# Euroopa Liidu L 109/2011

| | ISSN 1725-5082
  doi:10.3000/17255082.L_2011.109.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 109 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 54. köide28. aprill 2011 |

ISSN 1725-5082

doi:10.3000/17255082.L_2011.109.est

Euroopa Liidu

Teataja

L 109

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

54. köide28. aprill 2011

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 14 – Ühtsed sätted sõidukite tüübikinnitamise kohta seoses turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnitustega | 1 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 34 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses tuleohutusega | 55 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 14 – Ühtsed sätted sõidukite tüübikinnitamise kohta seoses turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnitustega

1

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 34 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses tuleohutusega

55

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

| 28.4.2011 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 109/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 109/1

---

Rahvusvahelises avalikus õiguses on õiguslik toime vaid algupärastel ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tekstidel. Käesoleva eeskirja olekut ja jõustumise kuupäeva tuleks kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokumendi viimasest redaktsioonist TRANS/WP.29/343, mis asub Interneti-aadressil

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 14 – Ühtsed sätted sõidukite tüübikinnitamise kohta seoses turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnitustega

Hõlmab kogu kehtivat teksti kuni

muudatuste 07 seeria 1. täienduseni – jõustumiskuupäev: 19. august 2010

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Kohaldamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Spetsifikatsioonid |
| --- | --- |

5.

| 6. | Katsed |
| --- | --- |

6.

| 7. | Vaatlus turvavöö kinnituspunktide staatiliste koormuskatsete ajal ja järel |
| --- | --- |

7.

| 8. | Muudatused ja sõiduki tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

8.

| 9. | Toodangu nõuetele vastavus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Karistused toodangu mittevastavuse korral |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kasutusjuhend |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tootmise lõplik peatamine |
| --- | --- |

12.

| 13. | Tüübikinnituskatseid tegevate tehniliste teenistuste ja haldustalituste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

13.

| 14. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

14.

LISAD

| 1. Lisa – | Teatis, mis käsitleb sõidukitüübile tüübikinnituse andmist (tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist) seoses turvavöö kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnitustega (kui on olemas) vastavalt eeskirjale nr 14 |
| --- | --- |

1. Lisa –

| 2. Lisa – | Tüübikinnitusmärgi kujundus |
| --- | --- |

2. Lisa –

| 3. Lisa – | Turvavöö toimivate kinnituspunktide asukoht |
| --- | --- |

3. Lisa –

| 4. Lisa – | Isteasendi H-punkti ja torso kaldenurga määratlemine mootorsõidukis |
| --- | --- |

4. Lisa –

| 1. liide – | Kolmemõõtmelise H-punkti seadme kirjeldus |
| --- | --- |

1. liide –

| 2. liide – | Kolmemõõtmeline taustsüsteem |
| --- | --- |

2. liide –

| 3. liide – | Istekohtade võrdlusandmed |
| --- | --- |

3. liide –

| 5. Lisa – | Tõmbeseade |
| --- | --- |

5. Lisa –

| 6. Lisa – | Kinnituspunktide minimaalne arv ja alumiste kinnituspunktide asukoht |
| --- | --- |

6. Lisa –

| 1. liide – | Alumiste kinnituspunktide asukoht – nõuded kaldenurkadele |
| --- | --- |

1. liide –

| 7. Lisa – | Dünaamiline koormuskatse turvavöö kinnituspunktide staatiliste tugevuskatsete alternatiivina |
| --- | --- |

7. Lisa –

| 8. Lisa – | Mannekeeni spetsifikatsioon |
| --- | --- |

8. Lisa –

| 9. Lisa – | ISOFIX kinnitussüsteemid ja ISOFIX ülakinnituspunktid |
| --- | --- |

9. Lisa –

1.   KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse:

| a) | M- ja N-kategooria (1) sõidukite suhtes seoses näoga või seljaga sõidusuunas istuvatele täiskasvanud sõitjatele ette nähtud turvavööde kinnituspunktidega; |
| --- | --- |

a)

M- ja N-kategooria (1) sõidukite suhtes seoses näoga või seljaga sõidusuunas istuvatele täiskasvanud sõitjatele ette nähtud turvavööde kinnituspunktidega;

| b) | M1-kategooria sõidukite suhtes seoses ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituspunktidega, mis on ette nähtud ISOFIX lapse turvasüsteemide jaoks. Käesoleva eeskirja sätetele peavad vastama ka ISOFIX kinnituspunktidega varustatud muude kategooriate sõidukid. |
| --- | --- |

b)

M1-kategooria sõidukite suhtes seoses ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituspunktidega, mis on ette nähtud ISOFIX lapse turvasüsteemide jaoks. Käesoleva eeskirja sätetele peavad vastama ka ISOFIX kinnituspunktidega varustatud muude kategooriate sõidukid.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.

2.2.

2.3.

2.4.

| 2.4.1.1. | kui sõiduki kere või selle istme konstruktsioonis kasutatakse turvavöö juhikut, tuleb turvavöö toimivaks kinnituspunktiks lugeda juhiku keskpunkti kohas, kus vöö väljub sõitjapoolsel küljel juhikust, ja |
| --- | --- |

2.4.1.1.

kui sõiduki kere või selle istme konstruktsioonis kasutatakse turvavöö juhikut, tuleb turvavöö toimivaks kinnituspunktiks lugeda juhiku keskpunkti kohas, kus vöö väljub sõitjapoolsel küljel juhikust, ja

| 2.4.1.2. | kui turvavöö kulgeb üle sõitja otse sõiduki kerele või istmekonstruktsioonile kinnitatud tõmburisse, ilma et nende vahel oleks juhik, siis loetakse turvavöö toimivaks kinnituspunktiks rihma rulli telje ja rullil oleva rihma keskjoont läbiva tasapinna lõikumispunkt; |
| --- | --- |

2.4.1.2.

kui turvavöö kulgeb üle sõitja otse sõiduki kerele või istmekonstruktsioonile kinnitatud tõmburisse, ilma et nende vahel oleks juhik, siis loetakse turvavöö toimivaks kinnituspunktiks rihma rulli telje ja rullil oleva rihma keskjoont läbiva tasapinna lõikumispunkt;

2.5.

2.6.

2.6.1.   kõrvalistuja iste– mis tahes iste, mille eespoolseim H-punkt asub juhi R-punkti läbival vertikaalsel põiktasapinnal või sellest eespool;

2.7.

2.8.

2.9.

2.10.

2.11.

2.12.

2.13.

2.14.

2.15.

2.16.

2.17.

2.18.

2.19.

2.20.

2.21.

2.22.

2.23.

| a) | Universaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi pöördumisvastane seade koosneb ISOFIX ülakinnitusest. |
| --- | --- |

a)

Universaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi pöördumisvastane seade koosneb ISOFIX ülakinnitusest.

| b) | Pooluniversaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi pöördumisvastane seade koosneb kas ülakinnitusest, sõiduki armatuurlauast või jalatoest, mis on ette nähtud istme pöördumise piiramiseks laupkokkupõrke korral. |
| --- | --- |

b)

Pooluniversaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi pöördumisvastane seade koosneb kas ülakinnitusest, sõiduki armatuurlauast või jalatoest, mis on ette nähtud istme pöördumise piiramiseks laupkokkupõrke korral.

| c) | Ei universaalse ega pooluniversaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi korral pole sõiduki iste iseenesest pöördumisvastane seade. |
| --- | --- |

c)

Ei universaalse ega pooluniversaalse ISOFIX lapse turvasüsteemi korral pole sõiduki iste iseenesest pöördumisvastane seade.

2.24.

2.25.

2.26.

2.27.

2.28.

2.29.

2.30.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.1. | Taotluse sõidukitüübile turvavöö kinnituste, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste, kui need on olemas, kinnitamiseks peab esitama sõiduki tootja või tootja volitatud esindaja. |
| --- | --- |

3.1.

Taotluse sõidukitüübile turvavöö kinnituste, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste, kui need on olemas, kinnitamiseks peab esitama sõiduki tootja või tootja volitatud esindaja.

| 3.2. | Taotlusele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:






  3.2.1. | ettenähtud mõõtkavas sõiduki kere üldjoonised, millel on kujutatud turvavöö kinnituspunktide, turvavöö toimivate kinnituspunktide (kui on asjakohane), ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) asukohad ja üksikasjalikud joonised turvavöö kinnituste, ISOFIX kinnitussüsteemide (kui on olemas), ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) ja nende kinnituspunktide kohta; |
| --- | --- | --- |

3.2.

Taotlusele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:

3.2.1.

ettenähtud mõõtkavas sõiduki kere üldjoonised, millel on kujutatud turvavöö kinnituspunktide, turvavöö toimivate kinnituspunktide (kui on asjakohane), ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) asukohad ja üksikasjalikud joonised turvavöö kinnituste, ISOFIX kinnitussüsteemide (kui on olemas), ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) ja nende kinnituspunktide kohta;

| 3.2.2. | andmed kasutatud materjalide kohta, mis võivad mõjutada turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) tugevust; |
| --- | --- |

3.2.2.

andmed kasutatud materjalide kohta, mis võivad mõjutada turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) tugevust;

| 3.2.3. | turvavöö kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) tehniline kirjeldus; |
| --- | --- |

3.2.3.

turvavöö kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) tehniline kirjeldus;

| 3.2.4. | kui istme konstruktsiooni külge on kinnitatud turvavöö kinnituspunktid, ISOFIX kinnitussüsteemid ja ISOFIX ülakinnitused (kui on olemas), siis lisatakse:






  3.2.4.1. | sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus, pidades silmas istmete väliskuju, istmekinnituspunkte ning nende reguleerimis- ja lukustussüsteeme; |
| --- | --- | --- |

3.2.4.

kui istme konstruktsiooni külge on kinnitatud turvavöö kinnituspunktid, ISOFIX kinnitussüsteemid ja ISOFIX ülakinnitused (kui on olemas), siis lisatakse:

3.2.4.1.

sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus, pidades silmas istmete väliskuju, istmekinnituspunkte ning nende reguleerimis- ja lukustussüsteeme;

| 3.2.4.2. | istmete, nende kinnituste, reguleerimis- ja lukustussüsteemide joonised ettenähtud mõõtkavas ja piisava detailsusega; |
| --- | --- |

3.2.4.2.

istmete, nende kinnituste, reguleerimis- ja lukustussüsteemide joonised ettenähtud mõõtkavas ja piisava detailsusega;

| 3.2.5. | tõendusmaterjal selle kohta, et kinnituste tüübikinnituskatses kasutatud turvavöö või turvasüsteem vastab eeskirja nr 16 nõuetele, kui sõiduki tootja valib alternatiivse dünaamilise koormuskatse. |
| --- | --- |

3.2.5.

tõendusmaterjal selle kohta, et kinnituste tüübikinnituskatses kasutatud turvavöö või turvasüsteem vastab eeskirja nr 16 nõuetele, kui sõiduki tootja valib alternatiivse dünaamilise koormuskatse.

| 3.3. | Tootja esitab tehnilisele talitusele kas kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduki või sõiduki need osad, mis tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutava tehnilise talituse otsuse kohaselt on vajalikud turvavöö kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) katseteks; |
| --- | --- |

3.3.

Tootja esitab tehnilisele talitusele kas kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduki või sõiduki need osad, mis tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutava tehnilise talituse otsuse kohaselt on vajalikud turvavöö kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste (kui on olemas) katseteks;

4.   TÜÜBIKINNITUS

| 4.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitamiseks esitatav sõiduk vastab käesoleva eeskirja asjaomastele nõuetele, tuleb sellele sõidukile tüübikinnitus anda. |
| --- | --- |

4.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitamiseks esitatav sõiduk vastab käesoleva eeskirja asjaomastele nõuetele, tuleb sellele sõidukile tüübikinnitus anda.

| 4.2. | Kõigile kinnitatud tüüpidele antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegusel juhul 07, tulenevalt 07-seeria muudatustest) tähistavad muudatusi, mis hõlmavad kinnituse väljastamise ajal eeskirja tehtud viimaseid olulisemaid tehnilisi muudatusi. Sama lepinguosaline ei saa määrata sama numbrit teisele sõidukitüübile, nagu on määratletud punktis 2.2. |
| --- | --- |

4.2.

Kõigile kinnitatud tüüpidele antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegusel juhul 07, tulenevalt 07-seeria muudatustest) tähistavad muudatusi, mis hõlmavad kinnituse väljastamise ajal eeskirja tehtud viimaseid olulisemaid tehnilisi muudatusi. Sama lepinguosaline ei saa määrata sama numbrit teisele sõidukitüübile, nagu on määratletud punktis 2.2.

| 4.3. | Teade käesoleva eeskirja kohase sõiduki tüübikinnituse andmise, selle laiendamise, sellest keeldumise, selle tühistamise või sõiduki tüübi tootmise lõpliku peatamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldatavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi näidise alusel. |
| --- | --- |

4.3.

Teade käesoleva eeskirja kohase sõiduki tüübikinnituse andmise, selle laiendamise, sellest keeldumise, selle tühistamise või sõiduki tüübi tootmise lõpliku peatamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldatavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi näidise alusel.

| 4.4. | Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:






  4.4.1. | ringiga ümbritsetud täht E, millele järgneb tüübikinnituse andnud riiki tähistav number (2); |
| --- | --- | --- |

4.4.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.4.1.

ringiga ümbritsetud täht E, millele järgneb tüübikinnituse andnud riiki tähistav number (2);

| 4.4.2. | käesoleva eeskirja number, mis asub punktis 4.4.1 nimetatud ringist paremal; |
| --- | --- |

4.4.2.

käesoleva eeskirja number, mis asub punktis 4.4.1 nimetatud ringist paremal;

| 4.4.3. | täht „e”, mis asub käesoleva eeskirja numbrist paremal, kui tüübikinnitus vastab 7. lisas kirjeldatud dünaamilisele koormuskatsele; |
| --- | --- |

4.4.3.

täht „e”, mis asub käesoleva eeskirja numbrist paremal, kui tüübikinnitus vastab 7. lisas kirjeldatud dünaamilisele koormuskatsele;

| 4.5. | Punktis 4.4.1 nimetatud sümbolit ei korrata, kui käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riigis vastab sõiduk ka lepingule lisatud ühe või mitme eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile; sellisel juhul lisatakse kõigi eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille alusel tüübikinnitus on antud riigis, mis käesoleva määruse kohaselt tüübikinnituse on andnud, vertikaalsetesse tulpadesse punktis 4.4.1 kirjeldatud sümbolist paremale. |
| --- | --- |

4.5.

Punktis 4.4.1 nimetatud sümbolit ei korrata, kui käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riigis vastab sõiduk ka lepingule lisatud ühe või mitme eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile; sellisel juhul lisatakse kõigi eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille alusel tüübikinnitus on antud riigis, mis käesoleva määruse kohaselt tüübikinnituse on andnud, vertikaalsetesse tulpadesse punktis 4.4.1 kirjeldatud sümbolist paremale.

| 4.6. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. |
| --- | --- |

4.6.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

| 4.7. | Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale. |
| --- | --- |

4.7.

Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

| 4.8. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud näited tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta. |
| --- | --- |

4.8.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud näited tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta.

5.   SPETSIFIKATSIOONID

5.1.   Määratlused (vt 3. lisa).

5.1.1.   Punkt H on võrdluspunkt, mis määratletakse käesoleva eeskirja 4. lisa punktis 2.3 ettenähtud korra kohaselt.

5.1.1.1.   Punkt H’ on punktis 5.1.1 määratletud punktile H vastav võrdluspunkt, mis määratakse istme iga kasutatava tavaasendi jaoks.

5.1.1.2.   Punkt R on käesoleva eeskirja 4. lisa punktis 2.4 määratletud istekoha võrdluspunkt.

5.1.2.   Kolmemõõtmelise võrdlussüsteemi määratlus on käesoleva eeskirja 4. lisa 2. liites.

5.1.3.   Punktid L1 ja L2 on turvavöö alumised toimivad kinnituspunktid.

5.1.4.   Punkt C asub punktist R püstsuunas 450 mm kaugusel. Kui punktis 5.1.6 määratletud kaugus S ei ole väiksem kui 280 mm ja kui tootja on valinud punktis 5.4.3.3 määratud alternatiivse valemi BR = 260 mm + 0,8 S, siis peab punktide C ja R püstsuunaline vahekaugus olema 500 mm.

5.1.5.   Nurgad α1 ja α2 on vastavalt nurgad rõhttasapinna ja sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga risti asuvate tasapindade vahel, mis läbivad punkti H1 ja punkte L1 ja L2.

5.1.6.   S on toimiva ülakinnituspunkti kaugus (mm) võrdlustasapinnast P, mis on paralleelne sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga, mis on määratletud järgmiselt:

| 5.1.6.1. | kui istekoht on istme kuju tõttu selgelt määratletav, on tasapind P istme mediaantasapind; |
| --- | --- |

5.1.6.1.

kui istekoht on istme kuju tõttu selgelt määratletav, on tasapind P istme mediaantasapind;

| 5.1.6.2. | täpselt määratlemata istekoha puhul:






  5.1.6.2.1. | juhiistme tasapind P on sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis kulgeb läbi rooliratta keskpunkti rooliratta ääre tasapinnal, kui rooliratas (kui see on reguleeritav) on oma keskasendis; |
| --- | --- | --- |

5.1.6.2.

täpselt määratlemata istekoha puhul:

5.1.6.2.1.

juhiistme tasapind P on sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelne vertikaaltasapind, mis kulgeb läbi rooliratta keskpunkti rooliratta ääre tasapinnal, kui rooliratas (kui see on reguleeritav) on oma keskasendis;

| 5.1.6.2.2. | välimise esiistme tasapind P on sümmeetriline juhiistme tasapinnaga P; |
| --- | --- |

5.1.6.2.2.

välimise esiistme tasapind P on sümmeetriline juhiistme tasapinnaga P;

| 5.1.6.2.3. | välimise tagaistme tasapinna P määrab tootja tingimusel, et sõiduki keskmise pikitasapinna ja tasapinna P vahelise kauguse A määramisel peetakse kinni järgmistest piirväärtustest:
  A ≥ 200 mm, kui pinkiste on ette nähtud ainult kuni kahele sõitjale;
  A ≥ 300 mm, kui pinkiste on ette nähtud rohkem kui kahele sõitjale. |
| --- | --- |

5.1.6.2.3.

välimise tagaistme tasapinna P määrab tootja tingimusel, et sõiduki keskmise pikitasapinna ja tasapinna P vahelise kauguse A määramisel peetakse kinni järgmistest piirväärtustest:

A ≥ 200 mm, kui pinkiste on ette nähtud ainult kuni kahele sõitjale;

A ≥ 300 mm, kui pinkiste on ette nähtud rohkem kui kahele sõitjale.

5.2.   Üldnõuded

5.2.1.   Turvavööde kinnituste konstruktsioon, teostus ja paigutus peavad võimaldama:

| 5.2.1.1. | sobiva turvavöö paigaldamist. Välimise esiistme turvavöö kinnituspunktid peavad sobima inertsrulliga turvavöödele, pidades silmas eelkõige turvavöö kinnituspunktide tugevusomadusi, välja arvatud juhul, kui tootja on varustanud sõiduki muud tüüpi turvavöödega, mis sisaldavad tõmbureid. Kui kinnituskohad sobivad vaid kindlat tüüpi turvavöödele, peavad need tüübid olema kindlaks määratud punktis 4.3 nimetatud vormil; |
| --- | --- |

5.2.1.1.

sobiva turvavöö paigaldamist. Välimise esiistme turvavöö kinnituspunktid peavad sobima inertsrulliga turvavöödele, pidades silmas eelkõige turvavöö kinnituspunktide tugevusomadusi, välja arvatud juhul, kui tootja on varustanud sõiduki muud tüüpi turvavöödega, mis sisaldavad tõmbureid. Kui kinnituskohad sobivad vaid kindlat tüüpi turvavöödele, peavad need tüübid olema kindlaks määratud punktis 4.3 nimetatud vormil;

| 5.2.1.2. | vähendada miinimumini õigesti asetatud turvavöö libisemise ohtu; |
| --- | --- |

5.2.1.2.

vähendada miinimumini õigesti asetatud turvavöö libisemise ohtu;

| 5.2.1.3. | vähendama miinimumini vöö kahjustumise ohtu, mis tuleneb vöö kokkupuutest sõiduki kere või istmekonstruktsiooni teravate või jäikade osadega; |
| --- | --- |

5.2.1.3.

vähendama miinimumini vöö kahjustumise ohtu, mis tuleneb vöö kokkupuutest sõiduki kere või istmekonstruktsiooni teravate või jäikade osadega;

| 5.2.1.4. | sõiduki tavakasutamist vastavuses käesoleva eeskirja tingimustega; |
| --- | --- |

5.2.1.4.

sõiduki tavakasutamist vastavuses käesoleva eeskirja tingimustega;

| 5.2.1.5. | kinnituspunktide puhul, mis on eri asendites sõltuvalt sellest, kas võimaldada sõitjatel sõidukisse siseneda või neid tagasi hoida, kohaldatakse käesoleva eeskirja nõudeid kinnituspunktide toimiva asendi suhtes. |
| --- | --- |

5.2.1.5.

kinnituspunktide puhul, mis on eri asendites sõltuvalt sellest, kas võimaldada sõitjatel sõidukisse siseneda või neid tagasi hoida, kohaldatakse käesoleva eeskirja nõudeid kinnituspunktide toimiva asendi suhtes.

5.2.2.   Mis tahes ISOFIX kinnitussüsteemi ja mis tahes ISOFIX ülakinnituse, mis on paigaldatud või mida kavatsetakse paigaldada ISOFIX lapse turvasüsteemi jaoks, konstruktsioon, teostus ja paigutus peavad võtma arvesse järgmist:

| 5.2.2.1. | mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem ja mis tahes ülakinnitus peavad võimaldama sõiduki tavakasutust käesoleva eeskirja tingimuste kohaselt.
  Mis tahes sõidukile lisatav mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem ja ISOFIX ülakinnitus peab samuti vastama käesoleva eeskirja tingimustele. Sellest tulenevalt peavad sellised kinnitused olema kirjeldatud tüübikinnituse taotluses; |
| --- | --- |

5.2.2.1.

mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem ja mis tahes ülakinnitus peavad võimaldama sõiduki tavakasutust käesoleva eeskirja tingimuste kohaselt.

