47 Etelä-Afrikka, 48 Uusi Seelanti, 49 Kypros, 50 Malta ja 51 Korean tasavalta. Tätä seuraavia numeroita annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa, kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille.

(3)  Symbolin ääriviivoin rajatut alueet voidaan esittää myös tummennettuina kuvioina.

(4)  Tähän sääntöön sisältyvät symbolit ovat olennaisilta osin samanlaiset kuin standardissa ISO 2575:2000 kuvatut symbolit. Standardissa ISO 2575:2000 määritetyt mittakaavasuhteet on säilytettävä.

(5)  Nuolipari muodostaa yhden symbolin. Jos hallintalaitteet tai merkkivalaisimet vasemmalle ja oikealle kääntymistä varten toimivat toisistaan riippumatta, kahta nuolta voidaan kuitenkin pitää erillisinä symboleina ja ne voidaan asetella tämän mukaisesti.

(6)  Ei edellytetä, jos kääntymistä osoittavat nuolet, jotka muutoin toimivat toisistaan riippumatta, vilkkuvat yhtäaikaisesti hätävilkun merkkivalaisimena.

(7)  Moottorin öljynpaineen symbolin ja moottorin jäähdytysnesteen lämpötilan symbolin yhdistäminen samaan merkkivalaisimeen on sallittua.

(8)  Erillistä tunnusta ei edellytetä, jos toiminto on yhdistetty valaisimien pääkytkimeen.

(9)  Jos turvatyynyn toimintahäiriön osoittamiseen käytetään yhtä merkkivalaisinta, on käytettävä turvatyynyn toimintahäiriön symbolia (22).

(10)  Sopimuspuolet, jotka tämän säännön voimaantulopäivänä sallivat tai edellyttivät tekstin käyttämistä tämän toiminnon osalta, voivat kuudenkymmenen kuukauden ajan tämän säännön voimaantulopäivästä alkaen tässä määrättyjen symbolien lisäksi edelleen sallia kyseisen tekstin tai edellyttää sitä maahan rekisteröitävissä ajoneuvoissa.

(11)  Jos yhtä merkkivalaisinta käytetään jarrujärjestelmän useamman kuin yhden tilan osoittamiseen, on käytettävä jarrujärjestelmän toimintahäiriön symbolia.

(12)  Kirjain D voidaan korvata tai sitä voidaan täydentää muilla aakkosnumeerisilla merkeillä tai symboleilla, jotka valmistaja on valinnut muiden valintatilojen osoittamiseen.

(13)  Käytetään, kun moottorin hallinta on erotettu avainlukitusjärjestelmästä.

(14)  Ei edellytetä, jos laitepaneelin valot syttyvät automaattisesti, kun valaisimien pääkytkin aktivoidaan.

(15)  Voidaan käyttää symboleja, joissa on neljä tai viisi viivaa.

(16)  Kirjaintunnus voidaan esittää pien- tai suuraakkosin.

(17)  Kirjaintunnus on esitettävä pienaakkosin. Jos yksikkönä on maili, voidaan käyttää lyhennettä.

(18)  Lisäksi jompaakumpaa rengaspaineen merkkivaloa voidaan käyttää rengaspaineen seurantajärjestelmän virhetoiminnan osoittamiseen.

(19)  Esitetty ajoneuvon ääriviivakuva on suositus. Muunlaisia kuvia voidaan käyttää ajoneuvon todellisen muodon esittämiseksi tarkemmin.

(20)  Symboli voidaan näyttää muun kuin sarakkeessa 5 määritellyn värisenä muiden merkitysten esittämiseksi noudattaen ISO-standardin 5 kohdassa vahvistettuja värikoodeja.

(21)  Käynnistys- ja sammutustoiminnot voivat olla yhdistetty samaan hallintalaitteeseen. Symbolien vaihtoehtona voidaan käyttää tekstiä ”START” ja/tai ”STOP” tai symbolin ja tekstin yhdistelmää. Teksti voidaan esittää pien- tai suuraakkosin.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Antaja: | Viranomaisen nimi:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 209

Antaja:

Viranomaisen nimi:

...

