# Euroopan unionin L 232/2010

| | ISSN 1725-261X
  doi:10.3000/1725261X.L_2010.232.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 232 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 53. vuosikerta2. syyskuu 2010 |

ISSN 1725-261X

doi:10.3000/1725261X.L_2010.232.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 232

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

53. vuosikerta2. syyskuu 2010

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission asetus (EU) N:o 772/2010, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta annetun asetuksen (EY) N:o 555/2008 muuttamisesta | 1 |
| | | Komission asetus (EU) N:o 773/2010, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 4 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2010/475/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 30 päivänä elokuuta 2010, maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta lähentymistavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/594/EY muuttamisesta Tšekille, Puolalle ja Slovakialle myönnettävien lisämäärärahojen suhteen
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5817) | 6 |
| | | 2010/476/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 30 päivänä elokuuta 2010, maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta alueellinen kilpailukyky ja työttömyys -tavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/593/EY muuttamisesta Tšekin ja Slovakian osalta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5818) | 11 |
| | | 2010/477/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, merivesien hyvän ekologisen tilan arvioinnissa käytettävistä perusteista ja menetelmästandardeista
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5956)

   (
  1
  ) | 14 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission asetus (EU) N:o 772/2010, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta annetun asetuksen (EY) N:o 555/2008 muuttamisesta

1

Komission asetus (EU) N:o 773/2010, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

4

PÄÄTÖKSET

2010/475/EU

*

Komission päätös, annettu 30 päivänä elokuuta 2010, maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta lähentymistavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/594/EY muuttamisesta Tšekille, Puolalle ja Slovakialle myönnettävien lisämäärärahojen suhteen
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5817)

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5817)

6

2010/476/EU

*

Komission päätös, annettu 30 päivänä elokuuta 2010, maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta alueellinen kilpailukyky ja työttömyys -tavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/593/EY muuttamisesta Tšekin ja Slovakian osalta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5818)

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5818)

11

2010/477/EU

*

Komission päätös, annettu 1 päivänä syyskuuta 2010, merivesien hyvän ekologisen tilan arvioinnissa käytettävistä perusteista ja menetelmästandardeista
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5956)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5956)

1

14

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 2.9.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 232/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 232/1

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 772/2010,

annettu 1 päivänä syyskuuta 2010,

viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta annetun asetuksen (EY) N:o 555/2008 muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 103 za artiklan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta 27 päivänä kesäkuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 555/2008 (2) 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdassa säädetään, että menekinedistämiseen ja tiedotukseen tarkoitettu tuki saa kunkin tuensaajan osalta kestää yhden kolmannen maan markkinoilla enintään kolme vuotta. |
| --- | --- |

(1)

Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta 27 päivänä kesäkuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 555/2008 (2) 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdassa säädetään, että menekinedistämiseen ja tiedotukseen tarkoitettu tuki saa kunkin tuensaajan osalta kestää yhden kolmannen maan markkinoilla enintään kolme vuotta.

| (2) | Tällaisten tukitoimenpiteiden toteutuksesta saadun kokemuksen perusteella on tarpeen säätää, että kolmansissa maissa toteutettavien menekinedistämis- ja tiedotustoimien erityisyyden vuoksi niitä voidaan jatkaa enintään kahden vuoden ajan, sillä esimerkiksi hallinnolliset muodollisuudet jäsenvaltion ja kolmannen maan tasolla kestävät kauemmin. |
| --- | --- |

(2)

Tällaisten tukitoimenpiteiden toteutuksesta saadun kokemuksen perusteella on tarpeen säätää, että kolmansissa maissa toteutettavien menekinedistämis- ja tiedotustoimien erityisyyden vuoksi niitä voidaan jatkaa enintään kahden vuoden ajan, sillä esimerkiksi hallinnolliset muodollisuudet jäsenvaltion ja kolmannen maan tasolla kestävät kauemmin.

| (3) | Asetuksen (EY) N:o 555/2008 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely ja annettava erityisesti yksityiskohtaiset säännöt minkä tahansa tuetun toimen arvioimiseksi. Lisäksi on tarpeen velvoittaa jäsenvaltiot vahvistamaan menettely, jolla tukea mahdollisesti jatketaan, sekä tuettavien toimien ennakkoarviointi. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (EY) N:o 555/2008 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely ja annettava erityisesti yksityiskohtaiset säännöt minkä tahansa tuetun toimen arvioimiseksi. Lisäksi on tarpeen velvoittaa jäsenvaltiot vahvistamaan menettely, jolla tukea mahdollisesti jatketaan, sekä tuettavien toimien ennakkoarviointi.

| (4) | Asetuksen (EY) N:o 555/2008 9 artiklan 1 kohdassa kuvataan viinitilojen rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen taloushallintoa, muttei kuitenkaan anneta erityisiä säännöksiä toimien valvonnasta. Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin voidaan joissakin tapauksissa kohdistaa useita paikalla tehtäviä tarkastuksia ilman, että niillä parannetaan toimiin liittyviä hallinto- ja rahoituskustannuksia. |
| --- | --- |

(4)

Asetuksen (EY) N:o 555/2008 9 artiklan 1 kohdassa kuvataan viinitilojen rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen taloushallintoa, muttei kuitenkaan anneta erityisiä säännöksiä toimien valvonnasta. Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin voidaan joissakin tapauksissa kohdistaa useita paikalla tehtäviä tarkastuksia ilman, että niillä parannetaan toimiin liittyviä hallinto- ja rahoituskustannuksia.

| (5) | Asetuksen (EY) N:o 555/2008 81 artiklassa annetaan säännökset ainoastaan tuotantokykyyn liittyvästä valvonnasta. Tätä artiklaa ei nykyisellään sovelleta viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin, vaikka ne liittyvät läheisesti tuotantokykyä koskeviin toimiin. Valvontajärjestelmän yksinkertaistamiseksi on tarpeen vahvistaa viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävien toimien tarkastamista koskevat säännöt tuotantokykyyn liittyvien toimien tarkastamisesta jo annettuja sääntöjä vastaavasti. |
| --- | --- |

(5)

Asetuksen (EY) N:o 555/2008 81 artiklassa annetaan säännökset ainoastaan tuotantokykyyn liittyvästä valvonnasta. Tätä artiklaa ei nykyisellään sovelleta viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin, vaikka ne liittyvät läheisesti tuotantokykyä koskeviin toimiin. Valvontajärjestelmän yksinkertaistamiseksi on tarpeen vahvistaa viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävien toimien tarkastamista koskevat säännöt tuotantokykyyn liittyvien toimien tarkastamisesta jo annettuja sääntöjä vastaavasti.

| (6) | Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävien toimien tarkastamisen yksinkertaistamiseksi olisi graafisten välineiden lisäksi mahdollistettava sellaisten vastaavien välineiden käyttö, joilla lohko myös voidaan tunnistaa, mitata ja paikantaa. |
| --- | --- |

(6)

Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävien toimien tarkastamisen yksinkertaistamiseksi olisi graafisten välineiden lisäksi mahdollistettava sellaisten vastaavien välineiden käyttö, joilla lohko myös voidaan tunnistaa, mitata ja paikantaa.

| (7) | Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 555/2008 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(7)

Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 555/2008 olisi muutettava.

| (8) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(8)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 555/2008 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta seuraavasti:






  ”d) | menekinedistämiseen ja tiedotukseen tarkoitettu tuki kestää kunkin tuensaajan osalta yhdessä kolmannessa maassa enintään kolme vuotta; tukea voidaan tarvittaessa kuitenkin jatkaa vielä enintään kaksi vuotta;”. |
| --- | --- | --- |

1)

Korvataan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta seuraavasti:

”d)

menekinedistämiseen ja tiedotukseen tarkoitettu tuki kestää kunkin tuensaajan osalta yhdessä kolmannessa maassa enintään kolme vuotta; tukea voidaan tarvittaessa kuitenkin jatkaa vielä enintään kaksi vuotta;”.

| 2) | Muutetaan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti:






  a) | korvataan johdantolause seuraavasti:
  ”Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely sekä menettely, jolla tukea mahdollisesti jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ja annettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti seuraavista seikoista:”; |
| --- | --- | --- |

2)

Muutetaan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti:

a)

korvataan johdantolause seuraavasti:

”Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely sekä menettely, jolla tukea mahdollisesti jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ja annettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti seuraavista seikoista:”;

| b) | korvataan e alakohta seuraavasti:






  ”e) | säännöt, jotka koskevat tuettujen toimien arviointia. Jos tukea jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan mukaisesti, tuettujen toimien tulokset on lisäksi arvioitava ennen tuen jatkamista.” |
| --- | --- | --- |

b)

korvataan e alakohta seuraavasti:

”e)

säännöt, jotka koskevat tuettujen toimien arviointia. Jos tukea jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan mukaisesti, tuettujen toimien tulokset on lisäksi arvioitava ennen tuen jatkamista.”

| 3) | Korvataan 9 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
  ”Tuki maksetaan sen jälkeen, kun on varmistettu, että jokin toimi tai kaikki tukihakemuksessa tarkoitetut toimet (sen mukaan, miten jäsenvaltio on päättänyt hallinnoida toimenpidettä) on toteutettu ja tarkastettu paikalla tämän asetuksen 81 artiklan mukaisesti.” |
| --- | --- |

3)

Korvataan 9 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:

”Tuki maksetaan sen jälkeen, kun on varmistettu, että jokin toimi tai kaikki tukihakemuksessa tarkoitetut toimet (sen mukaan, miten jäsenvaltio on päättänyt hallinnoida toimenpidettä) on toteutettu ja tarkastettu paikalla tämän asetuksen 81 artiklan mukaisesti.”

| 4) | Korvataan 81 artikla seuraavasti:
  ”81 artikla
  Tuotantokykyyn sekä viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin liittyvä valvonta
  1.   Jäsenvaltioiden on käytettävä viinitilarekisteriä sen varmistamiseen, että asetuksen (EY) N:o 1234/2007 II osassa olevan I osaston III luvun IVa jaksossa säädettyjä tuotantokykyä koskevia säännöksiä, saman asetuksen 85 g artiklan 1 kohdassa säädetty uusien viljelmien väliaikainen istutuskielto mukaan luettuna, sekä saman asetuksen 103 q artiklassa olevia säännöksiä viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävistä toimista noudatetaan.
  2.   Kun myönnetään asetuksen (EY) N:o 1234/2007 85 i artiklassa säädettyjä uudelleenistutusoikeuksia, alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastettavat lohkot ovat lohkoja, joille tullaan myöntämään uudelleenistutusoikeuksia.
  Ennen raivausta tehtävään tarkastukseen on kuuluttava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolon varmistaminen.
  Tämä tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla on kuitenkin käytettävissä luotettava ja ajan tasalla pidetty sähköinen viinitilarekisteri, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen raivausta voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista (vuodessa) hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä ja seuraavana vuonna.
  3.   Raivauspalkkiota saavat alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastuksen kohteeksi on valittava lohkot, joista on tehty tukihakemus.
  Raivausta edeltävässä tarkastuksessa on varmistettava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolo, 75 artiklan mukaisesti määritelty istutettu ala ja alan asianmukainen hoito.
  Tämä tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla kuitenkin on käytettävissä graafinen väline tai vastaava väline, jolla istutettu ala voidaan mitata 75 artiklan mukaisesti sähköisessä viinitilarekisterissä, sekä luotettavat ja ajantasaiset tiedot siitä, hoidetaanko lohkoa asianmukaisesti, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen raivausta voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä vuonna.
  4.   Se, onko raivaus tosiasiassa tehty, tarkastetaan paikalla. Jos raivataan kokonainen viinitilan lohko tai kaukokartoituksen resoluutio on vähintään 1 m2, tarkastus voidaan tehdä kaukokartoituksena.
  5.   Raivauspalkkiota saavien alojen osalta vähintään toinen 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainituista tarkastuksista on tehtävä paikalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan kolmannen alakohdan ja 4 kohdan soveltamista.
  6.   Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen myönnettävää tukea saavat alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastuksen kohteeksi on valittava lohkot, joista on tehty tukihakemus.
  Toimia edeltävässä tarkastuksessa on varmistettava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolo ja 75 artiklan mukaisesti määritelty istutettu ala sekä suljettava pois se mahdollisuus, että kyseessä olisi 6 artiklassa määritelty tavanomainen viinitarhojen uudistaminen.
  Toisessa alakohdassa tarkoitettu tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla kuitenkin on käytettävissä graafinen väline tai vastaava väline, jolla istutettu ala voidaan mitata 75 artiklan mukaisesti sähköisessä viinitilarekisterissä, sekä luotettavat ja ajantasaiset tiedot istutetuista viiniköynnöslajikkeista, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen toimien toteuttamista voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä vuonna.” |
| --- | --- |

4)

Korvataan 81 artikla seuraavasti:

”81 artikla

Tuotantokykyyn sekä viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtääviin toimiin liittyvä valvonta

1.   Jäsenvaltioiden on käytettävä viinitilarekisteriä sen varmistamiseen, että asetuksen (EY) N:o 1234/2007 II osassa olevan I osaston III luvun IVa jaksossa säädettyjä tuotantokykyä koskevia säännöksiä, saman asetuksen 85 g artiklan 1 kohdassa säädetty uusien viljelmien väliaikainen istutuskielto mukaan luettuna, sekä saman asetuksen 103 q artiklassa olevia säännöksiä viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tähtäävistä toimista noudatetaan.

2.   Kun myönnetään asetuksen (EY) N:o 1234/2007 85 i artiklassa säädettyjä uudelleenistutusoikeuksia, alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastettavat lohkot ovat lohkoja, joille tullaan myöntämään uudelleenistutusoikeuksia.

Ennen raivausta tehtävään tarkastukseen on kuuluttava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolon varmistaminen.

Tämä tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla on kuitenkin käytettävissä luotettava ja ajan tasalla pidetty sähköinen viinitilarekisteri, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen raivausta voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista (vuodessa) hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä ja seuraavana vuonna.

3.   Raivauspalkkiota saavat alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastuksen kohteeksi on valittava lohkot, joista on tehty tukihakemus.

Raivausta edeltävässä tarkastuksessa on varmistettava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolo, 75 artiklan mukaisesti määritelty istutettu ala ja alan asianmukainen hoito.

Tämä tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla kuitenkin on käytettävissä graafinen väline tai vastaava väline, jolla istutettu ala voidaan mitata 75 artiklan mukaisesti sähköisessä viinitilarekisterissä, sekä luotettavat ja ajantasaiset tiedot siitä, hoidetaanko lohkoa asianmukaisesti, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen raivausta voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä vuonna.

4.   Se, onko raivaus tosiasiassa tehty, tarkastetaan paikalla. Jos raivataan kokonainen viinitilan lohko tai kaukokartoituksen resoluutio on vähintään 1 m2, tarkastus voidaan tehdä kaukokartoituksena.

5.   Raivauspalkkiota saavien alojen osalta vähintään toinen 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainituista tarkastuksista on tehtävä paikalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan kolmannen alakohdan ja 4 kohdan soveltamista.

6.   Viinitilojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen myönnettävää tukea saavat alat on tarkastettava systemaattisesti ennen raivausta ja sen jälkeen. Tarkastuksen kohteeksi on valittava lohkot, joista on tehty tukihakemus.

Toimia edeltävässä tarkastuksessa on varmistettava myös asianomaisen viinitarhan olemassaolo ja 75 artiklan mukaisesti määritelty istutettu ala sekä suljettava pois se mahdollisuus, että kyseessä olisi 6 artiklassa määritelty tavanomainen viinitarhojen uudistaminen.