Mis tahes sõidukile lisatav mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem ja ISOFIX ülakinnitus peab samuti vastama käesoleva eeskirja tingimustele. Sellest tulenevalt peavad sellised kinnitused olema kirjeldatud tüübikinnituse taotluses;

| 5.2.2.2. | ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste vastupidavus peab sobima eeskirjas nr 44 määratletud massirühma 0, 0+ ja 1 ISOFIX lapse turvasüsteemidele. |
| --- | --- |

5.2.2.2.

ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste vastupidavus peab sobima eeskirjas nr 44 määratletud massirühma 0, 0+ ja 1 ISOFIX lapse turvasüsteemidele.

5.2.3.   ISOFIX kinnitussüsteemid, nende konstruktsioon ja paigutus.

| 5.2.3.1. | Mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem peab 9. lisa joonise 4 määratluse kohaselt koosnema ühest või enamast kahes samal teljel olevas alas paiknevast jäigast põikvardast, mille toimiv pikkus on vähemalt 25 mm ja läbimõõt 6 ± 0,1 mm. |
| --- | --- |

5.2.3.1.

Mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem peab 9. lisa joonise 4 määratluse kohaselt koosnema ühest või enamast kahes samal teljel olevas alas paiknevast jäigast põikvardast, mille toimiv pikkus on vähemalt 25 mm ja läbimõõt 6 ± 0,1 mm.

| 5.2.3.2. | Sõiduki istmele paigaldatud mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem peab paiknema vähemalt 120 mm tagapool käesoleva eeskirja 4. lisas määratletud punktist H. Nimetatud kaugust mõõdetakse rõhtsuunas kuni varda keskkohani. |
| --- | --- |

5.2.3.2.

Sõiduki istmele paigaldatud mis tahes ISOFIX kinnitussüsteem peab paiknema vähemalt 120 mm tagapool käesoleva eeskirja 4. lisas määratletud punktist H. Nimetatud kaugust mõõdetakse rõhtsuunas kuni varda keskkohani.

| 5.2.3.3. | Sõidukisse paigaldatud mis tahes ISOFIX kinnitussüsteemi puhul tuleb tõestada eeskirjas nr 16 (17. lisa 2. liite joonis 2) kirjeldatud lapse turvarakise ISO/F2 (B) paigaldamise võimalus. |
| --- | --- |

5.2.3.3.

Sõidukisse paigaldatud mis tahes ISOFIX kinnitussüsteemi puhul tuleb tõestada eeskirjas nr 16 (17. lisa 2. liite joonis 2) kirjeldatud lapse turvarakise ISO/F2 (B) paigaldamise võimalus.

| 5.2.3.4. | Eeskirjas nr 16 (17. lisa 2. liide, joonis 2) määratletud rakise ISO/F2 (B) aluspinna kaldenurk käesoleva eeskirja 4. lisa 2. liites määratletud võrdlustasapindade suhtes peab olema järgmistes piirides:






  a) | kaldenurk 15° ± 10°, |
| --- | --- | --- |

5.2.3.4.

Eeskirjas nr 16 (17. lisa 2. liide, joonis 2) määratletud rakise ISO/F2 (B) aluspinna kaldenurk käesoleva eeskirja 4. lisa 2. liites määratletud võrdlustasapindade suhtes peab olema järgmistes piirides:

a)

kaldenurk 15° ± 10°,

| b) | pöördenurk 0° ± 5°, |
| --- | --- |

b)

pöördenurk 0° ± 5°,

| c) | lengerdusnurk 0° ± 10°. |
| --- | --- |

c)

lengerdusnurk 0° ± 10°.

| 5.2.3.5. | ISOFIX kinnitussüsteemid peavad olema püsivalt tööasendis või asuma salves; Salves paiknevate kinnituste puhul rakenduvad ISOFIX kinnitussüsteemide nõuded tööasendis kinnitustele. |
| --- | --- |

5.2.3.5.

ISOFIX kinnitussüsteemid peavad olema püsivalt tööasendis või asuma salves; Salves paiknevate kinnituste puhul rakenduvad ISOFIX kinnitussüsteemide nõuded tööasendis kinnitustele.

| 5.2.3.6. | Kõik tööasendisse viidud või püsivalt tööasendis olevad ISOFIX alakinnituste vardad peavad olema nähtavad ilma istmepadja või seljatoe kokkusurumiseta, nii et varrast või juhikseadet vaadatakse vertikaalses pikitasandis, mis läbib varda või juhikseadme keskkoha piki joont, mis moodustab rõhttasandiga nurga 30° ülespoole.
  Selle nõude alternatiivina peab sõidukil olema iga varda või juhikseadme kõrval püsimarkeering. Markeering peab tootja valiku kohaselt sisaldama järgmist:






  5.2.3.6.1. | vähemalt 9. lisa joonisel 12 esitatud sümbolit, mis koosneb ringist läbimõõduga vähemalt 13 mm ja sisaldab piktogrammi ning vastab järgmistele tingimustele:






  a) | piktogramm peab olema kontrastne ringi taustaga; |
| --- | --- | --- | --- |

5.2.3.6.

Kõik tööasendisse viidud või püsivalt tööasendis olevad ISOFIX alakinnituste vardad peavad olema nähtavad ilma istmepadja või seljatoe kokkusurumiseta, nii et varrast või juhikseadet vaadatakse vertikaalses pikitasandis, mis läbib varda või juhikseadme keskkoha piki joont, mis moodustab rõhttasandiga nurga 30° ülespoole.

Selle nõude alternatiivina peab sõidukil olema iga varda või juhikseadme kõrval püsimarkeering. Markeering peab tootja valiku kohaselt sisaldama järgmist:

5.2.3.6.1.

vähemalt 9. lisa joonisel 12 esitatud sümbolit, mis koosneb ringist läbimõõduga vähemalt 13 mm ja sisaldab piktogrammi ning vastab järgmistele tingimustele:

a)

piktogramm peab olema kontrastne ringi taustaga;

| b) | piktogramm peab paiknema süsteemi iga varda vahetus läheduses; |
| --- | --- |

b)

piktogramm peab paiknema süsteemi iga varda vahetus läheduses;

| 5.2.3.6.2. | suurtähtedega sõna ISOFIX, kõrgusega vähemalt 6 mm. |
| --- | --- |

5.2.3.6.2.

suurtähtedega sõna ISOFIX, kõrgusega vähemalt 6 mm.

5.2.4.   ISOFIX ülakinnitused, nende konstruktsioon ja paigutus.

Sõiduki tootja soovil võib alternatiivina kasutada punktides 5.2.4.1 ja 5.2.4.2 kirjeldatud meetodeid.

Punktis 5.2.4.1 kirjeldatud meetodit tohib kasutada vaid juhul, kui ISOFIX kinnituskoht paikneb sõiduki istmel.

5.2.4.1.   Tulenevalt punktidest 5.2.4.3 ja 5.2.4.4 peab ISOFIX ülakinnituse lukustusega ühendatav ISOFIX ülakinnituse osa paiknema mitte kaugemal kui 2 000 mm õla võrdluspunktist määratud istumiskohal, mille jaoks ISOFIX kinnitus on paigaldatud, ja asuma 9. lisa joonistel 6–10 näidatud varjutatud alal. Siinjuures on viidatud 1995. aasta juuli dokumendis SAE J 826 kirjeldatud šabloonile ja 9. lisa joonisele 5, vastavalt järgmistele tingimustele.

| 5.2.4.1.1. | Šablooni punkt H asub istme madalaima ja tagapoolseima asendi puhul selle konstruktsiooni kordumatus punktis H, seejuures paikneb šabloon lateraalselt kahe ISOFIX alakinnituse keskjoonel; |
| --- | --- |

5.2.4.1.1.

Šablooni punkt H asub istme madalaima ja tagapoolseima asendi puhul selle konstruktsiooni kordumatus punktis H, seejuures paikneb šabloon lateraalselt kahe ISOFIX alakinnituse keskjoonel;

| 5.2.4.1.2. | Šablooni rindkerejoon on põiksuunalise püsttasapinnaga sama nurga all kui istme seljatugi kõige kõrgemas asendis; |
| --- | --- |

5.2.4.1.2.

Šablooni rindkerejoon on põiksuunalise püsttasapinnaga sama nurga all kui istme seljatugi kõige kõrgemas asendis;

| 5.2.4.1.3. | Šabloon asub šablooni punkti H läbivas vertikaalsel pikitasapinnal. |
| --- | --- |

5.2.4.1.3.

Šabloon asub šablooni punkti H läbivas vertikaalsel pikitasapinnal.

5.2.4.2.   ISOFIX ülakinnituse ala võib alternatiivselt asetseda eeskirjas nr 16 (17. lisa 2. liite joonis 2) määratletud rakise ISO/F2 (B) abil ISOFIX alakinnitustega varustatud ISOFIX kohas, nagu on näidatud 9. lisa joonisel 11.

Iste peab olema kõige tagumises ja madalaimas asendis, seljatugi nominaalses või sõiduki tootja soovitatud asendis.

Külgvaates peab ISOFIX ülakinnitus asuma rakise ISO/F2 (B) tagapinnast tagapool.

Rakise ISO/F2 (B) tagapinna ja selle horisontaaljoone lõikepunkt, millel asub seljatoe ülemise otsa kaugeim jäik punkt kõvadusega rohkem kui 50 Shore’i kõvadust A, määratleb rakise ISO/F2 (B) keskjoonel võrdluspunkti 4 (9. lisa joonis 11). Selles võrdluspunktis määrab maksimaalne nurk 45° horisontaaljoonest ülakinnituse ala ülemise piiri.

Pealtvaates määravad võrdluspunktis 4 (9. lisa joonis 11) maksimaalne nurk 90°, mis ulatub tagant küljele, ja tagantvaates maksimaalne nurk 40° ISOFIX ülakinnituse ala kaks piiravat mahtu.

ISOFIX ülakinnitusrihm algab kohast, kus lõikuvad rakis ISO/F2 (B) ja tasapind, mis asub 550 mm kõrgusel rakise ISO/F2 (B) horisontaalpinnast (1), rakise ISO/F2 (B) keskjoonel (6).

Lisaks peab ISOFIX ülakinnitus asuma rohkem kui 200 mm, kuid vähem kui 2 000 mm kaugusel ISOFIX ülakinnitusrihma alguskohast rakise ISOF/2 (B) tagapinnal, mõõdetuna piki rihma, kui see on tõmmatud üle istme seljatoe ISOFIX ülakinnituseni.

5.2.4.3.   Sõiduki ISOFIX ülakinnituse osa, mis on ette nähtud ühendamiseks ISOFIX ülakinnituse lukustiga, võib asuda väljaspool punktides 5.2.4.1 ja 5.2.4.2 viidatud varjutatud võrdlusalasid, kui alas paiknemine pole kohane ja sõiduk on varustatud järgmistele nõuetele vastava suunajaga, mis:

| 5.2.4.3.1. | tagab, et ISOFIX ülakinnitusrihm toimib ISOFIX ülakinnitusega ühendatava kinnituse osana nii, nagu see asuks varjutatud alas; |
| --- | --- |

5.2.4.3.1.

tagab, et ISOFIX ülakinnitusrihm toimib ISOFIX ülakinnitusega ühendatava kinnituse osana nii, nagu see asuks varjutatud alas;

| 5.2.4.3.2. | asub mittejäiga vöösuunaja või tööasendisse viidava suunaja puhul torsojoonest vähemalt 65 mm tagapool või fikseeritud, jäiga suunaja puhul torsojoonest vähemalt 100 mm tagapool; |
| --- | --- |

5.2.4.3.2.

asub mittejäiga vöösuunaja või tööasendisse viidava suunaja puhul torsojoonest vähemalt 65 mm tagapool või fikseeritud, jäiga suunaja puhul torsojoonest vähemalt 100 mm tagapool;

| 5.2.4.3.3. | paigaldusjärgsel katsetamisel on seadme tugevus piisav käesoleva eeskirja punktis 6.6 viidatud ISOFIX ülakinnituse koormuse talumiseks. |
| --- | --- |

5.2.4.3.3.

paigaldusjärgsel katsetamisel on seadme tugevus piisav käesoleva eeskirja punktis 6.6 viidatud ISOFIX ülakinnituse koormuse talumiseks.

5.2.4.4.   Ülakinnitus võib paikneda istme seljatoes, tingimusel, et see ei asu sõiduki seljatoe ülaosas, alas, kus rihm üle seljatoe kulgeb.

5.2.4.5.   ISOFIX ülakinnituse mõõdud peavad võimaldama ISOFIX ülahaagi kinnitamist, nagu on näidatud joonisel 3.

Iga ISOFIX ülakinnituse ümber peab olema selle lukustamist ja lukust vabastamist võimaldav vaba ruum. Kattealuste ISOFIX ülakinnituste kate peab olema tähistatud 9. lisa joonisel 13 määratud sümbolitest ühega või selle peegelpildiga ning kate peab olema eemaldatav ilma tööriistadeta.

5.3.   Turvavöö ja ISOFIX kinnituspunktide vähim arv

5.3.1.   Kõik M- või N-kategooria sõidukid (v.a M2- ja M3-kategooria sõidukid, mis kuuluvad I või A klassi (3)) peavad olema varustatud käesoleva eeskirja nõuetele vastavate turvavöö kinnituspunktidega;

5.3.1.1.   Eeskirja nr 16 kohaste S-tüüpi rihma tüübikinnitusega turvavööde (tõmburi(te)ga või ilma) kinnituspunktid peavad vastama eeskirja nr 14 nõuetele, kuid täiendav(ad) jalgadevahelise rihma kinnituspunkt(id) on käesoleva eeskirja nõuetest tugevuse ja paigutuse kohta vabastatud.

5.3.2.   Kõigi näoga või seljaga sõidusuunas olevate istekohtade turvavöö kinnituspunktide arv peab vastama 6. lisa määratlustele.

5.3.3.   N1-kategooria sõidukite äärmiste istekohtade puhul, mis ei asu ees, (näidatud 6. lisas ja tähistatud sümboliga Ø), on siiski lubatud kaks alumist kinnituspunkti, kui istme ja sõiduki lähima külgseina vahel on läbipääs, mis on ette nähtud sõitjatele juurdepääsu võimaldamiseks sõiduki muudele osadele.

Istme ja külgseina vahelist tühimikku loetakse läbipääsuks, kui kõigi suletud uste korral on külgseina ja kõnealuse istme keskjoont läbiva pikisuunalise püsttasapinna vaheline kaugus, mida mõõdetakse punktis R risti sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga, suurem kui 500 mm.

5.3.4.   6. lisas näidatud ja sümboliga * tähistatud keskmise esiistme kaks alumist kinnituspunkti tuleb lugeda piisavaks juhul, kui tuuleklaas asub väljaspool eeskirja nr 21 1. lisas määratletud võrdlusala. Kui tuuleklaas asub võrdlusalas, on nõutav kolme kinnituspunkti olemasolu.

Rihma kinnituspunktidega seoses loetakse tuuleklaas võrdlusala osaks juhul, kui sellel võib tekkida staatiline kokkupuude katseaparatuuriga, vastavalt eeskirja nr 21 1. lisas kirjeldatud katsemeetodile.

5.3.5.   Kõik 6. lisas sümboliga Image tähistatud istekohad peavad olema varustatud kolme kinnituspunktiga. Kaks kinnituspunkti võib olla järgmiste tingimuste korral:

| 5.3.5.1. | kui vahetult ees on iste või muud sõiduki osad, mis vastavad eeskirja nr 80 1. lisa punkti 3.5 nõuetele, või |
| --- | --- |

5.3.5.1.

kui vahetult ees on iste või muud sõiduki osad, mis vastavad eeskirja nr 80 1. lisa punkti 3.5 nõuetele, või

| 5.3.5.2. | kui võrdlusalas ei paikne sõiduki liikumisel ükski sõiduki osa ja kui ühelgi sõiduki osal pole võimalust seal paiknemiseks, või |
| --- | --- |

5.3.5.2.

kui võrdlusalas ei paikne sõiduki liikumisel ükski sõiduki osa ja kui ühelgi sõiduki osal pole võimalust seal paiknemiseks, või

| 5.3.5.3. | nimetatud võrdlusalas paiknevad sõidukiosad vastavad eeskirja nr 80 6. lisas sätestatud energia neeldumise nõuetele. |
| --- | --- |

5.3.5.3.

nimetatud võrdlusalas paiknevad sõidukiosad vastavad eeskirja nr 80 6. lisas sätestatud energia neeldumise nõuetele.

5.3.6.   Kõigi klappistmete või üksnes sõiduki paigal seistes kasutatavate istmete, aga ka kõigi istmete puhul, mida ei käsitleta punktides 5.3.1–5.3.4, ei ole turvavöö kinnituspunktid vajalikud. Kui sellised istmed on varustatud turvavöö kinnituspunktidega, peavad need vastama käesoleva eeskirja nõuetele. Mis tahes kinnituspunkt, mis on ette nähtud kasutamiseks ainult puuetega isiku turvavöö jaoks, või mis tahes muu 02-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 107 8. lisale vastav turvasüsteem, ei pea vastama käesoleva eeskirja nõuetele.

5.3.7.   Kahekorruselise sõiduki ülakorrusel kohaldatakse äärmistele esiistekohtadele keskmise esiistekoha nõudeid.

5.3.8.   ISOFIX kohtade vähim arv.

5.3.8.1.   Kõik M1-kategooria sõidukid peavad olema varustatud vähemalt kahe käesoleva eeskirja nõuetele vastava ISOFIX kohaga.

ISOFIX kinnitussüsteemi ja ISOFIX ülakinnitusega peavad olema vähemalt kaks ISOFIX kohta.

Igale ISOFIX kohale paigaldatavate eeskirja nr 16 kohaste ISOFIX rakiste tüüp ja arv on määratletud eeskirjas nr 16.

5.3.8.2.   Punktist 5.3.8.1 olenemata ei pea ühe istmereaga sõidukil olema ühtegi ISOFIX kohta.

5.3.8.3.   Punktist 5.3.8.1 olenemata peab vähemalt üks kahest ISOFIX kohast paiknema teises istmereas.

5.3.8.4.   Kui ISOFIX kinnitussüsteem on paigaldatud eesmise turvapadjaga kaitstud esiistmel, peab olema paigaldatud selle turvapadja desaktiveerimisseade.

5.3.8.5.   Punktist 5.3.8.1 olenemata peab sisseehitatud lapse turvasüsteemi(de) korral ISOFIX kohtade arv olema vähemalt kaks, millest on lahutatud massirühma 0, 0 + või 1 lapse turvasüsteemide arv.

5.3.8.6.   Punktist 5.3.8.1 hoolimata peavad sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) (4) lisa 7 punktis 8.1 määratletud enam kui ühe istmereaga kabriolettsõidukid olema varustatud vähemalt kahe ISOFIX alakinnitusega. Kui selline sõiduk on varustatud ISOFIX ülakinnitusega, peab see vastama käesoleva eeskirja asjakohastele nõuetele.

5.3.9.   Paikses sõidukis kasutamiseks pööratavate või muusse suunda viidavate istmete puhul kohaldatakse käesoleva eeskirja kohaselt punkti 5.3.1 nõudeid vaid neile suundadele, mis on ette nähtud sõiduki tavakasutamiseks sõiduteel. Vastavasisuline märkus peab sisalduma teabedokumendis.

5.4.   Turvavöökinnituste asukoht (vt 3. lisa joonis 1)

5.4.1.   Üldosa

5.4.1.1.   Iga üksiku turvavöö kinnituspunktid võivad paikneda täielikult sõiduki kerel või istme konstruktsioonis või sõiduki mis tahes muus osas või olla jaotatud nende kohtade vahel.

5.4.1.2.   Iga üksikut kinnituspunkti võib kasutada kahe külgneva turvavöö otste kinnitamiseks tingimusel, et nõuded katsele on täidetud.

5.4.2.   Turvavöö toimiva alakinnituspunkti asukoht

5.4.2.1.   M1-kategooria sõiduki esiistmed

M1-kategooria sõidukil peab nurk α1 (pandla vastasküljel) olema vahemikus 30° kuni 80° ja nurk α2 (pandlapoolsel küljel) olema vahemikus 45° kuni 80°. Mõlemad kaldenurgad peavad kehtima esiistmete kõigi tavasõidu asendite puhul. Kui vähemalt üks nurkadest α1 ja α2 on kõigi tavaliselt kasutatavate asendite puhul püsiv (nt istmele paigaldatud kinnituspunkti puhul), peab selle väärtus olema 60 ± 10°. Reguleeritavate istmete puhul, mille reguleerimisseade vastab punkti 2.12 kirjeldusele ja mille seljatoe nurk on väiksem kui 20° (vt 3. lisa joonis 1), võib nurk α1 olla väiksem eelpool nõutud miinimumväärtusest (30°) tingimusel, et see pole üheski tavakasutuse asendis väiksem kui 20°.

5.4.2.2.   M1-kategooria sõiduki tagaistmed

M1-kategooria sõiduki kõigi tagaistmete puhul peavad nurgad α1 ja α2 olema vahemikus 30° kuni 80°. Kui tagaistmed on reguleeritavad, peavad nimetatud nurgad kehtima kõigi tavasõiduasendite korral.

5.4.2.3.   M1-kategooriasse mittekuuluva sõiduki esiistmed

M1-kategooriasse mittekuuluvate mootorsõidukite puhul peavad kõigi tavasõiduasendis olevate esiistmete nurgad α1 ja α2 olema vahemikus 30° ja 80°. Sõidukite puhul, mille maksimaalne mass ei ületa 3,5 t ja mille vähemalt üks nurkadest α1 ja α2 on kõigis tavasõidu asendites konstantne (nt istmele paigaldatud kinnituspunkti puhul), peab selle väärtus olema vahemikus 60 ± 10°.

5.4.2.4.   M1-kategooriasse mittekuuluva sõiduki tagaistmed ja erilised esi- või tagaistmed

M1-kategooriasse mittekuuluval sõidukil, millel on:

| a) | pinkiste, |
| --- | --- |

a)

pinkiste,

| b) | punktis 2.12 kirjeldatud seadmega reguleeritavad istmed (ees ja taga) seljatoenurgaga alla 20° (vt 3. lisa joonis 1) või |
| --- | --- |

b)

punktis 2.12 kirjeldatud seadmega reguleeritavad istmed (ees ja taga) seljatoenurgaga alla 20° (vt 3. lisa joonis 1) või

| c) | muu tagaiste, |
| --- | --- |

c)

muu tagaiste,

võivad nurgad α1 ja α2 olla kõigis tavakasutuse asendites vahemikus 20° kuni 80°. Sõidukite puhul, mille maksimaalne mass ei ületa 3,5 t ja mille vähemalt üks nurkadest α1 ja α2 on kõigis tavasõidu asendites konstantne (nt istmele paigaldatud kinnituspunkti puhul), peab selle väärtus olema vahemikus 60 ± 10°.

