# Den Europæiske Unions L 227/2010

| | ISSN 1725-2520
  doi:10.3000/17252520.L_2010.227.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 227 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 53. årgang28. august 2010 |

ISSN 1725-2520

doi:10.3000/17252520.L_2010.227.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 227

Dansk udgave

Retsforskrifter

53. årgang28. august 2010

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Regulativ nr. 55 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af komponenter til mekanisk sammenkobling af vogntog | 1 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

*

Regulativ nr. 55 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af komponenter til mekanisk sammenkobling af vogntog

1

| | | IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten |
| --- | --- | --- |
| | | 2010/460/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 19. november 2009 om Italiens statsstøtte C 38/A/04 (ex NN 58/04) og C 36/B/06 (ex NN 38/06) til Alcoa Trasformazioni
  (meddelt under nummer K(2009) 8112)

   (
  1
  ) | 62 |

IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

2010/460/EF

*

Kommissionens beslutning af 19. november 2009 om Italiens statsstøtte C 38/A/04 (ex NN 58/04) og C 36/B/06 (ex NN 38/06) til Alcoa Trasformazioni
  (meddelt under nummer K(2009) 8112)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2009) 8112)

1

62

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 28.8.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 227/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 227/1

---

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/Rev.X, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 55 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af komponenter til mekanisk sammenkobling af vogntog

Omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 1 til ændringsserie 01 — ikrafttrædelsesdato: den 17. marts 2010

INDHOLDSFORTEGNELSE

REGULATIV

| 1. | Anvendelsesområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansøgning om godkendelse af mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent |
| --- | --- |

3.

| 4. | Generelle forskrifter for mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter |
| --- | --- |

4.

| 5. | Ansøgning om godkendelse af køretøjer monteret med en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent |
| --- | --- |

5.

| 6. | Generelle forskrifter for køretøjer monteret med en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent |
| --- | --- |

6.

| 7. | Mærkning |
| --- | --- |

7.

| 8. | Godkendelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Ændring af en mekanisk tilkoblingsanordning eller komponent eller af køretøjet, og udvidelse af godkendelsen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Procedurer i forbindelse med produktionens overensstemmelse |
| --- | --- |

10.

| 11. | Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse |
| --- | --- |

11.

| 12. | Endeligt ophør af produktionen |
| --- | --- |

12.

| 13. | Overgangsbestemmelser |
| --- | --- |

13.

| 14. | Navne og adresser på tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder |
| --- | --- |

14.

BILAG

| Bilag 1 | — Meddelelse vedrørende godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til regulativ nr. 55 |
| --- | --- |

Bilag 1

| Bilag 2 | — Meddelelse vedrørende godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen for en type køretøj, hvad angår montering af en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til regulativ nr. 55 |
| --- | --- |

Bilag 2

| Bilag 3 | — Eksempel på godkendelsesmærkets udformning |
| --- | --- |

Bilag 3

| Bilag 4 | — Eksempler på sammensætningen af mærkning med de karakteristiske værdier |
| --- | --- |

Bilag 4

| Bilag 5 | — Forskrifter for mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter |
| --- | --- |

Bilag 5

| Bilag 6 | — Prøvning af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter |
| --- | --- |

Bilag 6

| Bilag 7 | — Monteringskrav og særlige krav |
| --- | --- |

Bilag 7

1.   ANVENDELSESOMRÅDE

| 1.1. | Dette regulativ fastlægger de krav, som skal opfyldes af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter for at de internationalt skal anses for gensidigt kombinerbare. |
| --- | --- |

1.1.

Dette regulativ fastlægger de krav, som skal opfyldes af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter for at de internationalt skal anses for gensidigt kombinerbare.

| 1.2. | Dette regulativ finder anvendelse på anordninger og komponenter, som er bestemt til:






  1.2.1. | Motorkøretøjer og påhængskøretøjer bestemt til sammenkobling som vogntog (1) |
| --- | --- | --- |

1.2.

Dette regulativ finder anvendelse på anordninger og komponenter, som er bestemt til:

1.2.1.

Motorkøretøjer og påhængskøretøjer bestemt til sammenkobling som vogntog (1)

| 1.2.2. | motorkøretøjer og påhængskøretøjer, som er bestemt til at danne ledkøretøjer (1), hvor påhængskøretøjets lodrette belastning af motorkøretøjet ikke er over 200 kN. |
| --- | --- |

1.2.2.

motorkøretøjer og påhængskøretøjer, som er bestemt til at danne ledkøretøjer (1), hvor påhængskøretøjets lodrette belastning af motorkøretøjet ikke er over 200 kN.

| 1.3. | Dette regulativ finder anvendelse på:






  1.3.1. | standardanordninger og -komponenter som defineret i punkt 2.3 |
| --- | --- | --- |

1.3.

Dette regulativ finder anvendelse på:

1.3.1.

standardanordninger og -komponenter som defineret i punkt 2.3

| 1.3.2. | andre anordninger og komponenter som defineret i punkt 2.4 |
| --- | --- |

1.3.2.

andre anordninger og komponenter som defineret i punkt 2.4

| 1.3.3. | forskellige andre anordninger og komponenter som defineret i punkt 2.5 |
| --- | --- |

1.3.3.

forskellige andre anordninger og komponenter som defineret i punkt 2.5

2.   DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

| 2.1. | »mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter«, alle de genstande på motorkøretøjets og påhængskøretøjet ramme samt lastbærende dele af karrosseri og chassis, ved hjælp af hvilke de sammenkobles til vogntog eller ledkøretøjer. Disse omfatter desuden faste og aftagelige dele til fastgøring eller betjening af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent. |
| --- | --- |

2.1.

»mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter«, alle de genstande på motorkøretøjets og påhængskøretøjet ramme samt lastbærende dele af karrosseri og chassis, ved hjælp af hvilke de sammenkobles til vogntog eller ledkøretøjer. Disse omfatter desuden faste og aftagelige dele til fastgøring eller betjening af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent.

| 2.2. | ved automatisk sammenkobling forstås, at man blot ved at bakke motorkøretøjet tilbage mod påhængskøretøjet kan bringe koblingen fuldstændig i indgreb, således at den låses automatisk og således at korrekt indgreb af låseanordningerne angives, uden indgreb udefra.
  For tilkoblingsanordninger af krogtypen er kravet om automatisk tilkobling opfyldt, når åbning og lukning af tilkoblingsanordningens låsesystem finder sted uden indgreb udefra, idet trækøjet sættes i krogen. |
| --- | --- |

2.2.

ved automatisk sammenkobling forstås, at man blot ved at bakke motorkøretøjet tilbage mod påhængskøretøjet kan bringe koblingen fuldstændig i indgreb, således at den låses automatisk og således at korrekt indgreb af låseanordningerne angives, uden indgreb udefra.

For tilkoblingsanordninger af krogtypen er kravet om automatisk tilkobling opfyldt, når åbning og lukning af tilkoblingsanordningens låsesystem finder sted uden indgreb udefra, idet trækøjet sættes i krogen.

| 2.3. | mekaniske standardtilkoblingsanordninger og -komponenter overholder de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ. De er uanset fabrikat ombyttelige inden for klassen. |
| --- | --- |

2.3.

mekaniske standardtilkoblingsanordninger og -komponenter overholder de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ. De er uanset fabrikat ombyttelige inden for klassen.

| 2.4. | andre mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter overholder ikke i alle henseender de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ, men kan tilsluttes standardtilkoblingsanordninger og -komponenter i den pågældende klasse. |
| --- | --- |

2.4.

andre mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter overholder ikke i alle henseender de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ, men kan tilsluttes standardtilkoblingsanordninger og -komponenter i den pågældende klasse.

| 2.5. | »forskellige andre mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter« er ikke i overensstemmelse med de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ, og kan ikke tilsluttes standardtilkoblingsanordninger og -komponenter. De omfatter f.eks. anordninger, som ikke svarer til nogen af klasserne A til L og T, som er opført i punkt 2.6, således anordninger til tunge specialtransporter og forskellige anordninger, som svarer til bestående nationale standarder. |
| --- | --- |

2.5.

»forskellige andre mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter« er ikke i overensstemmelse med de standarddimensioner og karakteristiske værdier, som er givet i dette regulativ, og kan ikke tilsluttes standardtilkoblingsanordninger og -komponenter. De omfatter f.eks. anordninger, som ikke svarer til nogen af klasserne A til L og T, som er opført i punkt 2.6, således anordninger til tunge specialtransporter og forskellige anordninger, som svarer til bestående nationale standarder.

| 2.6. | Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter typeinddeles således:






  2.6.1. | Koblingskugler og trækbeslag i klasse A, med koblingskugle Ø 50 mm og beslag på motorkøretøjet til kobling med påhængskøretøjet ved hjælp af kuglekobling - se bilag 5, punkt 1.






  2.6.1.1. | Standardkoblingskugler klasse A50-1 til 50-5 Ø 50 mm med flangebefæstelse ved bolte. |
| --- | --- | --- | --- |

2.6.

Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter typeinddeles således:

2.6.1.

Koblingskugler og trækbeslag i klasse A, med koblingskugle Ø 50 mm og beslag på motorkøretøjet til kobling med påhængskøretøjet ved hjælp af kuglekobling - se bilag 5, punkt 1.

2.6.1.1.

Standardkoblingskugler klasse A50-1 til 50-5 Ø 50 mm med flangebefæstelse ved bolte.

| 2.6.1.2. | Andre koblingskugler klasse A50-X Ø 50 mm og -beslag. |
| --- | --- |

2.6.1.2.

Andre koblingskugler klasse A50-X Ø 50 mm og -beslag.

| 2.6.2. | Kuglekoblinger i klasse B, som er monteret på påhængskøretøjets trækstang og er bestemt til sammenkobling med en koblingskugle Ø 50 mm på motorkøretøjet - se bilag 5, punkt 2.






  2.6.2.1. | Andre kuglekoblinger klasse B50-X Ø 50 mm. |
| --- | --- | --- |

2.6.2.

Kuglekoblinger i klasse B, som er monteret på påhængskøretøjets trækstang og er bestemt til sammenkobling med en koblingskugle Ø 50 mm på motorkøretøjet - se bilag 5, punkt 2.

2.6.2.1.

Andre kuglekoblinger klasse B50-X Ø 50 mm.

| 2.6.3. | Trækstangskoblinger i klasse C med bolt Ø 50 mm, tragt og automatisk låsende koblingsbolt for tilkobling til påhængsvogn ved hjælp af trækøje - se bilag 5, punkt 3:






  2.6.3.1. | Standardtrækstangskoblinger klasse C50-1 til 50-7 til koblingsbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- | --- |

2.6.3.

Trækstangskoblinger i klasse C med bolt Ø 50 mm, tragt og automatisk låsende koblingsbolt for tilkobling til påhængsvogn ved hjælp af trækøje - se bilag 5, punkt 3:

2.6.3.1.

Standardtrækstangskoblinger klasse C50-1 til 50-7 til koblingsbolt Ø 50 mm.

| 2.6.3.2. | Andre trækstangskoblinger klasse C50-X til koblingsbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- |

2.6.3.2.

Andre trækstangskoblinger klasse C50-X til koblingsbolt Ø 50 mm.

| 2.6.4. | Trækøjer i klasse D, som har parallelt hul egnet til koblingsbolt Ø 50 mm, er monteret på påhængskøretøjets trækstang og er bestemt til sammenkobling med automatiske trækstangskoblinger - se bilag 5, punkt 4:






  2.6.4.1. | Standardtrækøjer klasse D50-A til svejst befæstelse, for koblingsbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- | --- |

2.6.4.

Trækøjer i klasse D, som har parallelt hul egnet til koblingsbolt Ø 50 mm, er monteret på påhængskøretøjets trækstang og er bestemt til sammenkobling med automatiske trækstangskoblinger - se bilag 5, punkt 4:

2.6.4.1.

Standardtrækøjer klasse D50-A til svejst befæstelse, for koblingsbolt Ø 50 mm.

| 2.6.4.2. | Standardtrækøjer klasse D50-B til befæstelse med gevind. |
| --- | --- |

2.6.4.2.

Standardtrækøjer klasse D50-B til befæstelse med gevind.

| 2.6.4.3. | Standardtrækøjer til koblingsbolt Ø 50 mm klasse D50-C og D50-D til befæstelse med bolte. |
| --- | --- |

2.6.4.3.

Standardtrækøjer til koblingsbolt Ø 50 mm klasse D50-C og D50-D til befæstelse med bolte.

| 2.6.4.4. | Andre trækøjer klasse D50-X til koblingsbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- |

2.6.4.4.

Andre trækøjer klasse D50-X til koblingsbolt Ø 50 mm.

| 2.6.5. | Andre trækstænger i klasse E omfatter påløbsanordninger og lignende udstyr monteret på forenden af påhængskøretøjet eller på chassiset og er beregnet for tilkobling til motorkøretøjet ved hjælp af trækøjer, kuglekoblinger eller lignende tilkoblingsanordninger - se bilag 5, punkt 5.
  Trækstanger kan være hængslet, så de bevæger sig frit i et lodret plan og ikke bærer nogen lodret belastning, eller kan være fastgjort i et lodret plan, så de kan bære en lodret belastning (stive trækstænger). Stive trækstænger kan være helt stive eller være fleksibelt fastgjort.
  Trækstænger kan omfatte flere end en komponent, og kan være justerbare eller forkrøppede.
  Dette regulativ finder anvendelse på trækstænger, som er separate enheder og ikke er sammenbygget med påhængskøretøjets chassis. |
| --- | --- |

2.6.5.