Toisessa alakohdassa tarkoitettu tarkastus on tehtävä paikalla tehtävänä tarkastuksena. Jos jäsenvaltiolla kuitenkin on käytettävissä graafinen väline tai vastaava väline, jolla istutettu ala voidaan mitata 75 artiklan mukaisesti sähköisessä viinitilarekisterissä, sekä luotettavat ja ajantasaiset tiedot istutetuista viiniköynnöslajikkeista, tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti, ja velvollisuus tehdä tarkastus paikalla ennen toimien toteuttamista voidaan rajoittaa viiteen prosenttiin hakemuksista hallinnollisen valvontajärjestelmän luotettavuuden osoittamiseksi. Jos tällaisessa paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tai poikkeavuuksia tietyllä alueella tai alueen osassa, toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä paikalla tehtävien tarkastusten määrää asianmukaisesti kyseisenä vuonna.”

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 1 päivänä syyskuuta 2010.

Komission puolesta

José Manuel BARROSO

Puheenjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 170, 30.6.2008, s. 1.

2

---

| 2.9.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 232/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 232/4

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 773/2010,

annettu 1 päivänä syyskuuta 2010,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21 päivänä joulukuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 (2) ja erityisesti sen 138 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Asetuksessa (EY) N:o 1580/2007 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XV olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1580/2007 138 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 2 päivänä syyskuuta 2010.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 1 päivänä syyskuuta 2010.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jean-Luc DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | MK | 41,0 |
| ZZ | 41,0 |
| 0707 00 05 | TR | 141,2 |
| ZZ | 141,2 |
| 0709 90 70 | TR | 126,2 |
| ZZ | 126,2 |
| 0805 50 10 | AR | 107,0 |
| CL | 159,0 |
| TR | 153,5 |
| UY | 75,6 |
| ZA | 133,6 |
| ZZ | 125,7 |
| 0806 10 10 | BA | 91,2 |
| EG | 131,2 |
| IL | 123,0 |
| TR | 112,7 |
| ZA | 147,0 |
| ZZ | 121,0 |
| 0808 10 80 | AR | 92,9 |
| BR | 69,6 |
| CL | 103,2 |
| CN | 65,6 |
| NZ | 89,6 |
| US | 95,6 |
| ZA | 88,5 |
| ZZ | 86,4 |
| 0808 20 50 | AR | 115,4 |
| CL | 96,6 |
| CN | 70,5 |
| TR | 133,1 |
| ZA | 100,4 |
| ZZ | 103,2 |
| 0809 30 | TR | 143,9 |
| ZZ | 143,9 |
| 0809 40 05 | BA | 53,2 |
| IL | 161,0 |
| XS | 52,3 |
| ZZ | 88,8 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

MK

41,0

ZZ

41,0

0707 00 05

TR

141,2

ZZ

141,2

0709 90 70

TR

126,2

ZZ

126,2

0805 50 10

AR

107,0

CL

159,0

TR

153,5

UY

75,6

ZA

133,6

ZZ

125,7

0806 10 10

BA

91,2

EG

131,2

IL

123,0

TR

112,7

ZA

147,0

ZZ

121,0

0808 10 80

AR

92,9

BR

69,6

CL

103,2

CN

65,6

NZ

89,6

US

95,6

ZA

88,5

ZZ

86,4

0808 20 50

AR

115,4

CL

96,6

CN

70,5

TR

133,1

ZA

100,4

ZZ

103,2

0809 30

TR

143,9

ZZ

143,9

0809 40 05

BA

53,2

IL

161,0

XS

52,3

ZZ

88,8

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

PÄÄTÖKSET

| 2.9.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 232/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 232/6

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 30 päivänä elokuuta 2010,

maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta lähentymistavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/594/EY muuttamisesta Tšekille, Puolalle ja Slovakialle myönnettävien lisämäärärahojen suhteen

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5817)

(2010/475/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komissio vahvisti päätöksellä 2006/594/EY, (2) sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2007/191/EY, (3) maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon lähentymistavoitteen osalta kaudella 2007–2013. |
| --- | --- |

(1)

Komissio vahvisti päätöksellä 2006/594/EY, (2) sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2007/191/EY, (3) maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon lähentymistavoitteen osalta kaudella 2007–2013.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 10 kohdan mukaisesti on vuonna 2010 todettu, että Tšekin, Puolan ja Slovakian kumulatiivinen BKT vuosina 2007–2009 on poikennut yli ± 5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 9 kohdan mukaisesti arvioidusta kumulatiivisesta BKT:stä muiden muassa valuuttakurssimuutosten johdosta. Tšekille, Puolalle ja Slovakialle kaudella 2011–2013 osoitettuja määriä olisi siksi mukautettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 10 kohdan mukaisesti on vuonna 2010 todettu, että Tšekin, Puolan ja Slovakian kumulatiivinen BKT vuosina 2007–2009 on poikennut yli ± 5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 9 kohdan mukaisesti arvioidusta kumulatiivisesta BKT:stä muiden muassa valuuttakurssimuutosten johdosta. Tšekille, Puolalle ja Slovakialle kaudella 2011–2013 osoitettuja määriä olisi siksi mukautettava vastaavasti.

| (3) | Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) 16 ja 17 kohdan mukaisesti komissio antoi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedonannon varainhoitovuotta 2011 koskevasta rahoituskehyksen teknisestä mukautuksesta BKTL:n muutosten mukaisesti ja niiden määrien mukautuksesta, jotka on osoitettu koheesiota tukevista varoista niille jäsenvaltioille, joiden todellinen BKT poikkesi arvioidusta BKT:stä vuosina 2007–2009; (5) tiedonannossa komissio ilmoitti, että Tšekin osalta olisi tehtävä 237 045 801 euron, Puolan osalta 632 392 153 euron ja Slovakian osalta 137 711 534 euron positiivinen mukautus jaettavaksi tasasuhteisesti vuosille 2011, 2012 ja 2013. |
| --- | --- |

(3)

Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) 16 ja 17 kohdan mukaisesti komissio antoi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedonannon varainhoitovuotta 2011 koskevasta rahoituskehyksen teknisestä mukautuksesta BKTL:n muutosten mukaisesti ja niiden määrien mukautuksesta, jotka on osoitettu koheesiota tukevista varoista niille jäsenvaltioille, joiden todellinen BKT poikkesi arvioidusta BKT:stä vuosina 2007–2009; (5) tiedonannossa komissio ilmoitti, että Tšekin osalta olisi tehtävä 237 045 801 euron, Puolan osalta 632 392 153 euron ja Slovakian osalta 137 711 534 euron positiivinen mukautus jaettavaksi tasasuhteisesti vuosille 2011, 2012 ja 2013.

| (4) | Jotta asianomaisille jäsenvaltioille osoitettavat määrät voitaisiin määrittää, on aiheellista ottaa huomioon kullekin asianomaiselle jäsenvaltiolle nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 osoitettujen määrien suhteellinen jakautuminen lähentymistavoitteen ja alueellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden tavoitteen kesken sekä se, että varojen osoittamisessa meneillään oleville hankkeille on tarpeen pyrkiä mahdollisimman suureen tehokkuuteen. Sen vuoksi tällä päätöksellä olisi jaettava ainoastaan se osa positiivisista kokonaismukautuksista, joka liittyy lähentymistavoitteeseen. |
| --- | --- |

(4)

Jotta asianomaisille jäsenvaltioille osoitettavat määrät voitaisiin määrittää, on aiheellista ottaa huomioon kullekin asianomaiselle jäsenvaltiolle nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 osoitettujen määrien suhteellinen jakautuminen lähentymistavoitteen ja alueellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden tavoitteen kesken sekä se, että varojen osoittamisessa meneillään oleville hankkeille on tarpeen pyrkiä mahdollisimman suureen tehokkuuteen. Sen vuoksi tällä päätöksellä olisi jaettava ainoastaan se osa positiivisista kokonaismukautuksista, joka liittyy lähentymistavoitteeseen.

| (5) | Tehokkuuden nimissä on aiheellista korvata päätöksen 2006/594/EY liitteessä III olevan taulukon 2 Yhteensä-rivillä olevat vuosia 2007–2010 koskevat määrät, koska ne eivät kuvasta Bulgariaa koskevia lukuja. |
| --- | --- |

(5)

Tehokkuuden nimissä on aiheellista korvata päätöksen 2006/594/EY liitteessä III olevan taulukon 2 Yhteensä-rivillä olevat vuosia 2007–2010 koskevat määrät, koska ne eivät kuvasta Bulgariaa koskevia lukuja.

| (6) | Päätöstä 2006/594/EY olisi sen vuoksi muutettava, |
| --- | --- |

(6)

Päätöstä 2006/594/EY olisi sen vuoksi muutettava,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan päätös 2006/594/EY seuraavasti:

| 1) | Korvataan liite I tämän päätöksen liitteellä I. |
| --- | --- |

1)

Korvataan liite I tämän päätöksen liitteellä I.

| 2) | Korvataan liite III tämän päätöksen liitteellä II. |
| --- | --- |

2)

Korvataan liite III tämän päätöksen liitteellä II.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 30 päivänä elokuuta 2010.

Komission puolesta

Johannes HAHN

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25.

1

(2)  EUVL L 243, 6.9.2006, s. 37.

2

(3)  EUVL L 87, 28.3.2007, s. 18.

3

(4)  EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

4

(5)  KOM(2010) 160 lopullinen.

5

---

LIITE I

”LIITE I

Maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtainen alustava jako niille alueille, jotka voivat saada rakennerahoitusta lähentymistavoitteen perusteella kaudella 1. tammikuuta 2007–31. joulukuuta 2013

| (euroa) |
| --- |
| Jäsenvaltio | TAULUKKO 1 – | Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

Jäsenvaltio

TAULUKKO 1 –

Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina)

Lähentymistavoitteen perusteella tukikelpoiset alueet

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II tarkoitettu lisärahoitus seuraavan kohdan perusteella:

10

14

20

24

26

28

30

Bulgaria

3 863 601 178

Česká republika

15 111 066 754

197 709 105

Deutschland

10 360 473 669

166 582 500

Eesti

1 955 979 029

31 365 110

Elláda

8 358 352 296

España

17 283 774 067

1 396 500 000

France

2 403 498 342

427 408 905

Italia

17 993 716 405

825 930 000

Latvija

2 586 694 732

53 886 609

Lietuva

3 875 516 071

79 933 567

Magyarország

12 622 187 455

Malta

493 750 177

Polska

38 507 171 321

359 874 111

880 349 050

Portugal

15 143 387 819

58 206 001

România

11 115 420 983

Slovenija

2 401 302 729

Slovensko

6 214 921 468

110 544 803

United Kingdom

2 429 762 895

Yhteensä

172 720 577 390

668 128 019

880 349 050

485 614 906

165 185 286

1 396 500 000

825 930 000

166 582 500

| (euroa) |
| --- |
| Jäsenvaltio | TAULUKKO 2 – | Määrärahojen vuosittainen jako (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

Jäsenvaltio

TAULUKKO 2 –

Määrärahojen vuosittainen jako (vuoden 2004 hintoina)

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Bulgaria

300 892 058

431 830 557

576 458 082

595 526 527

625 067 349

653 446 232

680 380 373

Česká republika

1 993 246 617

2 050 979 461

2 106 089 584

2 162 632 571

2 283 395 438

2 332 343 673

2 380 088 515

Deutschland

1 503 865 167

1 503 865 167

1 503 865 167

1 503 865 167

1 503 865 167

1 503 865 167

1 503 865 167

Eesti

229 977 253

245 929 572

262 982 602

281 212 290

300 982 256

322 136 118

344 124 048

Elláda

1 194 050 328

1 194 050 328

1 194 050 328

1 194 050 328

1 194 050 328

1 194 050 328

1 194 050 328

España

2 668 610 581

2 668 610 581

2 668 610 581

2 668 610 581

2 668 610 581

2 668 610 581

2 668 610 581

France

404 415 321

404 415 321

404 415 321

404 415 321

404 415 321

404 415 321

404 415 321

Italia

2 688 520 915

2 688 520 915

2 688 520 915

2 688 520 915

2 688 520 915

2 688 520 915

2 688 520 915

Latvija

308 012 292

330 054 158

353 328 505

376 808 997

400 322 218

424 084 983

447 970 188

Lietuva

528 903 377

525 252 930

525 724 448

549 071 072

581 530 171

606 085 051

638 882 589

Magyarország

1 838 275 243

1 749 371 409

1 634 208 005

1 659 921 561

1 847 533 517

1 913 391 641

1 979 486 079

Malta

81 152 175

73 854 132

68 610 286

61 225 559

61 225 559

68 610 286

79 072 180

Polska

5 686 360 306

5 705 409 032

5 720 681 799

5 535 346 918

5 679 612 617

5 699 319 089

5 720 664 721

Portugal

2 171 656 260

2 171 656 260

2 171 656 260

2 171 656 260

2 171 656 260

2 171 656 260

2 171 656 260

România

782 254 110

1 123 289 385

1 498 844 810

1 773 286 696

1 875 412 911

1 979 406 577

2 082 926 494

Slovenija

423 258 365

397 135 571

370 643 430

343 781 942

316 551 106

288 950 923

260 981 392

Slovensko

939 878 406

896 645 972

845 960 417

765 136 058

845 313 158

910 570 647

1 121 961 613

United Kingdom

347 108 985

347 108 985

347 108 985

347 108 985

347 108 985

347 108 985

347 108 985

Yhteensä

24 090 437 759

24 507 979 736

24 941 759 525

25 082 177 748

25 795 173 857

26 176 572 777

26 714 765 749”

---

LIITE II

”LIITE III

Maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtainen alustava jako niille jäsenvaltioille, jotka voivat saada koheesiorahastosta rahoitusta lähentymistavoitteen perusteella kaudella 1. tammikuuta 2007–31. joulukuuta 2013

| (euroa) |
| --- |
| Jäsenvaltio | TAULUKKO 1 – | Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

Jäsenvaltio

TAULUKKO 1 –

Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina)

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II tarkoitettu lisärahoitus seuraavan kohdan perusteella:

10

24

Bulgaria

2 009 650 238

Česká republika

7 809 984 551

Eesti

1 000 465 639

16 157 785

Elláda

3 280 399 675

Kýpros/Kibris

193 005 267

Latvija

1 331 962 318

27 759 767

Lietuva

1 987 693 262

41 177 899

Magyarország

7 570 173 505

Malta

251 648 410

Polska

19 512 850 811

179 937 056

Portugal

2 715 031 963

România

5 754 788 708

Slovenija

1 235 595 457

Slovensko

3 424 078 134

Yhteensä

58 077 327 938

179 937 056

85 095 451

| (euroa) |
| --- |
| Jäsenvaltio | TAULUKKO 2 – | Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

Jäsenvaltio

TAULUKKO 2 –

Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina)