M2-ja M3-kategooria sõidukite muude istmete kui esiistmete puhul peavad nurgad α1 ja α2 olema kõigis tavakasutuse asendites vahemikus 45° ja 90°.

5.4.2.5.   Pikisuunalise mediaantasapinnaga paralleelse kahe püsttasapinna, mis kumbki läbivad sama turvavöö erinevat alakinnitust L1 ja L2, vaheline kaugus peab olema vähemalt 350 mm. M1- ja N1-kategooria sõidukitel, millel on tagumises istmereas keskmine iste, peab nimetatud kaugus olema vähemalt 240 mm, tingimusel, et keskmist istet pole võimalik vahetada sõiduki ühegi muu istmega. Istme pikisuunaline mediaantasapind peab asuma punktide L1 ja L2 vahel ja neist vähemalt 120 mm kaugusel.

5.4.3.   Turvavöö toimivate ülakinnituspunktide asukoht (vt 3. lisa)

5.4.3.1.   Kui kasutatakse rihmajuhikut või sellele sarnast seadet, mis mõjutab turvavöö toimivate ülakinnituspunktide asukohta, tuleb see asukoht määratleda tavameetodil. Kinnituspunkti asukoht määratakse olukorras, kus vöö pikisuunaline keskjoon läbib punkti J1, mis järgneb punktile R ja on määratletud järgmise kolme segmendiga:

| RZ | – | torsojoone segment pikkusega 530 mm, mis ulatub punktist R ülespoole; |
| --- | --- | --- |
| ZX | – | sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga risti olev segment pikkusega 120 mm, mis ulatub punktist Z kinnituskohani; |
| XJ1 | – | segmentidega RZ ja ZX määratud tasapinnaga risti olev segment pikkusega 60 mm, mis ulatub punktist X ettepoole. |

RZ

–

torsojoone segment pikkusega 530 mm, mis ulatub punktist R ülespoole;

ZX

–

sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga risti olev segment pikkusega 120 mm, mis ulatub punktist Z kinnituskohani;

XJ1

–

segmentidega RZ ja ZX määratud tasapinnaga risti olev segment pikkusega 60 mm, mis ulatub punktist X ettepoole.

Punkt J2 on sümmeetriline kõnealuses istmes paikneva mannekeeni punktis 5.1.2 kirjeldatud torsojoont läbiva pikisuunalise vertikaaltasapinna suhtes punktiga J1.

Kui nii esi- kui ka tagaistmele juurdepääsemiseks kasutatakse kaheukselist kerekonfiguratsiooni ja ülemine kinnitus paigaldatakse B-piilarile, peab süsteemi konstruktsioon mitte takistama sõidukisse juurdepääsu või sellest väljumist.

5.4.3.2.   Toimiv ülakinnituspunkt peab asuma madalamal, kui tasapind FN, mis on risti istme pikisuunalise mediaantasapinnaga ja moodustab torsojoonega nurga 65°. Tagaistmete puhul võib seda nurka vähendada kuni 60°-ni. Tasapind FN peab paiknema nii, et see lõikuks torsojoonega punktis D, nii et DR = 315 mm + 1,8*S. Kui S ≤ 200 mm, siis DR = 675 mm.

5.4.3.3.   Turvavöö toimiv ülakinnituspunkt peab asuma tagapool tasapinda FK, mis on risti istme pikisuunalise mediaantasapinnaga ja moodustab punktis B torsojoonega nurga 120°, nii et BR = 260 mm + S. Kui S ≥ 280 mm, võib tootja kasutada enda äranägemisel väärtust BR = 260 mm + 0,8 S.

5.4.3.4.   Väärtus S peab olema vähemalt 140 mm.

5.4.3.5.   Turvavöö toimiv ülakinnituspunkt peab asuma tagapool vertikaaltasapinnast, mis on risti sõiduki pikisuunalise mediaantasapinnaga ja läbib punkti R, nii nagu on näidatud 3. lisas.

5.4.3.6.   Turvavöö toimiv ülakinnituspunkt peab asuma kõrgemal horisontaaltasapinnast, mis läbib punktis 5.1.4 kirjeldatud punkti C.

5.4.3.7.   Lisaks punktis 5.4.3.1 kirjeldatud ülakinnituspunktile võib sõiduki varustada muude toimivate ülakinnituspunktidega, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest.

| 5.4.3.7.1. | Lisakinnituspunktid vastavad punktide 5.4.3.1– 5.4.3.6 nõuetele. |
| --- | --- |

5.4.3.7.1.

Lisakinnituspunktid vastavad punktide 5.4.3.1– 5.4.3.6 nõuetele.

| 5.4.3.7.2. | Lisakinnituspunkte saab kasutada tööriistade abita, need vastavad punktide 5.4.3.5 ja 5.4.3.6 nõuetele ja asuvad ühes aladest, mis on määratletud käesoleva eeskirja 3. lisa joonisel 1 näidatud ala nihutamisega vertikaalsuunas 80 mm üles- või allapoole. |
| --- | --- |

5.4.3.7.2.

Lisakinnituspunkte saab kasutada tööriistade abita, need vastavad punktide 5.4.3.5 ja 5.4.3.6 nõuetele ja asuvad ühes aladest, mis on määratletud käesoleva eeskirja 3. lisa joonisel 1 näidatud ala nihutamisega vertikaalsuunas 80 mm üles- või allapoole.

| 5.4.3.7.3. | Kinnituspunkt(id) on ette nähtud traksvööle, vastab/vastavad punktis 5.4.3.6 kirjeldatud nõuetele, kui selle/nende asukoht on tagapool võrdlusjoont läbivast põiktasapinnast ja selle/nende asukoht on:






  5.4.3.7.3.1. | üksikkinnituse korral kahetahulise nurga alas, mille moodustavad punktis 5.4.3.1 määratletud punkte J1 ja J2 läbivad vertikaalid ning mille horisontaalosad on näidatud käesoleva eeskirja 3. lisa joonisel 2; |
| --- | --- | --- |

5.4.3.7.3.

Kinnituspunkt(id) on ette nähtud traksvööle, vastab/vastavad punktis 5.4.3.6 kirjeldatud nõuetele, kui selle/nende asukoht on tagapool võrdlusjoont läbivast põiktasapinnast ja selle/nende asukoht on:

5.4.3.7.3.1.

üksikkinnituse korral kahetahulise nurga alas, mille moodustavad punktis 5.4.3.1 määratletud punkte J1 ja J2 läbivad vertikaalid ning mille horisontaalosad on näidatud käesoleva eeskirja 3. lisa joonisel 2;

| 5.4.3.7.3.2. | kahe kinnituse korral ükskõik kummas eelkirjeldatud kahetahulise nurga sobivas alas, tingimusel, et kumbki kinnitus pole kaugemal kui 50 mm kõnealuse istme punktis 5.1.6 määratletud teise kinnituse sümmeetrilisest peegelasendist tasapinna P suhtes. |
| --- | --- |

5.4.3.7.3.2.

kahe kinnituse korral ükskõik kummas eelkirjeldatud kahetahulise nurga sobivas alas, tingimusel, et kumbki kinnitus pole kaugemal kui 50 mm kõnealuse istme punktis 5.1.6 määratletud teise kinnituse sümmeetrilisest peegelasendist tasapinna P suhtes.

5.5.   Keermestatud kinnitusavade mõõdud

5.5.1.   Kinnituspunktide keermestatud ava peab olema suurusega 7/16” (20 UNF 2B).

5.5.2.   Kui tootja on varustanud sõiduki kõigisse kõnealusele istmele ettenähtud kinnituspunktidesse paigaldatud turvavöödega, ei pea need kinnituspunktid vastama punktis 5.5.1 määratud nõudele, tingimusel, et need vastavad käesoleva eeskirja muudele nõuetele. Lisaks ei rakendu punkti 5.5.1 nõue lisakinnituspunktidele, mis vastavad punkti 5.4.3.7.3 nõudele.

5.5.3.   Turvavööd peab olema võimalik eemaldada kinnituspunkti kahjustamata.

6.   KATSED

6.1.   Turvavöö kinnituspunktide üldkatsed

6.1.1.   Sõltuvalt punkti 6.2 tingimuste rakendamisest ja tootja nõudel:

| 6.1.1.1. | tuleb kasutada katsete läbiviimiseks kas sõiduki tarindit või täielikult valmisehitatud sõidukit; |
| --- | --- |

6.1.1.1.

tuleb kasutada katsete läbiviimiseks kas sõiduki tarindit või täielikult valmisehitatud sõidukit;

| 6.1.1.2. | võivad katsed piirneda vaid ühe istme või ühe istmerühmaga seotud kinnituspunktidega, kui on täidetud järgmised tingimused:






  a) | asjaomaste kinnituspunktide konstruktsiooni omadused on samad mis muudel istmetel või muul istmerühmal ja |
| --- | --- | --- |

6.1.1.2.

võivad katsed piirneda vaid ühe istme või ühe istmerühmaga seotud kinnituspunktidega, kui on täidetud järgmised tingimused:

a)

asjaomaste kinnituspunktide konstruktsiooni omadused on samad mis muudel istmetel või muul istmerühmal ja

| b) | kui sellised kinnituspunktid on täielikult või osaliselt paigaldatud istmele või istmerühmale, on istme või istmerühma konstruktsiooni omadused samad mis muudel istmetel või istmerühmadel; |
| --- | --- |

b)

kui sellised kinnituspunktid on täielikult või osaliselt paigaldatud istmele või istmerühmale, on istme või istmerühma konstruktsiooni omadused samad mis muudel istmetel või istmerühmadel;

| 6.1.1.3. | võivad aknad ja uksed olla paigaldatud või mitte ja suletud või mitte; |
| --- | --- |

6.1.1.3.

võivad aknad ja uksed olla paigaldatud või mitte ja suletud või mitte;

| 6.1.1.4. | võib olla paigaldatud mis tahes tavaline lisavarustus, mis tõenäoliselt mõjutab sõiduki kere jäikust. |
| --- | --- |

6.1.1.4.

võib olla paigaldatud mis tahes tavaline lisavarustus, mis tõenäoliselt mõjutab sõiduki kere jäikust.

6.1.2.   Istmed peavad olema paigaldatud ja asuma sõiduks ettenähtud asendis või tüübikinnituskatsetusi korraldava tehnilise teenistuse valitud asendis, mis loob süsteemi tugevuse suhtes kõige ebasoodsamad tingimused. Istmete asend tuleb registreerida aruandes. Reguleeritava kaldega istme seljatugi peab olema lukustatud tootja kirjeldatud viisil või sellise kirjelduse puudumisel asendis, mis vastab M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul võimalikult täpselt seljatoe toimivale nurgale 25° ja kõigi muude kategooriate puhul nurgale 15°.

6.2.   Sõiduki kinnitamine turvavöö kinnituspunktide katseteks ja ISOFIX kinnituste katseteks

6.2.1.   Sõiduki kinnitamise meetod katseks ei tohi tugevdada turvavöö kinnituspunkte ega ISOFIX kinnitusi ega nende kinnitusalasid või vähendada kere tavalist deformeerumist.

6.2.2.   Kinnitusseade tuleb lugeda küllalt heaks, kui see ei mõjuta ala, mis ulatub kogu kere laiusesse ja kui sõiduk või kere on blokeeritud või kinnitatud eest kohas, mis on vähemalt 500 mm kaugusel katsetatavast kinnituspunktist ja haaratud või kinnitatud tagant kohas, mis on sellest kinnituspunktist vähemalt 300 mm kaugusel.

6.2.3.   Soovitav on paigutada kere tugedele, mis asuvad ligikaudu samal joonel rataste telgedega, või kui see pole võimalik, siis samal joonel vedrustuse kinnituskohtadega.

6.2.4.   Punktides 6.2.1–6.2.3 kirjeldatud meetoditest erineva kinnituse korral tuleb tõendada, et see on samaväärne.

6.3.   Üldnõuded turvavöö kinnituspunktide katsetele

6.3.1.   Kõiki sama istmerühma turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada samaaegselt. Kui on aga oht, et istmete ja/või kinnituspunktide ebasümmeetrilise koormuse tagajärjeks võib olla katse ebaõnnestumine, võib viia läbi ebasümmeetrilise koormusega lisakatse.

6.3.2.   Tõmbejõudu rakendatakse suunas, mis vastab istme asendi suunale 10° ± 5° nurga all sõiduki keskpikitasandiga paralleelsest horisontaaltasapinnast ülevalpool.

Rakendatav eelkoormus peab moodustama sihtkoormusest 10 % lubatud hälbega ± 30 %; koormust suurendatakse 100 protsendini kõnealusest sihtkoormusest.

6.3.3.   Täiskoormuse rakendumine peab toimuma võimalikult kiiresti, maksimaalne rakendusaeg on 60 s.

Tootja võib aga nõuda, et koormuse rakendumine saavutatakse 4 s jooksul.

Turvavöö kinnituspunktid peavad taluma määratud koormust vähemalt 0,2 s.

6.3.4.   Punktis 6.4 kirjeldatud katsetes kasutatavad tõmbeseadmed on näidatud 5. lisas. 5. lisa joonisel 1 näidatud seadmed paigaldatakse istmepadjale ja võimaluse korral surutakse seejärel vastu istme seljatuge, tõmmates samal ajal turvavöö tihedalt selle ümber. 5. lisa joonisel 2 näidatud seade paigutatakse kohale, turvavöö pannakse selle ümber ja pingutatakse. Toimingu käigus ei tohi turvavöö kinnituspunktidele rakendatav eelkoormus ületada katseseadme õige asendi saavutamiseks vajalikku minimaalset väärtust.

Iga istekoha puhul kasutatav tõmbeseade mõõduga 254 mm või 406 mm peab olema selline, et selle laius oleks võimalikult lähedane alakinnituspunktide vahekaugusele.

Tõmbeseadme asend peab välistama tõmbekatse ajal mis tahes vastastikused mõjud, mis mõjutavad koormust ja selle jaotust ebasoodsalt.

6.3.5.   Ülemiste turvavöökinnituspunktidega varustatud istmete turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada järgmistel tingimustel.

| 6.3.5.1. | Äärmised esiistmed.
  Turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada punktis 6.4.1 ette nähtud viisil, koormates neid seadmega, mis jäljendab ülakinnituspunkti juures paikneva inertsrulli või juhikuga kolmepunktivöö geomeetriat. Lisaks, kui turvavöö kinnituspunktide arv ületab punktis 5.3 ettenähtud arvu, tuleb neid kinnituspunkte katsetada punktis 6.4.5 ette nähtud viisil, koormates kinnituspunkte seadme abil, mis jäljendab nendele kinnituspunktidele ette nähtud turvavöö geomeetriat.






  6.3.5.1.1. | Kui tõmbur pole kinnitatud nõutud väljaspoolse vöö alakinnituspunkti külge, või juhul, kui tõmbur on kinnitatud vöö ülakinnituspunkti külge, siis tuleb ka alakinnituspunkte katsetada punktis 6.4.3 ettenähtud katse kohaselt. |
| --- | --- | --- |

6.3.5.1.

Äärmised esiistmed.

Turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada punktis 6.4.1 ette nähtud viisil, koormates neid seadmega, mis jäljendab ülakinnituspunkti juures paikneva inertsrulli või juhikuga kolmepunktivöö geomeetriat. Lisaks, kui turvavöö kinnituspunktide arv ületab punktis 5.3 ettenähtud arvu, tuleb neid kinnituspunkte katsetada punktis 6.4.5 ette nähtud viisil, koormates kinnituspunkte seadme abil, mis jäljendab nendele kinnituspunktidele ette nähtud turvavöö geomeetriat.

6.3.5.1.1.

Kui tõmbur pole kinnitatud nõutud väljaspoolse vöö alakinnituspunkti külge, või juhul, kui tõmbur on kinnitatud vöö ülakinnituspunkti külge, siis tuleb ka alakinnituspunkte katsetada punktis 6.4.3 ettenähtud katse kohaselt.

| 6.3.5.1.2. | Eelkirjeldatud juhul võib tootja nõudel teha punktis 6.4.1 ja 6.4.3 ette nähtud katsed kahe erineva tarindiga. |
| --- | --- |

6.3.5.1.2.

Eelkirjeldatud juhul võib tootja nõudel teha punktis 6.4.1 ja 6.4.3 ette nähtud katsed kahe erineva tarindiga.

| 6.3.5.2. | Välimised tagaistmed ja kõik keskmised istmed.
  Turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada punktis 6.4.2 kirjeldatud viisil, koormates neid seadmega, mis jäljendab inertsrullita kolmepunktivööd ja punktis 6.4.3 kirjeldatud viisil, koormates kahte alumist kinnituspunkti kahepunktivööd geomeetriat jäljendava seadme abil. Need kaks katset võib tootja nõudel teha kahe erineva tarindiga. |
| --- | --- |

6.3.5.2.

Välimised tagaistmed ja kõik keskmised istmed.

Turvavöö kinnituspunkte tuleb katsetada punktis 6.4.2 kirjeldatud viisil, koormates neid seadmega, mis jäljendab inertsrullita kolmepunktivööd ja punktis 6.4.3 kirjeldatud viisil, koormates kahte alumist kinnituspunkti kahepunktivööd geomeetriat jäljendava seadme abil. Need kaks katset võib tootja nõudel teha kahe erineva tarindiga.

| 6.3.5.3. | Kui tootja varustab sõiduki turvavöödega, võib vastavaid turvavööde kinnituspunkte katsetada tootja nõudel vaid nendesse kinnituspunktidesse kinnitatavate turvavööde geomeetriat jäljendava seadme abil. |
| --- | --- |

6.3.5.3.

Kui tootja varustab sõiduki turvavöödega, võib vastavaid turvavööde kinnituspunkte katsetada tootja nõudel vaid nendesse kinnituspunktidesse kinnitatavate turvavööde geomeetriat jäljendava seadme abil.

6.3.6.   Kui välimistel ja keskmistel istmetel puuduvad ülemised turvavöö kinnituspunktid, katsetatakse punkti 6.4.3 kohaselt alumisi turvavöö kinnituspunkte, kasutades kahepunktivöö geomeetriat jäljendavat seadet.

6.3.7.   Kui sõiduki kere võimaldab paigaldada muid seadmeid, mis ei võimalda kinnitada vööd vahetult turvavöö kinnituspunktidesse, kasutamata selleks plokke vms, või mis vajavad punktis 5.3 mainitud kinnituspunktidele lisaks täiendavaid kinnituspunkte, tuleb turvavöö, trossid, plokirattad jms turvavöö seadme osad kinnitada sõiduki turvavöö kinnituspunktidesse nende seadmetega ja turvavöö kinnituspunkte tuleb vajadusel katsetada punkti 6.4 kohaselt.

6.3.8.   Kasutada võib punktis 6.3 kirjeldatust erinevat katsemeetodit, kuid selle samaväärsus tuleb tõendada.

6.4.   Erinõuded turvavöö kinnituspunktide katsetele

6.4.1.   Katsetamine turvavöö ülemises kinnituspunktis asuvat plokiratast või rihmajuhikut sisaldava tõmburiga kolmepunktivöö puhul

6.4.1.1.   Turvavöö ülakinnituspunkti tuleb paigaldada tootja hangitud eriline plokiratas, trossi- või rihmajuhik koormuse ülekandmiseks tõmbeseadmelt turvavöö ülakinnituspunkti.

6.4.1.2.   Turvavöö kinnituspunktidesse kinnitatud tõmbeseadmele rakendatakse torso ülaosa turvavöö geomeetriat jäljendava seadme abil katsekoormus 1 350 daN ± 20 daN (vt 5. lisa joonis 2). Muude kui M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul peab katsekoormus olema 675 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 450 ± 20 daN.

6.4.1.3.   Samal ajal tuleb turvavöö kahte alumisse kinnituspunkti kinnitatud tõmbeseadmele (vt 5. lisa joonis 1) rakendada tõmbejõud 1 350 daN ± 20 daN. Muude kui M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul peab katsekoormus olema 675 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 450 ± 20 daN.

6.4.2.   Katsetamine turvavöö ülemises kinnituspunktis asuva tõmburiga või tõmburita kolmepunktivöö puhul

6.4.2.1.   Turvavöö ülemisse kinnituspunkti ja selle vastaspoolel olevasse alumisse kinnituspunkti kinnitatud tõmbeseadmele (vt 5. lisa joonis 2) rakendatakse katsekoormus 1 350 daN ± 20 daN, kasutades turvavöö ülemisse kinnituspunkti kinnitatud tõmburit (kui sõiduki tootja on sellise tarninud). M1- ja N1-kategooriasse mittekuuluvate sõidukite puhul peab katsekoormus olema 675 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 450 ± 20 daN.

6.4.2.2.   Samal ajal tuleb turvavöö alumistesse kinnituspunktidesse kinnitatud tõmbeseadmele (vt 5. lisa joonis 1) rakendada tõmbejõud 1 350 daN ± 20 daN. M1- ja N1-kategooriasse mittekuuluvate sõidukite puhul peab katsekoormus olema 675 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 450 ± 20 daN.

6.4.3.   Katsetamine kahepunktivöö puhul

Turvavöö kahte alumisse kinnituspunkti kinnitatud tõmbeseadmele (vt 5. lisa joonis 1) tuleb rakendada katsekoormus 2 225 daN ± 20 daN. Muude kui M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul peab katsekoormus olema 1 110 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 740 ± 20 daN.

6.4.4.   Katsetamine täielikult sõiduki keresiseste või sõiduki kere ja istmekonstruktsiooni vahel hajutatud turvavöö kinnituspunktide puhul

6.4.4.1.   Vajadusel tehakse punktides 6.4.1, 6.4.2 ja 6.4.3 kirjeldatud katsed, rakendades iga istme ja istmerühma puhul allpool määratud koormused.

6.4.4.2.   Punktides 6.4.1, 6.4.2 ja 6.4.3 näidatud koormustele tuleb lisada jõud, mis vastab iga tervikliku istme 20kordsele massile. Istmele või selle asjakohastele osadele peab rakenduma inertskoormus, mis vastab kõnealuse istme massi füüsilisele mõjule istme kinnituspunktidele. Täiendavalt rakenduva koormuse või koormuste ja nende jaotuse määrab tootja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

M2- ja N2-kategooria sõidukite puhul peab see jõud võrduma tervikliku istme kümnekordse massiga, M3- ja N3-kategooria sõidukite puhul tervikliku istme 6,6kordse massiga.