Andre trækstænger i klasse E omfatter påløbsanordninger og lignende udstyr monteret på forenden af påhængskøretøjet eller på chassiset og er beregnet for tilkobling til motorkøretøjet ved hjælp af trækøjer, kuglekoblinger eller lignende tilkoblingsanordninger - se bilag 5, punkt 5.

Trækstanger kan være hængslet, så de bevæger sig frit i et lodret plan og ikke bærer nogen lodret belastning, eller kan være fastgjort i et lodret plan, så de kan bære en lodret belastning (stive trækstænger). Stive trækstænger kan være helt stive eller være fleksibelt fastgjort.

Trækstænger kan omfatte flere end en komponent, og kan være justerbare eller forkrøppede.

Dette regulativ finder anvendelse på trækstænger, som er separate enheder og ikke er sammenbygget med påhængskøretøjets chassis.

| 2.6.6. | Andre trækbjælker i klasse F omfatter alle dele og anordninger, som placeres mellem på den ene side en tilkoblingsanordning som koblingskugle eller trækstangskobling og på den anden side det trækkende køretøjs ramme (f.eks. bagtraversen), bærende karrosseridele eller chassis - se bilag 5, punkt 6. |
| --- | --- |

2.6.6.

Andre trækbjælker i klasse F omfatter alle dele og anordninger, som placeres mellem på den ene side en tilkoblingsanordning som koblingskugle eller trækstangskobling og på den anden side det trækkende køretøjs ramme (f.eks. bagtraversen), bærende karrosseridele eller chassis - se bilag 5, punkt 6.

| 2.6.7. | Sættevognskoblinger i klasse G er pladekoblinger, som har automatisk koblingslås og er monteret på motorkøretøjet og bestemt til sammenkobling med en hovedbolt Ø 50 mm, som er monteret på en sættevogn - se bilag 5, punkt 7.






  2.6.7.1. | Standard-sættevognskoblinger klasse G50 til hovedbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- | --- |

2.6.7.

Sættevognskoblinger i klasse G er pladekoblinger, som har automatisk koblingslås og er monteret på motorkøretøjet og bestemt til sammenkobling med en hovedbolt Ø 50 mm, som er monteret på en sættevogn - se bilag 5, punkt 7.

2.6.7.1.

Standard-sættevognskoblinger klasse G50 til hovedbolt Ø 50 mm.

| 2.6.7.2. | Andre sættevognskoblinger klasse G50-X til hovedbolt Ø 50 mm. |
| --- | --- |

2.6.7.2.

Andre sættevognskoblinger klasse G50-X til hovedbolt Ø 50 mm.

| 2.6.8. | Hovedbolte i klasse H, Ø 50 mm, er bestemt til montering på en sættevogn for tilslutning til en sættevognskobling på motorkøretøjet - se bilag 5, punkt 8:






  2.6.8.1. | Andre hovedbolte Ø 50 mm i klasse H50-X. |
| --- | --- | --- |

2.6.8.

Hovedbolte i klasse H, Ø 50 mm, er bestemt til montering på en sættevogn for tilslutning til en sættevognskobling på motorkøretøjet - se bilag 5, punkt 8:

2.6.8.1.

Andre hovedbolte Ø 50 mm i klasse H50-X.

| 2.6.9. | Monteringsrammerne i klasse J omfatter alle dele og anordninger, som benyttes til fastgøring af sættevognskoblingen til motorkøretøjets ramme eller chassis. Monteringsrammen kan være indrettet til at give bevægelighed i det vandrette plan, dvs. til at udgøre en forskydelig sættevognskobling - se bilag 5, punkt 9. |
| --- | --- |

2.6.9.

Monteringsrammerne i klasse J omfatter alle dele og anordninger, som benyttes til fastgøring af sættevognskoblingen til motorkøretøjets ramme eller chassis. Monteringsrammen kan være indrettet til at give bevægelighed i det vandrette plan, dvs. til at udgøre en forskydelig sættevognskobling - se bilag 5, punkt 9.

| 2.6.10. | Standardkoblinger af krogtypen i klasse K, bestemt til brug med passende ringformede trækøjer i klasse L - se bilag 5, punkt 10. |
| --- | --- |

2.6.10.

Standardkoblinger af krogtypen i klasse K, bestemt til brug med passende ringformede trækøjer i klasse L - se bilag 5, punkt 10.

| 2.6.11. | Standard ringformede trækøjer i klasse L, bestemt til brug med passende koblinger af krogtypen i klasse K - se bilag 5, punkt 4. |
| --- | --- |

2.6.11.

Standard ringformede trækøjer i klasse L, bestemt til brug med passende koblinger af krogtypen i klasse K - se bilag 5, punkt 4.

| 2.6.12. | Anordninger og komponenter i klasse S, som ikke svarer til nogen af klasserne A til L eller T ovenfor, og som f.eks. benyttes til tunge specialtransporter eller kun anvendes i visse stater og er omfattet af bestående nationale standarder. |
| --- | --- |

2.6.12.

Anordninger og komponenter i klasse S, som ikke svarer til nogen af klasserne A til L eller T ovenfor, og som f.eks. benyttes til tunge specialtransporter eller kun anvendes i visse stater og er omfattet af bestående nationale standarder.

| 2.6.13. | Andre trækstangskoblinger i klasse T, som ikke er automatiske, er bestemt til særlige anvendelser, kun kan adskilles med værktøj, og som typisk anvendes til biltransportanhængere. Sådanne anordninger godkendes som sammenhørende par. |
| --- | --- |

2.6.13.

Andre trækstangskoblinger i klasse T, som ikke er automatiske, er bestemt til særlige anvendelser, kun kan adskilles med værktøj, og som typisk anvendes til biltransportanhængere. Sådanne anordninger godkendes som sammenhørende par.

| 2.7. | Styrekiler er komponenter, som er monteret på sættevognen og gør denne medstyrende i forbindelse med sættevognskoblingen. |
| --- | --- |

2.7.

Styrekiler er komponenter, som er monteret på sættevognen og gør denne medstyrende i forbindelse med sættevognskoblingen.

| 2.8. | Fjernbetjeningsanordninger er anordninger og komponenter, med hvilke tilkoblingsanordningen kan betjenes fra siden af køretøjet eller fra førerhuset. |
| --- | --- |

2.8.

Fjernbetjeningsanordninger er anordninger og komponenter, med hvilke tilkoblingsanordningen kan betjenes fra siden af køretøjet eller fra førerhuset.

| 2.9. | Fjernindikatorer er anordninger og komponenter, på hvilke chaufføren i førerhuset kan aflæse, om sammenkobling har fundet sted og låseanordningerne er i indgreb. |
| --- | --- |

2.9.

Fjernindikatorer er anordninger og komponenter, på hvilke chaufføren i førerhuset kan aflæse, om sammenkobling har fundet sted og låseanordningerne er i indgreb.

| 2.10. | En type »tilkoblingsanordning eller -komponent« omfatter anordninger, der ikke afviger indbyrdes på væsentlige punkter såsom:






  2.10.1. | Fabrikantens eller leverandørens firmanavn eller fabriksmærke, |
| --- | --- | --- |

2.10.

En type »tilkoblingsanordning eller -komponent« omfatter anordninger, der ikke afviger indbyrdes på væsentlige punkter såsom:

2.10.1.

Fabrikantens eller leverandørens firmanavn eller fabriksmærke,

| 2.10.2. | koblingens klasse som defineret i punkt 2.6; |
| --- | --- |

2.10.2.

koblingens klasse som defineret i punkt 2.6;

| 2.10.3. | udvendig form, hoveddimensioner og konstruktion, herunder anvendte materialer; og |
| --- | --- |

2.10.3.

udvendig form, hoveddimensioner og konstruktion, herunder anvendte materialer; og

| 2.10.4. | karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U som defineret i punkt 2.11 |
| --- | --- |

2.10.4.

karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U som defineret i punkt 2.11

| 2.11. | De karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U er defineret eller bestemmes således:






  2.11.1. | D- eller Dc-værdien er den teoretiske referenceværdi for de vandrette kræfter i motorkøretøjet og påhængskøretøjet og anvendes som grundlag for fastsættelse af de vandrette belastninger under de dynamiske prøver.
  For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter, som ikke er bestemt til at bære en lodret belastning, er denne værdi:

  For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter til kærrer som defineret i punkt 2.13 er værdien:

  For sættevognskoblinger i klasse G, sættevognshovedbolte i klasse H og monteringsrammer i klasse J som defineret i punkt 2.6 er værdien:

  hvor: | T er den teknisk tilladte masse af motorkøretøjet, i tons. I givet fald indbefatter dette den lodrette belastning, som påføres af en kærre. |
| --- | --- | --- | --- |

2.11.

De karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U er defineret eller bestemmes således:

2.11.1.

D- eller Dc-værdien er den teoretiske referenceværdi for de vandrette kræfter i motorkøretøjet og påhængskøretøjet og anvendes som grundlag for fastsættelse af de vandrette belastninger under de dynamiske prøver.

For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter, som ikke er bestemt til at bære en lodret belastning, er denne værdi:

For mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter til kærrer som defineret i punkt 2.13 er værdien:

For sættevognskoblinger i klasse G, sættevognshovedbolte i klasse H og monteringsrammer i klasse J som defineret i punkt 2.6 er værdien:

hvor:

T er den teknisk tilladte masse af motorkøretøjet, i tons. I givet fald indbefatter dette den lodrette belastning, som påføres af en kærre.

| | R er den teknisk tilladte masse, i tons, af påhængskøretøjet med trækstang med fri lodret bevægelighed, eller af sættevognen. (2) |
| --- | --- |

R er den teknisk tilladte masse, i tons, af påhængskøretøjet med trækstang med fri lodret bevægelighed, eller af sættevognen. (2)

| | C er den belastning, i tons, som overføres til vejbanen fra akslen (akslerne) af kærren som defineret i punkt 2.13, når den er koblet til motorkøretøjet og lastet til den teknisk tilladte masse (2). Vedr. kærrer af kategori O1 og O2 (3) Den teknisk tilladte masse er den, som angives af motorkøretøjets fabrikant. |
| --- | --- |

C er den belastning, i tons, som overføres til vejbanen fra akslen (akslerne) af kærren som defineret i punkt 2.13, når den er koblet til motorkøretøjet og lastet til den teknisk tilladte masse (2). Vedr. kærrer af kategori O1 og O2 (3) Den teknisk tilladte masse er den, som angives af motorkøretøjets fabrikant.

| | g er tyngdeaccelerationen (sættes til 9,81 m/s2) |
| --- | --- |

g er tyngdeaccelerationen (sættes til 9,81 m/s2)

| | U er som defineret i punkt 2.11.2 |
| --- | --- |

U er som defineret i punkt 2.11.2

| | S er som defineret i punkt 2.11.3 |
| --- | --- |

S er som defineret i punkt 2.11.3

| 2.11.2. | U-værdien er den lodrette belastning, i tons, som påføres sættevognskoblingen af sættevognen ved dennes teknisk tilladte masse (2) |
| --- | --- |

2.11.2.

U-værdien er den lodrette belastning, i tons, som påføres sættevognskoblingen af sættevognen ved dennes teknisk tilladte masse (2)

| 2.11.3. | S-værdien er den lodrette belastning, i kilogram, som under statiske forhold påføres koblingen af en kærre som defineret i punkt 2.13 ved dennes teknisk tilladte masse (2) |
| --- | --- |

2.11.3.

S-værdien er den lodrette belastning, i kilogram, som under statiske forhold påføres koblingen af en kærre som defineret i punkt 2.13 ved dennes teknisk tilladte masse (2)

| 2.11.4. | V-værdien er den teoretiske referenceværdi for amplituden af den lodrette kraft, som påføres koblingen af en kærre med teknisk tilladt masse over 3,5 tons. V-værdien anvendes som grundlag for fastsættelse af lodrette kræfter i de dynamiske prøver.

  (se fodnote)
  hvor: | a er den ækvivalente lodrette acceleration ved koblingen, afhængig af ophængningssystemet for motorkøretøjets bagaksel. | For luftaffjedring (eller ophængningssystemer med tilsvarende dæmpningsegenskaber)
  a = 1,8 m/s2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.11.4.

V-værdien er den teoretiske referenceværdi for amplituden af den lodrette kraft, som påføres koblingen af en kærre med teknisk tilladt masse over 3,5 tons. V-værdien anvendes som grundlag for fastsættelse af lodrette kræfter i de dynamiske prøver.

hvor:

a er den ækvivalente lodrette acceleration ved koblingen, afhængig af ophængningssystemet for motorkøretøjets bagaksel.