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Bulgaria

161 567 407

227 036 657

299 350 419

308 884 642

323 655 053

337 844 495

351 311 565

Česká republika

1 032 973 476

1 061 839 898

1 089 394 960

1 117 666 453

1 144 441 732

1 169 574 794

1 194 093 238

Eesti

118 267 391

126 243 551

134 770 066

143 884 910

153 769 893

164 346 824

175 340 789

Elláda

468 628 525

468 628 525

468 628 525

468 628 525

468 628 525

468 628 525

468 628 525

Kýpros/Kibris

52 598 692

42 866 160

33 133 627

23 401 096

13 668 564

13 668 564

13 668 564

Latvija

159 639 206

170 660 138

182 297 312

194 037 557

205 794 168

217 675 551

229 618 153

Lietuva

180 857 472

230 966 558

277 869 373

303 013 907

320 491 883

348 611 677

367 060 291

Magyarország

328 094 604

687 358 082

1 080 433 910

1 308 130 864

1 343 212 938

1 388 664 318

1 434 278 789

Malta

24 809 997

32 469 219

37 971 049

45 716 955

45 716 955

37 971 049

26 993 186

Polska

1 883 652 471

2 208 285 009

2 532 817 229

2 755 750 999

3 136 326 090

3 437 744 747

3 738 211 322

Portugal

387 861 709

387 861 709

387 861 709

387 861 709

387 861 709

387 861 709

387 861 709

România

419 281 086

589 798 724

777 576 436

914 797 379

965 860 486

1 017 857 319

1 069 617 278

Slovenija

86 225 407

115 705 905

145 555 750

175 774 942

206 363 481

237 321 369

268 648 603

Slovensko

197 125 902

317 519 267

452 740 053

630 951 164

664 262 430

668 505 352

492 973 966

Yhteensä

5 501 583 345

6 667 239 402

7 900 400 418

8 778 501 102

9 380 053 907

9 896 276 293

10 218 305 978”

---

| 2.9.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 232/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 232/11

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 30 päivänä elokuuta 2010,

maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon vahvistamisesta alueellinen kilpailukyky ja työttömyys -tavoitteen osalta kaudella 2007–2013 tehdyn päätöksen 2006/593/EY muuttamisesta Tšekin ja Slovakian osalta

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5818)

(2010/476/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komissio vahvisti päätöksellä 2006/593/EY (2) maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta kaudella 2007–2013. |
| --- | --- |

(1)

Komissio vahvisti päätöksellä 2006/593/EY (2) maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtaisen alustavan jaon alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta kaudella 2007–2013.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 10 kohdan mukaisesti on vuonna 2010 todettu, että Tšekin, Puolan ja Slovakian kumulatiivinen BKT vuosina 2007–2009 on poikennut yli ± 5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 9 kohdan mukaisesti arvioidusta kumulatiivisesta BKT:stä muiden muassa valuuttakurssimuutosten johdosta. Tšekille ja Slovakialle kaudella 2011–2013 osoitettuja määriä olisi siksi mukautettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 10 kohdan mukaisesti on vuonna 2010 todettu, että Tšekin, Puolan ja Slovakian kumulatiivinen BKT vuosina 2007–2009 on poikennut yli ± 5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevan 9 kohdan mukaisesti arvioidusta kumulatiivisesta BKT:stä muiden muassa valuuttakurssimuutosten johdosta. Tšekille ja Slovakialle kaudella 2011–2013 osoitettuja määriä olisi siksi mukautettava vastaavasti.

| (3) | Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (3) 16 ja 17 kohdan mukaisesti komissio antoi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedonannon varainhoitovuotta 2011 koskevasta rahoituskehyksen teknisestä mukautuksesta BKTL:n muutosten mukaisesti ja niiden määrien mukautuksesta, jotka on osoitettu koheesiota tukevista varoista niille jäsenvaltioille, joiden todellinen BKT poikkesi arvioidusta BKT:stä vuosina 2007–2009 (4); tiedonannossa komissio ilmoitti, että Tšekin osalta olisi tehtävä 237 045 801 euron ja Slovakian osalta 137 711 534 euron positiivinen mukautus jaettavaksi tasasuhteisesti vuosille 2011, 2012 ja 2013. |
| --- | --- |

(3)

Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (3) 16 ja 17 kohdan mukaisesti komissio antoi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedonannon varainhoitovuotta 2011 koskevasta rahoituskehyksen teknisestä mukautuksesta BKTL:n muutosten mukaisesti ja niiden määrien mukautuksesta, jotka on osoitettu koheesiota tukevista varoista niille jäsenvaltioille, joiden todellinen BKT poikkesi arvioidusta BKT:stä vuosina 2007–2009 (4); tiedonannossa komissio ilmoitti, että Tšekin osalta olisi tehtävä 237 045 801 euron ja Slovakian osalta 137 711 534 euron positiivinen mukautus jaettavaksi tasasuhteisesti vuosille 2011, 2012 ja 2013.

| (4) | Jotta asianomaisille jäsenvaltioille osoitettavat määrät voitaisiin määrittää, on aiheellista ottaa huomioon kullekin kolmelle asianomaiselle jäsenvaltiolle nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 osoitettujen määrien suhteellinen jakautuminen lähentymistavoitteen ja alueellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden tavoitteen kesken sekä se, että varojen osoittamisessa meneillään oleville hankkeille on tarpeen pyrkiä mahdollisimman suureen tehokkuuteen. Sen vuoksi tällä päätöksellä olisi jaettava ainoastaan se osa positiivisista kokonaismukautuksista, joka liittyy alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -aloitteeseen. |
| --- | --- |

(4)

Jotta asianomaisille jäsenvaltioille osoitettavat määrät voitaisiin määrittää, on aiheellista ottaa huomioon kullekin kolmelle asianomaiselle jäsenvaltiolle nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 osoitettujen määrien suhteellinen jakautuminen lähentymistavoitteen ja alueellisen kilpailukyvyn ja työllisyyden tavoitteen kesken sekä se, että varojen osoittamisessa meneillään oleville hankkeille on tarpeen pyrkiä mahdollisimman suureen tehokkuuteen. Sen vuoksi tällä päätöksellä olisi jaettava ainoastaan se osa positiivisista kokonaismukautuksista, joka liittyy alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -aloitteeseen.

| (5) | Päätöstä 2006/593/EY olisi sen vuoksi muutettava, |
| --- | --- |

(5)

Päätöstä 2006/593/EY olisi sen vuoksi muutettava,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Korvataan päätöksen 2006/593/EY liite I tämän päätöksen liitteellä.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 30 päivänä elokuuta 2010.

Komission puolesta

Johannes HAHN

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25.

1

(2)  EUVL L 243, 6.9.2006, s. 32.

2

(3)  EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

3

(4)  KOM(2010) 160 lopullinen.

4

---

LIITE

”LIITE I

Maksusitoumusmäärärahojen jäsenvaltiokohtainen alustava jako niille alueille, jotka voivat saada rakennerahoitusta alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella kaudella 1. tammikuuta 2007 – 31. joulukuuta 2013

| (euroa) |
| --- |
| TAULUKKO 1 – | Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

TAULUKKO 1 –

Määrärahojen määrä (vuoden 2004 hintoina)

Jäsenvaltio

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella tukikelpoiset alueet

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II tarkoitettu lisärahoitus seuraavan kohdan perusteella:

10

16

20

23

25

26

28

29

Belgique/België

1 264 522 294

Česká republika

172 351 284

4 633 651

199 500 000

Danmark

452 135 320

Deutschland

8 273 934 718

74 812 500

España

2 925 887 307

199 500 000

France

9 000 763 163

99 750 000

Éire/Ireland

260 155 399

Italia

4 539 667 937

209 475 000

Luxembourg

44 796 164

Nederland

1 472 879 499

Österreich

761 883 269

149 625 000

Portugal

435 196 895

Slovensko

398 057 758

7 006 030

Suomi/Finland

778 631 938

153 552 511

Sverige

1 077 567 589

215 598 656

149 624 993

United Kingdom

5 335 717 800

Yhteensä

37 194 148 334

11 639 681

199 500 000

369 151 167

149 624 993

224 437 500

199 500 000

209 475 000

99 750 000

| (euroa) |
| --- |
| Jäsenvaltio | TAULUKKO 2 – | Määrärahojen vuosittainen jako (vuoden 2004 hintoina) |

(euroa)

Jäsenvaltio

TAULUKKO 2 –

Määrärahojen vuosittainen jako (vuoden 2004 hintoina)

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Belgique/België

180 646 042

180 646 042

180 646 042

180 646 042

180 646 042

180 646 042

180 646 042

Česká republika

53 121 612

53 121 612

53 121 612

53 121 612

54 696 847

54 665 961

54 635 679

Danmark

64 590 760

64 590 760

64 590 760

64 590 760

64 590 760

64 590 760

64 590 760

Deutschland

1 192 678 174

1 192 678 174

1 192 678 174

1 192 678 174

1 192 678 174

1 192 678 174

1 192 678 174

España

446 483 901

446 483 901

446 483 901

446 483 901

446 483 901

446 483 901

446 483 901

France

1 300 073 309

1 300 073 309

1 300 073 309

1 300 073 309

1 300 073 309

1 300 073 309

1 300 073 309

Éire/Ireland

37 165 057

37 165 057

37 165 057

37 165 057

37 165 057

37 165 057

37 165 057

Italia

678 448 991

678 448 991

678 448 991

678 448 991

678 448 991

678 448 991

678 448 991

Luxembourg

6 399 452

6 399 452

6 399 452

6 399 452

6 399 452

6 399 452

6 399 452

Nederland

210 411 357

210 411 357

210 411 357

210 411 357

210 411 357

210 411 357

210 411 357

Österreich

130 215 467

130 215 467

130 215 467

130 215 467

130 215 467

130 215 467

130 215 467

Portugal

62 170 985

62 170 985

62 170 985

62 170 985

62 170 985

62 170 985

62 170 985

Slovensko

59 287 258

57 274 995

54 915 823

51 153 834

55 518 251

58 543 272

68 370 355

Suomi/Finland

133 169 207

133 169 207

133 169 207

133 169 207

133 169 207

133 169 207

133 169 207

Sverige

206 113 034

206 113 034

206 113 034

206 113 034

206 113 034

206 113 034

206 113 034

United Kingdom

762 245 400

762 245 400

762 245 400

762 245 400

762 245 400

762 245 400

762 245 400

Yhteensä

5 523 220 006

5 521 207 743

5 518 848 571

5 515 086 582

5 521 026 234

5 524 020 369

5 533 817 170”

---

| 2.9.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 232/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 232/14

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 1 päivänä syyskuuta 2010,

merivesien hyvän ekologisen tilan arvioinnissa käytettävistä perusteista ja menetelmästandardeista

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5956)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2010/477/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Hyvän ympäristön tilan saavuttamista koskevat arviointiperusteet ovat lähtökohta johdonmukaisten lähestymistapojen kehittämiselle meristrategioiden valmisteluvaiheissa. Niihin kuuluvat hyvän ympäristön tilan erityispiirteiden määrittäminen ja kattavien ympäristötavoitteiden asettaminen johdonmukaisesti ja koordinoidusti alueellisen yhteistyön edellyttämissä puitteissa. |
| --- | --- |

(1)

Hyvän ympäristön tilan saavuttamista koskevat arviointiperusteet ovat lähtökohta johdonmukaisten lähestymistapojen kehittämiselle meristrategioiden valmisteluvaiheissa. Niihin kuuluvat hyvän ympäristön tilan erityispiirteiden määrittäminen ja kattavien ympäristötavoitteiden asettaminen johdonmukaisesti ja koordinoidusti alueellisen yhteistyön edellyttämissä puitteissa.

| (2) | Komissio on kuullut kaikkia osapuolia, joita asia koskee, myös alueellisten meriyleissopimusten sopimuspuolia, erityisesti tieteellis-teknisestä arvioinnista, jonka Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansainvälisen merentutkimusneuvoston asettamat työryhmät valmistelivat arviointiperusteiden ja menetelmästandardien kehittämisen tueksi. |
| --- | --- |

(2)

Komissio on kuullut kaikkia osapuolia, joita asia koskee, myös alueellisten meriyleissopimusten sopimuspuolia, erityisesti tieteellis-teknisestä arvioinnista, jonka Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansainvälisen merentutkimusneuvoston asettamat työryhmät valmistelivat arviointiperusteiden ja menetelmästandardien kehittämisen tueksi.

| (3) | Eräs tällaisen tieteellis-teknisen selvityksen tärkeä tulos on se, että tieteellistä tietoa on hankittava lisää, jotta ympäristön hyvä tila voidaan arvioida johdonmukaisesti ja kokonaisvaltaisesti ekosysteemiin perustuvan hallinnoinnin tukemiseksi. Parempaa tieteellistä tietoa on kehitettävä erityisesti tiedonannon ”Eurooppalainen strategia merien ja merenkulkualan tutkimusta varten: johdonmukaiset puitteet eurooppalaisella tutkimusalueella harjoitettavalle tutkimukselle merien kestävän käytön tukemiseksi” (2) perusteella ja tiedonannon ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” (3) puitteissa johdonmukaisesti unionin muiden säädösten ja politiikkojen kanssa. Tässä prosessissa on myöhemmin otettava huomioon myös kokemukset, joita saadaan kansallisella ja aluetasolla direktiivin 2008/56/EY 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa lueteltujen meristrategioiden valmisteluvaiheiden täytäntöönpanosta. |
| --- | --- |

(3)

Eräs tällaisen tieteellis-teknisen selvityksen tärkeä tulos on se, että tieteellistä tietoa on hankittava lisää, jotta ympäristön hyvä tila voidaan arvioida johdonmukaisesti ja kokonaisvaltaisesti ekosysteemiin perustuvan hallinnoinnin tukemiseksi. Parempaa tieteellistä tietoa on kehitettävä erityisesti tiedonannon ”Eurooppalainen strategia merien ja merenkulkualan tutkimusta varten: johdonmukaiset puitteet eurooppalaisella tutkimusalueella harjoitettavalle tutkimukselle merien kestävän käytön tukemiseksi” (2) perusteella ja tiedonannon ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” (3) puitteissa johdonmukaisesti unionin muiden säädösten ja politiikkojen kanssa. Tässä prosessissa on myöhemmin otettava huomioon myös kokemukset, joita saadaan kansallisella ja aluetasolla direktiivin 2008/56/EY 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa lueteltujen meristrategioiden valmisteluvaiheiden täytäntöönpanosta.

| (4) | Komission on siksi aiheellista tarkistaa tätä päätöstä direktiivin 2008/56/EY 25 artiklan 3 kohdan perusteella. Arviointiperusteiden tarkistamisen lisäksi on menetelmiä koskevia vaatimuksia kehitettävä edelleen. Tämä työ on koordinoitava seurantaohjelmien laatimisen kanssa. Tarkistus olisi tehtävä mahdollisimman pian direktiivin 2008/56/EY 12 artiklassa vaaditun arvioinnin jälkeen. Tarkistuksesta on määrä saada tukea meristrategioiden ajantasaistamiselle, joka on tehtävä vuoteen 2018 mennessä direktiivin 17 artiklan mukaisesti, ja se auttaa hallinnoinnin mukauttamisessa. Tämä on loogista siksi, että ympäristön hyvän tilan määrittämistä on mahdollisesti mukautettava ajan mittaan, kun otetaan huomioon meriekosysteemien dynaaminen luonne, niiden luonnollinen moninaisuus ja se, että niihin kohdistuvat paineet ja vaikutukset voivat vaihdella ihmisen toiminnan muutosten ja ilmastonmuutoksen vaikutuksen myötä. |
| --- | --- |

(4)

Komission on siksi aiheellista tarkistaa tätä päätöstä direktiivin 2008/56/EY 25 artiklan 3 kohdan perusteella. Arviointiperusteiden tarkistamisen lisäksi on menetelmiä koskevia vaatimuksia kehitettävä edelleen. Tämä työ on koordinoitava seurantaohjelmien laatimisen kanssa. Tarkistus olisi tehtävä mahdollisimman pian direktiivin 2008/56/EY 12 artiklassa vaaditun arvioinnin jälkeen. Tarkistuksesta on määrä saada tukea meristrategioiden ajantasaistamiselle, joka on tehtävä vuoteen 2018 mennessä direktiivin 17 artiklan mukaisesti, ja se auttaa hallinnoinnin mukauttamisessa. Tämä on loogista siksi, että ympäristön hyvän tilan määrittämistä on mahdollisesti mukautettava ajan mittaan, kun otetaan huomioon meriekosysteemien dynaaminen luonne, niiden luonnollinen moninaisuus ja se, että niihin kohdistuvat paineet ja vaikutukset voivat vaihdella ihmisen toiminnan muutosten ja ilmastonmuutoksen vaikutuksen myötä.