6.4.5.   Katsetamine eritüüpi vöö puhul

6.4.5.1.   Turvavöö kinnituspunktidesse kinnitatud tõmbeseadmele rakendatakse torso ülaosa turvavöö geomeetriat jäljendava seadme abil katsekoormus 1 350 daN ± 20 daN (vt 5. lisa joonis 2);

6.4.5.2.   Samal ajal tuleb turvavöö kahte alumisse kinnituspunkti kinnitatud tõmbeseadmele (vt 5. lisa joonis 3) rakendada tõmbejõud 1 350 ± 20 daN.

6.4.5.3.   Muude kui M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul peab katsekoormus olema 675 ± 20 daN, välja arvatud M3- ja N3-kategooria sõidukid, mille puhul peab katsekoormus olema 450 ± 20 daN.

6.4.6.   Katsetamine seljaga sõidusuunas olevate istmete puhul

6.4.6.1.   Vajadusel katsetatakse kinnituspunkte punktides 6.4.1, 6.4.2 ja 6.4.3 määratud jõududega. Kõigil juhtudel peab katsekoormus vastama M3- ja N3-kategooria sõidukitele määratud koormustele.

6.4.6.2.   Katsekoormus peab vastavalt punktis 6.3 kirjeldatud toimingule olema suunatud kõnealuse istme suhtes ettepoole.

6.5.   7 lisa punktis 1 kirjeldatud istmerühma puhul võib tootja valikul punktides 6.3 ja 6.4 kirjeldatud staatilise katse asemel viia läbi 7. lisas kirjeldatud dünaamilise katse.

6.6.   Nõuded staatilisele katsele

6.6.1.   ISOFIX kinnitussüsteemide tugevuse katsetamiseks rakendatakse neile staatilise jõu rakendusseadme abil punktis 6.6.4.3 määratud jõud, kusjuures ISOFIX kinnitused peavad olema korralikult lukustatud.

ISOFIX ülakinnituste olemasolu korral tuleb teha punktis 6.6.4.4 ettenähtud lisakatse.

Kõiki sama istmerea ISOFIX kohti, mida saab kasutada samaaegselt, tuleb katsetada samaaegselt.

6.6.2.   Katsete läbiviimiseks tuleb kasutada kas täielikult valmisehitatud sõidukit või selle osi, mille tugevus ja jäikus vastavad sõiduki kerele.

Aknad ja uksed võivad olla paigaldatud või mitte ja suletud või mitte.

Mis tahes tavaline lisavarustus, mis tõenäoliselt mõjutab sõiduki kere jäikust, võib olla paigaldatud.

Katsed võivad piirneda vaid ühe istme või ühe istmerühmaga seotud kinnituspunktidega, kui on täidetud järgmised tingimused:

| a) | asjaomaste ISOFIX kohtade konstruktsiooni omadused on samad, kui muudel istmete või muu istmerühma ISOFIX kohtadel ja |
| --- | --- |

a)

asjaomaste ISOFIX kohtade konstruktsiooni omadused on samad, kui muudel istmete või muu istmerühma ISOFIX kohtadel ja

| b) | juhul, kui sellised ISOFIX kohad on täielikult või osaliselt paigaldatud istmele või istmerühmale, on istme või istmerühma konstruktsiooni omadused samad kui muudel istmetel või istmerühmadel. |
| --- | --- |

b)

juhul, kui sellised ISOFIX kohad on täielikult või osaliselt paigaldatud istmele või istmerühmale, on istme või istmerühma konstruktsiooni omadused samad kui muudel istmetel või istmerühmadel.

6.6.3.   Kui istmed ja peatoed on reguleeritavad, tuleb neid katsetada tehnilise teenistuse määratud asendis, mis jääb eeskirja nr 16 17. lisa 3. liite kohaselt sõiduki tootja määratud piiridesse.

6.6.4.   Jõud, suunad ja kõrvalekalde piirid.

6.6.4.1.   Staatilise jõu rakendusseadme tagumise laienduse pikisuunalise asendi reguleerimiseks seadme ja selle toendi vahelise lõtku või pinge eemaldamiseks rakendatakse seadme alumise eesmise ristvarda keskpunktile jõud 135 N ± 15 N.

6.6.4.2.   Jõud rakendatakse tabeli 1 kohaselt staatilise jõu rakendusseadmele ette- ja kaldsuunas.

Tabel 1

Katsejõudude suunad

| Ette | 0° ± 5° | 8 kN ± 0,25 kN |
| --- | --- | --- |
| Kaldu | 75° ± 5° (ettesuunast mõlemale küljele või olemasolu korral halvimates tingimustes küljele või sümmeetriliste külgede korral ainult ühele küljele) | 5 kN ± 0,25 kN |

Ette

0° ± 5°

8 kN ± 0,25 kN

Kaldu

75° ± 5° (ettesuunast mõlemale küljele või olemasolu korral halvimates tingimustes küljele või sümmeetriliste külgede korral ainult ühele küljele)

5 kN ± 0,25 kN

Tootja nõudmise korral võib igal katsel kasutada erinevat tarindit.

Ettesuunalisi jõude tuleb rakendada algjõu nurgaga 10 ± 5° horisontaaltasapinna suhtes. Kaldsuunalisi jõude tuleb rakendada horisontaalselt 0° ± 5°. 9. lisa joonisel 2 ettenähtud punkti X rakendatakse eelkoormuse jõud 500 N ± 25 N. Täiskoormuse rakendumine peab toimuma võimalikult kiiresti, maksimaalne rakendusaeg on 30 s. Tootja võib aga nõuda, et koormuse rakendumine saavutatakse 2 s jooksul. Jõudu tuleb rakendada vähemalt 0,2 s jooksul.

Kõik mõõtmised tuleb teha standardi ISO 6487 kohaselt kanali sagedusklassiga 60 Hz või mis tahes samaväärse meetodiga.

6.6.4.3.   Ainult ISOFIX kinnituspunktide katsetamine.

| 6.6.4.3.1. | Katse ettesuunalise jõuga.
  Staatilise jõu rakendusseadme punkti X horisontaalne pikisuunaline liikumine eelkoormuse järgselt jõu 8 kN ± 0,25 kN rakendamisel ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX alakinnituse või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul. |
| --- | --- |

6.6.4.3.1.

Katse ettesuunalise jõuga.

Staatilise jõu rakendusseadme punkti X horisontaalne pikisuunaline liikumine eelkoormuse järgselt jõu 8 kN ± 0,25 kN rakendamisel ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX alakinnituse või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul.

| 6.6.4.3.2. | Katse kaldsuunalise jõuga.
  Staatilise jõu rakendusseadme jõu rakendamise suunaline liikumine eelkoormuse järgselt jõu 5 kN ± 0,25 kN ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX alakinnituse või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul. |
| --- | --- |

6.6.4.3.2.

Katse kaldsuunalise jõuga.

Staatilise jõu rakendusseadme jõu rakendamise suunaline liikumine eelkoormuse järgselt jõu 5 kN ± 0,25 kN ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX alakinnituse või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul.

6.6.4.4.   ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituspunktide katsetamine.

Staatilise jõu rakendusseadme ja ülakinnituspunkti vahel peab olema staatiline eelkoormus 50 N ± 5 N. Staatilise jõu rakendusseadme punkti X horisontaalsuunaline liikumine eelkoormuse järgselt jõu 8 kN ± 0,25 kN rakendamisel ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX alakinnituse ja ülakinnituse või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul.

Tabel 2

Liikumispiirid

| Jõu suund | Staatilise jõu rakendusseadme punkti X maksimaalne liikumine |
| --- | --- |
| Ette | 125 mm pikisuunas |
| Kaldu | 125 mm jõu suunas |

Jõu suund

Staatilise jõu rakendusseadme punkti X maksimaalne liikumine

Ette

125 mm pikisuunas

Kaldu

125 mm jõu suunas

6.6.5.   Lisajõud.

6.6.5.1.   Istme inertsjõud.

Selliste paigalduste korral, kus jõud kandub sõiduki istmele, mitte vahetult sõiduki kerele, tuleb teha katse, et veenduda sõiduki istme kinnituste piisavas tugevuses. Katses rakendatakse kõnealusele istmele või selle asjakohastele osadele horisontaalne pikisuunaline jõud (istuja suhtes ettepoole), mis vastab istme või selle asjakohaste osade 20-kordsele massile ning istme massi füüsilisele mõjule selle kinnituste suhtes. Täiendavalt rakenduva koormuse või koormuste ja nende jaotuse määrab tootja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

Tootja nõudmise korral võib lisakoormuse rakendada eelkirjeldatud staatilise katse ajal staatilise koormuse rakendusseadme punktile X.

Kui ülakinnitus moodustab terviku sõiduki istmega, tuleb katse teha koos ISOFIX ülakinnitusvööga.

Purunemisi ei tohi ilmneda ja tabelis 2 esitatud nõuded liikumisele peavad olema täidetud.

Märkus. Katset ei pea tegema, kui sõiduki turvavöösüsteemi mis tahes kinnitus moodustab sõiduki istmega terviku ning sõiduki iste on juba katsetatud ning vastab käesoleva eeskirja kohastele täiskasvanud sõitja turvasüsteemi kinnituste koormuskatsete nõuetele.

7.   VAATLUS TURVAVÖÖ KINNITUSPUNKTIDE STAATILISTE KOORMUSKATSETE AJAL JA JÄREL

7.1.   Kõik kinnitused peavad pidama vastu punktides 6.3 ja 6.4 kirjeldatud katsetele. Mis tahes kinnituse või selle ümbruse jääv deformatsioon, osaline rebenemine või murdumine ei tähenda katse nurjumist kui nõutud jõudu rakendati määratud aja jooksul. Katse ajal tuleb kinni pidada punktis 5.4.2.5 määratud turvavöö toimivate alakinnituspunktide vähimatest vahekaugustest ja punktis 5.4.3.6 määratud nõuetest toimivatele ülakinnituspunktidele.

7.1.1.   M1-kategooria sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ei ületa 2,5 t, ei tohi juhul, kui turvavöö ülakinnitus moodustab terviku istmekonstruktsiooniga, turvavöö toimiv ülakinnituspunkt nihkuda ettepoole põiktasapinnast, mis läbib kõnealuse istme punkte R ja C (vt käesoleva eeskirja 3. lisa joonist 1).

Muude sõidukite puhul ei tohi turvavöö toimiv ülakinnituspunkt nihkuda katse ajal ettepoole põiktasapinnast, mis läbib istme punkti R ja on ettepoole kaldu 10°.

Katse ajal mõõdetakse toimiva ülakinnituspunkti maksimaalne nihe.

Kui toimiva ülakinnituspunkti maksimaalne nihe ületab eelnimetatud piiranguid, peab tootja tõestama tehnilisele teenistusele, et reisija on väljaspool ohtu. Näiteks võib piisava päästeruumi olemasolu tõestamiseks teha eeskirja nr 94 kohase katse või vastava impulsiga kelgukatse.

7.2.   Kui sõidukis on kasutusel kõigil reisijatel sõidukist lahkumist võimaldavad nihutus- ja lukustusseadmed, peavad need pärast tõmbejõu eemaldamist olema endiselt käsitsi kasutatavad.

7.3.   Pärast katsetamist tuleb registreerida kõik kinnituste ja koormuse tugikonstruktsioonide kahjustused.

7.4.   Mööndusena ei pea M3-kategooria ja eeskirja nr 80 nõuete kohaste alla 3,5tonniste M2-kategooria sõidukite ühele või mitmele istmele paigaldatud ülemised kinnituspunktid vastama punkti 7.1 nõudele punktile 5.4.3.6 vastavuse osas.

8.   MUUDATUSED JA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

8.1.   Sõidukitüübi igast muudatusest tuleb teavitada sõidukile tüübikinnituse andnud haldusüksust. Haldusüksus võib seejärel teha järgmist:

| 8.1.1. | otsustada, et muudatusel puudub tõenäoliselt arvestatav ebasoodus mõju ja sõiduk vastab siiski igal juhul nõuetele või |
| --- | --- |

8.1.1.

otsustada, et muudatusel puudub tõenäoliselt arvestatav ebasoodus mõju ja sõiduk vastab siiski igal juhul nõuetele või

| 8.1.2. | nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

8.1.2.

nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

8.2.   Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade kinnituse andmisest keeldumise kohta koos muudatuste kirjeldusega edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele punktis 4.3 ettenähtud korras.

8.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab igale laiendusele seerianumbri ja teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas ettenähtud näidisele vastava teate vormiga.

9.   TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu nõuetele vastavuse menetlused peavad vastama kokkuleppe 2. lisa (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) määratlustele ja järgmistele nõuetele.

| 9.1. | Kõik käesolevas eeskirjas kirjeldatud tüübikinnitusmärgiga sõidukid peavad turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste omadusi puudutavate üksikasjade suhtes vastama tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile. |
| --- | --- |

9.1.

Kõik käesolevas eeskirjas kirjeldatud tüübikinnitusmärgiga sõidukid peavad turvavööde kinnituspunktide, ISOFIX kinnitussüsteemide ja ISOFIX ülakinnituste omadusi puudutavate üksikasjade suhtes vastama tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile.

| 9.2. | Punktis 9.1 ettenähtud tüübikinnituse nõuetele vastavuse kontrollimiseks katsetatakse pisteliselt küllaldasel arvul käesoleva eeskirjaga nõutava tüübikinnitusmärgiga seeriatootmises toodetud sõidukeid. |
| --- | --- |

9.2.

Punktis 9.1 ettenähtud tüübikinnituse nõuetele vastavuse kontrollimiseks katsetatakse pisteliselt küllaldasel arvul käesoleva eeskirjaga nõutava tüübikinnitusmärgiga seeriatootmises toodetud sõidukeid.

| 9.3. | Üldreeglina piirduvad katsed mõõtmistega. Vajaduse korral katsetatakse sõidukeid mõne punktis 6 kirjeldatud katse kohaselt, mille valib tüübikinnituskatseid läbi viiv tehniline teenistus. |
| --- | --- |

9.3.

Üldreeglina piirduvad katsed mõõtmistega. Vajaduse korral katsetatakse sõidukeid mõne punktis 6 kirjeldatud katse kohaselt, mille valib tüübikinnituskatseid läbi viiv tehniline teenistus.

10.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1.   Käesolevat eeskirja järgiva sõidukitüübi tüübikinnitust saab võtta tagasi, kui punktis 9.1 kirjeldatud nõuded pole täidetud või kui sõidukitüübi turvavöö kinnituspunktid või ISOFIX kinnitussüsteem ja ISOFIX ülakinnitused ei läbi punkti 9 kohast kontrolli.

10.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

11.   KASUTUSJUHEND

Riiklikud asutused võivad nõuda nende poolt riigis registreeritud sõidukite tootjatelt, et kasutusjuhendis oleks selgelt määratud:

11.1.   kinnituskohtade asukohad ja

11.2.   kinnituskohtadega sobivate turvavööde tüübid (vt 1. lisa punkt 5).

12.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud turvavöö kinnituspunktide või ISOFIX kinnitussüsteemi ja ISOFIX ülakinnituse tootmise, peab ta sellest teavitama tüübikinnituse andnud asutust. Vastavasisulise teabe saamisel peab see asutus teavitama sellest käesolevat eeskirja rakendavaid 1958. aasta kokkuleppe teisi osapooli, kasutades eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

13.   TÜÜBIKINNITUSKATSEID TEGEVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSTALITUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

14.   ÜLEMINEKUSÄTTED

| 14.1. | Alates 06-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 06-seeria muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest. |
| --- | --- |

14.1.

Alates 06-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 06-seeria muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest.

| 14.2. | Pärast kahe aasta möödumist käesoleva eeskirja 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast saavad eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled anda Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusi vaid juhul, kui 06-seeriaga muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud. |
| --- | --- |

14.2.

Pärast kahe aasta möödumist käesoleva eeskirja 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast saavad eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled anda Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusi vaid juhul, kui 06-seeriaga muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud.

| 14.3. | Pärast seitsme aasta möödumist käesoleva eeskirja 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast saavad eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled keelduda selliste tüübikinnituste tunnustamisest, mis pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 06-seeria muudatustega. Siiski jäävad kehtima nende sõidukikategooriate olemasolevad tüübikinnitused, mida ei mõjuta käesoleva eeskirja 06-seeria muudatused, ja käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustavad neid jätkuvalt. |
| --- | --- |

14.3.

Pärast seitsme aasta möödumist käesoleva eeskirja 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast saavad eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled keelduda selliste tüübikinnituste tunnustamisest, mis pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 06-seeria muudatustega. Siiski jäävad kehtima nende sõidukikategooriate olemasolevad tüübikinnitused, mida ei mõjuta käesoleva eeskirja 06-seeria muudatused, ja käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustavad neid jätkuvalt.

| 14.4. | Käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste kohaselt väljaspool punkti 7.1.1 mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima. |
| --- | --- |

14.4.

Käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste kohaselt väljaspool punkti 7.1.1 mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima.

| 14.5. | Väljaspool käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 4. täienduse mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima, kui need on antud vastavuses 05-seeria muudatustega kuni selle 3. täienduseni. |
| --- | --- |

14.5.

Väljaspool käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 4. täienduse mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima, kui need on antud vastavuses 05-seeria muudatustega kuni selle 3. täienduseni.

| 14.6. | Alates 05-seeria muudatuste 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest. |
| --- | --- |

14.6.

Alates 05-seeria muudatuste 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest.

| 14.7. | Väljaspool käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täienduse mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima, kui need on antud vastavuses 05-seeria muudatustega, kuni selle 3. täienduseni. |
| --- | --- |

14.7.

Väljaspool käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täienduse mõjuala olevatele sõidukitele antud tüübikinnitused jäävad kehtima, kui need on antud vastavuses 05-seeria muudatustega, kuni selle 3. täienduseni.

| 14.8. | Alates 20. veebruarist 2005 saavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled anda Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusi vaid juhul, kui 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud. |
| --- | --- |

14.8.

Alates 20. veebruarist 2005 saavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled anda Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusi vaid juhul, kui 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud.

| 14.9. | Alates 20. veebruarist 2007 võivad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osalised keelduda M1-kategooria sõidukite tüübikinnituse tunnustamisest, kui tüübikinnitus pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täiendusega. |
| --- | --- |

14.9.

Alates 20. veebruarist 2007 võivad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osalised keelduda M1-kategooria sõidukite tüübikinnituse tunnustamisest, kui tüübikinnitus pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täiendusega.

| 14.10. | Alates 16. juulist 2006 saavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osalised anda N-kategooria sõidukite tüübikinnitusi vaid juhul, kui sõiduki tüüp vastab 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

14.10.

Alates 16. juulist 2006 saavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osalised anda N-kategooria sõidukite tüübikinnitusi vaid juhul, kui sõiduki tüüp vastab 05-seeria muudatuste 5. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

| 14.11. | Alates 16. juulist 2008 võivad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled keelduda N-kategooria sõidukite tüübikinnituse tunnustamisest, kui need pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täiendusega. |
| --- | --- |

14.11.

Alates 16. juulist 2008 võivad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled keelduda N-kategooria sõidukite tüübikinnituse tunnustamisest, kui need pole antud vastavuses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste 5. täiendusega.

| 14.12. | Alates 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 07-seeria muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest. |
| --- | --- |

14.12.

Alates 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei saa ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda Euroopa Majanduskomisjoni 07-seeria muudatustega täiendatud käesoleva eeskirja kohasest tüübikinnituste andmisest.

| 14.13. | 24 kuud pärast 07-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

14.13.

24 kuud pärast 07-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

| 14.14. | 36 kuud pärast 07-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast tüübikinnitusi, mis ei ole antud vastavalt 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

14.14.

36 kuud pärast 07-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast tüübikinnitusi, mis ei ole antud vastavalt 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

| 14.15. | Punktidest 14.13 ja 14.14 hoolimata jäävad kehtima käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohased sõidukitüübi tüübikinnitused, mida 07-seeria muudatused ei mõjuta, ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kiidavad need jätkuvalt heaks. |
| --- | --- |

14.15.

Punktidest 14.13 ja 14.14 hoolimata jäävad kehtima käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohased sõidukitüübi tüübikinnitused, mida 07-seeria muudatused ei mõjuta, ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kiidavad need jätkuvalt heaks.

| 14.16. | Kui ajal, mil kokkuleppeosalised hakkavad käesolevat eeskirjaga kohladama, ei ole nende riiklikes eeskirjades nõutud klappistmetele turvavöö kinnituste paigaldamist, võivad kokkuleppeosalised jätkata riiklike tüübikinnituste andmist sõidukitele, mille klappistmetel ei ole turvavöö kinnitusi, kuid sellisel juhul ei saa nendele bussikategooriatele anda tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel. |
| --- | --- |

14.16.

Kui ajal, mil kokkuleppeosalised hakkavad käesolevat eeskirjaga kohladama, ei ole nende riiklikes eeskirjades nõutud klappistmetele turvavöö kinnituste paigaldamist, võivad kokkuleppeosalised jätkata riiklike tüübikinnituste andmist sõidukitele, mille klappistmetel ei ole turvavöö kinnitusi, kuid sellisel juhul ei saa nendele bussikategooriatele anda tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokumendt TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Holland, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 –Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba) 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (selle liikmesriigid annavad oma vastava ECE-sümboliga tüübikinnitusi), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 – Tai. Edasised numbrid antakse teistele riikidele kronoloogilises järjekorras vastavalt sellele, millal nad ratifitseerivad või liituvad kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning nendele paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist, ning ÜRO peasekretär teavitab kokkuleppe osalisriike sel viisil määratud numbritest.

(3)  Vt joonealust märkus 1.

(4)  Dokument TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend 2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega.

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUS

NÄIDIS A

(vt käesoleva eeskirja punkti 4.4)

Image

Sõidukile paigutatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on kinnitatud Madalmaades (E4) seoses turvavöö kinnituspunktidega vastavalt eeskirjale nr 14 ja tüübikinnituse numbri 072439 all. Tüübikinnituse numbri kaks esimest numbrit tähistavad seda, et eeskiri nr 14 sisaldas juba tüübikinnituse andmise ajal 07-seeria muudatusi.

NÄIDIS B

(vt käesoleva eeskirja punkti 4.5)

Image

Sõidukile paigutatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on kinnitatud Hollandis vastavalt eeskirjadele nr 14 ja 24 (1). (Viimase eeskirja puhul on korrigeeritud neeldumistegur 1,30 m-1). Tüübikinnituse numbrid näitavad, et nende andmise kuupäevadel sisaldas eeskiri nr 14 07-seeria muudatusi ja eeskiri nr 24 sisaldas 03-seeria muudatusi.