...

...

| Aihe Ajoneuvotyypin (2): | HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
  HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN
  HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
  TUOTANNON LOPETTAMINEN |
| --- | --- |

Aihe Ajoneuvotyypin (2):

HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMINEN

HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN

TUOTANNON LOPETTAMINEN

moottoriajoneuvojen hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta säännön nro 121 mukaisesti

Hyväksyntänumero: ... Laajennuksen numero: ...

| 1. | Ajoneuvon kauppanimi tai merkki: ... |
| --- | --- |

1.

Ajoneuvon kauppanimi tai merkki: ...

| 2. | Valmistajan ajoneuvotyypille antama nimi: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistajan ajoneuvotyypille antama nimi: ...

| 3. | Valmistajan nimi ja osoite: ... |
| --- | --- |

3.

Valmistajan nimi ja osoite: ...

| 4. | Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite:
  ... |
| --- | --- |

4.

Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite:

...

| 5. | Hyväksyntähakemuksen päiväys: ... |
| --- | --- |

5.

Hyväksyntähakemuksen päiväys: ...

| 6. | Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos:
  ... |
| --- | --- |

6.

Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos:

...

| 7. | Testausselosteen päiväys: ... |
| --- | --- |

7.

Testausselosteen päiväys: ...

| 8. | Testausselosteen numero: ... |
| --- | --- |

8.

Testausselosteen numero: ...

| 9. | Lyhyt kuvaus: | Ajoneuvon hallintalaitteet, merkkivalaisimet ja osoittimet | Vaatimustenmukaisuus: |
| --- | --- | --- | --- |
| 9.1. | | kyllä/ei (2) |
| 9.2. | | kyllä/ei (2) |
| ... | | kyllä/ei (2) |

9.

Lyhyt kuvaus:

Ajoneuvon hallintalaitteet, merkkivalaisimet ja osoittimet

Vaatimustenmukaisuus:

9.1.

kyllä/ei (2)

9.2.

kyllä/ei (2)

...

kyllä/ei (2)

| 10. | Huomautukset
  ...
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Huomautukset

...

...

...

...

| 11. | Hyväksyntämerkin sijainti: ... |
| --- | --- |

11.

Hyväksyntämerkin sijainti: ...

| 12. | Laajentamisen peruste(et) (tarvittaessa): ...
  ... |
| --- | --- |

12.

Laajentamisen peruste(et) (tarvittaessa): ...

...

| 13. | Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) |
| --- | --- |

13.

Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2)

| 14. | Paikka: ... |
| --- | --- |

14.

Paikka: ...

| 15. | Päiväys: ... |
| --- | --- |

15.

Päiväys: ...

| 16. | Allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

16.

Allekirjoitus: ...

| 17. | Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu hyväksyntänumero, ovat pyynnöstä saatavilla:
  ...
  ... |
| --- | --- |

17.

Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu hyväksyntänumero, ovat pyynnöstä saatavilla:

...

...

---

(1)  Hyväksynnän myöntäneen, laajentaneen, evänneen tai peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset).

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

---

LIITE 2

HYVÄKSYNTÄMERKKIEN ASETTELU

MALLI A

(Ks. tämän säännön kohta 4.4)

a = vähintään 8 mm

Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty hallintalaitteiden, merkkivalaisimien ja osoittimien sijainnin ja tunnistuksen osalta Alankomaissa (E4) säännön nro 121 nojalla hyväksyntänumerolla 001234. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (00) tarkoittavat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 121 vaatimusten mukaisesti säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan.

MALLI B

(ks. tämän säännön 4.5 kohta)

a = vähintään 8 mm

Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 121 ja 33 (1) nojalla. Hyväksyntänumero osoittaa, että kyseisinä hyväksyntäpäivinä sekä sääntö nro 121 että sääntö nro 33 olivat alkuperäisessä muodossaan.

---

(1)  Tämä luku annetaan ainoastaan esimerkkinä.

---