| (5) | Arviointiperusteet, joiden mukaan ympäristön tila voidaan määritellä hyväksi, perustuvat unionin sovellettavassa lainsäädännössä säädettyihin olemassa oleviin velvollisuuksiin ja kehitykseen. Tähän lainsäädäntöön kuuluvat muun muassa yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (4), jota sovelletaan rannikkovesiin, ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (5), luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30 päivänä marraskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY (6), sekä lukuisat muut yhteisen kalastuspolitiikan perusteella kehitetyt oikeudelliset välineet. Huomioon otetaan myös tarvittaessa alueellisten meriyleissopimuksien puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat. Koska tämä päätös myötävaikuttaa merivesien hyvän ekologisen tilan käsitteen kehittämiseen, se tukee meriekosysteemien osalta Euroopan unionin biologista monimuotoisuutta koskevan strategian tarkistamista vuotta 2010 seuraavalle ajalle ja biologista monimuotoisuutta koskevaa toimintasuunnitelmaa. |
| --- | --- |

(5)

Arviointiperusteet, joiden mukaan ympäristön tila voidaan määritellä hyväksi, perustuvat unionin sovellettavassa lainsäädännössä säädettyihin olemassa oleviin velvollisuuksiin ja kehitykseen. Tähän lainsäädäntöön kuuluvat muun muassa yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (4), jota sovelletaan rannikkovesiin, ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (5), luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30 päivänä marraskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY (6), sekä lukuisat muut yhteisen kalastuspolitiikan perusteella kehitetyt oikeudelliset välineet. Huomioon otetaan myös tarvittaessa alueellisten meriyleissopimuksien puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat. Koska tämä päätös myötävaikuttaa merivesien hyvän ekologisen tilan käsitteen kehittämiseen, se tukee meriekosysteemien osalta Euroopan unionin biologista monimuotoisuutta koskevan strategian tarkistamista vuotta 2010 seuraavalle ajalle ja biologista monimuotoisuutta koskevaa toimintasuunnitelmaa.

| (6) | Direktiivissä 2008/56/EY, joka on yhdennetyn meripolitiikan ympäristönäkökohtien peruskivi, vaaditaan, että ihmisen toimintojen hallinnointiin sovelletaan ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa ja että tällöin katetaan kaikki alat, jotka vaikuttavat meriympäristöön. Yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevassa vihreässä kirjassa (7) todetaan, että kalastuspolitiikassa on annettava oikeat välineet tämän ekosysteemiin perustuvan lähestymistavan tueksi. |
| --- | --- |

(6)

Direktiivissä 2008/56/EY, joka on yhdennetyn meripolitiikan ympäristönäkökohtien peruskivi, vaaditaan, että ihmisen toimintojen hallinnointiin sovelletaan ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa ja että tällöin katetaan kaikki alat, jotka vaikuttavat meriympäristöön. Yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevassa vihreässä kirjassa (7) todetaan, että kalastuspolitiikassa on annettava oikeat välineet tämän ekosysteemiin perustuvan lähestymistavan tueksi.

| (7) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2008/56/EY 25 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(7)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2008/56/EY 25 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Arviointiperusteet, joita jäsenvaltioiden on käytettävä arvioidessaan, missä määrin ympäristön hyvä tila on saavutettu, vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä. Samalla annetaan sovellettavien menetelmästandardien viitetiedot, jos ne ovat saatavilla.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 1 päivänä syyskuuta 2010.

Komission puolesta

Janez POTOČNIK

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.

1

(2)  KOM(2008) 534 lopullinen.

2

(3)  KOM(2010) 2020 lopullinen.

3

(4)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

4

(5)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

5

(6)  EUVL L 20, 26.1.2010, s. 7.

6

(7)  KOM(2009) 163 lopullinen.

7

---

LIITE

YMPÄRISTÖN HYVÄÄ TILAA KOSKEVAT ARVIOINTIPERUSTEET JA MENETELMÄSTANDARDIT

A   OSA

Ympäristön hyvää tilaa koskevien arviointiperusteiden yleiset soveltamisedellytykset

| 1. | Arviointiperusteet ympäristön hyvän tilan saavuttamisen arvioimiseksi yksilöidään ja numeroidaan B osassa kunkin direktiivin 2008/56/EY liitteessä I vahvistetun 11:n hyvää ympäristön tilaa määrittävän kuvaajan mukaan. Arviointiperusteiden kanssa esitetään luettelo niihin liittyvistä indikaattoreista, joilla varmistetaan, että arviointiperusteet toimivat ja että niitä voidaan myöhemmin kehittää edelleen. Jäljempänä B osassa arviointiperusteiden yhteydessä annetaan viitteet sovellettavista menetelmästandardeista, jos niitä on saatavilla. Useita tällaisia arviointiperusteita ja niihin liittyviä indikaattoreita on kehitettävä edelleen, ja niistä on hankittava lisää tietoa. Tähän asiaan on määrä puuttua, kun tätä päätöstä tarkistetaan (1). Tässä osassa esitetään tällaisten arviointiperusteiden ja niihin liittyvien indikaattoreiden yleiset soveltamisedellytykset. |
| --- | --- |

1.

Arviointiperusteet ympäristön hyvän tilan saavuttamisen arvioimiseksi yksilöidään ja numeroidaan B osassa kunkin direktiivin 2008/56/EY liitteessä I vahvistetun 11:n hyvää ympäristön tilaa määrittävän kuvaajan mukaan. Arviointiperusteiden kanssa esitetään luettelo niihin liittyvistä indikaattoreista, joilla varmistetaan, että arviointiperusteet toimivat ja että niitä voidaan myöhemmin kehittää edelleen. Jäljempänä B osassa arviointiperusteiden yhteydessä annetaan viitteet sovellettavista menetelmästandardeista, jos niitä on saatavilla. Useita tällaisia arviointiperusteita ja niihin liittyviä indikaattoreita on kehitettävä edelleen, ja niistä on hankittava lisää tietoa. Tähän asiaan on määrä puuttua, kun tätä päätöstä tarkistetaan (1). Tässä osassa esitetään tällaisten arviointiperusteiden ja niihin liittyvien indikaattoreiden yleiset soveltamisedellytykset.

| 2. | Useimpien arviointiperusteiden käyttöä varten tarvittavissa arviointimenetelmissä on otettava huomioon voimassa olevan unionin lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2000/60/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/105/EY (2), direktiivin 92/43/ETY ja direktiivin 2009/147/EY sekä muun asiaan liittyvän Euroopan unionin lainsäädännön (myös yhteisen kalastuspolitiikan nojalla annetun lainsäädännön, esimerkiksi neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008 (3)) nojalla sovellettavat menetelmät, joihin arviointimenetelmien on tarvittaessa perustuttava. Huomioon on otettava myös Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansainvälisen merentutkimusneuvoston asettamien työryhmien raportit (4) ja tarvittaessa alueellisten meriyleissopimusten puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat. |
| --- | --- |

2.

Useimpien arviointiperusteiden käyttöä varten tarvittavissa arviointimenetelmissä on otettava huomioon voimassa olevan unionin lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2000/60/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/105/EY (2), direktiivin 92/43/ETY ja direktiivin 2009/147/EY sekä muun asiaan liittyvän Euroopan unionin lainsäädännön (myös yhteisen kalastuspolitiikan nojalla annetun lainsäädännön, esimerkiksi neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008 (3)) nojalla sovellettavat menetelmät, joihin arviointimenetelmien on tarvittaessa perustuttava. Huomioon on otettava myös Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansainvälisen merentutkimusneuvoston asettamien työryhmien raportit (4) ja tarvittaessa alueellisten meriyleissopimusten puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat.

| 3. | Ympäristön hyvä tila edellyttää, että kaikki tässä yhteydessä merkityksellinen ihmisen toiminta toteutetaan meriympäristön suojelemisen ja säilyttämisen tarvetta koskevan vaatimuksen mukaisesti ja noudattaen direktiivin 2008/56/EY 1 artiklassa mainittua johtoajatusta, jonka mukaan merellisten hyödykkeiden ja palvelujen kestävä käyttö on mahdollistettava sekä nykyisille että tuleville sukupolville. Ympäristön hyvän tilan arviointiin käytettäviä perusteita on sovellettava pitäen mielessä, että arviointi ja seuranta on kohdennettava ja toimet toteutettava siinä tärkeysjärjestyksessä kuin vaikutusten voimakkuus ja meriekosysteemeihin ja niiden osiin kohdistuvat uhat edellyttävät. On kuitenkin tärkeää, että arvioinnissa tarkastellaan meriympäristöön kohdistuvien seurausten tärkeimpiä kumulatiivisia ja synergisiä vaikutuksia, kuten direktiiviin 2008/56/EY 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa mainitaan. |
| --- | --- |

3.

Ympäristön hyvä tila edellyttää, että kaikki tässä yhteydessä merkityksellinen ihmisen toiminta toteutetaan meriympäristön suojelemisen ja säilyttämisen tarvetta koskevan vaatimuksen mukaisesti ja noudattaen direktiivin 2008/56/EY 1 artiklassa mainittua johtoajatusta, jonka mukaan merellisten hyödykkeiden ja palvelujen kestävä käyttö on mahdollistettava sekä nykyisille että tuleville sukupolville. Ympäristön hyvän tilan arviointiin käytettäviä perusteita on sovellettava pitäen mielessä, että arviointi ja seuranta on kohdennettava ja toimet toteutettava siinä tärkeysjärjestyksessä kuin vaikutusten voimakkuus ja meriekosysteemeihin ja niiden osiin kohdistuvat uhat edellyttävät. On kuitenkin tärkeää, että arvioinnissa tarkastellaan meriympäristöön kohdistuvien seurausten tärkeimpiä kumulatiivisia ja synergisiä vaikutuksia, kuten direktiiviin 2008/56/EY 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa mainitaan.

| 4. | Eräissä tapauksissa ja erityisesti kun otetaan huomioon tiedontarpeen ja kyseisten merivesien maantieteellisen laajuuden välinen suhde, voi olla tarkoituksenmukaista soveltaa ensimmäisessä vaiheessa joitakin valikoituja arviointiperusteita ja niihin liittyviä indikaattoreita, jotta ympäristön tila voidaan kartoittaa yleisluontoisesti. Sen jälkeen voidaan yksilöidä tapaukset ja erityiset alueet, jotka vaikutusten voimakkuus ja uhkat sekä ympäristön ominaispiirteet ja/tai ihmisen aiheuttamat paineet huomioon ottaen edellyttävät hienosyisempää arviointia, jolloin on valittava kaikki asianmukaiset arviointiperusteisiin liittyvät indikaattorit. |
| --- | --- |

4.

Eräissä tapauksissa ja erityisesti kun otetaan huomioon tiedontarpeen ja kyseisten merivesien maantieteellisen laajuuden välinen suhde, voi olla tarkoituksenmukaista soveltaa ensimmäisessä vaiheessa joitakin valikoituja arviointiperusteita ja niihin liittyviä indikaattoreita, jotta ympäristön tila voidaan kartoittaa yleisluontoisesti. Sen jälkeen voidaan yksilöidä tapaukset ja erityiset alueet, jotka vaikutusten voimakkuus ja uhkat sekä ympäristön ominaispiirteet ja/tai ihmisen aiheuttamat paineet huomioon ottaen edellyttävät hienosyisempää arviointia, jolloin on valittava kaikki asianmukaiset arviointiperusteisiin liittyvät indikaattorit.

| 5. | Vaikutusten ajallinen ja alueellinen mittakaava vaihtelee huomattavasti riippuen paineen tyypistä ja kohteeksi joutuvien ekosysteemin osien herkkyydestä. Jotkin arviointiperusteet ja indikaattorit voivat luontaisten ominaisuuksiensa takia edellyttää erilaisia aikaskaaloja monenlaisten prosessien havainnoimiseksi. Kun arviointi on aloitettava suhteellisen pienessä alueellisessa mittakaavassa, jotta se olisi ekologisesti mielekästä (esimerkiksi kun paineet ovat paikallisia), voi olla tarpeen laajentaa arviointeja suurempiin mittakaavoihin, kuten osa-alueiden, ala-alueiden ja alueiden tasolle. |
| --- | --- |

5.

Vaikutusten ajallinen ja alueellinen mittakaava vaihtelee huomattavasti riippuen paineen tyypistä ja kohteeksi joutuvien ekosysteemin osien herkkyydestä. Jotkin arviointiperusteet ja indikaattorit voivat luontaisten ominaisuuksiensa takia edellyttää erilaisia aikaskaaloja monenlaisten prosessien havainnoimiseksi. Kun arviointi on aloitettava suhteellisen pienessä alueellisessa mittakaavassa, jotta se olisi ekologisesti mielekästä (esimerkiksi kun paineet ovat paikallisia), voi olla tarpeen laajentaa arviointeja suurempiin mittakaavoihin, kuten osa-alueiden, ala-alueiden ja alueiden tasolle.

| 6. | Kun arvioidaan sekä näiden ympäristöpaineiden mittakaava, jakauma ja voimakkuus sekä ekosysteemin eri osien laajuus, haavoittuvuus ja elpymiskyky, ja mahdollisuuksien mukaan laaditaan niistä kartta, voidaan yksilöidä alueet, joilla meriekosysteemit ovat kärsineet tai ovat voineet kärsiä. Tältä pohjalta voidaan myös pyrkiä arvioimaan meriekosysteemeihin kohdistuvien todellisten tai mahdollisten vaikutusten mittakaava. Tässä menettelyssä otetaan huomioon riskit ja voidaan valita sopivimmat indikaattorit sellaisille arviointiperusteille, joiden avulla arvioidaan edistymistä kohti ympäristön hyvää tilaa. Menettely helpottaa myös erityistyökalujen kehittämistä tukemaan ekosysteemipohjaista lähestymistapaa ympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi tarvittavaan ihmisen toiminnan hallintaan, kun siinä selvitetään paineiden ja vaikutusten lähteet ja myös niiden kumulatiiviset ja synergiset vaikutukset. Näitä työkaluja ovat alueelliset suojelutoimenpiteet ja direktiivin 2008/56/EY liitteessä VI mainitut toimenpiteet, erityisesti alueellisen ja ajallisen jakautumisen valvonta, esimerkiksi merten aluesuunnittelu. |
| --- | --- |

6.