---

(1)  Teine number on toodud vaid näiteks.

---

3. LISA

TURVAVÖÖ TOIMIVATE KINNITUSPUNKTIDE ASUKOHT

Joonis 1

Turvavöö toimivate kinnituspunktide asukoha alad

(Joonisel esitatud näite puhul asub ülemine kinnituspunkt sõidukikere külgpaneelil)

Image

Joonis 2

Toimivad ülakinnituspunktid, mis vastavad eeskirja punktile 5.4.3.7.3

Image

---

4. LISA

ISTEASENDI H-PUNKTI JA TORSO KALDENURGA MÄÄRATLEMINE MOOTORSÕIDUKIS

1.   EESMÄRK

Lisas kirjeldatud toimingut kasutatakse mootorsõidukis punkti H asukoha ja torso tegeliku kaldenurga määramiseks ühel või mitmel istekohal ning mõõtetulemuste ja sõiduki tootja antud konstruktsiooniandmete suhte kontrollimiseks (1).

2.   MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   Võrdlusandmed– üks või mitu järgmistest istekoha omadustest:

2.2.   Kolmemõõtmeline H-punkti seade– H-punktide ja torso tegelike kaldenurkade kindlaksmääramiseks kasutatav seade. Seadme kirjeldus on käesoleva lisa 1. liites.

2.3.   H-punkt– torso ja reie pöördetsenter 3-DH-seadmel, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt allpool punktis 4 kirjeldatud meetodile. H-punkt asub seadme telgjoone keskpunktis. Telgjoon paikneb H-punkti kontrollnuppude vahel, mis asuvad 3-DH-seadme kummalgi küljel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (lubatud hälbed on toodud allpool punktis 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud menetlusele kindlaks määratud, loetakse H-punkt fikseerituks istmepolstri konstruktsiooni suhtes ja istme reguleerimisel koos sellega liikuvaks.

2.4.   R-punkt või istme võrdluspunkt– arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud.

2.5.   Torsojoon– kolmemõõtmelise H-punkti seadme mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.

2.6.   Torso tegelik kaldenurk– nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel, kasutades kolmemõõtmelise H-punkti seadme selja kaldenurga mõõturit. Torso tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt torso arvutuslikule kaldenurgale (vt tolerantsid punktis 3.2.2 allpool).

2.7.   Torso arvutuslik kaldenurk– nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel asendis, mis vastab tootja määratud projektijärgsele seljatoeasendile.

2.8.   Sõitja sümmeetriatasand (C/LO)– 3-DH-seadme kesktasand iga istekoha korral, kuhu seade on paigutatud. Seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja.

2.9.   Kolmemõõtmeline taustsüsteem– süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites;

2.10.   Koordinaatmärgid– füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja poolt ettenähtule;

2.11.   Sõiduki mõõteasend– sõiduki asend, mis on määratletud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis.

3.   NÕUDED

3.1.   Andmete esitamine

Iga istekoha kohta, mille suhtes on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetega, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist käesoleva lisa 3. liites näidatud vormis:

| 3.1.1. | R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; |
| --- | --- |

3.1.1.

R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;

| 3.1.2. | torso arvutuslik kaldenurk; |
| --- | --- |

3.1.2.

torso arvutuslik kaldenurk;

| 3.1.3. | kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud allpool punktis 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3.

kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud allpool punktis 4.3.

3.2.   Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe

3.2.1.   H-punkti koordinaate ja torso tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud allpool punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud torso arvutusliku kaldenurgaga.

3.2.2.   R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning torso arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui torso tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5° piiridesse.

3.2.3.   Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamisel käesoleva eeskirja sätetega R-punkti ja torso arvutuslikku kaldenurka.

3.2.4.   Kui H-punkt või torso tegelik kaldenurk ei vasta eespooltoodud punkti 3.2.2 nõuetele, määratakse H-punkt ja torso tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest vastavad nõuetele, kohaldatakse eespool punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi.

3.2.5.   Kui vähemalt kahe eespool punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõidukitootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või torso arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või torso arvutuslikule kaldenurgale.

4.   H-PUNKTI JA TORSO TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMINE

4.1.   Sõiduk viiakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuurini 20 °C ± 10 °C tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-seadme paigaldamist.

4.2.   Sõiduk peab olema mõõteasendis, nagu on määratletud eespool punktis 2.11.

4.3.   Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõidukitootja poolt määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi suhtes jne, reguleeritakse need seejärel sõidukitootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile.

4.4.   Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-seadmega, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2) või samaväärsete omadustega kootud või mittekootud kangaga. Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada.

4.5.   3-DH-seadme istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-seadme sümmeetriatasapinnaga. Tootja nõudel võib 3-DH-seadet nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-seade paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-seadme loodimist.

4.6.   Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või T-profiili ja sääreosa abil. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme pikisuunalise sümmeetriatasapinnaga.

4.7.   3-DH-seadme jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt:

4.7.1.   Ettenähtud istekoht: juhiiste ja äärmine eesmine kõrvalistuja iste

4.7.1.1.   Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-seadme sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-seadme ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme pikisuunalise sümmeetriatasapinnaga risti.

4.7.1.2.   Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena.

4.7.2.   Ettenähtud istekoht: äärmine tagaiste

Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevatel põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit.

4.7.3.   Teised ettenähtud istekohad:

järgitakse eespool, punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, välja arvatud see, et jalalabad tuleb asetada sõidukitootja poolt ettenähtud viisil.

4.8.   Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning looditakse 3-DH-seade.

4.9.   Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-seade tõmmatakse T-profiili kasutades istme seljatoest eemale. 3-DH-seade asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest:

4.9.1.   kui 3-DH-seade kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-seadmel lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu istme seljatuge. Vajadusel asetatakse sääreosa uuesti;

4.9.2.   kui 3-DH-seade ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-seade libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2).

4.10.   3-DH-seadme selja- ja istmikuosale rakendatakse puusa nurgamõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis 100 ± 10 N suurust jõudu. Jõu rakendussuunda hoitakse joone suunalisena, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-seadme libisemist ettepoole.

4.11.   Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ning seejärel ükshaaval kaheksa torsoraskust. 3-DH-seade hoitakse loodis.

4.12.   Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneel ettepoole. 3-DH-seadet õõtsutatakse kolm korda 10°-se kaarega küljelt küljele (5° vertikaalsest sümmeetriatasapinnast kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-seadme ja istme vahel.

Õõtsutamise ajal võib 3-DH-seadme T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-seadme õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust.

3-DH-seadme labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, siis tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta.

Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-seadme õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need järgmisel viisil uuesti kohale asetada:

Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud konstruktsiooni.

Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajadusel rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-seadme istmikuosa loodimiseks istmel.

4.13.   Hoides T-profiili kinni, et hoida ära 3-DH-seadme ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt:

| a) | seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele; |
| --- | --- |

a)

seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele;

| b) | kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu torsole asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-seadmele ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-seadet on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust. |
| --- | --- |

b)

kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu torsole asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-seadmele ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-seadet on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust.

4.14.   Tehakse kõik järgmised mõõtmised:

4.14.1.   mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;

4.14.2.   torso tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-seadme selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.

4.15.   Kui soovitakse 3-DH-seadme paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-seadet ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks.

4.16.   Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda sarnastena (nt pinkiste, identsed istmed vms), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks torso tegelik kaldenurk. Sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-seade kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on:

| 4.16.1. | esimeses reas juhiiste; |
| --- | --- |

4.16.1.

esimeses reas juhiiste;

| 4.16.2. | tagumis(t)es reas/ridades äärmine iste. |
| --- | --- |

4.16.2.

tagumis(t)es reas/ridades äärmine iste.

---

(1)  Kõigi esiistmest erinevate istekohtade puhul, kus punkti H ei saa määratleda toiminguga „Kolmemõõtmeline H-punkti seade”, võib pädeva asutuse äranägemisel lugeda võrdluspunktiks tootja määratud punkti R.

(2)  Kaldenurk, istme kinnituse kõrguserinevus, pinna omadused jne.

1. liide

KOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTI SEADME
   (1)
  KIRJELDUS

(3-DH-SEADE)

1.   Seljapaneel ja istmikuosa

Seljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese keret ja reisi ning on H-punktis mehaaniliselt liigendina ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse kere tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite sümmeetriajoon ja seda kasutatakse puusa nurgamõõturi nulljoonena.

2.   Kere- ja jalaosad

Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-seadme kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta.

Joonis 1

3-DH-seadme osade nimetused

Image

Joonis 2

3-DH-seadme osade mõõdud ja kaalujaotus

Image

---

(1)  3-DH-seadme konstruktsiooni üksikasjade kohta teabe saamiseks pöörduda: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Seade vastab ISO standardis 6549-1980 kirjeldatule.

2. liide

KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM

| 1. | Kolmemõõtmeline taustsüsteem on määratud kolme ristuva tasandiga, mis on kindlaks määratud sõiduki tootja poolt (vt joonis) (1). |
| --- | --- |

1.

Kolmemõõtmeline taustsüsteem on määratud kolme ristuva tasandiga, mis on kindlaks määratud sõiduki tootja poolt (vt joonis) (1).

| 2. | Sõiduki mõõteasendi kindlaksmääramiseks on sõiduk paigutatud toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele. |
| --- | --- |

2.

Sõiduki mõõteasendi kindlaksmääramiseks on sõiduk paigutatud toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele.

| 3. | R-punkti ja H-punkt koordinaadid määratakse sõiduki tootja antud koordinaatmärkide suhtes. |
| --- | --- |

3.

R-punkti ja H-punkt koordinaadid määratakse sõiduki tootja antud koordinaatmärkide suhtes.

Joonis

Kolmemõõtmeline taustsüsteem

Image

---

(1)  Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130-1978.

3. liide

ISTEKOHTADE VÕRDLUSANDMED

1.   Võrdlusandmete kodeerimine

Võrdlusandmed on loetletud järjest kõigi istekohtade jaoks. Istekohad on tähistatud kahekohalise koodiga. Esimesel kohal on araabia number, mis tähistab istmerida, loetuna eest tahapoole. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha paiknemist reas, vaadatuna sõiduki edasiliikumise suunas. Kasutatakse järgmisi tähti:

| L | = | vasak |
| --- | --- | --- |
| C | = | keskmine |
| R | = | parem |

L

=

vasak

C

=

keskmine

R

=

parem

2.   Sõiduki mõõteasendite kirjeldus

2.1.   Koordinaatmärkide asukoht

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Võrdlusandmete loend

3.1.   Istekoht ...

3.1.1.   R-punkti koordinaadid

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Torso arvutuslik kaldenurk: ...

3.1.3.   Istme reguleerimisandmed (1)

| | horisontaalsuunaline: ... |
| --- | --- |

horisontaalsuunaline: ...

| | vertikaalsuunaline: ... |
| --- | --- |

vertikaalsuunaline: ...

| | kaldenurk: ... |
| --- | --- |

kaldenurk: ...

| | torso kaldenurk: ... |
| --- | --- |

torso kaldenurk: ...

Märkus: täiendavate istekohtade võrdlusandmed loetletakse punktides 3.2., 3.3., jne.

---

(1)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

5. LISA

TÕMBESEADE

Joonis 1

Image

Joonis 1a

Image

Joonis 2

Image

Õlavöö tõmbeseadme konstruktsiooni võib vöö kinnitamiseks muuta, lisades sellele kaks piiravat äärist ja/või mõned poldid, mis takistavad vöö äralibisemist tõmbeseadmelt tõmbekatsel.

Joonis 3

Image

---

6. LISA

KINNITUSPUNKTIDE VÄHIM ARV JA ALUMISTE KINNITUSPUNKTIDE ASUKOHT

| Sõiduki kategooria | Näoga sõidusuunas olevad istekohad | Seljaga sõidusuunas |
| --- | --- | --- |
| Äärmised | Keskel |
| Ees | Mujal | Ees | Mujal |
| M1 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M2 ≤ 3,5 t | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| M3 & M2 > 3,5 t | 3 | 3 või 2 | 3 või 2 | 3 või 2 | 2 |
| N1 | 3 | 3 või 2 Ø | 3 või 2 * | 2 | 2 |
| N2 & N3 | 3 | 2 | 3 või 2 * | 2 | 2 |
| 2 | : | kaks alumist kinnituspunkti, mis võimaldavad paigaldada B-tüüpi turvavööd või Br, Br3, Br4 m või Br4Nm tüüpi turvavöösid, kui see on vajalik sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3.) 3. lisa 1. liite kohaselt |
| 3 | : | kaks alumist kinnituspunkti ja üks ülemine kinnituspunkt, mis võimaldavad paigaldada A-tüüpi kolmepunktivööd või Ar, Ar4 m või Ar4Nm tüüpi turvavöösid, kui see on vajalik sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3.) 3. lisa 1. liite kohaselt |
| Ø | : | viitab punktile 5.3.3 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui iste asub seespool vahekäiku) |
| * | : | viitab punktile 5.3.4 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui tuuleklaas asub väljaspool võrdlusala) |
| | : | viitab punktile 5.3.5 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui võrdlusalas ei paikne midagi) |
| | : | viitab punktile 5.3.7 (erisäte sõiduki ülakorruse jaoks) |

Sõiduki kategooria

Näoga sõidusuunas olevad istekohad

Seljaga sõidusuunas

Äärmised

Keskel

Ees

Mujal

Ees

Mujal

M1

3

3

3

3

2

M2 ≤ 3,5 t

3

3

3

3

2

M3 & M2 > 3,5 t

Image

Image

Image

Image

2

N1

3

3 või 2 Ø

3 või 2 *

2

2

N2 & N3

3

2

3 või 2 *

2

2

2

:

kaks alumist kinnituspunkti, mis võimaldavad paigaldada B-tüüpi turvavööd või Br, Br3, Br4 m või Br4Nm tüüpi turvavöösid, kui see on vajalik sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3.) 3. lisa 1. liite kohaselt

3

:

kaks alumist kinnituspunkti ja üks ülemine kinnituspunkt, mis võimaldavad paigaldada A-tüüpi kolmepunktivööd või Ar, Ar4 m või Ar4Nm tüüpi turvavöösid, kui see on vajalik sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3.) 3. lisa 1. liite kohaselt

Ø

:

viitab punktile 5.3.3 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui iste asub seespool vahekäiku)

*

:

viitab punktile 5.3.4 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui tuuleklaas asub väljaspool võrdlusala)

Image

:

viitab punktile 5.3.5 (lubatud on kaks kinnituspunkti, kui võrdlusalas ei paikne midagi)

Image

:

viitab punktile 5.3.7 (erisäte sõiduki ülakorruse jaoks)

Liide

ALUMISTE KINNITUSPUNKTIDE ASUKOHT – NÕUDED KALDENURKADELE

| Iste | M1 | Muud tüübid peale M1 |
| --- | --- | --- |
| Esiiste (*) | pandlapoolsel küljel (α2) | 45°–80° | 30°–80° |
| mitte pandlapoolsel küljel (α1) | 30°–80° | 30°–80° |
| nurga konstant | 50°–70° | 50°–70° |
| pink – pandlapoolsel küljel (α2) | 45°–80° | 20°–80° |
| pink – mitte pandlapoolsel küljel (α1) | 30°–80° | 20°–80° |
| reguleeritav iste seljatoe nurgaga < 20° | 45°–80° (α2) (*)
  20°–80° (α1) (*) | 20°–80° |
| Tagaiste ≠ | | 30°–80° | 20°–80° Ψ |
| Klappiste | Turvavöö kinnituspunktid pole nõutavad
  Kui kinnituspunktid on olemas – vt nõudeid nurkadele ees- ja tagaistmete puhul |
| ≠: | äärmine ja keskel. |
| (*) | kui nurk pole konstantne, vt punkti 5.4.2.1. |
| Ψ: | 45°-90° M2- ja M3-tüüpi sõidukite puhul. |

Iste

M1

Muud tüübid peale M1

Esiiste (*)

pandlapoolsel küljel (α2)

45°–80°

30°–80°

mitte pandlapoolsel küljel (α1)

30°–80°

30°–80°

nurga konstant

50°–70°

50°–70°

pink – pandlapoolsel küljel (α2)

45°–80°

20°–80°

pink – mitte pandlapoolsel küljel (α1)

30°–80°

20°–80°

reguleeritav iste seljatoe nurgaga < 20°

45°–80° (α2) (*)

20°–80° (α1) (*)

20°–80°

Tagaiste ≠

30°–80°

20°–80° Ψ

Klappiste

Turvavöö kinnituspunktid pole nõutavad

Kui kinnituspunktid on olemas – vt nõudeid nurkadele ees- ja tagaistmete puhul

≠:

äärmine ja keskel.

(*)

kui nurk pole konstantne, vt punkti 5.4.2.1.

Ψ:

45°-90° M2- ja M3-tüüpi sõidukite puhul.

---

7. LISA

DÜNAAMILINE KOORMUSKATSE TURVAVÖÖ KINNITUSPUNKTIDE STAATILISTE TUGEVUSKATSETE ALTERNATIIVINA

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevas lisas kirjeldatakse dünaamilist kelgukatset, mida võib teha käesoleva eeskirja punktides 6.3 ja 6.4 kirjeldatud turvavöö kinnituspunktide staatilise tugevuskatse alternatiivina.

Alternatiivi võib rakendada sõidukitootja soovil, sellise istmerühma olemasolu korral, mille kõik istekohad on varustatud rindkere koormust piirava funktsiooniga kolmepunktivööga ja kui istmerühm on lisaks varustatud istekohaga, mille turvavöö ülakinnituspunkt paikneb istmekonstruktsioonis.

2.   ETTEKIRJUTUSED

2.1.   Käesoleva lisa punktis 3 ettekirjutatud dünaamilise katse tulemusel ei tohi ükski kinnitus ega selle ümbrus rebeneda. Lubatud on ettekavatsetud rebenemine, mis on vajalik koormust piirava seadme toimimiseks.

Järgida tuleb käesoleva eeskirja punktis 5.4.2.5 määratud alumiste toimivate kinnituspunktide vähimaid vahekaugusi ja punktis 5.4.3.6 määratud ning kohaldatavuse korral järgneva punktiga 2.1.1 täiendatud nõudeid toimivatele ülakinnituspunktidele

2.1.1.   M1-kategooria sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ei ületa 2,5 t, ei tohi juhul, kui turvavöö ülakinnitus moodustab terviku istmekonstruktsiooniga, turvavöö toimiv ülakinnituspunkt nihkuda ettepoole põiktasapinnast, mis läbib kõnealuse istme punkte R ja C (vt käesoleva eeskirja 3. lisa joonist 1).

Muude sõidukite puhul ei tohi turvavöö ülakinnituspunkt nihkuda ettepoole põiktasapinnast, mis läbib istme punkti R ja on ettepoole kaldu 10°.

2.2.   Kui sõidukis on kasutusel kõigil reisijatel sõidukist lahkumist võimaldavad nihutus- ja lukustusseadmed, peavad need pärast katset olema endiselt käsitsi kasutatavad.

2.3.   Sõiduki kasutusjuhend peab osutama, et kõiki turvavöösid võib asendada vaid sõiduki vastaval istekohal kasutamiseks tüübikinnitust omava turvavööga ja määrama kindlaks istekohad, millele võib paigaldada vaid koormuse piirajaga varustatud asjakohase turvavöö.

3.   DÜNAAMILISE KOORMUSKATSE TINGIMUSED

3.1.   Üldtingimused

Käesolevas lisas kirjeldatud katsele rakenduvad eeskirja punktis 6.1 kirjeldatud üldtingimused.

3.2.   Paigaldus ja ettevalmistus

3.2.1.   Kelk

Kelgu konstruktsioon peab välistama jäävdeformatsioonide ilmnemise katse tagajärjel. Seda tuleb juhtida nii, et kokkupõrke faasis ei ületaks kelgu kõrvalekalle vertikaaltasandil 5° ja horisontaaltasandil 2°.

3.2.2.   Sõiduki kere kinnitamine

Istmete kinnituskohtade ja turvavöö kinnituspunktide suhtes sõiduki jäikuseks oluline sõiduki kere osa tuleb kinnitada kelgule vastavalt käesoleva eeskirja punktis 6.2 kirjeldatud juhistele.

3.2.3.   Turvasüsteemid

3.2.3.1.   Turvasüsteemid (istmekomplektid, turvavööseadmed ja koormust piiravad seadmed) peavad olema paigaldatud sõiduki kerele vastavalt sõiduki seeriatootmise spetsifikatsioonidega.

Katsetatava istme vastas olev sõiduki osa (armatuurlaud, iste jne, sõltuvalt katsetatavast istmest) võib paigaldada katsekelgule). Eesmise turvapadja olemasolul tuleb see desaktiveerida.

3.2.3.2.   Tootja soovil ja kokkuleppel katsetuste eest vastutava tehnilise teenistusega võib mõningaid turvasüsteemi osi peale istmekomplektide, turvavööseadmete ja koormust piiravate seadmete katsekelgule mitte paigaldada või neid võib asendada osadega, mis pole nii jäigad ja mis mõõtmete poolest mahuvad sõiduki interjööri, tingimusel, et katsetatav konfiguratsioon pole istmele ja turvavöö kinnituspunktidele rakenduvate jõudude suhtes soodsamas olukorras kui seeriatoodangu konfiguratsioon.

3.2.3.3.   Istmed tuleb reguleerida vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.1.2, katsetuste eest vastutava tehnilise teenistuse valitud ja kinnituspunktide tugevuse suhtes kõige ebasoodsamasse asendisse ja sobiks mannekeenide paigaldamiseks sõidukisse.

3.2.4.   Mannekeenid

8. lisas määratletud mõõtmete ja massiga mannekeen paigutatakse igale istmetele ja kinnitatakse sõiduki turvavööga.

Mannekeeni mõõteseadmed ei ole vajalikud.

3.3.   Katse

3.3.1.   Kelk pannakse liikuma nii, et selle kiirus oleks katse ajal 50 km/h. Kelgu aeglustumine peab jääma eeskirja nr 16 8. lisas määratud koridori.

3.3.2.   Täiendavate turvaseadmete (eelkoormuse seadmed jm, v.a turvapadjad) olemasolul aktiveeritakse need vastavalt sõiduki tootja juhistele.