For luftaffjedring (eller ophængningssystemer med tilsvarende dæmpningsegenskaber)

a = 1,8 m/s2

| | For andre typer ophængning:
  a = 2,4 m/s2 |
| --- | --- |

For andre typer ophængning:

a = 2,4 m/s2

| | X er længden af påhængskøretøjets lad i meter (se figur 1) |
| --- | --- |

X er længden af påhængskøretøjets lad i meter (se figur 1)

| | L er afstanden mellem trækøjets centrum og centrum af akselenheden, i meter (se figur 1) |
| --- | --- |

L er afstanden mellem trækøjets centrum og centrum af akselenheden, i meter (se figur 1)

Bemærkning: (er denne værdi under 1,0, sættes den til 1.0)

Formula

Figur 1

Dimensioner af kærre

Image

| 2.12. | Symboler og definitioner, som anvendes i bilag 6 til dette regulativ.
  Av= Tilladt akseltryk på den styrende aksel, i tons.
  C= Masse af kærre, i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.
  D= D-værdi i kN - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.
  Dc= Dc-værdi i kN for kærrer - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.
  R= påhængskøretøjets masse i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.
  T= motorkøretøjets masse i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.
  Fa= statisk løftekraft i kN.
  Fh= prøvekraftens vandrette komponent i køretøjets længdeakse, i kN.
  Fs= prøvekraftens lodrette komponent, i kN.
  S= statisk lodret tryk, i kg.
  U= påført lodret tryk på sættevognskobling, i tons.
  V= V-værdi i kN - se punkt 2.11.4 i dette regulativ.
  a= for kærrer, ækvivalent lodret accelerationsfaktor i koblingspunkt, afhængig af motorkøretøjets type baghjulsaffjedring - se punkt 2.11.4 i dette regulativ.
  e= for aftagelige koblingskugler, afstand i længderetningen mellem koblingspunktet og fastgørelsespunkternes lodrette plan (se figur 20c til 20f), i mm.
  f= for aftagelige koblingskugler, lodret afstand mellem koblingspunktet og fastgørelsespunkternes plan (figur 20c til 20f), i mm.
  g= tyngdeaccelerationen, sættes til 9,81 m/s2.
  L= teoretisk længde af trækstang fra trækøjets centrum til akselmidte, i m.
  X= ladlængde af kærre, i m.
  Indekser:
  O= maksimal prøvekraft
  U= minimal prøvekraft
  a= statisk kraft
  h= vandret
  p= pulserende
  res= resulterende
  s= lodret
  w= vekslende kraft |
| --- | --- |

2.12.

Symboler og definitioner, som anvendes i bilag 6 til dette regulativ.

Av= Tilladt akseltryk på den styrende aksel, i tons.

C= Masse af kærre, i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.

D= D-værdi i kN - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.

Dc= Dc-værdi i kN for kærrer - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.

R= påhængskøretøjets masse i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.

T= motorkøretøjets masse i tons - se punkt 2.11.1 i dette regulativ.

Fa= statisk løftekraft i kN.

Fh= prøvekraftens vandrette komponent i køretøjets længdeakse, i kN.

Fs= prøvekraftens lodrette komponent, i kN.

S= statisk lodret tryk, i kg.

U= påført lodret tryk på sættevognskobling, i tons.

V= V-værdi i kN - se punkt 2.11.4 i dette regulativ.

a= for kærrer, ækvivalent lodret accelerationsfaktor i koblingspunkt, afhængig af motorkøretøjets type baghjulsaffjedring - se punkt 2.11.4 i dette regulativ.

e= for aftagelige koblingskugler, afstand i længderetningen mellem koblingspunktet og fastgørelsespunkternes lodrette plan (se figur 20c til 20f), i mm.

f= for aftagelige koblingskugler, lodret afstand mellem koblingspunktet og fastgørelsespunkternes plan (figur 20c til 20f), i mm.

g= tyngdeaccelerationen, sættes til 9,81 m/s2.

L= teoretisk længde af trækstang fra trækøjets centrum til akselmidte, i m.

X= ladlængde af kærre, i m.

Indekser:

O= maksimal prøvekraft

U= minimal prøvekraft

a= statisk kraft

h= vandret

p= pulserende

res= resulterende

s= lodret

w= vekslende kraft

| 2.13. | »Kærre« et påhængskøretøj, hvis trækstang ikke er frit bevægelig i et lodret plan uafhængigt af påhængskøretøjet, og hvis aksel eller aksler er anbragt tæt på dets tyngdepunkt, når lasten er ensartet fordelt. Den lodrette kraft, som påføres motorkøretøjets kobling, må udgøre indtil 10 % af påhængskøretøjets tilladte masse, dog ikke over 1 000 kg.
  Kærrens tilladte masse er den masse, som overføres til vejbanen fra kærrens aksel (aksler), når den er koblet til motorkøretøjet og lastet til den teknisk tilladte masse (4). |
| --- | --- |

2.13.

»Kærre« et påhængskøretøj, hvis trækstang ikke er frit bevægelig i et lodret plan uafhængigt af påhængskøretøjet, og hvis aksel eller aksler er anbragt tæt på dets tyngdepunkt, når lasten er ensartet fordelt. Den lodrette kraft, som påføres motorkøretøjets kobling, må udgøre indtil 10 % af påhængskøretøjets tilladte masse, dog ikke over 1 000 kg.

Kærrens tilladte masse er den masse, som overføres til vejbanen fra kærrens aksel (aksler), når den er koblet til motorkøretøjet og lastet til den teknisk tilladte masse (4).

| 2.14. | Ved »sikkert mekanisk indgreb« forstås, at anordningens og dens bestanddeles konstruktion og geometri er således, at den ikke åbnes eller udløses under påvirkning af de kræfter eller kraftkomponenter, som den udsættes for under normal brug eller afprøvning. |
| --- | --- |

2.14.

Ved »sikkert mekanisk indgreb« forstås, at anordningens og dens bestanddeles konstruktion og geometri er således, at den ikke åbnes eller udløses under påvirkning af de kræfter eller kraftkomponenter, som den udsættes for under normal brug eller afprøvning.

| 2.15. | »Køretøjstype«, køretøjer som ikke afviger på væsentlige punkter som struktur, dimensioner, form og materialer af de områder, hvor den mekaniske tilkoblingsanordning er fastgjort. Dette gælder både motorkøretøjet og påhængskøretøjet. |
| --- | --- |

2.15.

»Køretøjstype«, køretøjer som ikke afviger på væsentlige punkter som struktur, dimensioner, form og materialer af de områder, hvor den mekaniske tilkoblingsanordning er fastgjort. Dette gælder både motorkøretøjet og påhængskøretøjet.

3.   ANSØGNING OM GODKENDELSE AF MEKANISK TILKOBLINGSANORDNING ELLER -KOMPONENT

| 3.1. | Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller firmamærket eller af dennes bemyndigede repræsentant. |
| --- | --- |

3.1.

Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller firmamærket eller af dennes bemyndigede repræsentant.

| 3.2. | for hver type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal ansøgningen ledsages af følgende oplysninger, som f.eks. kan gives ved hjælp af meddelelsesformularen i bilag 1:






  3.2.1. | enkeltheder vedrørende alle fabrikantens eller leverandørens firmanavne eller mærker, som skal påføres tilkoblingsanordning eller -komponent; |
| --- | --- | --- |

3.2.

for hver type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal ansøgningen ledsages af følgende oplysninger, som f.eks. kan gives ved hjælp af meddelelsesformularen i bilag 1:

3.2.1.

enkeltheder vedrørende alle fabrikantens eller leverandørens firmanavne eller mærker, som skal påføres tilkoblingsanordning eller -komponent;

| 3.2.2. | tre sæt tegninger, tilstrækkeligt detaljerede til at identificere anordningen eller komponenten, og med angivelse af, hvordan den skal monteres på køretøjet; tegningerne skal vise den placering og det areal, som er afsat til godkendelsesnummeret og andre mærker som fastlagt i punkt 7; |
| --- | --- |

3.2.2.

tre sæt tegninger, tilstrækkeligt detaljerede til at identificere anordningen eller komponenten, og med angivelse af, hvordan den skal monteres på køretøjet; tegningerne skal vise den placering og det areal, som er afsat til godkendelsesnummeret og andre mærker som fastlagt i punkt 7;

| 3.2.3. | angivelse af værdierne D, Dc, S, V og U i det omfang disse finder anvendelse og efter definitionerne i punkt 2.11.
  For trækbeslag i klasse A, en erklæring om de tilladte masser af motorkøretøj og påhængskøretøj og den tilladte statiske lodrette belastning af koblingskuglen som angivet af fabrikanten af motorkøretøjet;






  3.2.3.1. | De karakteristiske værdier skal være mindst lig dem, der finder anvendelse på tilladte masser af motorkøretøjet, påhængskøretøjet og vogntoget. |
| --- | --- | --- |

3.2.3.

angivelse af værdierne D, Dc, S, V og U i det omfang disse finder anvendelse og efter definitionerne i punkt 2.11.

For trækbeslag i klasse A, en erklæring om de tilladte masser af motorkøretøj og påhængskøretøj og den tilladte statiske lodrette belastning af koblingskuglen som angivet af fabrikanten af motorkøretøjet;

3.2.3.1.

De karakteristiske værdier skal være mindst lig dem, der finder anvendelse på tilladte masser af motorkøretøjet, påhængskøretøjet og vogntoget.

| 3.2.4. | detaljeret teknisk beskrivelse af anordningen eller komponenten, specielt med angivelse af type og anvendte materialer; |
| --- | --- |

3.2.4.

detaljeret teknisk beskrivelse af anordningen eller komponenten, specielt med angivelse af type og anvendte materialer;

| 3.2.5. | begrænsninger vedrørende de køretøjer, som tilkoblingsanordningen kan monteres på - se bilag 1, punkt 12 og bilag 5, punkt 3.4; |
| --- | --- |

3.2.5.

begrænsninger vedrørende de køretøjer, som tilkoblingsanordningen kan monteres på - se bilag 1, punkt 12 og bilag 5, punkt 3.4;

| 3.2.6. | ét prøveeksemplar, plus de supplerende prøveeksemplarer, som godkendelsesmyndigheden eller den tekniske tjeneste måtte anmode om; |
| --- | --- |

3.2.6.

ét prøveeksemplar, plus de supplerende prøveeksemplarer, som godkendelsesmyndigheden eller den tekniske tjeneste måtte anmode om;

| 3.2.7. | alle prøveeksemplarer skal være helt færdigbehandlet med den afsluttende overfladebehandling, som påføres, dog udelades denne, hvis den består i lakering eller epoxypulvermaling; |
| --- | --- |

3.2.7.

alle prøveeksemplarer skal være helt færdigbehandlet med den afsluttende overfladebehandling, som påføres, dog udelades denne, hvis den består i lakering eller epoxypulvermaling;

| 3.2.8. | for mekaniske tilkoblingsanordninger eller -komponenter, som er konstrueret til en bestemt køretøjstype, skal fabrikanten af tilkoblingsanordningen eller -komponenten endvidere fremlægge de installationsdata, som køretøjsfabrikanten har angivet. Den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste kan endvidere anmode om indsendelse af et køretøj, som er repræsentativt for typen. |
| --- | --- |

3.2.8.

for mekaniske tilkoblingsanordninger eller -komponenter, som er konstrueret til en bestemt køretøjstype, skal fabrikanten af tilkoblingsanordningen eller -komponenten endvidere fremlægge de installationsdata, som køretøjsfabrikanten har angivet. Den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste kan endvidere anmode om indsendelse af et køretøj, som er repræsentativt for typen.

4.   GENERELLE FORSKRIFTER FOR MEKANISKE TILKOBLINGSANORDNINGER OG -KOMPONENTER

| 4.1. | Hvert prøveeksemplar skal være i overensstemmelse med forskrifterne for dimensioner og styrke i bilag 5 og 6. Efter udførelse af de i bilag 6 foreskrevne prøver må der ikke være revner, brud eller for stor blivende deformation, som medfører, at anordningen ikke kan fungere tilfredsstillende. |
| --- | --- |

4.1.

Hvert prøveeksemplar skal være i overensstemmelse med forskrifterne for dimensioner og styrke i bilag 5 og 6. Efter udførelse af de i bilag 6 foreskrevne prøver må der ikke være revner, brud eller for stor blivende deformation, som medfører, at anordningen ikke kan fungere tilfredsstillende.

| 4.2. | De dele af tilkoblingsanordningen eller -komponenten, som ved brud kan medføre adskillelse af motorkøretøj og påhængskøretøj fra hinanden, skal være udført i stål. Andre materialer kan anvendes, hvis fabrikanten har godtgjort disses ækvivalens tilfredsstillende over for den tekniske tjeneste hos overenskomstparten, der anvender dette regulativ. |
| --- | --- |

4.2.

De dele af tilkoblingsanordningen eller -komponenten, som ved brud kan medføre adskillelse af motorkøretøj og påhængskøretøj fra hinanden, skal være udført i stål. Andre materialer kan anvendes, hvis fabrikanten har godtgjort disses ækvivalens tilfredsstillende over for den tekniske tjeneste hos overenskomstparten, der anvender dette regulativ.

| 4.3. | Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være sikre at betjene, og til- og frakobling skal kunne foretages af én person uden brug af værktøj. Til påhængskøretøjer med teknisk tilladt masse over 3,5 tons tillades kun koblinger med automatisk sammenkobling, dog gælder dette ikke koblinger i klasse T. |
| --- | --- |

4.3.

Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være sikre at betjene, og til- og frakobling skal kunne foretages af én person uden brug af værktøj. Til påhængskøretøjer med teknisk tilladt masse over 3,5 tons tillades kun koblinger med automatisk sammenkobling, dog gælder dette ikke koblinger i klasse T.

| 4.4. | Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være konstrueret og produceret således, at de ved normal brug og korrekt vedligeholdelse og udskiftning af sliddele til stadighed vil fungere tilfredsstillende og bibeholde de egenskaber, som foreskrives i dette regulativ. |
| --- | --- |

4.4.

Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være konstrueret og produceret således, at de ved normal brug og korrekt vedligeholdelse og udskiftning af sliddele til stadighed vil fungere tilfredsstillende og bibeholde de egenskaber, som foreskrives i dette regulativ.

| 4.5. | Alle mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være konstrueret med sikkert mekanisk indgreb og skal i lukket stilling låses mindst én gang ved yderligere mekanisk indgreb, medmindre yderligere krav er fastlagt i bilag 5. I stedet kan der være to eller flere separate systemer, som sikrer at anordningen er intakt, men hvert system skal være konstrueret med sikkert mekanisk indgreb, og systemerne skal hvert for sig prøves efter enhver af forskrifterne i bilag 6. Ved sikkert mekanisk indgreb forstås det i punkt 2.14 anførte.
  Fjederkraft må kun benyttes til lukning af anordningen og til at forhindre, at vibrationer får dele af anordningen til at flytte sig til en stilling, hvor den kan åbne eller udløses.
  Hvis én enkelt fjeder er knækket eller mangler, må dette ikke kunne bevirke, at hele anordningen åbner eller udløses. |
| --- | --- |

4.5.

Alle mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være konstrueret med sikkert mekanisk indgreb og skal i lukket stilling låses mindst én gang ved yderligere mekanisk indgreb, medmindre yderligere krav er fastlagt i bilag 5. I stedet kan der være to eller flere separate systemer, som sikrer at anordningen er intakt, men hvert system skal være konstrueret med sikkert mekanisk indgreb, og systemerne skal hvert for sig prøves efter enhver af forskrifterne i bilag 6. Ved sikkert mekanisk indgreb forstås det i punkt 2.14 anførte.

Fjederkraft må kun benyttes til lukning af anordningen og til at forhindre, at vibrationer får dele af anordningen til at flytte sig til en stilling, hvor den kan åbne eller udløses.

Hvis én enkelt fjeder er knækket eller mangler, må dette ikke kunne bevirke, at hele anordningen åbner eller udløses.

| 4.6. | Alle anordninger og komponenter skal ledsages af monterings- og betjeningsanvisninger, som er tilstrækkelige til, at enhver kompetent person kan montere den korrekt på køretøjet og betjene den korrekt - se også bilag 7. Anvisningerne skal være affattet i det mindste på sproget i den stat, hvor anordningen eller komponenten udbydes til salg. Monteringsanvisning kan udelades for anordninger og komponenter, der fabriksmonteres af køretøjs- eller karrosserifabrikanten, men det påhviler køretøjs- eller karrosserifabrikken at forsyne køretøjets bruger med de nødvendige anvisninger til korrekt betjening af tilkoblingsanordningen eller -komponenten. |
| --- | --- |

4.6.

Alle anordninger og komponenter skal ledsages af monterings- og betjeningsanvisninger, som er tilstrækkelige til, at enhver kompetent person kan montere den korrekt på køretøjet og betjene den korrekt - se også bilag 7. Anvisningerne skal være affattet i det mindste på sproget i den stat, hvor anordningen eller komponenten udbydes til salg. Monteringsanvisning kan udelades for anordninger og komponenter, der fabriksmonteres af køretøjs- eller karrosserifabrikanten, men det påhviler køretøjs- eller karrosserifabrikken at forsyne køretøjets bruger med de nødvendige anvisninger til korrekt betjening af tilkoblingsanordningen eller -komponenten.

| 4.7. | For anordninger og komponenter i klasse A eller i givet fald klasse S, som skal anvendes med påhængskøretøjer med en tilladt masse på ikke over 3,5 tons, og som produceres af fabrikanter uden tilknytning til køretøjsfabrikanten og er bestemt til eftermontering, skal højde og andre monteringsgenskaber af koblingen i alle tilfælde efterprøves af den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste i henhold til bilag 7, punkt 1. |
| --- | --- |

4.7.

For anordninger og komponenter i klasse A eller i givet fald klasse S, som skal anvendes med påhængskøretøjer med en tilladt masse på ikke over 3,5 tons, og som produceres af fabrikanter uden tilknytning til køretøjsfabrikanten og er bestemt til eftermontering, skal højde og andre monteringsgenskaber af koblingen i alle tilfælde efterprøves af den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste i henhold til bilag 7, punkt 1.

| 4.8. | For svære tilkoblingsanordninger og -komponenter og andre forskellige tilkoblingsanordninger og -komponenter i klasse S og klasse T anvendes de pågældende forskrifter i bilag 5, 6 og 7 for den standardanordning eller -komponent eller anden anordning eller komponent, som kommer nærmest. |
| --- | --- |

4.8.

For svære tilkoblingsanordninger og -komponenter og andre forskellige tilkoblingsanordninger og -komponenter i klasse S og klasse T anvendes de pågældende forskrifter i bilag 5, 6 og 7 for den standardanordning eller -komponent eller anden anordning eller komponent, som kommer nærmest.

5.   ANSØGNING OM GODKENDELSE AF KØRETØJER MONTERET MED EN MEKANISK TILKOBLINGSANORDNING ELLER -KOMPONENT

| 5.1. | Når en køretøjsfabrikant søger godkendelse af et køretøj monteret med en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller tillader et køretøj benyttet til slæbning af en given type påhængskøretøj, skal køretøjsfabrikanten - på anmodning af en seriøs ansøger om eventuel typegodkendelse for en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller på anmodning af en overenskomstsparts godkendelsesmyndighed eller tekniske tjeneste - ufortøvet stille sådanne i punkt 5.3 nedenfor foreskrevne oplysninger til rådighed for den pågældende anmoder eller myndighed, som giver en fabrikant af en tilkoblingsanordning mulighed for på rette måde at konstruere og producere en tilkoblingsanordning eller -komponent til det pågældende køretøj. På anmodning af en seriøs ansøger om typegodkendelse af en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal enhver af de i punkt 5.3 nedenfor omhandlede oplysninger, som beror hos typegodkendelsesmyndigheden, stilles til rådighed for ansøgeren. |
| --- | --- |

5.1.

Når en køretøjsfabrikant søger godkendelse af et køretøj monteret med en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller tillader et køretøj benyttet til slæbning af en given type påhængskøretøj, skal køretøjsfabrikanten - på anmodning af en seriøs ansøger om eventuel typegodkendelse for en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller på anmodning af en overenskomstsparts godkendelsesmyndighed eller tekniske tjeneste - ufortøvet stille sådanne i punkt 5.3 nedenfor foreskrevne oplysninger til rådighed for den pågældende anmoder eller myndighed, som giver en fabrikant af en tilkoblingsanordning mulighed for på rette måde at konstruere og producere en tilkoblingsanordning eller -komponent til det pågældende køretøj. På anmodning af en seriøs ansøger om typegodkendelse af en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal enhver af de i punkt 5.3 nedenfor omhandlede oplysninger, som beror hos typegodkendelsesmyndigheden, stilles til rådighed for ansøgeren.

| 5.2. | Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår montering af en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant. |
| --- | --- |

5.2.

Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår montering af en mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent skal indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.

| 5.3. | Ansøgningen skal ledsages af følgende oplysninger, som giver typegodkendelsesmyndigheden mulighed for at udfylde den i bilag 2 omhandlede meddelelsesformular.






  5.3.1. | detaljeret beskrivelse af køretøjstypen og den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent og, på anmodning af den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste, en kopi af godkendelsesblanketten for anordningen eller komponenten; |
| --- | --- | --- |

5.3.

Ansøgningen skal ledsages af følgende oplysninger, som giver typegodkendelsesmyndigheden mulighed for at udfylde den i bilag 2 omhandlede meddelelsesformular.

5.3.1.

detaljeret beskrivelse af køretøjstypen og den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent og, på anmodning af den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste, en kopi af godkendelsesblanketten for anordningen eller komponenten;

| 5.3.2. | Desuden skal disse oplysninger omfatte tilladt masse af motorkøretøj og påhængskøretøj, fordeling af motorkøretøjets tilladte masse mellem akslerne, tilladte masser for hver aksel, tilladt lodret belastning som må påføres motorkøretøjets bagende, og detaljer og/eller tegninger vedrørende monteringspunkter for anordning eller komponent og vedrørende eventuelle ekstra forstærkningsplader, støttebeslag osv., som er nødvendige til sikker fastgørelse af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent på motorkøretøjet.






  5.3.2.1. | de belastningsforhold, hvorunder højden af trækkuglen på køretøjer i klasse M1 skal måles - se punkt 2 i bilag 7, tillæg 1. |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

Desuden skal disse oplysninger omfatte tilladt masse af motorkøretøj og påhængskøretøj, fordeling af motorkøretøjets tilladte masse mellem akslerne, tilladte masser for hver aksel, tilladt lodret belastning som må påføres motorkøretøjets bagende, og detaljer og/eller tegninger vedrørende monteringspunkter for anordning eller komponent og vedrørende eventuelle ekstra forstærkningsplader, støttebeslag osv., som er nødvendige til sikker fastgørelse af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent på motorkøretøjet.

5.3.2.1.

de belastningsforhold, hvorunder højden af trækkuglen på køretøjer i klasse M1 skal måles - se punkt 2 i bilag 7, tillæg 1.

| 5.3.3. | tre sæt tegninger i tilstrækkelige detaljer til at identificere anordningen eller komponenten, og som angiver hvordan den skal monteres på køretøjet; tegningerne skal vise den placering og det areal, der er afsat til godkendelsesnummeret og andre mærker som anført i punkt 7; |
| --- | --- |

5.3.3.

tre sæt tegninger i tilstrækkelige detaljer til at identificere anordningen eller komponenten, og som angiver hvordan den skal monteres på køretøjet; tegningerne skal vise den placering og det areal, der er afsat til godkendelsesnummeret og andre mærker som anført i punkt 7;

| 5.3.4. | detaljeret teknisk beskrivelse af anordningen eller komponenten, specielt med angivelse af type og anvendte materialer; |
| --- | --- |

5.3.4.

detaljeret teknisk beskrivelse af anordningen eller komponenten, specielt med angivelse af type og anvendte materialer;

| 5.3.5. | angivelse af værdierne D, Dc, S, V og U i det omfang disse finder anvendelse og således som de er defineret i punkt 2.11:






  5.3.5.1. | De karakteristiske værdier skal være mindst lig dem, der finder anvendelse på de tilladte masser af motorkøretøj, påhængskøretøj og vogntog. |
| --- | --- | --- |

5.3.5.

angivelse af værdierne D, Dc, S, V og U i det omfang disse finder anvendelse og således som de er defineret i punkt 2.11:

5.3.5.1.

De karakteristiske værdier skal være mindst lig dem, der finder anvendelse på de tilladte masser af motorkøretøj, påhængskøretøj og vogntog.

| 5.3.6. | et køretøj, som er repræsentativt for den ansøgte type og forsynet med mekanisk tilkoblingsanordning, skal forelægges for den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, som derudover kan rekvirere ekstra prøveeksemplarer af anordning eller komponent; |
| --- | --- |

5.3.6.

et køretøj, som er repræsentativt for den ansøgte type og forsynet med mekanisk tilkoblingsanordning, skal forelægges for den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, som derudover kan rekvirere ekstra prøveeksemplarer af anordning eller komponent;

| 5.3.7. | et køretøj, som ikke er forsynet med alle de til typen hørende komponenter, kan godtages, forudsat at ansøgeren til den typegodkendende myndigheds eller tekniske tjenestes tilfredsstillelse kan godtgøre, at fravær af disse komponenter er uden indvirkning på resultaterne af kontrollen hvad angår forskrifterne i dette regulativ. |
| --- | --- |

5.3.7.

et køretøj, som ikke er forsynet med alle de til typen hørende komponenter, kan godtages, forudsat at ansøgeren til den typegodkendende myndigheds eller tekniske tjenestes tilfredsstillelse kan godtgøre, at fravær af disse komponenter er uden indvirkning på resultaterne af kontrollen hvad angår forskrifterne i dette regulativ.

6.   GENERELLE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER MONTERET MED EN MEKANISK TILKOBLINGSANORDNING ELLER -KOMPONENT

| 6.1. | Den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent, som er monteret på køretøjet, skal være godkendt efter forskrifterne i punkt 3 og 4 samt bilag 5 og 6 i dette regulativ. |
| --- | --- |

6.1.

Den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent, som er monteret på køretøjet, skal være godkendt efter forskrifterne i punkt 3 og 4 samt bilag 5 og 6 i dette regulativ.

| 6.2. | Monteringen af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent skal opfylde forskrifterne i bilag 7 til dette regulativ. |
| --- | --- |

6.2.