Kun arvioidaan sekä näiden ympäristöpaineiden mittakaava, jakauma ja voimakkuus sekä ekosysteemin eri osien laajuus, haavoittuvuus ja elpymiskyky, ja mahdollisuuksien mukaan laaditaan niistä kartta, voidaan yksilöidä alueet, joilla meriekosysteemit ovat kärsineet tai ovat voineet kärsiä. Tältä pohjalta voidaan myös pyrkiä arvioimaan meriekosysteemeihin kohdistuvien todellisten tai mahdollisten vaikutusten mittakaava. Tässä menettelyssä otetaan huomioon riskit ja voidaan valita sopivimmat indikaattorit sellaisille arviointiperusteille, joiden avulla arvioidaan edistymistä kohti ympäristön hyvää tilaa. Menettely helpottaa myös erityistyökalujen kehittämistä tukemaan ekosysteemipohjaista lähestymistapaa ympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi tarvittavaan ihmisen toiminnan hallintaan, kun siinä selvitetään paineiden ja vaikutusten lähteet ja myös niiden kumulatiiviset ja synergiset vaikutukset. Näitä työkaluja ovat alueelliset suojelutoimenpiteet ja direktiivin 2008/56/EY liitteessä VI mainitut toimenpiteet, erityisesti alueellisen ja ajallisen jakautumisen valvonta, esimerkiksi merten aluesuunnittelu.

| 7. | Merellä vallitsee monenlaisia ympäristöoloja, ja monenlaiset ihmisen toiminnat vaikuttavat siihen. Eroja on erityisesti maantieteellisten alueiden ja jopa merialueiden, osa-alueiden ja ala-alueiden välillä. Tästä syystä voi olla tarpeen pohtia, ovatko arviointiperusteihin liittyvät yksityiskohtaiset indikaattorit sopivia ja onko niillä ekologisessa mielessä merkitystä kussakin arvioitavana olevassa tilanteessa. |
| --- | --- |

7.

Merellä vallitsee monenlaisia ympäristöoloja, ja monenlaiset ihmisen toiminnat vaikuttavat siihen. Eroja on erityisesti maantieteellisten alueiden ja jopa merialueiden, osa-alueiden ja ala-alueiden välillä. Tästä syystä voi olla tarpeen pohtia, ovatko arviointiperusteihin liittyvät yksityiskohtaiset indikaattorit sopivia ja onko niillä ekologisessa mielessä merkitystä kussakin arvioitavana olevassa tilanteessa.

| 8. | Jäsenvaltioiden on tarkasteltava kutakin tässä liitteessä mainittua arviointiperustetta ja siihen liittyviä indikaattoreita voidakseen yksilöidä ne, joita aiotaan käyttää ympäristön hyvän tilan määrittämiseen. Kun jäsenvaltio katsoo alustavan arvioinnin perusteella, ettei yhden tai useamman arviointiperusteen käyttö ole aiheellista, sen on toimitettava tästä komissiolle perustelut direktiivin 2008/56/EY 9 artiklan 2 kohdan mukaisen ilmoitusmenettelyn puitteissa, kun se on aiheellista alueiden ja osa-alueiden välisen vertailun yhdenmukaisuuden kannalta. Jäsenvaltioiden on tässä yhteydessä tehtävä direktiivin 2008/56/EY 5 ja 6 artiklassa säädettyä alueellista yhteistyötä, ja erityisesti on varmistettava, että meristrategioiden eri osat ovat yhdenmukaisia ja niitä koordinoidaan kyseisellä merialueella tai sen osa-alueella. |
| --- | --- |

8.

Jäsenvaltioiden on tarkasteltava kutakin tässä liitteessä mainittua arviointiperustetta ja siihen liittyviä indikaattoreita voidakseen yksilöidä ne, joita aiotaan käyttää ympäristön hyvän tilan määrittämiseen. Kun jäsenvaltio katsoo alustavan arvioinnin perusteella, ettei yhden tai useamman arviointiperusteen käyttö ole aiheellista, sen on toimitettava tästä komissiolle perustelut direktiivin 2008/56/EY 9 artiklan 2 kohdan mukaisen ilmoitusmenettelyn puitteissa, kun se on aiheellista alueiden ja osa-alueiden välisen vertailun yhdenmukaisuuden kannalta. Jäsenvaltioiden on tässä yhteydessä tehtävä direktiivin 2008/56/EY 5 ja 6 artiklassa säädettyä alueellista yhteistyötä, ja erityisesti on varmistettava, että meristrategioiden eri osat ovat yhdenmukaisia ja niitä koordinoidaan kyseisellä merialueella tai sen osa-alueella.

| 9. | On tärkeää, että arviointiperusteiden soveltamisessa otetaan huomioon direktiivin 2008/56/EY 8 artiklan ja liitteen III nojalla vaaditun alustavan arvioinnin tulokset eikä sitä tehdä erillään muista toimista. Alustava arviointi on se menettely, jossa meriympäristön olennaiset ominaispiirteet selvitetään ja siihen kohdistuvat merkittävimmät paineet ja vaikutukset tunnistetaan, kunhan arviointia päivitetään säännöllisesti ja toteutetaan seurantaohjelmia. Ensimmäinen arviointi on saatettava päätökseen direktiivin 2008/56/EY 5 artiklan 2 kohdassa säädettyyn päivämäärään mennessä. Arviointi on tehtävä mainitun direktiivin liitteessä III esitettyjen ohjeellisten tekijöiden perusteella, ja siinä on otettava huomioon aiemmat tiedot, jos niitä on saatavilla. On muistettava, että jotkut arviointiperusteet ja niihin liittyvät indikaattorit eivät ole vielä loppuun asti kehitettyjä. |
| --- | --- |

9.

On tärkeää, että arviointiperusteiden soveltamisessa otetaan huomioon direktiivin 2008/56/EY 8 artiklan ja liitteen III nojalla vaaditun alustavan arvioinnin tulokset eikä sitä tehdä erillään muista toimista. Alustava arviointi on se menettely, jossa meriympäristön olennaiset ominaispiirteet selvitetään ja siihen kohdistuvat merkittävimmät paineet ja vaikutukset tunnistetaan, kunhan arviointia päivitetään säännöllisesti ja toteutetaan seurantaohjelmia. Ensimmäinen arviointi on saatettava päätökseen direktiivin 2008/56/EY 5 artiklan 2 kohdassa säädettyyn päivämäärään mennessä. Arviointi on tehtävä mainitun direktiivin liitteessä III esitettyjen ohjeellisten tekijöiden perusteella, ja siinä on otettava huomioon aiemmat tiedot, jos niitä on saatavilla. On muistettava, että jotkut arviointiperusteet ja niihin liittyvät indikaattorit eivät ole vielä loppuun asti kehitettyjä.

| 10. | Edistyminen kohti ympäristön hyvää tilaa tapahtuu meriympäristön jatkuvien laajempien muutosten yhteydessä. Ilmastonmuutos vaikuttaa jo nyt meriympäristöön, myös sen ekosysteemin prosesseihin ja toimintoihin. Jäsenvaltioiden on meristrategioitaan kehittäessään tarvittaessa yksilöitävä mahdolliset todisteet ilmastonmuutoksen vaikutuksista. Ekosysteemipohjaiseen lähestymistapaan perustuvaan mukautuvaan hallintoon kuuluu ympäristön hyvän tilan määrityksen säännöllinen päivitys. |
| --- | --- |

10.

Edistyminen kohti ympäristön hyvää tilaa tapahtuu meriympäristön jatkuvien laajempien muutosten yhteydessä. Ilmastonmuutos vaikuttaa jo nyt meriympäristöön, myös sen ekosysteemin prosesseihin ja toimintoihin. Jäsenvaltioiden on meristrategioitaan kehittäessään tarvittaessa yksilöitävä mahdolliset todisteet ilmastonmuutoksen vaikutuksista. Ekosysteemipohjaiseen lähestymistapaan perustuvaan mukautuvaan hallintoon kuuluu ympäristön hyvän tilan määrityksen säännöllinen päivitys.

B   OSA

Direktiivin 2008/56/EY liitteessä I mainittujen kuvaajien kannalta tarkoituksenmukaiset ympäristön hyvän tilan arviointiperusteet

Kuvaaja 1:   Pidetään yllä biologista monimuotoisuutta. Luontotyyppien laatu ja esiintyminen ja lajien levinneisyys ja runsaus vastaavat vallitsevia fysiografisia, maantieteellisiä ja ilmastollisia oloja.

Arviointi on tehtävä useilla ekologisilla tasoilla: ekosysteemit, luontotyypit (sekä niihin kuuluvat yhteisöt eli biotoopit) ja lajit. Kyseiset tasot heijastuvat tämän jakson rakenteessa, ottaen huomioon A osan 2 kohta. Tämän kuvaajan tiettyjen näkökohtien käsittelyyn tarvitaan vielä lisää tieteellistä ja teknistä tukea (5). Kuvaajan soveltamisala on laaja, ja sen käsittelemiseksi on otettava huomioon direktiivin 2008/56/EY liite III ja järjestettävä biologisen monimuotoisuuden piirteet tärkeysjärjestykseen niin lajien, luontotyyppien kuin ekosysteemien tasolla. Siten voidaan yksilöidä ne biologisen monimuotoisuuden piirteet ja ne alueet, joihin vaikutuksia ja uhkia kohdistuu, ja voidaan yksilöidä sopivat indikaattorit valittujen arviointiperusteiden joukosta. Indikaattorien on oltava sopivia kyseisille alueille ja piirteille (6). Alueellisen yhteistyön pakollisuus, josta säädetään direktiivin 2008/56/EY 5 ja 6 artiklassa, liittyy suoraan biologisen monimuotoisuuden piirteiden valintaan alueilla ja niiden pienemmillä osilla. Samalla on myös tarvittaessa määriteltävä viiteolosuhteet direktiivin 2008/56/EY liitteen IV nojalla. Mallintamista maantieteellisissä tietojärjestelmissä voidaan käyttää hyödyllisenä pohjana laadittaessa karttaa biologisen monimuotoisuuden piirteistä ja ihmisen toiminnoista ja niistä aiheutuvista paineista sillä edellytyksellä, että mahdolliset virheet analysoidaan huolella ja kuvataan sovellettaessa tuloksia. Tämän tyyppiset tiedot ovat ehdottoman välttämättömiä ihmisen toiminnan ekosysteemipohjaiselle hallinnolle ja siihen liittyvien paikkatietotyökalujen kehittämiselle (7).

Lajitaso

Kullekin alueelle, osa-alueelle tai ala-alueelle on määritettävä merkitykselliset lajit ja toiminnalliset ryhmät ottaen huomioon A osan 2 kohta. Laadinnassa on otettava huomioon direktiivin 2008/56/EY liitteessä III olevassa taulukossa 1 esitetty ohjeellinen luettelo eri lajeista ja yhteisöistä (esimerkiksi kasvi- ja eläinplanktonin osalta). Lajien arvioinnissa on käytettävä kolmea arviointiperustetta: lajin levinneisyys, populaatiokoko ja populaation tila. Populaation tilaa arvioitaessa on joskus selvitettävä myös populaation terveydentila sekä lajien väliset ja niiden sisäiset suhteet. Myös alalajit ja populaatiot on arvioitava erikseen, jos alustavassa arvioinnissa havaitaan tai uudet tiedot viittaavat siihen, että joidenkin alalajien tai populaatioiden tila on mahdollisesti uhattuna tai niihin kohdistuu joitakin vaikutuksia. Lajien arviointi edellyttää myös niiden elinympäristöjen jakauman, laajuuden ja tilan yhdennettyä ymmärtämistä direktiivin 92/43/ETY (8) ja direktiivin 2009/147/EY vaatimusten mukaisesti. On varmistettava, että elinympäristön koko on riittävä sen populaation ylläpitämiseksi, ottaen huomioon tällaisten elinympäristöjen huononemisen tai häviämisen uhka. Kun on kyse luonnon monimuotoisuudesta lajien tasolla, edistystä kohti ympäristön hyvää tilaa arvioidaan seuraavien kolmen perusteen ja kuhunkin liittyvien indikaattorien avulla:

1.1   Lajien levinneisyys

| — | Levinneisyysalue (1.1.1.) |
| --- | --- |

—

Levinneisyysalue (1.1.1.)

| — | Levinneisyyden jakaantuminen tarvittaessa koko levinneisyysalueella (1.1.2) |
| --- | --- |

—

Levinneisyyden jakaantuminen tarvittaessa koko levinneisyysalueella (1.1.2)

| — | Pinta-ala, jonka laji peittää (kun kyseessä ovat alustaan kiinnittyneet) / merenpohjalla elävät lajit (1.1.3) |
| --- | --- |

—

Pinta-ala, jonka laji peittää (kun kyseessä ovat alustaan kiinnittyneet) / merenpohjalla elävät lajit (1.1.3)

1.2   Populaatiokoko

| — | Populaation runsaus ja/tai biomassa (1.2.1) |
| --- | --- |

—

Populaation runsaus ja/tai biomassa (1.2.1)

1.3   Populaation tila

| — | Populaation demografiset ominaisuudet (esimerkiksi yksilöiden koko- tai ikäluokkarakenne, sukupuolijakauma, hedelmällisyys, eloonjäämisaste tai kuolevuus) (1.3.1) |
| --- | --- |

—

Populaation demografiset ominaisuudet (esimerkiksi yksilöiden koko- tai ikäluokkarakenne, sukupuolijakauma, hedelmällisyys, eloonjäämisaste tai kuolevuus) (1.3.1)

| — | Populaation geneettinen rakenne tarvittaessa (1.3.2). |
| --- | --- |

—

Populaation geneettinen rakenne tarvittaessa (1.3.2).

Luontotyyppitaso

Direktiivissä 2008/56/EY ’termillä luontotyyppi’ tarkoitetaan sekä abioottista luontoa että siihen liittyvää biologista yhteisöä, ja molempia käsitellään yhdessä ’biotooppina’. Kunkin alueen, osa-alueen tai ala-alueen luontotyypit on määriteltävä ottaen huomioon liitteessä III olevassa taulukossa 1 mainitut luontotyypit sekä A osan 2 kohdassa mainitut välineet. Näissä välineissä viitataan myös eräisiin luontotyyppikomplekseihin (mikä merkitsee, että tarvittaessa on arvioitava näihin komplekseihin kuuluvien luontotyyppien koostumus, laajuus ja suhteelliset osuudet) ja toiminnallisiin luontotyyppeihin (esimerkiksi kutu-, lisääntymis- ja ravinnonhankinta-alueet sekä muuttoreitit). Merien luontotyyppien johdonmukaiseen luokitukseen tarvitaan vielä työtä, jotta arvioinnit voidaan tehdä luontotyyppien tasolla. Tukena on oltava asianmukainen kartoitus. On myös huomioitava vaihtelu etäisyydessä rannikkoon ja syvyysvaihtelu (esimerkiksi ranta, mannerjalusta ja syvä meri). Luontotyypit arvioidaan kolmella perusteella, jotka ovat niiden jakauma, laajuus ja laadullinen tila (tilan osalta erityisesti tyypillisten lajien ja yhteisöjen tila), sekä kuhunkin arviointiperusteeseen liittyvien indikaattorien avulla. Luontotyypin tilan arviointi edellyttää siihen liittyvien yhteisöjen ja lajien tilan kokonaisvaltaista ymmärtämistä direktiiveissä 92/43/ETY (9) ja 2009/147/EY säädettyjen vaatimusten mukaisesti, ja tarvittaessa on arvioitava myös niiden toiminnalliset piirteet.

1.4   Luontotyyppien jakauma

| — | Levinneisyysalue (1.4.1.) |
| --- | --- |

—

Levinneisyysalue (1.4.1.)

| — | Levinneisyyden jakaantuminen (1.4.2.) |
| --- | --- |

—

Levinneisyyden jakaantuminen (1.4.2.)

1.5   Luontotyypin laajuus

| — | Luontotyypin pinta-ala (1.5.1) |
| --- | --- |

—

Luontotyypin pinta-ala (1.5.1)

| — | Tarvittaessa luontotyypin tilavuus (1.5.2) |
| --- | --- |

—

Tarvittaessa luontotyypin tilavuus (1.5.2)

1.6   Luontotyypin tila

| — | Tyypillisten lajien ja yhteisöjen tila (1.6.1) |
| --- | --- |

—

Tyypillisten lajien ja yhteisöjen tila (1.6.1)

| — | Suhteellinen runsaus ja/tai biomassa tapauksen mukaan (1.6.2) |
| --- | --- |

—

Suhteellinen runsaus ja/tai biomassa tapauksen mukaan (1.6.2)

| — | Fyysiset, hydrologiset ja kemialliset olot (1.6.3). |
| --- | --- |

—

Fyysiset, hydrologiset ja kemialliset olot (1.6.3).