3.3.3.   Turvavöö kinnituspunktide nihkumine ei tohi ületada käesoleva lisa punktides 2.1 ja 2.1.1 määratud piirväärtusi.

---

8. LISA

MANNEKEENI SPETSIFIKATSIOON
   (1)

| Mass | 97,5 ± 5 kg |
| --- | --- |
| Kõrgus püstises isteasendis | 965 mm |
| Puusalaius (isteasendis) | 415 mm |
| Puusaümbermõõt (isteasendis) | 1 200 mm |
| Vööümbermõõt (isteasendis) | 1 080 mm |
| Rindkere sügavus | 265 mm |
| Rinnaümbermõõt | 1 130 mm |
| Õla kõrgus | 680 mm |
| Kõigi pikkusmõõtude lubatud hälve | ± 5 % |

Mass

97,5 ± 5 kg

Kõrgus püstises isteasendis

965 mm

Puusalaius (isteasendis)

415 mm

Puusaümbermõõt (isteasendis)

1 200 mm

Vööümbermõõt (isteasendis)

1 080 mm

Rindkere sügavus

265 mm

Rinnaümbermõõt

1 130 mm

Õla kõrgus

680 mm

Kõigi pikkusmõõtude lubatud hälve

± 5 %

Märkus: mõõtmeid selgitav visand on allpool esitatud joonisel.

Image

---

(1)  Australian Design Rule (ADR) 4/03 ja Federal Motor Vehicle Safety Standard (FMVSS) No. 208 sätetes kirjeldatud seadmeid loetakse samaväärseteks.

---

9. LISA

ISOFIX KINNITUSSÜSTEEMID JA ISOFIX ÜLAKINNITUSPUNKTID

Joonis 1

Staatilise jõu rakendusseadme isomeetriavaated

Image

Joonis 2

Staatilise jõu rakendusseadme mõõtmed

Image

Joonis 3

ISOFIX ülakinnitushaagi mõõtmed

Image

Joonis 4

Kahe alakinnitusala vahekaugus

Image

Joonis 5

Kahemõõtmeline šabloon

Image

Joonis 6

ISOFIX ülakinnituspunkti asukoht, ISOFIX ala (külgvaade)

Image

Joonis 7

ISOFIX ülakinnituspunkti asukoht, ISOFIX ala (ümbritseva ala suurendatud vaade)

Image

Joonis 8

ISOFIX ülakinnituspunkti asukoht, ISOFIX ala (pealtvaade)

(R-tasandi ristlõige)

Image

Joonis 9

ISOFIX ülakinnituspunkti asukoht, ISOFIX ala (eestvaade)

Image

Joonis 10

ISOFIX ülakinnituspunkti asukoht, ISOFIX ala Kolmemõõtmeline skemaatiline vaade

Image

Joonis 11

Alternatiivne meetod ülakinnituste paigutamiseks rakise ISO/F2 (B) abil ISOFIX alasse (külg-, pealt- ja tagantvaade)

Image

Joonis 12

ISOFIX alakinnituse sümbol

Image

Joonis 13

Kattealuse ülakinnituspunkti asukohta tähistav sümbol

Image

Image

Märkused:

| 1. | mõõtmed on millimeetrites; |
| --- | --- |

1.

mõõtmed on millimeetrites;

| 2. | joonis ei ole mõõtkavas; |
| --- | --- |

2.

joonis ei ole mõõtkavas;

| 3. | sümbol selgeks nähtavuseks tuleb kasutada kas kontrastseid värve või küllaldast reljeefsust. |
| --- | --- |

3.

sümbol selgeks nähtavuseks tuleb kasutada kas kontrastseid värve või küllaldast reljeefsust.

---

| 28.4.2011 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 109/55 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2011

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 109/55

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse kohaselt on õiguslik toime üksnes ÜRO/EMK originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav järgmisel aadressil:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 34 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses tuleohutusega

Sisaldab kõiki kehtivaid tekste kuni:

02-seeria muudatuste 3. täiendus – jõustumise kuupäev: 24. oktoober 2009

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse andmine |
| --- | --- |

3.

I OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES KÜTUSEPAAKIDEGA

| 4. | Mõisted |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vedelkütusepaakidele esitatavad nõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Vedelkütusepaakide katsetamine |
| --- | --- |

6.

II OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES TULEOHUTUSEGA KOKKUPÕRKE KORRAL

| 7. | Mõisted |
| --- | --- |

7.

| 8. | Vedelkütusepaakide paigaldamise nõuded |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sõiduki katsetamine |
| --- | --- |

9.

III OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE VEDELKÜTUSEPAAKIDELE KUI ERALDI TEHNILISTELE SEADMETELE

| 10. | Mõisted |
| --- | --- |

10.

| 11. | Vedelkütusepaakidele esitatavad nõuded |
| --- | --- |

11.

IV OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD KÜTUSEPAAGI VÕI KÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISEGA

| 12. | Mõisted |
| --- | --- |

12.

| 13. | Vedelkütusepaakide paigaldamise nõuded |
| --- | --- |

13.

| 14. | Sõiduki või paagi tüübi muutmine |
| --- | --- |

14.

| 15. | Toodangu nõuetele vastavus |
| --- | --- |

15.

| 16. | Karistus toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

16.

| 17. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

17.

| 18. | Tüübikatsetuste eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

18.

LISAD

| 1. lisa – | Teatis, mis käsitleb sõidukitüübile tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist seoses vedelkütusepaagiga ning tuleohutusega laup- ja külgkokkupõrke ning tagantlöögi korral ja seoses vedelkütusepaagi tüübiga eeskirja nr 34 kohaselt |
| --- | --- |

1. lisa –

| 2. lisa – | Tüübikinnitusmärgi paigutus |
| --- | --- |

2. lisa –

| 3. lisa – | Laupkokkupõrke katse vastu takistust |
| --- | --- |

3. lisa –

| 4. lisa – | Tagantlöögikatse |
| --- | --- |

4. lisa –

| 5. lisa – | Plastist valmistatud kütusepaakide katsetamine |
| --- | --- |

5. lisa –

| 1. liide – | Tulepüsivuskatse |
| --- | --- |

1. liide –

| 2. liide – | Tulekindlate telliste mõõtmed ja tehnilised andmed |
| --- | --- |

2. liide –

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmiselt:

| 1.1. | I OSA: tüübikinnituse andmine M-, N- ja O- kategooria sõidukitele (1) seoses vedelkütusepaagiga (vedelkütusepaakidega). |
| --- | --- |

1.1.

I OSA: tüübikinnituse andmine M-, N- ja O- kategooria sõidukitele (1) seoses vedelkütusepaagiga (vedelkütusepaakidega).

| 1.2. | II OSA: valmistaja taotlusel tüübikinnituse andmine M-, N- ja O-kategooria sõidukitele, millele on paigaldatud käesoleva eeskirja I osa kohase tüübikinnituse saanud vedelkütusepaak (vedelkütusepaagid), seoses tuleohutusega laup- ja/või külgkokkupõrke ja/või tagantlöögi korral. |
| --- | --- |

1.2.

II OSA: valmistaja taotlusel tüübikinnituse andmine M-, N- ja O-kategooria sõidukitele, millele on paigaldatud käesoleva eeskirja I osa kohase tüübikinnituse saanud vedelkütusepaak (vedelkütusepaagid), seoses tuleohutusega laup- ja/või külgkokkupõrke ja/või tagantlöögi korral.

| 1.3. | III OSA: tüübikinnituse andmine vedelkütusepaakidele kui tehnilistele seadmetele. |
| --- | --- |

1.3.

III OSA: tüübikinnituse andmine vedelkütusepaakidele kui tehnilistele seadmetele.

| 1.4. | IV OSA: tüübikinnituse andmine sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud kütusepaakide paigaldamisega. |
| --- | --- |

1.4.

IV OSA: tüübikinnituse andmine sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud kütusepaakide paigaldamisega.

2.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

2.1.   Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja I ja/või II osale.

| 2.1.1. | Käesoleva eeskirja I või II osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

2.1.1.

Käesoleva eeskirja I või II osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 2.1.2. | Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised üksikasjad:






  2.1.2.1. | sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktides 4.2 ja/või 7.2 nimetatud andmetest. Tuleb kirja panna mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised; |
| --- | --- | --- |

2.1.2.

Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised üksikasjad:

2.1.2.1.

sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktides 4.2 ja/või 7.2 nimetatud andmetest. Tuleb kirja panna mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;

| 2.1.2.2. | kütusepaagi konstruktsiooni joonis(ed), millest nähtub ka kütusepaagi materjal; |
| --- | --- |

2.1.2.2.

kütusepaagi konstruktsiooni joonis(ed), millest nähtub ka kütusepaagi materjal;

| 2.1.2.3. | kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil, ja |
| --- | --- |

2.1.2.3.

kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil, ja

| 2.1.2.4. | käesoleva eeskirja II osa kohase taotluse puhul elektrijuhtmestikku kirjeldav diagramm, millel on näha juhtmestiku paiknemine ning selle sõidukile kinnitamise viis. |
| --- | --- |

2.1.2.4.

käesoleva eeskirja II osa kohase taotluse puhul elektrijuhtmestikku kirjeldav diagramm, millel on näha juhtmestiku paiknemine ning selle sõidukile kinnitamise viis.

| 2.1.3. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada






  2.1.3.1. | sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule, või sõiduki osad, mida tehniline teenistus peab tüübikinnituskatsete korraldamiseks vajalikuks; |
| --- | --- | --- |

2.1.3.

Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada

2.1.3.1.

sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule, või sõiduki osad, mida tehniline teenistus peab tüübikinnituskatsete korraldamiseks vajalikuks;

| 2.1.3.2. | kui sõidukile on paigaldatud plastist kütusepaak: veel seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega; |
| --- | --- |

2.1.3.2.

kui sõidukile on paigaldatud plastist kütusepaak: veel seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega;

| 2.1.3.3. | kui sõidukile on paigaldatud mõnest muust materjalist valmistatud kütusepaak: veel kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega. |
| --- | --- |

2.1.3.3.

kui sõidukile on paigaldatud mõnest muust materjalist valmistatud kütusepaak: veel kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega.

2.2.   Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja III osale.

| 2.2.1. | Käesoleva eeskirja III osale vastava vedelkütusepaagi tüübikinnituse taotluse peab esitama kütusepaagi tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

2.2.1.

Käesoleva eeskirja III osale vastava vedelkütusepaagi tüübikinnituse taotluse peab esitama kütusepaagi tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 2.2.2. | Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised üksikasjad:






  2.2.2.1. | kütusepaagi tüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 10.2 nimetatud andmetest; tuleb täpsustada, kas taotlus on esitatud kütusepaagi tüübi kohta koos lisaseadmetega või ilma ja kas kütusepaak on ette nähtud universaalseks kasutamiseks või teatavale sõidukile. Kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile, tuleb selgelt ära märkida, milliseid lisaseadmeid tuleb katses kasutada; |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised üksikasjad:

2.2.2.1.

kütusepaagi tüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 10.2 nimetatud andmetest; tuleb täpsustada, kas taotlus on esitatud kütusepaagi tüübi kohta koos lisaseadmetega või ilma ja kas kütusepaak on ette nähtud universaalseks kasutamiseks või teatavale sõidukile. Kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile, tuleb selgelt ära märkida, milliseid lisaseadmeid tuleb katses kasutada;

| 2.2.2.2. | joonis(ed), millel on näidatud kütusepaagi karakteristikud ja materjal, ning teatavale sõidukile ette nähtud kütusepaagi korral katses kasutatavate sõidukiosade karakteristikud. |
| --- | --- |

2.2.2.2.

joonis(ed), millel on näidatud kütusepaagi karakteristikud ja materjal, ning teatavale sõidukile ette nähtud kütusepaagi korral katses kasutatavate sõidukiosade karakteristikud.

| 2.2.3. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada






  2.2.3.1. | plastist valmistatud kütusepaagi korral: seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete seitse komplekti; |
| --- | --- | --- |

2.2.3.

Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada

2.2.3.1.

plastist valmistatud kütusepaagi korral: seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete seitse komplekti;

| 2.2.3.2. | muust materjalist valmistatud kütusepaagi korral: kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete kaks komplekti; |
| --- | --- |

2.2.3.2.

muust materjalist valmistatud kütusepaagi korral: kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete kaks komplekti;

| 2.2.3.3. | teatavale sõidukile ette nähtud plastist kütusepaagi korral: 5. lisa punktis 5.3.2 osutatud sõidukiosad. |
| --- | --- |

2.2.3.3.

teatavale sõidukile ette nähtud plastist kütusepaagi korral: 5. lisa punktis 5.3.2 osutatud sõidukiosad.

2.3.   Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja IV osale

| 2.3.1. | Käesoleva eeskirja IV osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

2.3.1.

Käesoleva eeskirja IV osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 2.3.2. | Taotlusele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjad:






  2.3.2.1. | sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 12.2 nimetatud andmetest. Tuleb kirja panna mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

Taotlusele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjad:

2.3.2.1.

sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 12.2 nimetatud andmetest. Tuleb kirja panna mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;

| 2.3.2.2. | kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil; |
| --- | --- |

2.3.2.2.

kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil;

| 2.3.2.3. | nimekiri kõikidest vedelkütusepaagi tüüpidest, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja III lisa kohaselt ja on ette nähtud sõidukitüübile paigaldamiseks. |
| --- | --- |

2.3.2.3.

nimekiri kõikidest vedelkütusepaagi tüüpidest, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja III lisa kohaselt ja on ette nähtud sõidukitüübile paigaldamiseks.

| 2.3.3. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada






  2.3.3.1. | kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk; |
| --- | --- | --- |

2.3.3.

Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada

2.3.3.1.

kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk;

| 2.3.3.2. | vajaduse korral kaks täiendavat kütusepaaki koos lisaseadmetega iga ilma lisaseadmeteta kinnitatava kütusepaagi tüübi kohta. |
| --- | --- |

2.3.3.2.

vajaduse korral kaks täiendavat kütusepaaki koos lisaseadmetega iga ilma lisaseadmeteta kinnitatava kütusepaagi tüübi kohta.

3.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

3.1.   Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja I ja/või II osale.

| 3.1.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab I ja/või II osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus. |
| --- | --- |

3.1.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab I ja/või II osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

| 3.1.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 4.2 ja/või 7.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele. |
| --- | --- |

3.1.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 4.2 ja/või 7.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele.

| 3.1.3. | Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.1.2.2, 2.1.2.3 ja 2.1.2.4 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas. |
| --- | --- |

3.1.3.

Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.1.2.2, 2.1.2.3 ja 2.1.2.4 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas.

| 3.1.4. | Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:






  3.1.4.1. | ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); |
| --- | --- | --- |

3.1.4.

Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

3.1.4.1.

ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);

| 3.1.4.2. | käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RI”, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja I osa kohaselt, või „RII”, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse eeskirja I või IV ja II osa kohaselt, sidekriips ja punktis 3.1.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

3.1.4.2.

käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RI”, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja I osa kohaselt, või „RII”, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse eeskirja I või IV ja II osa kohaselt, sidekriips ja punktis 3.1.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

| 3.1.5. | Kui sõiduk vastab kinnitatud sõidukitüübile, siis vastavalt vähemalt ühele muule nimetatud kokkuleppele lisatud määrusele ei pea vastavalt käesolevale määrusele tüübikinnituse andnud riigis lõikes 3.1.4.1 kirjeldatud sümbolit kordama. Sellisel juhul paigutatakse sellest sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud. |
| --- | --- |

3.1.5.

Kui sõiduk vastab kinnitatud sõidukitüübile, siis vastavalt vähemalt ühele muule nimetatud kokkuleppele lisatud määrusele ei pea vastavalt käesolevale määrusele tüübikinnituse andnud riigis lõikes 3.1.4.1 kirjeldatud sümbolit kordama. Sellisel juhul paigutatakse sellest sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud.

| 3.1.6. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. |
| --- | --- |

3.1.6.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

| 3.1.7. | Tüübikinnitusmärk tuleb panna sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale. |
| --- | --- |

3.1.7.

Tüübikinnitusmärk tuleb panna sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

| 3.1.8. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised. |
| --- | --- |

3.1.8.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised.

3.2.   Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja III osale

| 3.2.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab punkti III osa nõuetele, antakse sellele kütusepaagi tüübile tüübikinnitus. |
| --- | --- |

3.2.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab punkti III osa nõuetele, antakse sellele kütusepaagi tüübile tüübikinnitus.

| 3.2.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. |
| --- | --- |

3.2.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat.

| 3.2.3. | Teatis kütusepaagi tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.2.2.1 ja 2.2.2.2 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas. |
| --- | --- |

3.2.3.

Teatis kütusepaagi tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.2.2.1 ja 2.2.2.2 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas.

| 3.2.4. | Igale kütusepaagile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud kütusepaagi tüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:






  3.2.4.1. | ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); |
| --- | --- | --- |

3.2.4.

Igale kütusepaagile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud kütusepaagi tüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

3.2.4.1.

ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);

| 3.2.4.2. | käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RIII”; täht „U”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse universaalseks kasutamiseks, ja täht „S”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse teataval sõidukil kasutamiseks; märge „+A”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse koos lisaseadmetega, ja märge „#A”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse ilma lisaseadmeteta; sidekriips ja punktis 3.2.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

3.2.4.2.

käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RIII”; täht „U”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse universaalseks kasutamiseks, ja täht „S”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse teataval sõidukil kasutamiseks; märge „+A”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse koos lisaseadmetega, ja märge „#A”, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse ilma lisaseadmeteta; sidekriips ja punktis 3.2.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

| 3.2.5. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu, kui kütusepaak on sõidukile paigaldatud. |
| --- | --- |

3.2.5.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu, kui kütusepaak on sõidukile paigaldatud.

| 3.2.6. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised. |
| --- | --- |

3.2.6.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised.

3.3.   Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja IV osale

| 3.3.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab IV osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus. |
| --- | --- |

3.3.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab IV osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

| 3.3.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 12.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele. |
| --- | --- |

3.3.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 12.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele.

| 3.3.3. | Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.3.2.1, 2.3.2.2 ja 2.3.2.3 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas. |
| --- | --- |

3.3.3.

Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.3.2.1, 2.3.2.2 ja 2.3.2.3 nimetatud üksikasjad (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas.

| 3.3.4. | Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:






  3.3.4.1. | ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

3.3.4.1.

ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);

| 3.3.4.2. | käesoleva määruse number, millele järgneb „RIV”, sidekriips ja punktis 3.3.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

3.3.4.2.

käesoleva määruse number, millele järgneb „RIV”, sidekriips ja punktis 3.3.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

| 3.3.5. | Kui sõiduk vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei pea käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riik punktis 3.3.4.1 kirjeldatud sümbolit kordama. Sellisel juhul paigutatakse sellest sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud. |
| --- | --- |

3.3.5.

Kui sõiduk vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei pea käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riik punktis 3.3.4.1 kirjeldatud sümbolit kordama. Sellisel juhul paigutatakse sellest sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud.

| 3.3.6. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. |
| --- | --- |

3.3.6.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

| 3.3.7. | Tüübikinnitusmärk tuleb panna sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale. |
| --- | --- |

3.3.7.

Tüübikinnitusmärk tuleb panna sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

| 3.3.8. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised. |
| --- | --- |

3.3.8.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised.

I OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES KÜTUSEPAAKIDEGA

4.   MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

4.1.   „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus seoses vedelkütusepaakidega;

4.2.   „sõiduki tüüp”– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

4.3.   „sõitjateruum”– sõitjatele ette nähtud ruum, mida piiravad katus, põrand, külgseinad, uksed, välisaknaklaasid, esivahesein ning tagavahesein või tagaistme seljatugi;

4.4.   „kütusepaak”– peamiselt sõiduki liikuma panemiseks kasutatava ja punktis 4.6 määratletud vedelkütuse hoidmiseks mõeldud paak (paagid) ilma lisaseadmeteta (täitetoru, kui tegemist on eraldi osaga, täiteava, kork, mõõtur, ühendused mootoriga või siseülerõhu kompenseerimise seadmed jne);

4.5.   „kütusepaagi mahutavus”– kütusepaagi mahutavus, mille on kindlaks määranud tootja, ja

4.6.   „vedelkütus”– kütus, mis on tavalise temperatuuri ja rõhu juures vedel.

5.   VEDELKÜTUSEPAAKIDELE ESITATAVAD NÕUDED

5.1.   Paagid peavad olema korrosioonikindlad.

5.2.   Kui paagid on varustatud kõigi tavaliselt nende külge kinnitatavate lisaseadmetega, peavad need edukalt läbima punkti 6.1 kohaselt tehtud lekkekatsed, mille puhul suhteline siserõhk võrdub kahekordse tööülerõhuga, kuid mingil juhul ei ole ülerõhk väiksem kui 0,3 baari.

Sõidukite plastist kütusepaagid vastavad sellele nõudele, kui need on edukalt läbinud 5. lisa punktis 2 kirjeldatud katse.

5.3.   Igasugune ülerõhk ja mis tahes rõhk, mis ületab töörõhku, tuleb sobivate seadmetega (õhuavad, kaitseklapid jne) automaatselt kompenseerida.

5.4.   Õhuavad peavad olema konstrueeritud nii, et välistada tuleohtu. Eelkõige ei tohi kütus, mis võib kütusepaagi (kütusepaakide) täitmise ajal välja voolata, sattuda heitgaasisüsteemi. See peab olema juhitud maapinnale.

5.5.   Kütusepaak (kütusepaagid) ei tohi asuda sõitjateruumis ega sellega lahutamatult seotud ruumis ega moodustada selle pinda (põrand, sein, vahesein).

5.6.   Sõitjateruumi eraldamiseks kütusepaagist (kütusepaakidest) tuleb paigaldada vahesein. Vaheseinas võib olla avasid (nt juhtmete tarvis), kui nende paigutus on selline, et kütus ei saa tavalistes kasutamistingimustes voolata vabalt kütusepaagist (kütusepaakidest) sõitjateruumi või ruumi, mis on sellega lahutamatult seotud.

5.7.   Iga kütusepaak peab olema kindlalt kinnitatud ja asuma nii, et normaalsetes kasutamistingimustes oleks tagatud mis tahes lekkiva kütuse voolamine paagist või selle lisaseadmetest maapinnale ja mitte sõitjateruumi.