Monteringen af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent skal opfylde forskrifterne i bilag 7 til dette regulativ.

| 6.3. | Der skal stilles betjeningsanvisning for tilkoblingsanordningen eller -komponenten til rådighed, og denne skal omfatte eventuelle særlige anvisninger for operationer, som adskiller sig fra dem, der normalt er knyttet til den pågældende type tilkoblingsanordning, samt anvisninger for til- og frakobling under forskellige driftsomstændigheder, f.eks. forskellige vinkler mellem motor- og påhængskøretøj. Sådan betjeningsanvisning skal ledsage hvert køretøj og skal i det mindste være affattet på sproget svarende til den stat, hvor den udbydes til salg. |
| --- | --- |

6.3.

Der skal stilles betjeningsanvisning for tilkoblingsanordningen eller -komponenten til rådighed, og denne skal omfatte eventuelle særlige anvisninger for operationer, som adskiller sig fra dem, der normalt er knyttet til den pågældende type tilkoblingsanordning, samt anvisninger for til- og frakobling under forskellige driftsomstændigheder, f.eks. forskellige vinkler mellem motor- og påhængskøretøj. Sådan betjeningsanvisning skal ledsage hvert køretøj og skal i det mindste være affattet på sproget svarende til den stat, hvor den udbydes til salg.

7.   MÆRKNING

| 7.1. | Typer af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt, skal være påført fabrikantens, leverandørens eller ansøgerens firmanavn eller mærke. |
| --- | --- |

7.1.

Typer af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt, skal være påført fabrikantens, leverandørens eller ansøgerens firmanavn eller mærke.

| 7.2. | Der skal være afsat tilstrækkelig plads til påføring af det godkendelsesmærke, som er omhandlet i punkt 8.5 og vist i bilag 3. Denne plads skal være vist på de i punkt 3.2.2 omhandlede tegninger. |
| --- | --- |

7.2.

Der skal være afsat tilstrækkelig plads til påføring af det godkendelsesmærke, som er omhandlet i punkt 8.5 og vist i bilag 3. Denne plads skal være vist på de i punkt 3.2.2 omhandlede tegninger.

| 7.3. | Ved siden af det i punkt 7.2 og 8.5 omhandlede godkendelsesmærke skal den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent være mærket med koblingens klasse som defineret i punkt 2.6 og de relevante karakteristiske værdier som defineret i punkt 2.11 og vist i bilag 4. Den påtænkte placering af disse mærker skal være vist på de i punkt 3.2.2 omhandlede tegninger.
  De karakteristiske værdier behøver ikke være markeret i tilfælde, hvor disse værdier er defineret i klassifikationen efter dette regulativ, f.eks. klasse A50-1 til A50-5. |
| --- | --- |

7.3.

Ved siden af det i punkt 7.2 og 8.5 omhandlede godkendelsesmærke skal den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent være mærket med koblingens klasse som defineret i punkt 2.6 og de relevante karakteristiske værdier som defineret i punkt 2.11 og vist i bilag 4. Den påtænkte placering af disse mærker skal være vist på de i punkt 3.2.2 omhandlede tegninger.

De karakteristiske værdier behøver ikke være markeret i tilfælde, hvor disse værdier er defineret i klassifikationen efter dette regulativ, f.eks. klasse A50-1 til A50-5.

| 7.4. | Når den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent er godkendt til to alternative karakteristiske værdier inden for samme klasse tilkoblingsanordning eller -komponent, skal anordningen eller komponenten være mærket med højst to alternativer. |
| --- | --- |

7.4.

Når den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent er godkendt til to alternative karakteristiske værdier inden for samme klasse tilkoblingsanordning eller -komponent, skal anordningen eller komponenten være mærket med højst to alternativer.

| 7.5. | Er anvendelsen af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent på nogen måde begrænset, f.eks. at den ikke må anvendes med styrekiler, skal denne begrænsning være angivet på anordningen eller komponenten. |
| --- | --- |

7.5.

Er anvendelsen af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent på nogen måde begrænset, f.eks. at den ikke må anvendes med styrekiler, skal denne begrænsning være angivet på anordningen eller komponenten.

| 7.6. | Alle mærker skal være uudslettelige og skal være læselige når anordningen eller komponenten er monteret på køretøjet. |
| --- | --- |

7.6.

Alle mærker skal være uudslettelige og skal være læselige når anordningen eller komponenten er monteret på køretøjet.

8.   GODKENDELSE

| 8.1. | Opfylder de indleverede prøveeksemplarer af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent forskrifterne i dette regulativ, meddeles godkendelse, når forskrifterne i punkt 10 er tilfredsstillende opfyldt. |
| --- | --- |

8.1.

Opfylder de indleverede prøveeksemplarer af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent forskrifterne i dette regulativ, meddeles godkendelse, når forskrifterne i punkt 10 er tilfredsstillende opfyldt.

| 8.2. | Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre angiver den ændringsserie, som udgør de seneste større tekniske ændringer, som var foretaget af dette regulativ på udstedelsestidspunktet for godkendelsen. Samme overenskomstpart kan ikke tildele samme nummer til en anden type anordning eller komponent, som er omhandlet i dette regulativ. |
| --- | --- |

8.2.

Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre angiver den ændringsserie, som udgør de seneste større tekniske ændringer, som var foretaget af dette regulativ på udstedelsestidspunktet for godkendelsen. Samme overenskomstpart kan ikke tildele samme nummer til en anden type anordning eller komponent, som er omhandlet i dette regulativ.

| 8.3. | Anmeldelse af godkendelse, af udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller af endeligt ophør af produktionen af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til dette regulativ skal gives parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular, som er i overensstemmelse med mønsteret i bilag 1 eller bilag 2 til dette regulativ. |
| --- | --- |

8.3.

Anmeldelse af godkendelse, af udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller af endeligt ophør af produktionen af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til dette regulativ skal gives parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular, som er i overensstemmelse med mønsteret i bilag 1 eller bilag 2 til dette regulativ.

| 8.4. | Hver mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal foruden det i punkt 7.1 foreskrevne mærke være påført et godkendelsesmærke som beskrevet i punkt 8.5, og mærket skal være anbragt på den i punkt 7.2 omhandlede plads. |
| --- | --- |

8.4.

Hver mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal foruden det i punkt 7.1 foreskrevne mærke være påført et godkendelsesmærke som beskrevet i punkt 8.5, og mærket skal være anbragt på den i punkt 7.2 omhandlede plads.

| 8.5. | Godkendelsesmærket skal være et internationalt mærke bestående af:






  8.5.1. | en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelsen (5); |
| --- | --- | --- |

8.5.

Godkendelsesmærket skal være et internationalt mærke bestående af:

8.5.1.

en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelsen (5);

| 8.5.2. | det i punkt 8.2 foreskrevne godkendelsesnummer; |
| --- | --- |

8.5.2.

det i punkt 8.2 foreskrevne godkendelsesnummer;

| 8.5.3. | godkendelsesmærke og -nummer skal være udformet som vist i eksemplet i bilag 3. |
| --- | --- |

8.5.3.

godkendelsesmærke og -nummer skal være udformet som vist i eksemplet i bilag 3.

9.   ÆNDRING AF EN MEKANISK TILKOBLINGSANORDNING ELLER -KOMPONENT ELLER AF KØRETØJET, OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN

| 9.1. | Enhver ændring af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller af køretøjet som defineret i punkt 2.10 skal anmeldes til den typegodkendelsesmyndighed eller tekniske tjeneste, som har meddelt godkendelsen. Den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste kan da enten:






  9.1.1. | skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at anordningen, komponenten eller køretøjet stadig opfylder forskrifterne, eller |
| --- | --- | --- |

9.1.

Enhver ændring af en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent eller af køretøjet som defineret i punkt 2.10 skal anmeldes til den typegodkendelsesmyndighed eller tekniske tjeneste, som har meddelt godkendelsen. Den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste kan da enten:

9.1.1.

skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbar ugunstig virkning, og at anordningen, komponenten eller køretøjet stadig opfylder forskrifterne, eller

| 9.1.2. | kræve en ny prøvningsrapport. |
| --- | --- |

9.1.2.

kræve en ny prøvningsrapport.

| 9.2. | Underretning om nægtelse eller godkendelse skal med angivelse af ændringer gives efter proceduren beskrevet i punkt 8.3 ovenfor til de parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ. |
| --- | --- |

9.2.

Underretning om nægtelse eller godkendelse skal med angivelse af ændringer gives efter proceduren beskrevet i punkt 8.3 ovenfor til de parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ.

| 9.3. | Den typegodkendende myndighed, som udsteder en udvidelse af godkendelsen, tildeler et fortløbende nummer til en sådan udvidelse og underretter de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved den i punkt 8.3. beskrevne procedure. |
| --- | --- |

9.3.

Den typegodkendende myndighed, som udsteder en udvidelse af godkendelsen, tildeler et fortløbende nummer til en sådan udvidelse og underretter de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved den i punkt 8.3. beskrevne procedure.

10.   PROCEDURER I FORBINDELSE MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:

| 10.1. | Indehaveren af godkendelsen skal sørge for arkivering af resultaterne af kontrol af produktionens overensstemmelse, og for, at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum, der aftales med den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste; Dette tidsrum må ikke overstige 10 år, regnet fra tidspunktet for produktionens endelige ophør. |
| --- | --- |

10.1.

Indehaveren af godkendelsen skal sørge for arkivering af resultaterne af kontrol af produktionens overensstemmelse, og for, at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum, der aftales med den godkendende myndighed eller tekniske tjeneste; Dette tidsrum må ikke overstige 10 år, regnet fra tidspunktet for produktionens endelige ophør.

| 10.2. | Den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, som har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er én gang hvert andet år. |
| --- | --- |

10.2.

Den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, som har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er én gang hvert andet år.

11.   SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

| 11.1. | Godkendelser, som er meddelt for en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til dette regulativ, kan inddrages, såfremt ovenstående krav ikke opfyldes, eller såfremt en type anordning eller komponent, som bærer godkendelsesmærket, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type. |
| --- | --- |

11.1.

Godkendelser, som er meddelt for en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent i henhold til dette regulativ, kan inddrages, såfremt ovenstående krav ikke opfyldes, eller såfremt en type anordning eller komponent, som bærer godkendelsesmærket, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.

| 11.2. | Hvis en part i overenskomsten, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til mønsteret i bilag 1 eller bilag 2 til dette regulativ. |
| --- | --- |

11.2.

Hvis en part i overenskomsten, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til mønsteret i bilag 1 eller bilag 2 til dette regulativ.

12.   ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at producere en type mekanisk tilkoblingsanordning eller -komponent, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed eller tekniske tjeneste, som har meddelt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til mønsteret i bilag 1 eller bilag 2 til dette regulativ.

13.   OVERGANGSBESTEMMELSER

Så længe andet ikke er meddelt generalsekretæren for De Forenede Nationer, erklærer de parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ, og som er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (på vedtagelsestidspunkt for ændringsserie 01 er dette Italien, Nederlandene, Belgien, det Forenede Kongerige, Luxembourg, Finland og Grækenland), at de med hensyn til mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter kun betragter sig som bundet af forpligtelserne i den overenskomst, som dette regulativ er vedføjet, hvad angår de anordninger og komponenter, som er bestemt for køretøjer af andre klasser end M1.

14.   NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE AFDELINGER

| 14.1. | Parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningen, og på de administrative enheder, som udsteder godkendelse, og til hvem de i andre stater udstedte skemaer med attestering af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen skal fremsendes. |
| --- | --- |

14.1.

Parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningen, og på de administrative enheder, som udsteder godkendelse, og til hvem de i andre stater udstedte skemaer med attestering af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen skal fremsendes.

---

(1)  I den i færdselskonventionen (Wien, 1968) artikel 1, nr. (t) og (u) anvendte forstand.

(2)  Massen T og R og den teknisk tilladte masse kan være større end den tilladelige masse, som foreskrives i den nationale lovgivning.

(3)  Der henvises til definitionerne i regulativ nr. 13, som er vedføjet overenskomsten af 1958 om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt i henhold til sådanne forskrifter. Definitionen er ligeledes indeholdt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP. 29/78/ Rev. 1/Amend. 2).

(4)  Den teknisk tilladte masse kan være større end den tilladte masse fastlagt ved national lovgivning.

(5)  1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35-36 (ubenyttet), 37 for Tyrkiet, 38-39 (ubenyttet), 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddeles af dets medlemsstater med anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan, 44 ubenyttet, 45 for Australien og 46 for Ukraine. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.

---

BILAG 1

MEDDELELSE

(største format: A4 (210 mm × 297 mm)

Image

Image

---

BILAG 2

MEDDELELSE

(største format: A4 (210 mm × 297 mm))

Image

---

BILAG 3

EKSEMPEL PÅ GODKENDELSESMÆRKETS UDFORMNING

Image

---

BILAG 4

Eksempler på sammensætningen af mærkning med de karakteristiske værdier

| 1. | Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være mærket med anordningens eller komponentens klasse. Derudover skal de være mærket med deres kapacitet i form af de i punkt 2.11 i dette regulativ definerede karakteristiske værdier. |
| --- | --- |

1.

Mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter skal være mærket med anordningens eller komponentens klasse. Derudover skal de være mærket med deres kapacitet i form af de i punkt 2.11 i dette regulativ definerede karakteristiske værdier.

| 1.1. | Alle bogstaver og tal skal have en højde mindst svarende til godkendelsesnummerets, dvs. a/3, hvor a er 8 mm. |
| --- | --- |

1.1.

Alle bogstaver og tal skal have en højde mindst svarende til godkendelsesnummerets, dvs. a/3, hvor a er 8 mm.

| 1.2. | De karakteristiske værdier, der finder anvendelse på hver anordning og komponent, som skal mærkes, er angivet i nedenstående tabel - se også punkt 7.3 i dette regulativ:

  Tabel 1


  Relevante karakteristiske værdier, som skal angives på tilkoblingsanordninger og -komponenter












  Beskrivelse af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent: | Relevante karakteristiske værdier, som mærket skal omfatte |
| --- | --- | --- |
| Klasse | D | Dc | S | U | V |
| Koblingskugler og trækbeslag - se bilag 5, punkt 1 i dette regulativ | * | * | | * | | |
| Kuglekoblinger | * | * | | * | | |
| Trækstangskoblinger | * | * | * | * | | * |
| Trækøjer | * | * | * | * | | * |
| Trækstænger | * | * | * | * | | * |
| Trækbjælker | * | * | * | * | | * |
| Sættevognskoblinger | * | * | | | * | |
| Hovedbolte | * | * | | | | |
| Monteringsrammer for sættevognskoblinger | * | * | | | * | |
| Koblinger af krogtypen | * | * | * | * | | * |

1.2.

De karakteristiske værdier, der finder anvendelse på hver anordning og komponent, som skal mærkes, er angivet i nedenstående tabel - se også punkt 7.3 i dette regulativ:

Tabel 1

Relevante karakteristiske værdier, som skal angives på tilkoblingsanordninger og -komponenter

Beskrivelse af den mekaniske tilkoblingsanordning eller -komponent:

Relevante karakteristiske værdier, som mærket skal omfatte

Klasse

D

Dc

S

U

V

Koblingskugler og trækbeslag - se bilag 5, punkt 1 i dette regulativ

*

*

*

Kuglekoblinger

*

*

*

Trækstangskoblinger

*

*

*

*

*

Trækøjer

*

*

*

*

*

Trækstænger

*

*

*

*

*

Trækbjælker

*

*

*

*

*

Sættevognskoblinger

*

*

*

Hovedbolte

*

*

Monteringsrammer for sættevognskoblinger

*

*

*

Koblinger af krogtypen

*

*

*

*

*

Eksempler: C50-X D130 Dc90 S1000 V35 angiver en anden trækstangskobling i klasse C50-X med tilladt D-værdi 130 kN, tilladt Dc-værdi 90 kN, tilladt statisk lodret masse 1 000 kg, og tilladt V-værdi 35 kN.

A50-X D20 S120 angiver et standardtrækbjælker med kuglekobling i klasse A50-X med tilladt D-værdi 20 kN og tilladt statisk lodret masse 120 kg.

---

BILAG 5

Forskrifter for mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter

1.   KOBLINGSKUGLER OG TRÆKBESLAG

Kravene i punkt 1.1 til 1.5 i dette bilag finder anvendelse på alle koblingskugler og trækbeslag i klasse A. Punkt 1.6 indeholder supplerende krav, som skal være opfyldt af standardkoblingskugler Ø 50 mm med fastgørelse med påboltet flange.

| 1.1. | Koblingskugler i klasse A skal være i overensstemmelse med figur 2 med hensyn til ydre form og dimensioner.

  Figur 2


  Koblingskugle i klasse A |
| --- | --- |

1.1.

Koblingskugler i klasse A skal være i overensstemmelse med figur 2 med hensyn til ydre form og dimensioner.

Figur 2

Koblingskugle i klasse A

Image

| 1.2. | Form og dimensioner på trækbeslag skal opfylde kravene fra køretøjets fabrikant hvad angår fastgørelsespunkter og eventuelle nødvendige supplerende monteringsanordninger og -dele. |
| --- | --- |

1.2.

Form og dimensioner på trækbeslag skal opfylde kravene fra køretøjets fabrikant hvad angår fastgørelsespunkter og eventuelle nødvendige supplerende monteringsanordninger og -dele.

| 1.3. | Aftagelige koblingskugler:






  1.3.1. | For aftagelige koblingskugler og -komponenter, som ikke er fastgjort ved bolte, f.eks. klasse A50-X, skal samlingen og dens låsning være konstrueret til sikkert mekanisk indgreb. |
| --- | --- | --- |

1.3.

Aftagelige koblingskugler:

1.3.1.

For aftagelige koblingskugler og -komponenter, som ikke er fastgjort ved bolte, f.eks. klasse A50-X, skal samlingen og dens låsning være konstrueret til sikkert mekanisk indgreb.

| 1.3.2. | For aftagelige koblingskugler eller -komponenter, som kan godkendes særskilt til benyttelse sammen med forskellige trækbeslag til forskellige køretøjer, f.eks. klasse A50-X, skal den frie afstand være som foreskrevet i bilag 7, figur 25, når en sådan koblingskugle er monteret på trækbeslaget. |
| --- | --- |

1.3.2.

For aftagelige koblingskugler eller -komponenter, som kan godkendes særskilt til benyttelse sammen med forskellige trækbeslag til forskellige køretøjer, f.eks. klasse A50-X, skal den frie afstand være som foreskrevet i bilag 7, figur 25, når en sådan koblingskugle er monteret på trækbeslaget.

| 1.4. | Koblingskugler og trækanordninger skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.1 eller 3.10, efter fabrikantens valg. Forskrifterne i punkt 3.1.7 og 3.1.8 finder dog altid anvendelse. |
| --- | --- |

1.4.

Koblingskugler og trækanordninger skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.1 eller 3.10, efter fabrikantens valg. Forskrifterne i punkt 3.1.7 og 3.1.8 finder dog altid anvendelse.

| 1.5. | Fabrikanter af trækbeslag skal forsyne disse med fastgørelsespunkter for enten sekundære koblinger eller anordninger, som er nødvendige for at påhængskøretøjets automatisk kan bringes til standsning ved eventuel afbrydelse af hovedkoblingen. Denne forskrift er nødvendig for at køretøjet skal opfylde forskrifterne i punkt 5.2.2.9 i FN/ECE regulativ nr. 13 - Ensartede bestemmelser for godkendelse af køretøjer i klasse M, N og O hvad angår bremsning. |
| --- | --- |

1.5.

Fabrikanter af trækbeslag skal forsyne disse med fastgørelsespunkter for enten sekundære koblinger eller anordninger, som er nødvendige for at påhængskøretøjets automatisk kan bringes til standsning ved eventuel afbrydelse af hovedkoblingen. Denne forskrift er nødvendig for at køretøjet skal opfylde forskrifterne i punkt 5.2.2.9 i FN/ECE regulativ nr. 13 - Ensartede bestemmelser for godkendelse af køretøjer i klasse M, N og O hvad angår bremsning.

| 1.5.1. | Fastgørelsespunkter for en sekundær kobling og/eller et løsrivelseskabel skal være således placeret, at den sekundære kobling eller løsrivelseskablet under brug ikke begrænser den normale funktion af koblingens ledforbindelse eller forstyrrer funktionen af det normale påløbsbremsesystem.
  Der skal forefindes et enkelt fastgørelsespunkt inden for 100 mm fra et lodret plan gennem koblingspunktet. Kan dette ikke lade sig gøre, skal der forefindes to fastgørelsespunkter, som ligger på hver side af den lodrette linje gennem koblingspunktet og i lige stor afstand af højst 250 mm fra linjen. Fastgørelsespunktet (-punkterne) skal være placeret så langt tilbage og så højt som det er praktisk muligt. |
| --- | --- |

1.5.1.

Fastgørelsespunkter for en sekundær kobling og/eller et løsrivelseskabel skal være således placeret, at den sekundære kobling eller løsrivelseskablet under brug ikke begrænser den normale funktion af koblingens ledforbindelse eller forstyrrer funktionen af det normale påløbsbremsesystem.

Der skal forefindes et enkelt fastgørelsespunkt inden for 100 mm fra et lodret plan gennem koblingspunktet. Kan dette ikke lade sig gøre, skal der forefindes to fastgørelsespunkter, som ligger på hver side af den lodrette linje gennem koblingspunktet og i lige stor afstand af højst 250 mm fra linjen. Fastgørelsespunktet (-punkterne) skal være placeret så langt tilbage og så højt som det er praktisk muligt.

| 1.6. | Særlige krav til standardkoblingskugler og -trækbeslag af flangetypen, klasse A50-1 til A50-5 inklusive:






  1.6.1. | Dimensionerne på koblingskugler og trækbeslag af flangetypen skal være som anført i figur 3 og tabel 2. |
| --- | --- | --- |

1.6.

Særlige krav til standardkoblingskugler og -trækbeslag af flangetypen, klasse A50-1 til A50-5 inklusive:

1.6.1.

Dimensionerne på koblingskugler og trækbeslag af flangetypen skal være som anført i figur 3 og tabel 2.

| 1.6.2. | Dimensionerne på koblingskugler og trækbeslag af flangetypen i klasse A50-2, A50-3, A50-4 og A50-5 skal være som anført i figur 4 og tabel 2. |
| --- | --- |

1.6.2.

Dimensionerne på koblingskugler og trækbeslag af flangetypen i klasse A50-2, A50-3, A50-4 og A50-5 skal være som anført i figur 4 og tabel 2.

| 1.6.3. | Koblingskugler og trækbeslag af flangetypen, klasse A50-1 til A50-5 inkl. skal være egnede for og afprøvet med de i tabel 3 angivne karakteristiske værdier. |
| --- | --- |

1.6.3.

Koblingskugler og trækbeslag af flangetypen, klasse A50-1 til A50-5 inkl. skal være egnede for og afprøvet med de i tabel 3 angivne karakteristiske værdier.

Figur 3

Dimensioner på standardkuglekoblinger af flangetypen i klasse A50-1 (se tabel 2)

Image

Figur 4

Dimensioner på standardkuglekoblinger af flangetypen i klasse A50-2 til A50-5 (se tabel 2)

Image

Tabel 2

Dimensioner på standardkuglekoblinger af flangetypen (mm), se figur 3 og 4

| Klasse | A50-1 | A50-2, A50-4 | A50-3, A50-5 | Kommentarer |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| e1 | 90 | 83 | 120 | ± 0,5 |
| e2 | — | 173 | 55 | ± 0,5 |
| d2 | 17 | 10,5 | 15 | H13 |
| F | 130 | 110 | 155 | ± 6,0 – 0 |
| G | 50 | 85 | 90 | ± 6,0 – 0 |
| C | 15 | 15 | 15 | maksimum |
| L | 55 | 110 | 120 | ± 5,0 |
| H | 70 | 80 | 80 | ± 5,0 |

Klasse

A50-1

A50-2, A50-4

A50-3, A50-5

Kommentarer

e1

90

83

120

± 0,5

e2

—

173

55

± 0,5

d2

17

10,5

15

H13

F

130

110

155

± 6,0 – 0

G

50

85

90

± 6,0 – 0

C

15

15

15

maksimum

L

55

110

120

± 5,0

H

70

80

80

± 5,0

Tabel 3

Karakteristiske værdier for standardkuglekoblinger af flangetypen

| Klasse | A50-1 | A50-2 | A50-3 | A50-4 | A50-5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| D | 17 | 20 | 30 | 20 | 30 |
| S | 120 | 120 | 120 | 150 | 150 |

Klasse

A50-1

A50-2

A50-3

A50-4

A50-5

D

17

20

30

20

30

S

120

120

120

150

150

| D | = | Tilladt D-værdi (kN) |
| --- | --- | --- |
| S | = | Tilladt statisk lodret belastning (kg) |

D

=

Tilladt D-værdi (kN)

S

=

Tilladt statisk lodret belastning (kg)

| 1.7. | Fabrikanter, som producerer koblingskugler og trækbeslag bestemt til eftermontering, og som ikke har tilknytning til de pågældende køretøjsfabrikanter, må være opmærksomme på forskrifterne for koblingens vinkelbevægelighed i punkt 2 i dette bilag og efterkomme de pågældende forskrifter i bilag 7 til dette regulativ. |
| --- | --- |

1.7.

Fabrikanter, som producerer koblingskugler og trækbeslag bestemt til eftermontering, og som ikke har tilknytning til de pågældende køretøjsfabrikanter, må være opmærksomme på forskrifterne for koblingens vinkelbevægelighed i punkt 2 i dette bilag og efterkomme de pågældende forskrifter i bilag 7 til dette regulativ.

2.   KUGLEKOBLINGER

| 2.1. | Kuglekoblinger i klasse B50 skal være konstrueret således, at de kan anvendes sikkert sammen med koblingskuglerne beskrevet i dette bilags punkt 1 og derved bibeholder de foreskrevne specifikationer.
  Kuglekoblinger skal være konstrueret således, at de giver sikker tilkobling, også når slitage på koblingsanordningen tages i betragtning. |
| --- | --- |

2.1.