Ekosysteemitaso

1.7   Ekosysteemin rakenne

| — | Ekosysteemin osien (luontotyyppien ja lajien) koostumus ja suhteelliset osuudet (1.7.1). |
| --- | --- |

—

Ekosysteemin osien (luontotyyppien ja lajien) koostumus ja suhteelliset osuudet (1.7.1).

Myös ekosysteemin rakenneosien väliset vuorovaikutukset ovat erittäin tärkeitä arvioitaessa ekosysteemin prosesseja ja toimintoja ympäristön hyvän tilan yleiseksi määrittämiseksi ottaen huomioon muun muassa direktiivin 2008/56/EY 1 artikla, 3 artiklan 5 kohta ja 9 artiklan 1 kohta. Myös muut toiminnalliset näkökohdat, joita käsitellään muilla ympäristön hyvän tilan kuvaajilla (kuten kuvaajat 4 ja 6), samoin kuin kytkeytyneisyyteen ja elpymis/vastustuskykyyn liittyvät näkökohdat, ovat tärkeitä ekosysteemien prosessien ja toimintojen käsittelyssä.

Kuvaaja 2:   Ihmisen toiminnan välityksellä leviävien tulokaslajien määrät ovat tasoilla, jotka eivät haitallisesti muuta ekosysteemejä.

Arvioinnissa on tunnistettava ihmisen toiminnan seurauksena tapahtuvan tulokaslajien leviämisen reitit ja vektorit, jotta voidaan estää ihmisen toiminnan seurauksena tuotujen tulokaslajien lisääntyminen niin paljon, että ne vaikuttavat haitallisesti ekosysteemeihin, ja jotta mahdollisia vaikutuksia voidaan lieventää. Alustavassa arvioinnissa on otettava huomioon, että joitakin ihmisen toiminnan seurauksena tuotuja tulokaslajeja säädellään jo unionin tasolla (10), jotta voidaan arvioida ja minimoida niiden mahdollinen vaikutus vesiekosysteemeihin. Joitakin tulokaslajeja on lisäksi käytetty yleisesti vesiviljelyssä jo pitkään, ja voimassa olevissa asetuksissa (11) säädetään jo niitä koskevista erityisluvista. Tulokaslajien vaikutuksista ympäristöön on vieläkin vain vähän tietoa. Tieteen ja tekniikan avulla on vielä kehitettävä potentiaalisesti hyödyllisiä indikaattoreita (12) erityisesti ekologisesti haitallisten (invasiivisten) tulokaslajien vaikutuksille (esimerkiksi biologisen saastumisen indeksejä), jotka ovat jatkuvasti tärkein huolenaihe pyrittäessä ympäristön hyvään tilaan. Keskeinen tehtävä arvioinnissa ja seurannassa (13) on ympäristön tilan ominaispiirteiden määrittäminen. Se on edellytyksenä vaikutusten voimakkuuden arvioinnille, mutta ei itsessään määritä, onko ympäristön hyvä tila saavutettu kyseisen kuvaajan osalta.

2.1   Tulokaslajien, erityisesti ekologisesti haitallisten lajien, runsaus ja niiden tilan luonnehdinta

| — | Suuntaukset tulokaslajien, erityisesti ekologisesti haitallisten tulokaslajien runsaudessa, esiintymisen ajankohdissa ja spatiaalisessa jakaumassa kyseisellä alueella luonnossa, erityisesti riskialttiilla alueilla ja suhteessa tällaisen lajin tärkeimpiin levitysvektoreihin ja leviämisreitteihin (2.1.1) |
| --- | --- |

—

Suuntaukset tulokaslajien, erityisesti ekologisesti haitallisten tulokaslajien runsaudessa, esiintymisen ajankohdissa ja spatiaalisessa jakaumassa kyseisellä alueella luonnossa, erityisesti riskialttiilla alueilla ja suhteessa tällaisen lajin tärkeimpiin levitysvektoreihin ja leviämisreitteihin (2.1.1)

2.2   Ekologisesti haitallisten tulokaslajien vaikutus ympäristöön

| — | Ekologisesti haitallisten tulokaslajien suhde kotoperäisiin lajeihin joissakin hyvin tunnetuissa taksonomisissa ryhmissä (esimerkiksi kalat, makrolevät ja nilviäiset, joiden avulla voidaan ehkä arvioida muutoksia lajiston koostumuksessa esimerkiksi kotoperäisen lajin syrjäytymisen jälkeen (2.2.1) |
| --- | --- |

—

Ekologisesti haitallisten tulokaslajien suhde kotoperäisiin lajeihin joissakin hyvin tunnetuissa taksonomisissa ryhmissä (esimerkiksi kalat, makrolevät ja nilviäiset, joiden avulla voidaan ehkä arvioida muutoksia lajiston koostumuksessa esimerkiksi kotoperäisen lajin syrjäytymisen jälkeen (2.2.1)

| — | Ekologisesti haitallisten tulokaslajien vaikutukset lajin, luontotyyppien ja ekosysteemin tasolla, mikäli mahdollista (2.2.2). |
| --- | --- |

—

Ekologisesti haitallisten tulokaslajien vaikutukset lajin, luontotyyppien ja ekosysteemin tasolla, mikäli mahdollista (2.2.2).

Kuvaaja 3:   Kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien kalojen sekä äyriäisten ja nilviäisten populaatiot ovat turvallisten biologisten rajojen sisällä siten, että populaation ikä- ja kokojakauma kuvastaa kannan olevan hyvässä kunnossa.

Tämä jakso koskee kaikkia kantoja, joihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 199/2008 (direktiivin 2008/56/EY maantieteellisellä soveltamisalueella) ja samankaltaisia yhteisen kalastuspolitiikan velvollisuuksia. Soveltaminen näihin ja muihin kantoihin riippuu käytettävissä olevista tiedoista (ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 199/2008 tietojen keräämistä koskevat säännökset), jotka määräävät sen, mitkä indikaattorit soveltuvat parhaiten. Kolme arviointiperustetta, joilla tämän kuvaajan osalta arvioidaan edistystä kohti ympäristön hyvää tilaa, ja niihin kuhunkin liittyvät indikaattorit ovat:

3.1   Kalastuspaine

| | Tärkein indikaattori. Kalastuspaineen tärkein indikaattori on






  — | Kalojen kuolevuus (F) (3.1.1). |
| --- | --- | --- |

Tärkein indikaattori. Kalastuspaineen tärkein indikaattori on

—

Kalojen kuolevuus (F) (3.1.1).

Jotta voidaan saavuttaa tai säilyttää ympäristön hyvä tila, saavat F-arvot olla enintään FMSY eli taso, jolla voidaan saada kestävä enimmäistuotto (Maximum Sustainable Yield, MSY). Tämä tarkoittaa sitä, että sekakalastuksessa ja siellä, missä ekosysteemien vuorovaikutukset ovat merkittäviä, pitkän aikavälin hoitosuunnitelmat voivat johtaa siihen, että joitakin kantoja hyödynnetään kevyemmin kuin FMSY-tasolla siksi, että muita lajeja voitaisiin hyödyntää FMSY-tasolla (14).

F-arvo estimoidaan saaliin (joka tarkoittaa kaikkea kannasta poistumista, mukaan luettuna poisheitetyt ja kirjaamattomat saaliit) asianmukaisen ikä- tai pituusperusteisen sekä muihin tietoihin perustuvan analyyttisen arvioinnin avulla. Jos kannan vaihtelusta ei ole tietoja, joiden avulla voidaan tehdä simulaatioita, voidaan tarkastella tieteellisesti F-arvoja, jotka liittyvät saalista rekryyttiä kohti (yield-per-recruit, Y/R) kuvaavaan käyrään, sekä kyseistä kalastussuoritusta koskevia aiempia tietoja tai samankaltaisten kantojen vaihtelua.

| | Toissijaiset indikaattorit (jollei saaliille ole saatavissa F-arvojen analyyttiseen arvioon perustuvia arvoja):






  — | Saaliin ja biomassaindeksin välinen suhde, jäljempänä ’saalis/biomassa-suhde’ (3.1.2). |
| --- | --- | --- |

Toissijaiset indikaattorit (jollei saaliille ole saatavissa F-arvojen analyyttiseen arvioon perustuvia arvoja):

—

Saaliin ja biomassaindeksin välinen suhde, jäljempänä ’saalis/biomassa-suhde’ (3.1.2).

FMSY-arvoa heijastavan indikaattorin arvo on määritettävä tieteellisellä päättelyllä, kun on analysoitu indikaattorin havaitut aiemmat suuntaukset ja muut tiedot aiemmasta kalastussuorituksesta. Jos on saatavilla kannan tuotantoon perustuvia arviointeja, voidaan sitä saalis/biomassa-suhdetta, jolla saadaan MSY, pitää ohjeellisena viitearvona.

Vaihtoehtona saalis/biomassa-suhteelle voidaan kehittää toissijaisia indikaattoreita muiden, asianmukaisesti perusteltujen kalojen kuolevuutta jäljittelevien muuttujien perusteella.

3.2   Kannan lisääntymiskyky

| | Tärkein indikaattori. Kannan lisääntymiskyvyn tärkein indikaattori on






  — | Kutukannan biomassa (Spawning Stock Biomass, SSB) (3.2.1). |
| --- | --- | --- |

Tärkein indikaattori. Kannan lisääntymiskyvyn tärkein indikaattori on

—

Kutukannan biomassa (Spawning Stock Biomass, SSB) (3.2.1).

Kutukannan biomassa-arvio perustuu asianmukaisiin analyyttisiin arviointeihin, joiden pohjana ovat saaliin ikä tai pituus sekä muut mahdolliset tiedot.

Jos SSB voidaan arvioida analyyttisesti, täyttä lisääntymiskykyä heijastava viitearvo on SSBMSY eli se kutukannan biomassa, jonka avulla saavutettaisiin MSY, kun kalojen kuolevuus on FMSY. Kaikkien kutukannan biomassa-arvojen, jotka ovat vähintään SSBMSY, katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen.

Lisätutkimusta tarvitaan sellaisen tapauksen selvittämiseksi, jossa kaikille kannoille ei voida samanaikaisesti määrittää MSY:tä vastaavaa SSB:tä, koska kantojen välillä on mahdollisesti vuorovaikutuksia.

Jos SSBMSY:lle ei voida simuloinnin avulla estimoida luotettavaa arvoa, on käytettävä arviointiperustetta SSBpa, joka on se SSB:n vähimmäisarvo, joka tarjoaa suuren todennäköisyyden, että kanta pystyy uudistumaan sen hetkisissä hyödyntämisolosuhteissa.

| | Toissijaiset indikaattorit (jollei saaliille ole saatavissa SSB-arvojen analyyttiseen arvioon perustuvia arvoja):






  — | Biomassaindeksit (3.2.2). |
| --- | --- | --- |

Toissijaiset indikaattorit (jollei saaliille ole saatavissa SSB-arvojen analyyttiseen arvioon perustuvia arvoja):

—

Biomassaindeksit (3.2.2).

Biomassaindeksiä voidaan käyttää, jos se on saatavilla populaation sukukypsälle osalle. Näitä indeksejä on käytettävä, kun tieteellisen päättelyn avulla voidaan määrittää, että kanta pystyy erittäin todennäköisesti uusiutumaan senhetkisissä hyödyntämisolosuhteissa. Päättelyssä analysoidaan yksityiskohtaisesti indikaattorin aiemmat suuntaukset ja muut tiedot aiemmasta kalastussuorituksesta.

3.3   Populaation ikä- ja kokojakauma

| | Tärkeimmät indikaattorit. Terveille kannoille ovat luonteenomaisia vanhat, suurikokoiset yksilöt. Suurikokoisten kalojen määrään perustuvia indikaattoreja ovat






  — | Sellaisten kalojen osuus, jotka ovat isompia kuin vasta sukukypsiksi tulleet yksilöt keskimäärin (3.3.1) |
| --- | --- | --- |

Tärkeimmät indikaattorit. Terveille kannoille ovat luonteenomaisia vanhat, suurikokoiset yksilöt. Suurikokoisten kalojen määrään perustuvia indikaattoreja ovat

—

Sellaisten kalojen osuus, jotka ovat isompia kuin vasta sukukypsiksi tulleet yksilöt keskimäärin (3.3.1)

| — | Tutkimusaluskartoituksissa havaittujen lajien keskimääräinen suurin pituus (3.3.2) |
| --- | --- |

—

Tutkimusaluskartoituksissa havaittujen lajien keskimääräinen suurin pituus (3.3.2)

| — | Tutkimusaluskartoituksissa havaittu kalojen pituusjakauman 95-prosenttipiste (3.3.3) |
| --- | --- |

—

Tutkimusaluskartoituksissa havaittu kalojen pituusjakauman 95-prosenttipiste (3.3.3)

| | Toissijainen indikaattori:






  — | Kalojen koko ensimmäisen sukukypsyyden aikana, joka voi heijastaa hyödyntämisestä johtuvia epätoivottuja geneettisiä vaikutuksia, (3.3.4). |
| --- | --- | --- |

Toissijainen indikaattori:

—

Kalojen koko ensimmäisen sukukypsyyden aikana, joka voi heijastaa hyödyntämisestä johtuvia epätoivottuja geneettisiä vaikutuksia, (3.3.4).

Näille kahdentyyppisille indikaattoreille (vanhojen kalojen osuus ja vasta sukukypsiksi tulleiden kalojen koko) tarvitaan asiantuntijoiden harkintaa sen määrittämiseksi, onko erittäin todennäköistä, ettei kannan sisäinen geneettinen monimuotoisuus vaarannu. Asiantuntijan on tehtävä päätelmänsä, kun hän on analysoinut indikaattoria koskevan aikasarjan sekä mahdolliset muut lajin biologiaa koskevat tiedot.

Kuvaaja 4:   Meren ravintoverkkojen kaikki tekijät, siltä osin kuin ne tunnetaan, esiintyvät tavanomaisessa runsaudessaan ja monimuotoisuudessaan ja tasolla, joka varmistaa lajien pitkän aikavälin runsauden ja niiden lisääntymiskapasiteetin täydellisen säilymisen.

Tämä kuvaaja koskee tärkeitä toiminnallisia seikkoja, kuten energiavirtoja ja ravintoverkkojen rakennetta (kokoa ja runsautta). Tässä vaiheessa tarvitaan lisää tieteellistä ja teknistä tukea, jotta voidaan jatkaa arviointiperusteiden ja mahdollisesti käyttökelpoisten indikaattorien kehittämistä ravintoverkkojen sisällä esiintyvien suhteiden käsittelemiseksi (15).

4.1   Avainlajien tai trofiaryhmien tuottavuus (tuotanto biomassayksikköä kohti)

Ravintoverkkojen energiavirtojen käsittelemiseksi on tarkoituksenmukaisia indikaattoreita kehitettävä edelleen, jotta voidaan arvioida tärkeimpien saalistaja–saalis-prosessien suorituskykyä. Se heijastaa sen ravintoverkon osien pitkän aikavälin elinkykyä, jossa kyseiset lajit esiintyvät. Havainto perustuu siihen, mitä on opittu joistakin osa-alueista valitsemalla sopivia lajeja (esimerkiksi nisäkkäitä, merilintuja).

| — | Avainsaalistajalajien suorituskyky, käyttäen niiden tuotantoa biomassayksikköä kohti (tuottavuus) (4.1.1). |
| --- | --- |

—

Avainsaalistajalajien suorituskyky, käyttäen niiden tuotantoa biomassayksikköä kohti (tuottavuus) (4.1.1).