5.8.   Kütusepaagi täiteava ei tohi asuda sõitjate-, pagasi- ega mootoriruumis.

5.9.   Sõiduki töötamisel ettenähtud tingimustes ei tohi kütus lekkida läbi kütusepaagi korgi ega läbi ülerõhu kompenseerimise seadmete. Sõiduki ümbermineku korral on lubatud kütuse tilkumine kuni 30 grammi minutis; selle nõude täitmist kontrollitakse punktis 6.2 ettenähtud katse käigus.

| 5.9.1. | Kütusepaagi täiteava kork peab olema kinnitatud täitetoru külge. |
| --- | --- |

5.9.1.

Kütusepaagi täiteava kork peab olema kinnitatud täitetoru külge.

| 5.9.1.1. | Punkti 5.9.1 nõuded loetakse täidetuks, kui on võetud meetmed, et vältida täiteava korgi puudumisel ülemääraste kütuseaurude eraldumist ning kütuse väljavoolamist.
  Selleks võib kasutada ühte järgmistest võimalustest:






  5.9.1.1.1. | automaatselt avanevat ja sulguvat kütusetäiteava korki, mis ei ole eemaldatav, |
| --- | --- | --- |

5.9.1.1.

Punkti 5.9.1 nõuded loetakse täidetuks, kui on võetud meetmed, et vältida täiteava korgi puudumisel ülemääraste kütuseaurude eraldumist ning kütuse väljavoolamist.

Selleks võib kasutada ühte järgmistest võimalustest:

5.9.1.1.1.

automaatselt avanevat ja sulguvat kütusetäiteava korki, mis ei ole eemaldatav,

| 5.9.1.1.2. | konstruktsiooni, mis ei lase kütusel täiteava korgi puudumise korral välja voolata ja kütuseaurudel eralduda, |
| --- | --- |

5.9.1.1.2.

konstruktsiooni, mis ei lase kütusel täiteava korgi puudumise korral välja voolata ja kütuseaurudel eralduda,

| 5.9.1.1.3. | mis tahes muud samasuguse toimega meedet. Näiteks täiteava korgi sidumist või kinnitamist ketiga või muul viisil, või sõiduki süütevõtme kasutamist täiteava lukustamiseks. Sellisel juhul peab võtit saama täiteava korgist välja tõmmata ainult juhul, kui täiteava on lukustatud. Seotud või ketiga kinnitatud täiteava korgi kasutamine on piisav meede vaid M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul. |
| --- | --- |

5.9.1.1.3.

mis tahes muud samasuguse toimega meedet. Näiteks täiteava korgi sidumist või kinnitamist ketiga või muul viisil, või sõiduki süütevõtme kasutamist täiteava lukustamiseks. Sellisel juhul peab võtit saama täiteava korgist välja tõmmata ainult juhul, kui täiteava on lukustatud. Seotud või ketiga kinnitatud täiteava korgi kasutamine on piisav meede vaid M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul.

| 5.9.2. | Korgi ja täitetoru vahel asuv tihend peab jääma kindlalt paigale. Suletud asendis peab kork asetuma kindlalt tihendi ja täitetoru vastu. |
| --- | --- |

5.9.2.

Korgi ja täitetoru vahel asuv tihend peab jääma kindlalt paigale. Suletud asendis peab kork asetuma kindlalt tihendi ja täitetoru vastu.

5.10.   Kütusepaagid tuleb paigaldada nii, et need oleksid sõiduki esi- või tagaosa tabava löögi tagajärgede eest kaitstud; paagi lähedal ei või olla väljaulatuvaid osi, teravaid servi jms.

5.11.   Kütusepaak ja selle osad konstrueeritakse ja paigaldatakse sõidukile nii, et välditakse staatilisest elektrist tingitud süttimisohtu. Vajaduse korral nähakse ette meetmed elektrilaengu kõrvalejuhtimiseks. Valmistaja peab tehnilisele teenistusele tõestama, et on võetud meetmed nende nõuete täitmiseks.

5.12.   Kütusepaak (kütusepaagid) peab (peavad) olema valmistatud tulekindlast metallist. See võib (need võivad) olla valmistatud ka plastist eeldusel, et 5. lisas sätestatud nõuded on täidetud.

6.   VEDELKÜTUSEPAAKIDE KATSETAMINE

6.1.   Hüdrauliline survekatse

Paagi siserõhu hüdraulilise katse puhul kasutatakse isoleeritud kütusepaaki koos kõigi lisaseadmetega. Kütusepaak peab olema täielikult täidetud süttimatu vedelikuga (nt vesi). Pärast kõigi välisühenduste katkestamist tuleb läbi toruühenduse, mille kaudu kütus mootorisse jõuab, tõsta rõhku järk-järgult suhtelise siserõhuni, mis võrdub kahekordse töörõhuga, kuid ülerõhk ei ole mingil juhul väiksem kui 0,3 baari (30 kPa), ning hoida seda ühe minuti jooksul. Selle aja jooksul ei tohi paagi kest praguneda ega hakata lekkima; ent need võivad pöördumatult deformeeruda.

6.2.   Ümberminekukatse

| 6.2.1. | Kütusepaak koos kõigi lisaseadmetega asetatakse katseseadmele samamoodi, kui see paigaldataks sõidukile, mille jaoks see on ette nähtud; sama kehtib ka siseülerõhu kompenseerimise seadmete kohta. |
| --- | --- |

6.2.1.

Kütusepaak koos kõigi lisaseadmetega asetatakse katseseadmele samamoodi, kui see paigaldataks sõidukile, mille jaoks see on ette nähtud; sama kehtib ka siseülerõhu kompenseerimise seadmete kohta.

| 6.2.2. | Katseseade pöörleb ümber telje, mis on paralleelne sõiduki pikiteljega. |
| --- | --- |

6.2.2.

Katseseade pöörleb ümber telje, mis on paralleelne sõiduki pikiteljega.

| 6.2.3. | Katsetamiseks kasutatakse kütusepaaki, mis on kord 90 % ja kord 30 % ulatuses täidetud mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus sarnaneb tavaliselt kasutatava kütusega (võib kasutada vett). |
| --- | --- |

6.2.3.

Katsetamiseks kasutatakse kütusepaaki, mis on kord 90 % ja kord 30 % ulatuses täidetud mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus sarnaneb tavaliselt kasutatava kütusega (võib kasutada vett).

| 6.2.4. | Kütusepaak pööratakse paigaldamisasendis 90° paremale. Sellesse asendisse peab paak jääma vähemalt viieks minutiks. Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90°. Paak on selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Paak pööratakse tagasi tavaasendisse. Katsevedelik, mis ei ole õhutussüsteemist kütusepaaki tagasi voolanud, kuivatatakse ära ja vajaduse korral asendatakse. Kütusepaaki pööratakse 90° vastassuunas ning jäetakse sellesse asendisse vähemalt viieks minutiks.
  Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90° ning hoitakse selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Seejärel pööratakse kütusepaak tagasi tavaasendisse.
  Iga 90° pööramisliigutus peab toimuma 1–3 minuti jooksul. |
| --- | --- |

6.2.4.

Kütusepaak pööratakse paigaldamisasendis 90° paremale. Sellesse asendisse peab paak jääma vähemalt viieks minutiks. Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90°. Paak on selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Paak pööratakse tagasi tavaasendisse. Katsevedelik, mis ei ole õhutussüsteemist kütusepaaki tagasi voolanud, kuivatatakse ära ja vajaduse korral asendatakse. Kütusepaaki pööratakse 90° vastassuunas ning jäetakse sellesse asendisse vähemalt viieks minutiks.

Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90° ning hoitakse selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Seejärel pööratakse kütusepaak tagasi tavaasendisse.

Iga 90° pööramisliigutus peab toimuma 1–3 minuti jooksul.

II OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES TULEOHUTUSEGA KOKKUPÕRKE KORRAL

7.   MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

7.1.   „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus seoses tuleohutusega;

7.2.   „sõiduki tüüp”– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

7.3.   „püsttasapind”– sõiduki keskmise pikitasapinnaga risti asetsev vertikaalne tasapind;

7.4.   „tühimass”– reisijate ja koormata, kuid kütuse, jahutusvedeliku, määrdeõlide, tööriistade ning tagavararattaga (kui sõiduki tootja loeb selle standardvarustuse hulka) varustatud sõidukorras oleva sõiduki mass.

8.   VEDELKÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISE NÕUDED

8.1.   Kütusetoitesüsteem

| 8.1.1. | Sõidukitele antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja I või IV osa kohaselt. |
| --- | --- |

8.1.1.

Sõidukitele antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja I või IV osa kohaselt.

| 8.1.2. | Kütusetoitesüsteemi osi peavad maapinnal leiduvate võimalike takistustega kokkupuutumise eest kaitsma raami või kere osad. Seda ei nõuta, kui sõiduki all paiknevad osad asuvad maapinnast kõrgemal kui nende ees asuvad raami või kere osad. |
| --- | --- |

8.1.2.

Kütusetoitesüsteemi osi peavad maapinnal leiduvate võimalike takistustega kokkupuutumise eest kaitsma raami või kere osad. Seda ei nõuta, kui sõiduki all paiknevad osad asuvad maapinnast kõrgemal kui nende ees asuvad raami või kere osad.

| 8.1.3. | Torud ja kõik teised kütusetoitesüsteemi osad peavad paiknema sõidukil kohtades, kus nad on kõige enam kaitstud. Sõiduki keeramine ja kallutamine ning selle konstruktsiooni või ajami vibratsioon ei tohi tekitada kütusetoitesüsteemi osade hõõrdumist, avaldada neile survet ega põhjustada muud ebatavalist pinget. |
| --- | --- |

8.1.3.

Torud ja kõik teised kütusetoitesüsteemi osad peavad paiknema sõidukil kohtades, kus nad on kõige enam kaitstud. Sõiduki keeramine ja kallutamine ning selle konstruktsiooni või ajami vibratsioon ei tohi tekitada kütusetoitesüsteemi osade hõõrdumist, avaldada neile survet ega põhjustada muud ebatavalist pinget.

| 8.1.4. | Elastsete ja painduvate torude ühendused kütusetoitesüsteemi jäikade osadega peavad olema kavandatud ja valmistatud nii, et need sõiduki erinevates kasutustingimustes sõiduki keeramisele, kallutamisele või sõiduki kere või ajami vibratsioonile vaatamata lekkima ei hakkaks. |
| --- | --- |

8.1.4.

Elastsete ja painduvate torude ühendused kütusetoitesüsteemi jäikade osadega peavad olema kavandatud ja valmistatud nii, et need sõiduki erinevates kasutustingimustes sõiduki keeramisele, kallutamisele või sõiduki kere või ajami vibratsioonile vaatamata lekkima ei hakkaks.

| 8.1.5. | Kui täiteava asub sõiduki küljel, ei tohi täiteava kork suletud asendis eenduda sellega külgnevast kere pinnast. |
| --- | --- |

8.1.5.

Kui täiteava asub sõiduki küljel, ei tohi täiteava kork suletud asendis eenduda sellega külgnevast kere pinnast.

8.2.   Elektrijuhtmestik

| 8.2.1. | Kõik elektrijuhtmed, mis ei asu õõnsates osades, peavad olema kinnitatud sõiduki kerele, seintele või vaheseintele, mille lähedalt need jooksevad. Kohad, kus need läbivad seinu või vaheseinu, peavad olema piisavalt kaitstud, et vältida isolatsiooni vigastamist. |
| --- | --- |

8.2.1.

Kõik elektrijuhtmed, mis ei asu õõnsates osades, peavad olema kinnitatud sõiduki kerele, seintele või vaheseintele, mille lähedalt need jooksevad. Kohad, kus need läbivad seinu või vaheseinu, peavad olema piisavalt kaitstud, et vältida isolatsiooni vigastamist.

| 8.2.2. | Elektrijuhtmestik peab olema kavandatud, valmistatud ja paigaldatud nii, et selle osad oleksid piisavalt korrosiooni eest kaitstud. |
| --- | --- |

8.2.2.

Elektrijuhtmestik peab olema kavandatud, valmistatud ja paigaldatud nii, et selle osad oleksid piisavalt korrosiooni eest kaitstud.

9.   SÕIDUKI KATSETAMINE

Käesoleva eeskirja 3. lisa kohaselt läbiviidud laupkokkupõrkekatse käigus takistuse vastu, 01 muudatuste seeriaga eeskirja nr 95 4. lisa kohaselt tehtud külgkokkupõrkekatses ning selle 4. lisa kohaselt tehtud tagantlöögikatse käigus

9.1.   tohib kokkupõrke tagajärjel lekkida kütusetoitesüsteemist vaid veidi kütust;

9.2.   ei tohi kokkupõrkest põhjustatud kütusetoitesüsteemi pideva lekkimise korral kütust välja voolata enam kui 30 g minutis; kui kütusetoitesüsteemist välja voolav vedelik seguneb teiste süsteemide vedelikega ning kui erinevaid vedelikke ei saa kergesti eristada ja tuvastada, hinnatakse pideva lekke suurust kõigi kogutud vedelike põhjal;

9.3.   ei tohi kütus süttida.

9.4.   Punktis 9 kirjeldatud kokkupõrkekatsete käigus ja pärast neid peab aku jääma kinnitusseadisega kinnitatuks.

9.5.   Tootja nõudmisel võib käesoleva eeskirja 3. lisas ettenähtud laupkokkupõrkekatse asendada 01 muudatuste seeria eeskirja nr 94 3. lisas kirjeldatud katsega.

III OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE VEDELKÜTUSEPAAKIDELE KUI ERALDI TEHNILISTELE SEADMETELE

10.   MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

10.1.   „kütusepaak”– kütusepaak/-paagid, mis on ette nähtud punktis 10.3 määratletud vedelkütuse jaoks, mida kasutatakse eelkõige sõiduki liikuma panemiseks; kütusepaagile võib tüübikinnituse anda koos selle lisaseadmetega või ilma (täitetoru (kui tegemist on eraldi osaga), täiteava, kork, mõõtur, ühendused mootoriga või sisemise ülerõhu kompenseerimiseks jne);

10.2.   „kütusepaagi mahutavus”– kütusepaagi mahutavus, mille on kindlaks määranud kütusepaagi tootja;

10.3.   „vedelkütus”– kütus, mis on tavalise temperatuuri ja rõhu juures vedel;

10.4.   „kütusepaagi tüübikinnitus”– kütusepaagi tüübile antud tüübikinnitus;

10.5.   „kütusepaagi tüüp”– kütusepaagid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste näitajate poolest nagu:

11.   VEDELKÜTUSEPAAKIDELE ESITATAVAD NÕUDED

11.1.   Punktides 5.1, 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 ja 6.2 esitatud nõuded peavad olema täidetud, kui kütusepaagid varustatakse nende külge tavaliselt kinnitatavate lisaseadmetega.

11.2.   Kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaakidele, peab tootja esitatud andmetest selgelt nähtuma, milliseid lisaseadmeid katses kasutatakse.

IV OSA –   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD KÜTUSEPAAGI VÕI KÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISEGA

12.   MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

12.1.   „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus seoses sõidukile käesoleva eeskirja III osa kohaselt tüübikinnituse saanud vedelkütusepaagi/-paakide paigaldamisega;

12.2.   „sõidukitüüp”– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

13.   VEDELKÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISE NÕUDED

13.1.   Punktides 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10, ja 5.11 esitatud nõuded peavad olema täidetud.

13.2.   Kui kütusepaagid saavad tüübikinnituse ilma lisaseadmeteta, kaasatakse kütusepaakide katsetamisel kasutatud ning tootja dokumentides vastavalt punktile 11.2 nimetatud lisaseadmed tootja taotlusel käesoleva eeskirja IV osa kohasesse tüübikinnitusse. Tüübikinnitusega hõlmatakse täiendavad lisaseadmed, kui tehniline teenistus kinnitab, et sõiduk vastab käesoleva eeskirja III ja IV osa nõuetele.

14.   SÕIDUKI VÕI KÜTUSEPAAGI TÜÜBI MUUTMINE

14.1.   Igast sõiduki või kütusepaagi tüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:

| 14.1.1. | võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele või |
| --- | --- |

14.1.1.

võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele või

| 14.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet. |
| --- | --- |

14.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

14.2.   Ilma et see piiraks punkti 14.1 sätete kohaldamist, ei loeta käesoleva eeskirja II osa kohaselt katsetatud sõiduki tüübi muudatuseks sõidukivarianti, mille tühimass ei erine tüübikinnituse saanud sõiduki omast enam kui ± 20 %.

14.3.   Teatis muudatusi käsitleva tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktides 3.1.3, 3.2.3 või 3.3.3 ettenähtud korras.

15.   TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja see peab vastama järgmistele nõuetele:

| 15.1. | Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnitusmärgiga sõidukid või kütusepaagid peavad vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile ja vastavate osade nõuetele. |
| --- | --- |

15.1.

Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnitusmärgiga sõidukid või kütusepaagid peavad vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile ja vastavate osade nõuetele.

| 15.2. | Punktis 15.1 ettenähtud tüübikinnituse nõuetele vastavuse kontrollimiseks katsetatakse pisteliselt küllaldasel arvul käesoleva eeskirjaga nõutava tüübikinnitusmärgiga seeriatootmises toodetud sõidukeid või kütusepaake. |
| --- | --- |

15.2.

Punktis 15.1 ettenähtud tüübikinnituse nõuetele vastavuse kontrollimiseks katsetatakse pisteliselt küllaldasel arvul käesoleva eeskirjaga nõutava tüübikinnitusmärgiga seeriatootmises toodetud sõidukeid või kütusepaake.

| 15.3. | Tavaliselt kontrollitakse sõiduki või kütusepaagi vastavust tüübikinnituse saanud tüübile tüübikinnitusvormi ja selle lisades esitatud kirjelduste põhjal. Vajaduse korral võib sõidukit või kütusepaaki siiski kontrollida ka punktis 6 esitatud katsete teel. |
| --- | --- |

15.3.

Tavaliselt kontrollitakse sõiduki või kütusepaagi vastavust tüübikinnituse saanud tüübile tüübikinnitusvormi ja selle lisades esitatud kirjelduste põhjal. Vajaduse korral võib sõidukit või kütusepaaki siiski kontrollida ka punktis 6 esitatud katsete teel.

16.   KARISTUS TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

16.1.   Sõiduki või kütusepaagi tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 15.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui sõiduk ei ole edukalt läbinud punktis 9 ettenähtud katseid.

16.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile tüübikinnitusteatise koopia, mis vastab käesoleva eeskirja 1. ja 2. lisas esitatud näidisele.

17.   ÜLEMINEKUSÄTTED

17.1.   Alates muudatuste seeria 02 ametliku jõustumise kuupäevast ei saa käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda ECE tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud muudatuste seeriaga 02.

17.2.   12 kuud pärast muudatuste seeria 02 jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud muudatuste seeriaga 02.

17.3.   12 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja muudatuste seeria 02 jõustumist ei saa ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda riikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mis on saanud käesoleva eeskirja varasema muudatuste seeria kohase tüübikinnituse.

17.4.   24 kuud pärast käesoleva eeskirja muudatuste seeria 02 jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda käesoleva eeskirja muudatuste seeria 02 nõuetele mittevastava sõiduki esmasest registreerimisest (esmakordsest kasutuselevõtust).

17.5.   02-seeria muudatuste 3. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast alates ei saa käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda ECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 02-seeria muudatuste 3. täiendusega.

17.6.   Ka pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste 3. täienduse jõustumist jäävad sõidukitele 02-seeria muudatuste varasemate täienduste alusel antut tüübikinnitused kehtivaks ja käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad selliste tüübikinnituste laiendamist ja nende tunnustamist.

18.   TÜÜBIKATSETUSTE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega) 7. lisas.

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kes kasutavad vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 ja 55 – (vabad), 56 – Montenegro ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning nendele paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikust tunnustamist, või ühinevad sellega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab antud numbrid kokkuleppeosalistele.

---

1. LISA

1. liide

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))

Image

Image

2. liide

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS

NÄIDIS A

(vt käesoleva eeskirja punkti 3.1.4)

Image

Ülal kujutatud ja sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 I osa kohaselt ning kannab numbrit 021234. Selle kaks esimest numbrit (02) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud muudatuste seeriaga 02.

NÄIDIS B

(vt käesoleva eeskirja lõiget 3.1.5)

Image

Ülal kujutatud ja sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 I või IV osa ning eeskirja nr 33 kohaselt (1). Need tüübikinnitusnumbrid näitavad vastavalt, et nende andmise ajal hõlmas eeskiri nr 34 muudatuste seeriat 02 ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul.

NÄIDIS C

(vt käesoleva eeskirja punkti 3.2.4)

Image

Kütusepaagile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) vastavalt eeskirja nr 34 III osale universaalse kasutamise osas koos lisaseadmetega ja kannab tüübikinnitusnumbrit 021234. Selle kaks esimest numbrit (02) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud muudatuste seeriaga 02.

NÄIDIS D

(vt käesoleva eeskirja punkti 3.3.4)

Image

Sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) vastavalt eeskirja nr 34 IV osale ja kannab tüübikinnitusnumbrit 021234. Selle kaks esimest numbrit (02) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud muudatuste seeriaga 02.

NÄIDIS E

(vt käesoleva eeskirja lõiget 3.3.5)

Image

Ülal kujutatud ja sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 IV osa ja eeskirja nr 33 kohaselt (1). Need tüübikinnitusnumbrid näitavad vastavalt, et nende andmise ajal hõlmas eeskiri nr 34 muudatuste seeriat 02 ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul.

---

(1)  Teine number on esitatud vaid näitena.

---

3. LISA

LAUPKOKKUPÕRKE KATSE VASTU TAKISTUST

1.   EESMÄRK JA RAKENDUSALA

Selle katse eesmärk on simuleerida sõiduki laupkokkupõrget fikseeritud takistuse või vastassuunast tuleva teise sõidukiga.

2.   SEADELDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID

2.1.   Katsetusala

Katsetusala peab olema piisavalt suur, et sinna mahuks kiirendusrada, takistus ja katsete jaoks vajalikud tehnilised seadeldised. Raja vähemalt viie meetri pikkune osa enne tõket peab olema horisontaalne, tasane ja sile.

2.2.   Takistus

Takistuseks on vähemalt 3 m laiune ja vähemalt 1,5 m kõrgune raudbetoonplokk. Tõke peab olema sellise paksusega, et selle mass oleks vähemalt 70 tonni. Esikülg peab olema vertikaalne, kiirendusraja teljega risti ning kaetud heas seisukorras 2 cm paksuste vineertahvlitega. Takistus peab olema paigutatud kas maasse või maapinnale ning vajaduse korral kinnitatud lisakinnitusseadmetega, et piirata selle paigalt nihkumist. Kasutada võib ka teistsuguste omadustega takistust, millega saadakse vähemalt samaväärsed tulemused.