Kuglekoblinger i klasse B50 skal være konstrueret således, at de kan anvendes sikkert sammen med koblingskuglerne beskrevet i dette bilags punkt 1 og derved bibeholder de foreskrevne specifikationer.

Kuglekoblinger skal være konstrueret således, at de giver sikker tilkobling, også når slitage på koblingsanordningen tages i betragtning.

| 2.2. | Kuglekoblinger skal opfylde kravene i bilag 6, punkt 3.2. |
| --- | --- |

2.2.

Kuglekoblinger skal opfylde kravene i bilag 6, punkt 3.2.

| 2.3. | Eventuelle supplerende anordninger (bremser, stabilisatoranordninger mv.) må ikke have negativ indvirkning på den mekaniske forbindelse. |
| --- | --- |

2.3.

Eventuelle supplerende anordninger (bremser, stabilisatoranordninger mv.) må ikke have negativ indvirkning på den mekaniske forbindelse.

| 2.4. | Når kuglekoblingen ikke er fastgjort til køretøjet, skal koblingen kunne dreje vandret mindst 90° til hver side fra centerlinjen af koblingskugle og monteringsbeslag som beskrevet i dette bilags punkt 1. Samtidig skal der være en fri lodret bevægelighed på 20° over og under vandret. Yderligere skal der sammen med den vandrette drejning på 90° være mulighed for 25° rulning begge veje om den vandrette akse. Følgende vinkler skal være mulige ved alle vandrette drejningsvinkler:






  (i) | lodret hældning ± 15° med aksial rulning ± 25° |
| --- | --- | --- |

2.4.

Når kuglekoblingen ikke er fastgjort til køretøjet, skal koblingen kunne dreje vandret mindst 90° til hver side fra centerlinjen af koblingskugle og monteringsbeslag som beskrevet i dette bilags punkt 1. Samtidig skal der være en fri lodret bevægelighed på 20° over og under vandret. Yderligere skal der sammen med den vandrette drejning på 90° være mulighed for 25° rulning begge veje om den vandrette akse. Følgende vinkler skal være mulige ved alle vandrette drejningsvinkler:

(i)

lodret hældning ± 15° med aksial rulning ± 25°

| (ii) | aksial rulning ± 10° med lodret hældning ± 20° |
| --- | --- |

(ii)

aksial rulning ± 10° med lodret hældning ± 20°

3.   TRÆKSTANGSKOBLINGER

Kravene i punkt 3.1 til 3.6 i dette bilag finder anvendelse på alle trækstangskoblinger i klasse C50. I punkt 3.7. er angivet, hvilke krav som herudover skal være opfyldt af standardtrækstangskoblinger i klasse C50-1 til C50-6.

3.1.   Præstationskrav - Alle trækstangskoblinger skal opfylde kravene i bilag 6, punkt 3.3.

3.2.   Egnede trækøjer - trækstangskoblinger i klasse C50 skal være kombinerbare med alle trækøjer i klasse D50 og koblinger med de foreskrevne specifikationer.

3.3.   Tragte

Trækstangskoblinger i klasse C50 skal være forsynet med en tragt, som er udformet således, at det pågældende trækøje styres ind i koblingen.

Hvis tragten eller dele, som denne er monteret på, kan dreje om en lodret akse, skal den af sig selv indtage sin normalposition, og skal med koblingsbolten åben være mekanisk fastholdt i denne position for at give tilfredsstillende styring for trækøjet under sammenkoblingen.

Hvis tragten eller dele, som holder denne, kan dreje om en vandret tværgående akse, skal hængslet, som muliggør denne drejning, være fastholdt i sin normalstilling ved et blokerende moment. Dette moment skal være tilstrækkeligt til at hindre, at hængslet drejes bort fra sin normalposition ved påvirkning af en lodret opadrettet kraft på 200 N på tragtens overdel. Det blokerende moment skal være større end det, der udvirkes ved betjening af det i punkt 3.6 i dette bilag beskrevne håndtag. Tragten skal manuelt kunne føres tilbage til sin normalposition. Tragte, som kan dreje om en vandret tværgående akse, kan kun godkendes for lodret belastning S indtil 50 kg og V-værdier indtil 5 kN.

Hvis tragten eller dele, som holder denne, kan dreje om en langsgående akse, skal der være et blokerende moment på mindst 100 Nm, som forhindrer denne drejning.

Tragtens minimumsstørrelse skal afhænge af koblingens D-værdi:

D værdi ≤ 18 kN— bredde 150 mm, højde 100 mm

D-værdi > 18 kN ≤ 25 kN— bredde 280 mm, højde 170 mm

D value > 25 kN— bredde 360 mm, højde 200 mm

Tragtens udvendige hjørner kan være afrundet.

For trækstangskoblinger i klasse C50-X er mindre tragte tilladt, såfremt deres anvendelse begrænses til kærrer med tilladt masse til og med 3,5 tons, eller såfremt anvendelse af en tragt fra ovenstående skema er umulig af tekniske grunde og der derudover er særlige omstændigheder, såsom visuelle hjælpemidler til sikring af korrekt automatisk sammenkobling, og såfremt det godkendte anvendelsesområde indskrænkes i overensstemmelse med de oplysninger, der gives af koblingens fabrikant i meddelelsesformularen gengivet i bilag 1.

3.4.   Mindste frie vinkelbevægelighed af tilkoblet trækøje

Når trækøjet er koblet til en trækstangskobling, men ikke monteret på et køretøj, skal dets vinkelbevægelighed være som angivet nedenfor. Hvis en del af vinkelbevægeligheden tilvejebringes af et specialled (kun for trækstangskoblinger klasse C50-X), skal anvendelsesområdet i meddelelsesformularen i bilag 1 indskrænkes til de tilfælde, der er angivet i bilag 7, punkt 1.3.8.

| 3.4.1. | ± 90° om en lodret akse, målt ud fra køretøjets længdeakse (se figur 5).

  Figur 5


  Vandret drejning af tilkoblet trækøje |
| --- | --- |

3.4.1.

± 90° om en lodret akse, målt ud fra køretøjets længdeakse (se figur 5).

Figur 5

Vandret drejning af tilkoblet trækøje

Image

| 3.4.2. | ± 20° lodret om en tværgående akse, målt fra køretøjets vandrette plan (figur 6).

  Figur 6


  Lodret drejning af tilkoblet trækøje |
| --- | --- |

3.4.2.

± 20° lodret om en tværgående akse, målt fra køretøjets vandrette plan (figur 6).

Figur 6

Lodret drejning af tilkoblet trækøje

Image

| 3.4.3. | ± 25° om en langsgående akse, målt fra køretøjets vandrette plan (se figur 7).

  Figur 7


  Aksial rotation af tilkoblet trækøje |
| --- | --- |

3.4.3.

± 25° om en langsgående akse, målt fra køretøjets vandrette plan (se figur 7).

Figur 7

Aksial rotation af tilkoblet trækøje

Image

3.5.   Låsning til forhindring af uforvarende frakobling

I lukket position skal koblingsbolten låses af to anordninger, som har sikkert mekanisk indgreb og hver især kan fungere, selv om den anden svigter.

Koblingens lukkede og låste position skal tydeligt være angivet udvendigt ved en mekanisk indikator. Man skal kunne føle sig frem til indikatorens position f.eks. i mørke.

Den mekaniske indikator skal angive indgreb af begge låseanordninger (en AND betingelse).

Det er dog tilstrækkeligt, at indikatoren kun angiver indgreb af den ene låseanordning, såfremt indgreb af den anden låseanordning dermed er givet som følge af anordningernes konstruktion.

3.6.   Betjeningshåndtag

Håndtaget skal have afrundet ende og være udformet, så det er let at betjene. Koblingen må ikke have skarpe kanter eller punkter nær betjeningshåndtaget, hvor brugeren kan komme i klemme og eventuelt pådrage sig skader under betjening af koblingen. Den nødvendige kraft til udløsning af koblingen, målt uden trækøje, må ikke overstige 250 N, målt vinkelret på håndtaget i dettes vandringsretning.

3.7.   Særlige krav til standardtrækstangskoblinger i klasse C50-1 til C50-6:

| 3.7.1. | Trækøjets svingning omkring den tværgående akse skal opnås gennem koblingsboltens kugleform (og ikke gennem et hængsel); |
| --- | --- |

3.7.1.

Trækøjets svingning omkring den tværgående akse skal opnås gennem koblingsboltens kugleform (og ikke gennem et hængsel);

| 3.7.2. | Med undtagelse af klasse C50-1 skal der forefindes en fjeder- og/eller dæmpeanordning, som afbøder de stødvise træk- og trykbelastninger langs den vandrette akse, som skyldes spillerummet mellem koblingsbolt og trækøje. |
| --- | --- |

3.7.2.

Med undtagelse af klasse C50-1 skal der forefindes en fjeder- og/eller dæmpeanordning, som afbøder de stødvise træk- og trykbelastninger langs den vandrette akse, som skyldes spillerummet mellem koblingsbolt og trækøje.

| 3.7.3. | De i figur 8 og tabel 4 anførte dimensioner skal overholdes. |
| --- | --- |

3.7.3.

De i figur 8 og tabel 4 anførte dimensioner skal overholdes.

| 3.7.4. | Tilkoblingsanordninger skal være egnede for og afprøvet med de i tabel 5 angivne karakteristiske værdier. |
| --- | --- |

3.7.4.

Tilkoblingsanordninger skal være egnede for og afprøvet med de i tabel 5 angivne karakteristiske værdier.

| 3.7.5. | Åbning af koblingen skal ske ved hjælp af et håndtag ved koblingen (ikke fjernbetjening). |
| --- | --- |

3.7.5.

Åbning af koblingen skal ske ved hjælp af et håndtag ved koblingen (ikke fjernbetjening).

Figur 8

Standard-trækstangskoblingens dimensioner (mm), se tabel 4

Image

Tabel 4

Standardtrækstangskoblingens dimensioner (mm), se figur 8

| Klasse | C50-1 | C50-2 | C50-3 | C50-4 | C50-5 | C50-6 C50-7 | Bemærkninger |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| e1 | 83 | 83 | 120 | 140 | 160 | 160 | ± 0,5 |
| e2 | 173 | 173 | 55 | 80 | 100 | 100 | ± 0,5 |
| d1 | — | 54 | 74 | 84 | 94 | 94 | Maksimum |
| d2 | 10,5 | 10,5 | 15 | 17 | 21 | 21 | H13 |
| f | 110 | 110 | 155 | 180 | 200 | 200 | + 6,0 – 0 |
| g | 85 | 85 | 90 | 120 | 140 | 140 | ± 3,0 |
| a | 100 | 170 | 200 | 200 | 200 | 200 | + 20,0 – 0 |
| b | 150 | 280 | 360 | 360 | 360 | 360 | + 20,0 – 0 |
| c | 20 | 20 | 24 | 30 | 30 | 30 | Maksimum |
| h | 150 | 190 | 265 | 265 | 265 | 265 | Maksimum |
| l1 | — | 150 | 250 | 300 | 300 | 300 | Maksimum |
| l2 | 150 | 300 | 330 | 330 | 330 | 330 | Maksimum |
| l3 | 100 | 160 | 180 | 180 | 180 | 180 | ± 20,0 |
| T | — | 15 | 20 | 35 | 35 | 35 | Maksimum |

Klasse

C50-1

C50-2

C50-3

C50-4

C50-5

C50-6 C50-7

Bemærkninger

e1

83

83

120

140

160

160

± 0,5

e2

173

173

55

80

100

100

± 0,5

d1

—

54

74

84

94

94

Maksimum

d2

10,5

10,5

15

17

21

21

H13

f

110

110

155

180

200

200

+ 6,0 – 0

g

85

85

90

120

140

140

± 3,0

a

100

170

200

200

200

200

+ 20,0 – 0

b

150

280

360

360

360

360

+ 20,0 – 0

c

20

20

24

30

30

30

Maksimum

h

150

190

265

265

265

265

Maksimum

l1

—

150

250

300

300

300

Maksimum

l2

150

300

330

330

330

330

Maksimum

l3

100

160

180

180

180

180

± 20,0

T

—

15

20

35

35

35

Maksimum

Tabel 5

Karakteristiske værdier for standardtrækstangskoblinger

| Klasse | C50-1 | C50-2 | C50-3 | C50-4 | C50-5 | C50-6 | C50-7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| D | 18 | 25 | 70 | 100 | 130 | 190 | 190 |
| Dc | 18 | 25 | 50 | 70 | 90 | 120 | 130 |
| S | 200 | 250 | 650 | 900 | 1 000 | 1 000 | 1 000 |
| V | 12 | 10 | 18 | 25 | 35 | 50 | 75 |

Klasse

C50-1

C50-2

C50-3

C50-4

C50-5

C50-6

C50-7

D

18

25

70

100

130

190

190

Dc

18

25

50

70

90

120

130

S

200

250

650

900

1 000

1 000

1 000

V

12

10

18

25

35

50

75

| D | = | tilladt D-værdi (kN) |
| --- | --- | --- |
| Dc | = | tilladt D-værdi (kN) for kærrer |
| S | = | tilladt lodret statisk belastning (kg) |
| V | = | tilladt V-værdi (kN) |

D

=

tilladt D-værdi (kN)

Dc

=

tilladt D-værdi (kN) for kærrer

S

=

tilladt lodret statisk belastning (kg)

V

=

tilladt V-værdi (kN)

4.   TRÆKØJER

4.1.   Almindelige krav til trækøjer klasse D5O:

Trækøjer klasse D50 skal holde prøven i bilag 6, punkt 3.4.