4.2   Tiettyjen lajien osuus ravintoverkkojen yläosassa

Jotta voidaan käsitellä ravintoverkkojen rakennetta, kokoa ja osien runsautta, on arvioitava tiettyjen lajien osuus ravintoverkkojen yläosassa. Indikaattoreita on kehitettävä edelleen joillakin osa-alueilla saatujen kokemusten perusteella. Isoista kaloista on saatavilla tietoja kalojen seurantatutkimuksista.

| — | Isot kalat (painon mukaan) (4.2.1). |
| --- | --- |

—

Isot kalat (painon mukaan) (4.2.1).

4.3   Tärkeimpien ravinneryhmien/lajien runsaus/jakauma

| — | Toiminnallisesti tärkeiden valikoitujen ryhmien/lajien runsaussuuntaukset (4.3.1). |
| --- | --- |

—

Toiminnallisesti tärkeiden valikoitujen ryhmien/lajien runsaussuuntaukset (4.3.1).

Ravintoverkon rakenteeseen mahdollisesti vaikuttavan populaation tilan muutokset on tunnistettava. Yksityiskohtaisten indikaattoreiden määrittelyä on tarkennettava ottaen huomioon niiden merkitys ravintoverkkojen kannalta. Määrittely on tehtävä alueen, osa-alueen tai ala-alueen sopivien ryhmien/lajien perusteella. Niihin kuuluvat tapauksen mukaan

| — | ryhmät, joilla on suuri kiertonopeus (esimerkiksi kasviplanktonit, eläinplanktonit, meduusat, simpukat, lyhytikäiset pelagiset kalat) ja jotka reagoivat nopeasti ekosysteemin muutokseen ja ovat hyödyllisiä varhaisvaroitusindikaattoreina, |
| --- | --- |

—

ryhmät, joilla on suuri kiertonopeus (esimerkiksi kasviplanktonit, eläinplanktonit, meduusat, simpukat, lyhytikäiset pelagiset kalat) ja jotka reagoivat nopeasti ekosysteemin muutokseen ja ovat hyödyllisiä varhaisvaroitusindikaattoreina,

| — | ryhmät/lajit, joihin ihmisen toiminnat kohdistuvat tai joihin ne vaikuttavat epäsuorasti (erityisesti sivusaaliit ja poisheitetyt kalat), |
| --- | --- |

—

ryhmät/lajit, joihin ihmisen toiminnat kohdistuvat tai joihin ne vaikuttavat epäsuorasti (erityisesti sivusaaliit ja poisheitetyt kalat),

| — | luontotyypille tyypilliset ryhmät/lajit, |
| --- | --- |

—

luontotyypille tyypilliset ryhmät/lajit,

| — | ravintoverkon yläosassa olevat ryhmät/lajit, |
| --- | --- |

—

ravintoverkon yläosassa olevat ryhmät/lajit,

| — | vaelluskalat, jotka vaeltavat pitkiä matkoja myötä- tai vastavirtaan, |
| --- | --- |

—

vaelluskalat, jotka vaeltavat pitkiä matkoja myötä- tai vastavirtaan,

| — | ryhmät/lajit, jotka liittyvät tiiviisti toisen trofiatason tiettyihin ryhmiin/lajeihin. |
| --- | --- |

—

ryhmät/lajit, jotka liittyvät tiiviisti toisen trofiatason tiettyihin ryhmiin/lajeihin.

Kuvaaja 5:   Ihmisen aiheuttama rehevöityminen, erityisesti sen haitalliset vaikutukset, kuten biologisen monimuotoisuuden häviäminen, ekosysteemien tilan huononeminen, haitalliset leväkukinnot ja merenpohjan hapenpuute, on minimoitu.

Meriveden rehevöitymisen arvioinnissa on otettava huomioon direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevassa 1.2.3 ja 1.2.4 kohdassa selostettua rannikko- ja vaihettumisvyöhykkeen vesien arviointia koskevat ja muut samaan tarkoitukseen annetut ohjeet (16), ja arviointi on tehtävä vertailukelpoisella tavalla. Huomioon on otettava myös alueellisten meriyleissopimuksien puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat. Alustavan arvioinnin osana tehtyyn kartoitukseen perustuva riskipohjainen tarkastelu voidaan ottaa huomioon, jotta rehevöitymistä voidaan arvioida tehokkaasti (17). Arvioinnissa on yhdistettävä ravinnetasoja ja valikoituja ekologisesti merkittäviä ensi- ja toissijaisia vaikutuksia koskevat tiedot (18) asiaan liittyvät aikaskaalat huomioon ottaen. Koska ravinnepitoisuudet riippuvat valuma-alueen joista tulevista ravinnemääristä, on yhteistyö sisämaassa sijaitsevien jäsenvaltioiden kanssa erityisen tärkeää. Yhteistyö on tehtävä direktiivin 2008/56/EY 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti perustettuja yhteistyöjärjestelmiä käyttäen.

5.1   Ravinnetasot

| — | Ravinnepitoisuus vesipatsaassa (5.1.1) |
| --- | --- |

—

Ravinnepitoisuus vesipatsaassa (5.1.1)

| — | Ravinteiden suhteet (pii, typpi ja fosfori) tarvittaessa (5.1.2) |
| --- | --- |

—

Ravinteiden suhteet (pii, typpi ja fosfori) tarvittaessa (5.1.2)

5.2   Ravinteiden lisääntymisen suorat vaikutukset

| — | Klorofyllipitoisuus vesipatsaassa (5.2.1) |
| --- | --- |

—

Klorofyllipitoisuus vesipatsaassa (5.2.1)

| — | Kelluvien levien lisääntymiseen liittyvä veden kirkkaus, kun se on merkityksellistä (5.2.2) |
| --- | --- |

—

Kelluvien levien lisääntymiseen liittyvä veden kirkkaus, kun se on merkityksellistä (5.2.2)

| — | Opportunististen makrolevien runsaus (5.2.3) |
| --- | --- |

—

Opportunististen makrolevien runsaus (5.2.3)

| — | Muutokset lajikoostumuksessa, esimerkiksi piilevien ja siimaeliöiden tai pohjalla elävien lajien ja vapaassa vedessä elävien lajien välinen suhde sekä ihmisen toiminnan aiheuttamat haitalliset tai myrkylliset levien kukinnat (esimerkiksi syanobakteerit) (5.2.4) |
| --- | --- |

—

Muutokset lajikoostumuksessa, esimerkiksi piilevien ja siimaeliöiden tai pohjalla elävien lajien ja vapaassa vedessä elävien lajien välinen suhde sekä ihmisen toiminnan aiheuttamat haitalliset tai myrkylliset levien kukinnat (esimerkiksi syanobakteerit) (5.2.4)

5.3   Ravinteiden lisääntymisen epäsuorat vaikutukset

| — | Monivuotisten makrolevien ja meriruohojen runsaus; esimerkiksi Fucus-heimoon kuuluvat makrolevälajit, meriajokas ja Posidonia oceanica -meriheinät, joihin veden samentuminen vaikuttaa haitallisesti (5.3.1) |
| --- | --- |

—

Monivuotisten makrolevien ja meriruohojen runsaus; esimerkiksi Fucus-heimoon kuuluvat makrolevälajit, meriajokas ja Posidonia oceanica -meriheinät, joihin veden samentuminen vaikuttaa haitallisesti (5.3.1)

| — | Liuennut happi, ts. orgaanisen aineksen hajoamisen lisääntymisestä aiheutuneet muutokset, ja asianomaisen alueen koko (5.3.2). |
| --- | --- |

—

Liuennut happi, ts. orgaanisen aineksen hajoamisen lisääntymisestä aiheutuneet muutokset, ja asianomaisen alueen koko (5.3.2).

Kuvaaja 6:   Merenpohjan koskemattomuus on sellaisella tasolla, että ekosysteemien rakenne ja toiminnot on turvattu ja että etenkään pohjaekosysteemeihin ei kohdistu haitallisia vaikutuksia.

Tavoitteena on, etteivät meren pohjaan kohdistuvat ihmisen aiheuttamat paineet estä ekosysteemin osia säilyttämästä luonnollista monimuotoisuuttaan, tuottavuuttaan ja dynaamisia ekologisia prosessejaan, ekosysteemin sietokyky muutoksia vastaan huomioon ottaen. Tämän kuvaajan arviointi voi olla erityisen haastavaa, koska joissakin merenpohjan ekosysteemeissä saattaa olla paljon erilaisia pienempiä alueita, ja niihin kohdistuu monenlaisia ihmisen aiheuttamia paineita. Aluksi on kartoitettava biologisen monimuotoisuuden piirteisiin kohdistuvat vaikutukset ja uhat ja ihmisen aiheuttamat paineet, jonka jälkeen tilaa on arvioitava ja seurattava ja arvioinnin tulokset ulotettava pienestä mittakaavasta suureen niin, että katetaan tapauksen mukaan ala-alue, osa-alue tai alue (19).

6.1   Alustan (substraatin) ominaisuuksiin vaikuttavat fyysiset vauriot

Hoidon kannalta tärkein kysymys on ihmistoiminnan vaikutusten voimakkuus merenpohjan luontotyyppejä muodostavaan pohjan laatuun (substraatteihin). Pohjatyypeistä biogeeniset pohjat ovat kaikkein herkimpiä fyysisille häiriöille. Nämä pohjat mahdollistavat useita toimintoja, jotka tukevat merenpohjan luontotyyppejä ja yhteisöjä.

| — | Merkityksellisten biogeenisten pohjien tyyppi, runsaus, biomassa ja pinta-ala (6.1.1) |
| --- | --- |

—

Merkityksellisten biogeenisten pohjien tyyppi, runsaus, biomassa ja pinta-ala (6.1.1)

| — | Sen merenpohja-alueen laajuus, jossa ihmisen toiminta vaikuttaa merkittävästi kuhunkin pohjatyyppiin (6.1.2). |
| --- | --- |

—

Sen merenpohja-alueen laajuus, jossa ihmisen toiminta vaikuttaa merkittävästi kuhunkin pohjatyyppiin (6.1.2).

6.2   Meren pohjayhteisön tila

Meren pohjayhteisön ominaispiirteet, kuten lajikoostumus, kokojakauma ja toiminnalliset ominaisuudet, antavat tärkeitä tietoja ekosysteemin toimintakyvystä. Tietoja yhteisöjen rakenteesta ja dynamiikasta saadaan tapauksen mukaan mittaamalla lajien monimuotoisuutta, tuottavuutta (runsaus tai biomassa), tolerantteja tai herkkiä taksoneja ja taksonien dominanssia sekä yhteisön kokojakaumaa, jota heijastavat pienten ja isojen yksilöiden suhteelliset osuudet.

| — | Erityisen herkkien ja/tai toleranttien lajien esiintyminen (6.2.1) |
| --- | --- |

—

Erityisen herkkien ja/tai toleranttien lajien esiintyminen (6.2.1)

| — | Monialaiset indeksit, joilla merenpohjayhteisöjen tilaa ja toiminnallisuutta arvioidaan, kuten lajirunsaus/-rikkaus sekä opportunistilajien ja herkkien lajien välinen suhde (6.2.2) |
| --- | --- |

—

Monialaiset indeksit, joilla merenpohjayhteisöjen tilaa ja toiminnallisuutta arvioidaan, kuten lajirunsaus/-rikkaus sekä opportunistilajien ja herkkien lajien välinen suhde (6.2.2)

| — | Makrobenthos-vyöhykkeessä elävien tietyn pituuden/koon ylittävien yksilöiden osuus biomassan tai lukumäärän avulla ilmaistuna (6.2.3) |
| --- | --- |

—

Makrobenthos-vyöhykkeessä elävien tietyn pituuden/koon ylittävien yksilöiden osuus biomassan tai lukumäärän avulla ilmaistuna (6.2.3)

| — | Meren pohjalla elävän yhteisön kokojakaumaa kuvaavat muuttujat (kuvaajan muoto, kulmakerroin ja y-akselin leikkauspiste) (6.2.4). |
| --- | --- |

—

Meren pohjalla elävän yhteisön kokojakaumaa kuvaavat muuttujat (kuvaajan muoto, kulmakerroin ja y-akselin leikkauspiste) (6.2.4).

Kuvaaja 7:   Hydrografisten olosuhteiden pysyvät muutokset eivät vaikuta haitallisesti meren ekosysteemeihin.

Ihmisen toiminnan aiheuttamat hydrografisten olosuhteiden pysyvät muutokset voivat olla esimerkiksi muutoksia vuorovesissä, sedimentin ja makean veden siirtymisessä tai virtausten tai aaltojen toiminnassa, jotka johtavat direktiivin 2008/56/EY liitteessä III olevassa taulukossa 1 esitettyjen fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien muuttumiseen. Tällaiset muutokset voivat olla erityisen merkityksellisiä, jos ne voivat vaikuttaa meriekosysteemeihin laajassa mittakaavassa, ja niiden varhainen havainnointi voi varoittaa mahdollisista ekosysteemiin kohdistuvista vaikutuksista. Direktiivissä 2000/60/EY säädetään rannikkovesien hydromorfologisista tavoitteista, joihin on pyrittävä vesipiirien hoitosuunnitelmien yhteydessä toteutettavilla toimenpiteillä. Tapauksia on käsiteltävä yksittäin, jotta toiminnan vaikutus voidaan arvioida. Esimerkiksi ympäristövaikutusten arviointi, strateginen ympäristöarviointi ja merten aluesuunnittelu voivat olla osa tällaisesta toiminnasta aiheutuvien vaikutusten laajuuden ja kumuloitumisen arviointia. On kuitenkin tärkeää varmistaa, että tällaisilla välineillä on ominaisuuksia, joiden ansiosta niillä pystytään arvioimaan meriympäristöön mahdollisesti kohdistuvia, esimerkiksi rajojen yli ulottuvia vaikutuksia.

7.1   Pysyvien muutosten spatiaaliset erityispiirteet

| — | Sen alueen laajuus, johon pysyvät muutokset ovat vaikuttaneet (7.1.1) |
| --- | --- |

—

Sen alueen laajuus, johon pysyvät muutokset ovat vaikuttaneet (7.1.1)

7.2   Pysyvien hydrografisten muutosten vaikutus

| — | Niiden luontotyyppien spatiaalinen laajuus, joihin pysyvä muutos vaikuttaa (7.2.1) |
| --- | --- |

—

Niiden luontotyyppien spatiaalinen laajuus, joihin pysyvä muutos vaikuttaa (7.2.1)

| — | Muutokset luontotyypeissä, erityisesti niiden tarjoamissa toiminnoissa (esimerkiksi kutu-, lisääntymis- ja ravinnonhankinta-alueet sekä kalojen, lintujen ja nisäkkäiden muuttoreitit), jotka johtuvat hydrografisten olosuhteiden muuttumisesta (7.2.2). |
| --- | --- |

—

Muutokset luontotyypeissä, erityisesti niiden tarjoamissa toiminnoissa (esimerkiksi kutu-, lisääntymis- ja ravinnonhankinta-alueet sekä kalojen, lintujen ja nisäkkäiden muuttoreitit), jotka johtuvat hydrografisten olosuhteiden muuttumisesta (7.2.2).

Kuvaaja 8:   Epäpuhtauksien pitoisuudet ovat tasoilla, jotka eivät johda pilaantumisvaikutuksiin.