2.3.   Sõiduki liikumine

Kokkupõrke ajal ei tohi sõidukit enam mõjutada ükski juhtimis- ega liikumapanev lisaseade. Sõiduk peab jõudma oma teel asuva takistuseni, asetsedes kokkupõrkeseinaga risti; sõiduki esiosa vertikaalse keskjoone ja kokkupõrkeseina vertikaalse keskjoone vaheline maksimaalne lubatud põikihälve on 30 cm.

2.4.   Sõiduki seisukord

| 2.4.1. | Katsetatav sõiduk peab olema varustatud kõigi selle tavapäraste osade ja seadmetega, mis moodustavad selle tühimassi, või olema sellises seisukorras, mis neid nõudeid rahuldab niivõrd, kuivõrd see on seotud tuleohutust mõjutavate osade ja seadmetega. |
| --- | --- |

2.4.1.

Katsetatav sõiduk peab olema varustatud kõigi selle tavapäraste osade ja seadmetega, mis moodustavad selle tühimassi, või olema sellises seisukorras, mis neid nõudeid rahuldab niivõrd, kuivõrd see on seotud tuleohutust mõjutavate osade ja seadmetega.

| 2.4.2. | Kui sõiduk liigub väliste vahendite abil, peab kütusetoitesüsteem olema vähemalt 90 % ulatuses täidetud kas kütuse või mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus on ligilähedane tavapärasele kütusele. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad. |
| --- | --- |

2.4.2.

Kui sõiduk liigub väliste vahendite abil, peab kütusetoitesüsteem olema vähemalt 90 % ulatuses täidetud kas kütuse või mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus on ligilähedane tavapärasele kütusele. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad.

| 2.4.3. | Kui sõiduk sõidab oma mootori jõul, peab kütusepaak olema vähemalt 90 % ulatuses täis. Kõik muud vedelikumahutid võivad olla täis. |
| --- | --- |

2.4.3.

Kui sõiduk sõidab oma mootori jõul, peab kütusepaak olema vähemalt 90 % ulatuses täis. Kõik muud vedelikumahutid võivad olla täis.

| 2.4.4. | Tootja taotlusel võib katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki konstruktsiooni) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks. |
| --- | --- |

2.4.4.

Tootja taotlusel võib katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki konstruktsiooni) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks.

2.5.   Kokkupõrkekiirus

Kokkupõrkekiirus peab jääma vahemikku 48,3–53,1 km/h. Kui katsetamisel oli kokkupõrkekiirus siiski suurem ning sõiduk vastas ettenähtud nõuetele, loetakse katse rahuldavalt sooritatuks.

2.6.   Mõõtevahendid

Punktis 2.5 kirjeldatud kiiruse mõõtmiseks kasutatav seade peab mõõtma 1 % täpsusega.

3.   SAMAVÄÄRSED KATSEMEETODID

3.1.   Samaväärsed katsemeetodid on lubatud eeldusel, et käesolevas eeskirjas nimetatud tingimusi järgitakse asenduskatses või asenduskatse tulemustel põhinevate arvutuste tegemisel täielikult.

3.2.   Punktis 2 kirjeldatud katsemeetodist erineva meetodi kasutamisel tuleb tõestada selle samaväärsust.

---

4. LISA

TAGANTLÖÖGIKATSE

1.   EESMÄRK JA RAKENDUSALA

1.1.   Selle katse eesmärk on simuleerida tagantlööki teise liikuva sõiduki poolt.

2.   SEADELDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID

2.1.   Katsetusala

Katsetusala peab olema piisavalt suur, et sinna mahuks löökkeha tõukamise süsteem ning jääks ruumi kokku põrganud sõiduki põrkejärgseks nihkeks ja katsevarustuse paigaldamiseks. Ala, kus toimub sõiduki kokkupõrge ja nihe, peab olema horisontaalne, tasane ja sile ning selle hõõrdekoefitsient ei tohi olla suurem kui 0,5.

2.2.   Löökkeha

2.2.1.   Löökkeha peab olema terasest ja jäiga konstruktsiooniga.

2.2.2.   Põrkepind peab olema tasane, vähemalt 2 500 mm lai ja 800 mm kõrge, ning selle äärte kõverusraadius peab olema 40–50 mm. Põrkepind peab olema kaetud 20 mm paksuse vineerikihiga.

2.2.3.   Kokkupõrkehetkel peavad olema täidetud järgmised tingimused:

| 2.2.3.1. | põrkepind peab olema vertikaalne ning asetsema kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinnaga risti; |
| --- | --- |

2.2.3.1.

põrkepind peab olema vertikaalne ning asetsema kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinnaga risti;

| 2.2.3.2. | löökkeha liikumise suund peab olema täiesti horisontaalne ja kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinnaga paralleelne; |
| --- | --- |

2.2.3.2.

löökkeha liikumise suund peab olema täiesti horisontaalne ja kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinnaga paralleelne;

| 2.2.3.3. | maksimaalne lubatud külgsuunas kõrvalekalle löökkeha pinna vertikaalse keskjoone ja kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinna vahel on 300 mm. Lisaks sellele peab põrkepinna moodustama kokku põrkava sõiduki kogu laius; |
| --- | --- |

2.2.3.3.

maksimaalne lubatud külgsuunas kõrvalekalle löökkeha pinna vertikaalse keskjoone ja kokku põrkava sõiduki keskmise pikitasapinna vahel on 300 mm. Lisaks sellele peab põrkepinna moodustama kokku põrkava sõiduki kogu laius;

| 2.2.3.4. | põrkepinna alumise ääre kliirens peab olema 175 ± 25 mm. |
| --- | --- |

2.2.3.4.

põrkepinna alumise ääre kliirens peab olema 175 ± 25 mm.

2.3.   Löökkeha liikumine

Löökkeha võib olla kinnitatud alusele (liikuv takistus) või moodustada osa pendlist.

2.4.   Liikuva takistuse kasutamise korral kohaldatavad erisätted

2.4.1.   Kui löökkeha on kinnitatud alusele (liikuv takistus), peab kinnitus olema jäik ja selle deformeerumine kokkupõrke korral välistatud; alus peab kokkupõrke hetkel saama vabalt liikuda ja liikumisseade ei tohi seda enam mõjutada.

2.4.2.   Kokkupõrkekiirus peab jääma vahemikku 35–38 km/h.

2.4.3.   Aluse ja löökkeha kogukaal (mass) peab olema 1 100 ± 20 kg

2.5.   Pendli kasutamise korral kohaldatavad erisätted:

2.5.1.   Kaugus löögipinna keskpunktist pendli pöörlemisteljeni peab olema vähemalt 5 m.

2.5.2.   Löökkeha ripub vabalt jäikadel varrastel, mille külge ta kindlalt kinnitatud on. Selliselt ehitatud pendel ei tohi kokkupõrke korral oluliselt deformeeruda.

2.5.3.   Pendliga ühendatakse seiskamisseadis, et vältida pendli teistkordset kokkupõrget katsesõidukiga.

2.5.4.   Kokkupõrke hetkel peab pendli löögikeskme kiirus jääma vahemikku 35–38 km/h.

2.5.5.   Vähendatud massi „mr” pendli löögikeskmes väljendatakse kogumassi „m”, löögikeskme ja pöörlemistelje vahelise kauguse „a” (1) ning raskuskeskme ja pöörlemistelje vahelise kauguse „l” kaudu järgmise valemi abil:

mr = m (1/a)

2.5.6.   Vähendatud mass mr peab olema 1 100 ± 20 kg.

2.6.   Üldsätted löökkeha massi ja kiiruse kohta

Kui katsetamisel oli kokkupõrkekiirus suurem kui punktides 2.4.2 ja 2.5.4 ette nähtud ja/või mass oli suurem kui punktides 2.4.3 ja 2.5.6 ette nähtud ning sõiduk vastas ettenähtud nõuetele, loetakse katse rahuldavalt sooritatuks.

2.7.   Katsetatava sõiduki seisukord

2.7.1.   Katsetatav sõiduk peab olema varustatud kõigi tavapäraste osade ja seadmetega, mis moodustavad selle tühimassi, või olema sellises seisukorras, mis rahuldab seda nõuet niivõrd, kuivõrd see on seotud tuleohutust mõjutavate osade ja seadmetega.

2.7.2.   Kütusepaak peab olema vähemalt 90 % ulatuses täidetud kas kütuse või mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus on ligilähedane tavapärasele kütusele. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad.

2.7.3.   Käik võib olla sees ning kasutada võib pidureid.

2.7.4.   Tootja taotlusel võib lubada järgmisi erandeid:

| 2.7.4.1. | katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus võib lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki konstruktsiooni) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks ja |
| --- | --- |

2.7.4.1.

katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus võib lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki konstruktsiooni) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks ja

| 2.7.4.2. | sõiduki massile võib lisada kuni 10 % selle tühimassist, kui lisaraskused on jäigalt kinnitatud sõiduki konstruktsiooni külge, nii et see ei mõjuta katse ajal sõitjateruumi ehitust. |
| --- | --- |

2.7.4.2.

sõiduki massile võib lisada kuni 10 % selle tühimassist, kui lisaraskused on jäigalt kinnitatud sõiduki konstruktsiooni külge, nii et see ei mõjuta katse ajal sõitjateruumi ehitust.

2.8.   Mõõtevahendid

Punktides 2.4.2 ja 2.5.4 kirjeldatud kiiruse mõõtmiseks kasutatav vahend peab mõõtma 1 % täpsusega.

3.   SAMAVÄÄRSED KATSEMEETODID

3.1.   Samaväärsed katsemeetodid on lubatud eeldusel, et käesolevas eeskirjas nimetatud tingimusi järgitakse asenduskatses või asenduskatse tulemustel põhinevate arvutuste tegemisel täielikult.

3.2.   Punktis 2 kirjeldatud katsemeetodist erineva meetodi kasutamisel tuleb tõestada selle samaväärsust.

---

(1)  Siinjuures pööratakse tähelepanu sellele, et kaugus a on võrdne kõnealuse sünkroonpendli pikkusega.

---

5. LISA

PLASTIST VALMISTATUD KÜTUSEPAAKIDE KATSETAMINE

1.   LÖÖGIKINDLUS

1.1.   Kütusepaak täidetakse täies ulatuses vee-glükooliseguga või mõne muu madala külmumistemperatuuriga vedelikuga, mis ei muuda kütusepaagi materjali omadusi, ning peab seejärel läbima perforeerimiskatse.

1.2.   Paagi temperatuur on selle katse ajal 233 K ± 2 K (– 40 °C ± 2 °C).

1.3.   Katse jaoks kasutatakse pendelkatseseadet. Löökkeha on terasest ning püramiidikujuline, millel on ruudukujuline alus ja võrsete kolmnurkadega piiratud tahud. Löökkeha alus ja servad on ümardatud 3 mm raadiusega. Pendli löögikese peab ühtima püramiidi raskuskeskmega; see peab olema pendli pöörlemisteljest 1 m kaugusel. Pendli kogumass peab olema 15 kg. Löögihetkel ei tohi pendli energia olla väiksem kui 30 Nm ning peab vastama sellele väärtusele võimalikult täpselt.

1.4.   Katsed tehakse kütusepaagi nendes kohtades, mida loetakse laupkokkupõrke või tagantlöögi korral kõige ohustatumateks. Ohustatuks loetakse neid kohti, mis on kõige vähem kaitstud või mis on seoses kütusepaagi kuju või sõidukile paigaldamise viisiga kõige nõrgemad. Laborite valitud kohad peavad olema katseprotokollis märgitud.

1.5.   Katse ajal hoiavad kütusepaaki kinni löögi vastasküljel või -külgedel olevad kinnitid. Katse tagajärjel ei tohi kütusepaak hakata lekkima.

1.6.   Tootja valikul võib kõik katsed teha ühe ja sama kütusepaagiga või iga katse erineva kütusepaagiga.

2.   MEHAANILINE TUGEVUS

Kütusepaaki tuleb lekkimise ja vormi jäikuse suhtes katsetada käesoleva eeskirja punktis 6.1 kirjeldatud tingimustel. Kütusepaak koos kõigi lisaseadmetega tuleb kinnitada katseseadmele samal viisil, nagu see paigaldatakse sõidukile, mille jaoks kütusepaak on ette nähtud, või paigutatakse sõidukile endale või sõidukiosast valmistatud katseseadmele. Tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega võib paaki katsetada ka ilma katseseadet kasutamata. Katsel täidetakse kütusepaak täielikult veega, mille temperatuur on 326 K (53 °C). Kütusepaagi suhteline siserõhk peab viie tunni jooksul olema selline, mis temperatuuril 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C) võrdub kahekordse töörõhuga ja mis mingil juhul ei ole väiksem kui 30 kPa. Katse käigus ei tohi paak ega selle lisaseadmed praguneda ega hakata lekkima; ent need võivad pöördumatult deformeeruda.

3.   KÜTUSE LÄBILASKMINE

3.1.   Kütuse läbilaskmise katse jaoks kasutatakse kas eeskirja 83 9. lisas määratletud etalonkütust või kaubanduslikku superkütust. Kui kütusepaak on ette nähtud ainult diiselmootoriga sõidukitele, täidetakse see diislikütusega.

3.2.   Enne katset täidetakse 50 % kütusepaagi mahust katsevedelikuga ja hoitakse kütusepaaki lahtiselt ümbritseva õhu temperatuuril 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C), kuni kaalukadu ajaühikus muutub konstantseks, kuid mitte kauem kui neli nädalat (ettevalmistav säilitusaeg).

3.3.   Seejärel kütusepaak tühjendatakse ja täidetakse 50 % selle mahust uuesti katsevedelikuga, suletakse kütusepaak õhukindlalt ja hoitakse temperatuuril 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Kui kütusepaagi sisu on saavutanud katsetemperatuuri, reguleeritakse rõhku. Järgneval kaheksa nädala pikkusel katseperioodil määratakse kindlaks difusioonist põhjustatud kaalukadu katseperioodil. Kütuse lubatud maksimaalne keskmine kaalukadu on 20 g 24 katsetunni kohta.

3.4.   Kui difusioonist põhjustatud kadu ületab punktis 3.3 nimetatud väärtuse, tehakse kirjeldatud katse sama paagiga uuesti ja määratakse kindlaks difusioonist põhjustatud kadu temperatuuril 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C), kusjuures muud tingimused jäävad samaks. Nendel tingimustel ei või kadu ületada 10 g 24 tunni kohta.

4.   KÜTUSEKINDLUS

Pärast punktis 3 nimetatud katset peab kütusepaak endiselt vastama punktides 1 ja 2 sätestatud nõuetele.

5.   TULEPÜSIVUS

Kütusepaak peab läbima järgmised katsed.

5.1.   Kütusepaaki, mis on kinnitatud samamoodi kui sõidukile, hoitakse kokkupuutes leegiga kaks minutit. Kütusepaagist ei tohi lekkida kütust.

5.2.   Erinevate kütusepaakidega tehakse kolm katset, täites kütusepaagid kütusega järgmiselt:

| 5.2.1. | kui kütusepaak on ette nähtud ottomootoriga või diiselmootoriga sõidukitele, tehakse kolm katset superbensiiniga täidetud kütusepaakidega; |
| --- | --- |

5.2.1.

kui kütusepaak on ette nähtud ottomootoriga või diiselmootoriga sõidukitele, tehakse kolm katset superbensiiniga täidetud kütusepaakidega;

| 5.2.2. | kui paak on ette nähtud ainult diiselmootoriga sõidukitele, tehakse kolm katset paagiga diislikütusega täidetud kütusepaakidega; |
| --- | --- |

5.2.2.

kui paak on ette nähtud ainult diiselmootoriga sõidukitele, tehakse kolm katset paagiga diislikütusega täidetud kütusepaakidega;

| 5.2.3. | Iga katse jaoks paigaldatakse kütusepaak ja selle lisaseadmed katseseadmele selle tegelikke paigaldustingimusi võimalikult täpselt simuleerides. Kütusepaagi katseseadmele kinnitamise meetod peab vastama sõidukile paigaldamise meetodile.. Teataval sõidukil kasutamiseks ette nähtud kütusepaakide korral tuleb arvesse võtta kütusepaaki ja selle lisaseadmeid leekide eest kaitsvaid või mis tahes viisil tule edasiliikumist mõjutavaid sõiduki osi ning kütusepaagile paigaldatud erikomponente ja kütusepaagi korke. Katse ajal peavad kõik avad olema suletud, kuid õhutussüsteem peab toimima. Vahetult enne katset täidetakse 50 % kütusepaagi mahust kindlaksmääratud kütusega. |
| --- | --- |

5.2.3.

Iga katse jaoks paigaldatakse kütusepaak ja selle lisaseadmed katseseadmele selle tegelikke paigaldustingimusi võimalikult täpselt simuleerides. Kütusepaagi katseseadmele kinnitamise meetod peab vastama sõidukile paigaldamise meetodile.. Teataval sõidukil kasutamiseks ette nähtud kütusepaakide korral tuleb arvesse võtta kütusepaaki ja selle lisaseadmeid leekide eest kaitsvaid või mis tahes viisil tule edasiliikumist mõjutavaid sõiduki osi ning kütusepaagile paigaldatud erikomponente ja kütusepaagi korke. Katse ajal peavad kõik avad olema suletud, kuid õhutussüsteem peab toimima. Vahetult enne katset täidetakse 50 % kütusepaagi mahust kindlaksmääratud kütusega.

5.3.   Kütusepaagini ulatuvad leegid saadakse müügil oleva ottomootori kütuse (edaspidi „kütus”) põletamisega kausis. Kaussi kallatava kütuse kogusest peab piisama, et see leegitseks vabades põlemistingimustes kogu katseaja jooksul.

5.4.   Kausi mõõtmed peavad olema sellised, et leegid ulatuksid kütusepaagi külgedeni. Seepärast peavad kausi mõõtmed ületama kütusepaagi horisontaaltasapinna mõõtmeid vähemalt 20 cm, kuid mitte rohkem kui 50 cm. Kausi küljed ei tohi katse alguses ulatuda kütusetasemest kõrgemale kui 8 cm.

5.5.   Kütusega täidetud kauss asetatakse kütusepaagi alla nii, et kausi kütusetaseme ja kütusepaagi põhja vaheline kaugus vastaks tühimassiga (vt punkti 7.4) sõiduki kütusepaagi ettenähtud kõrgusele tee pinnast. Kaussi või katseseadet või mõlemaid peab saama vabalt liigutada.

5.6.   Katse C-etapis kaetakse kauss varjega, mis asetatakse kütusest 3 cm ± 1 cm kõrgusele.

2. liite nõuete kohaselt peab varje olema tulekindlast materjalist. Telliste vahel ei tohi olla vahesid ning need tuleb asetada kütusekausi kohale nii, et tellistes olevad augud ei oleks tõkestatud. Raami pikkus ja laius peavad olema kausi sisemõõtmetest 2–4 cm väiksemad, nii et raami ja kausi seinte vahele jääks 1–2 cm laiune ventilatsiooniava.

5.7.   Kui katsed tehakse välitingimustes, tuleb kasutada tuulekaitset ning tuule kiirus kütusekausi kõrgusel ei tohi ületada 2,5 km/h. Enne katsetamist tuleb varjet soojendada temperatuurini 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Tagamaks seda, et iga järgmise katse puhul on katsetingimused ühesugused, võib tulekindlaid telliseid niisutada.

5.8.   Katse koosneb neljast etapist (vaata 1. liidet).

5.8.1.   A-etapp: eelsoojendamine (joonis 1)

Kausis olev kütus süüdatakse vähemalt 3 m kaugusel katsetatavast kütusepaagist. Kauss asetatakse kütusepaagi alla pärast 60-sekundilist eelsoojendamist.

5.8.2.   B-etapp: otsene kokkupuude leegiga (joonis 2)

Kütusepaak peab 60 sekundi jooksul puutuma kokku vabalt põleva kütuse leegiga.

5.8.3.   C-etapp: kaudne kokkupuude leegiga (joonis 3)

Kohe pärast B-etapi lõppu pannakse põleva kausi ja paagi vahele varje. Kütusepaak puutub summutatud leegiga kokku veel 60 sekundit.

5.8.4.   D-etapp: katse lõpp (joonis 4)

Varjega kaetud põlev kauss viiakse tagasi algasendisse (A-etapp). Kui pärast katse lõppu paak põleb, tuleb tuli viivitamata kustutada.

5.9.   Katsetulemused loetakse rahuldavaks, kui kütusepaagist ei leki vedelkütust.

6.   KUUMUSKINDLUS

6.1.   Katsetel kasutatav seade peab vastama paagi sõidukile paigaldamise viisile, sealhulgas paagi õhutussüsteemi töötamise viisile.

6.2.   Paak, mille mahust 50 % on täidetud veega temperatuuril 293 K (20 °C), on tund aega ümbritseva õhu temperatuuril 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C).

6.3.   Katsetulemused loetakse rahuldavaks, kui pärast katset kütusepaak ei leki ega ole oluliselt deformeerunud.

7.   KÜTUSEPAAGI TÄHISTAMINE

Kütusepaagil peab olema kirjas tootja kaubanimi või kaubamärk; see peab olema kustumatu ja pärast kütusepaagi sõidukile paigaldamist selgesti loetav.

1. liide

TULEPÜSIVUSKATSE

Joonis 1

| A-etapp: | eelsoojendus |
| --- | --- |

A-etapp:

Image

Joonis 2

| B-etapp: | otsene kokkupuude leegiga |
| --- | --- |

B-etapp:

Image

Joonis 3

| C-etapp: | kaudne kokkupuude leegiga |
| --- | --- |

C-etapp:

Image

Joonis 4

| D-etapp: | katse lõpp |
| --- | --- |

D-etapp:

Image

2. liide

TULEKINDLATE TELLISTE MÕÕTMED JA TEHNILISED ANDMED

Image

| Tulepüsivus | (Seger-Kegel) SK 30 |
| --- | --- |
| Al2O3 sisaldus | 30–33 % |
| Poorsus (Po) | 20–22 mahuprotsenti |
| Tihedus | 1 900 – 2 000 kg/m3 |
| Efektiivne augustatud pind | 44,18 % |

Tulepüsivus

(Seger-Kegel) SK 30

Al2O3 sisaldus

30–33 %

Poorsus (Po)

20–22 mahuprotsenti

Tihedus

1 900 – 2 000 kg/m3

Efektiivne augustatud pind

44,18 %

---