Epäpuhtauksien pitoisuus meriympäristössä ja niiden vaikutukset on arvioitava ottaen huomioon ekosysteemiin kohdistuvat vaikutukset ja uhat (20). Direktiivin 2000/60/EY aluevesiä ja/tai rannikkovesiä koskevat säännökset on otettava huomioon, jotta voidaan sovittaa yhteen näiden kahden oikeuskehyksen täytäntöönpano, kun otetaan huomioon myös alueellisten meriyleissopimusten puitteissa kerätyt tiedot ja kehitetyt lähestymistavat. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava sellaisia meriympäristön kannalta merkityksellisiä aineita tai aineryhmiä, jotka

| i) | ylittävät merialueen tai osa-alueen läheisissä rannikko- tai aluevesissä oleville sedimenteille, vedelle tai eliöstölle direktiivin 2000/60/EY 2 artiklan 35 kohdan ja liitteen V nojalla vahvistetut ympäristölaatunormit ja/tai |
| --- | --- |

i)

ylittävät merialueen tai osa-alueen läheisissä rannikko- tai aluevesissä oleville sedimenteille, vedelle tai eliöstölle direktiivin 2000/60/EY 2 artiklan 35 kohdan ja liitteen V nojalla vahvistetut ympäristölaatunormit ja/tai

| ii) | luetellaan ensisijaisina aineina direktiivin 2000/60/EY liitteessä X ja joita säännellään lisäksi direktiivillä 2008/105/EY ja joita päästetään kyseiselle merialueelle, osa-alueelle tai ala-alueelle, ja/tai |
| --- | --- |

ii)

luetellaan ensisijaisina aineina direktiivin 2000/60/EY liitteessä X ja joita säännellään lisäksi direktiivillä 2008/105/EY ja joita päästetään kyseiselle merialueelle, osa-alueelle tai ala-alueelle, ja/tai

| iii) | ovat epäpuhtauksia, ja joiden kokonaispäästöistä (mukaan luettuina hävikit ja päästöt veteen ja ilmaan) merialueelle voi aiheutua meriympäristölle huomattavia riskejä. Riskit voivat olla seurausta joko aiemmin tai hiljattain kyseisellä merialueella, osa-alueella tai ala-alueella tapahtuneesta saastumisesta. Riskit voivat olla seurauksena myös onnettomuuksista aiheutuneesta äkillisestä ympäristön saastumisesta, johon liittyy vaarallisia ja haitallisia aineita. |
| --- | --- |

iii)

ovat epäpuhtauksia, ja joiden kokonaispäästöistä (mukaan luettuina hävikit ja päästöt veteen ja ilmaan) merialueelle voi aiheutua meriympäristölle huomattavia riskejä. Riskit voivat olla seurausta joko aiemmin tai hiljattain kyseisellä merialueella, osa-alueella tai ala-alueella tapahtuneesta saastumisesta. Riskit voivat olla seurauksena myös onnettomuuksista aiheutuneesta äkillisestä ympäristön saastumisesta, johon liittyy vaarallisia ja haitallisia aineita.

Edistyminen kohti hyvää ekologista tilaa riippuu siitä, edistytäänkö pilaantumisen torjunnassa, ts. pidetäänkö epäpuhtauksien esiintyminen meriympäristössä ja niiden biologiset vaikutukset hyväksyttävissä rajoissa sen varmistamiseksi, ettei meriympäristöön kohdistu merkittäviä vaikutuksia tai riskejä.

8.1   Epäpuhtauksien pitoisuudet

| — | Edellä mainittujen epäpuhtauksien pitoisuus mitattuna asiaankuuluvassa matriisissa (kuten eliöstö, sedimentti ja vesi) sellaisella tavalla, että mittauksia voidaan verrata direktiivin 2000/60/EY nojalla tehtyihin arviointeihin (8.1.1) |
| --- | --- |

—

Edellä mainittujen epäpuhtauksien pitoisuus mitattuna asiaankuuluvassa matriisissa (kuten eliöstö, sedimentti ja vesi) sellaisella tavalla, että mittauksia voidaan verrata direktiivin 2000/60/EY nojalla tehtyihin arviointeihin (8.1.1)

8.2   Epäpuhtauksien vaikutukset

| — | Kyseisiin ekosysteemin osiin kohdistuvien pilaantumisvaikutusten tasot ottaen huomioon ne valikoidut biologiset prosessit ja taksonomiset ryhmät, joissa voidaan todeta syy–seuraus-suhde, jota on seurattava (8.2.1) |
| --- | --- |

—

Kyseisiin ekosysteemin osiin kohdistuvien pilaantumisvaikutusten tasot ottaen huomioon ne valikoidut biologiset prosessit ja taksonomiset ryhmät, joissa voidaan todeta syy–seuraus-suhde, jota on seurattava (8.2.1)

| — | Merkittävien äkillisten pilaantumistapahtumien (esimerkiksi öljy- ja öljytuotevuodot) esiintyminen, alkuperä (jos mahdollista) ja laajuus sekä niiden vaikutus eliöstöön, johon tällainen pilaantuminen vaikuttaa fyysisesti (8.2.2). |
| --- | --- |

—

Merkittävien äkillisten pilaantumistapahtumien (esimerkiksi öljy- ja öljytuotevuodot) esiintyminen, alkuperä (jos mahdollista) ja laajuus sekä niiden vaikutus eliöstöön, johon tällainen pilaantuminen vaikuttaa fyysisesti (8.2.2).

Kuvaaja 9:   Kalojen ja ihmisravintona käytettävien muiden meren antimien epäpuhtaustasot eivät ylitä yhteisön lainsäädännössä tai muissa asiaa koskevissa normeissa asetettuja tasoja.

Jäsenvaltioiden on seurattava eri alueilla tai osa-alueilla, esiintyykö luonnosta pyydettyjen tai korjattujen kalojen, äyriäisten, nilviäisten ja piikkinahkaisten ravinnoksi käytettävissä kudoksissa (lihas, maksa, mäti, liha, pehmeät osat tapauksen mukaan) sekä merilevässä aineita, joille on vahvistettu Euroopan, alueiden tai jäsenvaltioiden tasolla enimmäistasot ihmisravinnoksi tarkoitetuissa tuotteissa.

9.1   Epäpuhtauksien tasot, lukumäärä ja ylittymistiheys

| — | Osoitetut todelliset epäpuhtaustasot ja niiden epäpuhtauksien lukumäärä, jotka ovat ylittäneet säännellyt enimmäistasot (9.1.1) |
| --- | --- |

—

Osoitetut todelliset epäpuhtaustasot ja niiden epäpuhtauksien lukumäärä, jotka ovat ylittäneet säännellyt enimmäistasot (9.1.1)

| — | Taajuus, jolla säännellyt tasot on ylitetty (9.1.2). |
| --- | --- |

—

Taajuus, jolla säännellyt tasot on ylitetty (9.1.2).

Kuvaaja 10:   Roskaantuminen ei ominaisuuksiltaan eikä määrältään aiheuta haittaa rannikko- ja meriympäristölle.

Roskaantuminen vaihtelee paikoittain suuresti, mikä on otettava huomioon seurantaohjelmissa. Toiminta, johon roskaantuminen liittyy, on tunnistettava, ja sen alkuperä selvitettävä mahdollisuuksien mukaan. Useita, erityisesti biologisiin vaikutuksiin ja mikrohiukkasiin liittyviä indikaattoreita on vielä kehitettävä paremmiksi. Mikrohiukkasten mahdollisen myrkyllisyyden arvioimista on myös parannettava (21).

10.1   Roskaantumisen ominaispiirteet meri- ja rannikkoympäristössä

| — | Kehityssuunnat rantaan huuhtoutuneiden ja/tai rantaviivaan ajautuneiden roskien määrässä, myös niiden koostumuksen, paikallisen jakauman ja mahdollisuuksien mukaan lähteen analysointi (10.1.1) |
| --- | --- |

—

Kehityssuunnat rantaan huuhtoutuneiden ja/tai rantaviivaan ajautuneiden roskien määrässä, myös niiden koostumuksen, paikallisen jakauman ja mahdollisuuksien mukaan lähteen analysointi (10.1.1)

| — | Kehityssuunnat vesipatsaassa olevien, myös pinnalla kelluvien, ja merenpohjalle laskeutuneiden roskien määrässä, myös niiden koostumuksen, paikallisen jakauman ja mahdollisuuksien mukaan lähteen analysointi (10.1.2) |
| --- | --- |

—

Kehityssuunnat vesipatsaassa olevien, myös pinnalla kelluvien, ja merenpohjalle laskeutuneiden roskien määrässä, myös niiden koostumuksen, paikallisen jakauman ja mahdollisuuksien mukaan lähteen analysointi (10.1.2)

| — | Kehityssuunnat mikrohiukkasten (erityisesti muovisten mikrohiukkasten) määrässä, jakaumassa ja mahdollisuuksien mukaan koostumuksessa (10.1.3). |
| --- | --- |

—

Kehityssuunnat mikrohiukkasten (erityisesti muovisten mikrohiukkasten) määrässä, jakaumassa ja mahdollisuuksien mukaan koostumuksessa (10.1.3).

10.2   Roskaantumisen vaikutus meren elämään

| — | Kehityssuunnat merieläinten syömien roskien määrässä ja koostumuksessa (esimerkiksi maha-analyysi) (10.2.1). |
| --- | --- |

—

Kehityssuunnat merieläinten syömien roskien määrässä ja koostumuksessa (esimerkiksi maha-analyysi) (10.2.1).

Tätä indikaattoria on kehitettävä edelleen joillakin osa-alueilla (esimerkiksi Pohjanmerellä) saatujen kokemusten pohjalta. Indikaattoria on mukautettava muilla alueilla.

Kuvaaja 11:   Energian mereen johtaminen, myöskään vedenalainen melu, ei ole tasoltaan sellaista, että se vaikuttaisi haitallisesti meriympäristöön.

Vedenalaisen melun lisäksi, jota korostetaan kaikkialla direktiivissä 2008/56/EY, muunkin tyyppisen energian, kuten lämpöenergian, sähkömagneettisten kenttien ja valon johtaminen saattaa vaikuttaa meriekosysteemien osiin. Tieteen ja tekniikan avulla on tähän kuvaajaan liittyviä arviointiperusteita kehitettävä edelleen (22); pitäisi tutkia muun muassa, mitä vaikutuksia energian johtamisella mereen on meren eliöihin ja mitkä ovat merkitykselliset melu- ja taajuustasot (joita on mahdollisesti mukautettava tapauksen mukaan, jos alueiden tasolla vaaditaan yhteistyötä). Tässä vaiheessa on vedenalaisen melun mittaamisen yleiset periaatteet katsottu tärkeimmiksi arviointia ja seurantaa varten (23). Niitä on kehitettävä edelleen muun muassa kartoitusta varten. Ihmisen aiheuttamat äänet voivat olla lyhytkestoisia (esimerkiksi hetkellisiä, kuten seismisistä tutkimuksista, tuulipuistojen ja (poraus)lauttojen paalutuksesta ja räjähdyksistä tulevat äänet) tai pitkäkestoisia (esimerkiksi jatkuvia, kuten ruoppaamisesta, laivaliikenteestä ja energialaitoksista tulevat äänet), ja ne voivat vaikuttaa eliöihin eri tavoin. Useimpia kaupallisia toimintoja, joihin liittyy suhteellisen laajoihin alueisiin vaikuttavia korkeita melutasoja, voidaan harjoittaa vain luvanvaraisesti säännellyissä oloissa. Tämä antaa mahdollisuuden sovittaa yhteen johdonmukaisia vaatimuksia tällaisten äkillisten voimakkaiden äänien mittaamiseen.

11.1   Voimakkaiden, matala- ja keskitaajuuksisten äkillisten äänien ajallinen ja paikallinen jakautuminen

| — | Sellaisten päivien osuus ja niiden ajoittuminen kalenterivuoteen tietyn pinta-alan suuruisilla alueilla (sekä näiden spatiaalinen jakauma), joilla ihmisperäiset äänilähteet ylittävät sellaiset tasot, jotka todennäköisesti vaikuttavat merkittävästi merieläimiin, mitattuna äänialtistustasona (Sound Exposure Level, yksikkönä dB re 1μPa2.s) tai äänenpaineen huipputasona (yksikkönä dB re 1μPapeak) yhden metrin etäisyydellä taajuusalueella 10 Hz–10 kHz (11.1.1) |
| --- | --- |

—

Sellaisten päivien osuus ja niiden ajoittuminen kalenterivuoteen tietyn pinta-alan suuruisilla alueilla (sekä näiden spatiaalinen jakauma), joilla ihmisperäiset äänilähteet ylittävät sellaiset tasot, jotka todennäköisesti vaikuttavat merkittävästi merieläimiin, mitattuna äänialtistustasona (Sound Exposure Level, yksikkönä dB re 1μPa2.s) tai äänenpaineen huipputasona (yksikkönä dB re 1μPapeak) yhden metrin etäisyydellä taajuusalueella 10 Hz–10 kHz (11.1.1)

11.2   Jatkuva matalataajuuksinen ääni

| — | Kehityssuunnat ympäristömelun tasossa 1/3-oktaavin alueilla taajuuksilla 63 ja 125 Hz (keskialueen taajuus) (re 1μΡa RMS; keskimääräinen melutaso näillä oktaavialueilla vuoden aikana) mitattuna havaintoasemilla ja/tai käyttäen tarvittaessa malleja (11.2.1). |
| --- | --- |

—

Kehityssuunnat ympäristömelun tasossa 1/3-oktaavin alueilla taajuuksilla 63 ja 125 Hz (keskialueen taajuus) (re 1μΡa RMS; keskimääräinen melutaso näillä oktaavialueilla vuoden aikana) mitattuna havaintoasemilla ja/tai käyttäen tarvittaessa malleja (11.2.1).

---

(1)  Ks. johdanto-osan 3 ja 4 kappale.

(2)  EUVL L 348, 24.12.2008, s. 84.

(3)  EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1.

(4)  Ks. johdanto-osan 2 kappale.

(5)  Ks. johdanto-osan 3 ja 4 kappale.

(6)  Ks. A osan 3–6 kohta.

(7)  Ks. A osan 6 kohta.

(8)  ”Assessment, monitoring and reporting of conservation status – Preparing the 2001–2007 report under Article 17 of the Habitats Directive”, 15. maaliskuuta 2005, hyväksytty luontotyyppikomitean kokouksessa 20. huhtikuuta 2005.

(9)  Katso alaviite 8.

(10)  Neuvoston asetus (EY) N:o 708/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007, tulokaslajien ja paikallisesti esiintymättömien lajien käytöstä vesiviljelyssä (EUVL L 168, 28.6.2007, s. 1).

(11)  Ks. asetuksen (EY) N:o 708/2007 liite IV.

(12)  Ks. johdanto-osan 3 ja 4 kappale.

(13)  Ks. A osan 9 kohta.

(14)  Tiedonanto EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla, KOM(2006) 360 lopullinen.

(15)  Ks. johdanto-osan 3 ja 4 kappale.

(16)  Guidance Document on the Eutrophication Assessment in the Context of European Water Policies, asiakirja nro 23. Euroopan komissio (2009). Ks. http://circa.europa.eu/Public/irc/env/wfd/library

(17)  Ks. A osan 3–6 kohta.

(18)  Ks. A osan 7 kohta.

(19)  Ks. A osan 3–6 kohta.

(20)  Ks. A osan 3 ja 4 kohta.

(21)  Ks. johdanto-osan 3 ja 4 kappale.

(22)  Ks. johdanto-osan kappaleet 3 ja 4.

(23)  Ks. A osan 9 kohta.

---