Trækøjer i klasse D50 er bestemt til brug med trækstangskoblinger C50. Trækøjer må ikke kunne dreje aksialt (fordi de respektive koblinger kan dreje).

Hvis trækøjer klasse D50 er monteret med bøsninger, skal de være i overensstemmelse med målene i figur 9 (ikke tilladt for klasse D50-C) eller figur 10.

Bøsningerne må ikke være svejset fast i trækøjet.

For trækøjer i klasse D50 skal de i punkt 4.2 angivne dimensioner overholdes. For formen af skaftet på trækøjer i klasse D50-X er der ingen særlige forskrifter, men i en afstand af 210 mm fra øjets centrum skal højden »h« og bredden »b« være inden for de i tabel 6 angivne grænser.

Figur 9

Opslidset bøsning for trækøjer klasse D50

Image

Figur 10

Ikke opslidset bøsning for trækøjer klasse D50-C

Image

Tabel 6

Dimensioner for trækøjer D50-A og D50-X, se figur 11

| Klasse | h (mm) | b (mm) |
| --- | --- | --- |
| D50-A | 65 +2 /– 1 | 60 +2 /– 1 |
| D50-X | 80 maks. | 62 maks. |

Klasse

h (mm)

b (mm)

D50-A

65 +2 /– 1

60 +2 /– 1

D50-X

80 maks.

62 maks.

Tabel 7

Karakteristiske værdier for standardtrækøjer

| Klasse | D | Dc | S | V |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| D50-A | 130 | 90 | 1 000 | 30 |
| D50-B | 130 | 90 | 1 000 | 25 |
| D50-C | 190 | 120 | 1 000 | 50 |
| D50-D | 190 | 130 | 1 000 | 75 |

Klasse

D

Dc

S

V

D50-A

130

90

1 000

30

D50-B

130

90

1 000

25

D50-C

190

120

1 000

50

D50-D

190

130

1 000

75

4.2.   Særlige forskrifter for trækøjer klasse D50:

| 4.2.1. | For trækøjer klasse D50-A og D50-X skal de i figur 11 angivne dimensioner overholdes.

  Figur 11


  Dimensioner af trækøjer klasse D50-A og D50-X er angivet i tabel 6 |
| --- | --- |

4.2.1.

For trækøjer klasse D50-A og D50-X skal de i figur 11 angivne dimensioner overholdes.

Figur 11

Dimensioner af trækøjer klasse D50-A og D50-X er angivet i tabel 6

Image

Image

| 4.2.2. | For trækøjer klasse D50-B skal de i figur 12 angivne dimensioner overholdes.

  Figur 12


  Dimensioner af trækøjer klasse D50-B er angivet i figur 11 under »andre dimensioner« |
| --- | --- |

4.2.2.

For trækøjer klasse D50-B skal de i figur 12 angivne dimensioner overholdes.

Figur 12

Dimensioner af trækøjer klasse D50-B er angivet i figur 11 under »andre dimensioner«

Image

Image

Image

| 4.2.3. | For trækøjer klasse D50-C og D50-D skal de i figur 13 angivne dimensioner overholdes.

  Figur 13


  Dimensioner af trækøjer klasse D50-C og D50-D er angivet i figur 11 under »andre dimensioner« |
| --- | --- |

4.2.3.

For trækøjer klasse D50-C og D50-D skal de i figur 13 angivne dimensioner overholdes.

Figur 13

Dimensioner af trækøjer klasse D50-C og D50-D er angivet i figur 11 under »andre dimensioner«

Image

| 4.2.4. | Trækøjer i klasse D50-C og D50-D skal være monteret med de ikke opslidsede bøsninger vist i figur 10. |
| --- | --- |

4.2.4.

Trækøjer i klasse D50-C og D50-D skal være monteret med de ikke opslidsede bøsninger vist i figur 10.

4.3.   Størrelse af belastninger for standardtrækøjer

Standardtrækøjer og disses fastgøring skal være egnede for og afprøvet ved de i tabel 7 anførte belastninger.

4.4.   Almindelige krav til ringformede trækøjer i klasse L:

| 4.4.1. | Ringformede trækøjer i klasse L er bestemt til brug med koblinger af krogtypen i klasse K |
| --- | --- |

4.4.1.

Ringformede trækøjer i klasse L er bestemt til brug med koblinger af krogtypen i klasse K

| 4.4.2. | Anvendt sammen med en kobling af krogtypen i klasse K, skal de opfylde forskrifterne for vinkelbevægelighed i punkt 10.2 i dette bilag. |
| --- | --- |

4.4.2.

Anvendt sammen med en kobling af krogtypen i klasse K, skal de opfylde forskrifterne for vinkelbevægelighed i punkt 10.2 i dette bilag.

| 4.4.3. | For ringformede trækøjer i klasse L skal de i figur 14 og tabel 8 angivne dimensioner overholdes.

  Figur 14


  Dimensioner af ringformede trækøjer klasse L (se tabel 8) |
| --- | --- |

4.4.3.

For ringformede trækøjer i klasse L skal de i figur 14 og tabel 8 angivne dimensioner overholdes.

Figur 14

Dimensioner af ringformede trækøjer klasse L (se tabel 8)

Image

| 4.4.4. | Ringformede trækøjer i klasse L skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.4 og være egnede for de karakteristiske værdier i tabel 9. |
| --- | --- |

4.4.4.

Ringformede trækøjer i klasse L skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.4 og være egnede for de karakteristiske værdier i tabel 9.

Tabel 8

Dimensioner af ringformede trækøjer klasse L (se figur 14)

| (mm) |
| --- |
| Klasse | L1 | L2 | L3 | L4 | L5 | Bemærkninger |
| a | 68 + 1,6/– 0.0 | 76,2 ± 0,8 | 76,2 ± 0,8 | 76,2 ± 0,8 | 68 + 1,6/– 0,0 | |
| b | 41,2 ± 0,8 | 41,2 ± 0,8 | 41,2 ± 0,8 | 41,2 ± 0,8 | 41,2 ± 0,8 | |
| c | 70 | 65 | 65 | 65 | 70 | Min. |

(mm)

Klasse

L1

L2

L3

L4

L5

Bemærkninger

a

68 + 1,6/– 0.0

76,2 ± 0,8

76,2 ± 0,8

76,2 ± 0,8

68 + 1,6/– 0,0

b

41,2 ± 0,8

41,2 ± 0,8

41,2 ± 0,8

41,2 ± 0,8

41,2 ± 0,8

c

70

65

65

65

70

Min.

Tabel 9

Karakteristiske værdier for ringformede trækøjer i klasse L

| Klasse | L1 | L2 | L3 | L4 | L5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| D kN | 30 | 70 | 100 | 130 | 180 |
| Dc kN | 27 | 54 | 70 | 90 | 120 |
| S kg | 200 | 700 | 950 | 1 000 | 1 000 |
| V kN | 12 | 18 | 25 | 35 | 50 |

Klasse

L1

L2

L3

L4

L5

D kN

30

70

100

130

180

Dc kN

27

54

70

90

120

S kg

200

700

950

1 000

1 000

V kN

12

18

25

35

50

5.   TRÆKSTÆNGER

5.1.   Trækstænger i klasse E skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.3.

5.2.   Som forbindelse til det trækkende køretøj kan trækstænger enten monteres med kuglekoblinger som i punkt 2 eller trækøjer som i punkt 4 i dette bilag. Kuglekoblinger og trækøjer kan enten have skruet, boltet eller svejst fastgørelse.

5.3.   Anordninger til højdejustering af hængslede trækstænger

| 5.3.1. | Hængslede trækstænger skal være udstyret med en anordning, med hvilken trækstangens højde kan rettes ind efter tilkoblingsanordning eller tragt; anordningen skal være udformet således, at trækstangen kan indstilles af én person uden brug af værktøj eller andre hjælpemidler. |
| --- | --- |

5.3.1.

Hængslede trækstænger skal være udstyret med en anordning, med hvilken trækstangens højde kan rettes ind efter tilkoblingsanordning eller tragt; anordningen skal være udformet således, at trækstangen kan indstilles af én person uden brug af værktøj eller andre hjælpemidler.

| 5.3.2. | Anordninger til højdejustering skal kunne bevirke en justering af trækøjer eller kuglekoblinger på mindst 300 mm opefter eller nedefter fra vandret stilling. I dette område skal trækstangen kunne indstilles trinløst eller i trin på højst 5O mm, målt ved trækøje eller kuglekobling. |
| --- | --- |

5.3.2.

Anordninger til højdejustering skal kunne bevirke en justering af trækøjer eller kuglekoblinger på mindst 300 mm opefter eller nedefter fra vandret stilling. I dette område skal trækstangen kunne indstilles trinløst eller i trin på højst 5O mm, målt ved trækøje eller kuglekobling.

| 5.3.3. | Anordninger til højdejustering må ikke nedsætte trækstangens frie bevægelighed efter tilkobling. |
| --- | --- |

5.3.3.

Anordninger til højdejustering må ikke nedsætte trækstangens frie bevægelighed efter tilkobling.

| 5.3.4. | Anordningen til højdejustering må ikke gribe ind i funktionen af en eventuel inertibremse (påløbsbremse). |
| --- | --- |

5.3.4.

Anordningen til højdejustering må ikke gribe ind i funktionen af en eventuel inertibremse (påløbsbremse).

5.4.   For trækstænger kombineret med inertibremse (påløbsbremse) skal afstanden mellem trækøjets midtpunkt og enden af trækøjets frie skaft være mindst 200 mm i bremsens bremseposition. Når trækøjets skaft er helt inde, skal afstanden være mindst 150 mm.

5.5.   Trækstænger til kærrer skal have mindst halvt så stor stivhed over for sidekræfter som over for lodrette kræfter.

6.   TRÆKBJÆLKER

| 6.1. | Trækbjælker klasse F skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.3. |
| --- | --- |

6.1.

Trækbjælker klasse F skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.3.

| 6.2. | Monteringshuller for standardtrækstangskoblinger klasse C skal placeres i overensstemmelse med mønsteret i figur 15 og tabel 10 nedenfor. |
| --- | --- |

6.2.

Monteringshuller for standardtrækstangskoblinger klasse C skal placeres i overensstemmelse med mønsteret i figur 15 og tabel 10 nedenfor.

| 6.3. | Trækbjælker må ikke være svejset fast på chassis, karrosseri eller andre dele af køretøjet. |
| --- | --- |

6.3.

Trækbjælker må ikke være svejset fast på chassis, karrosseri eller andre dele af køretøjet.

Figur 15

Monteringsmål for standardtrækstangskoblinger (se tabel 10)

Image

Tabel 10

Monteringsmål for standardtrækstangskoblinger (se figur 15)

| (mm) |
| --- |
| Klasse | C50-1 | C50-2 | C50-3 | C50-4 | C50-5 | C50-6C50-7 | Bemærkninger |
| e1 | 83 | 83 | 120 | 140 | 160 | 160 | ± 0,5 |
| e2 | 173 | 173 | 55 | 80 | 100 | 100 | ± 0,5 |
| d1 | — | 55 | 75 | 85 | 95 | 95 | + 1,0/– 0,5 |
| d2 | 10,5 | 10,5 | 15 | 17 | 21 | 21 | H13 |
| T | — | 15 | 20 | 35 | 35 | 35 | maksimum |
| F | 120 | 120 | 165 | 190 | 174 | 174 | minimum |
| G | 95 | 95 | 100 | 130 | 150 | 150 | minimum |
| L1 | — | 200 | 300 | 400 | 400 | 400 | minimum |

(mm)

Klasse

C50-1

C50-2

C50-3

C50-4

C50-5

C50-6C50-7

Bemærkninger

e1

83

83

120

140

160

160

± 0,5

e2

173

173

55

80

100

100

± 0,5

d1

—

55

75

85

95

95

+ 1,0/– 0,5

d2

10,5

10,5

15

17

21

21

H13

T

—

15

20

35

35

35

maksimum

F

120

120

165

190

174

174

minimum

G

95

95

100

130

150

150

minimum

L1

—

200

300

400

400

400

minimum

7.   SÆTTEVOGNSKOBLINGER OG STYREKILER

Kravene i punkt 7.1 til 7.7 finder anvendelse på alle sættevognskoblinger i klasse G50.

Punkt 7.9. indeholder supplerende krav til standardtilkoblingsanordninger.

Styrekiler skal opfylde kravene i punkt 7.8.

7.1.   Egnede hovedbolte for sættevognskoblinger

Sættevognskoblinger i klasse G50 skal være udformet således, at de kan anvendes sammen med hovedbolte i klasse H50 og udviser de foreskrevne egenskaber sammen med disse.

7.2.   Styr

Sættevognskoblinger skal have et styr, som bevirker sikkert og korrekt indgreb af hovedbolten. Indgangsbredden af dette styr skal for standardsættevognskoblinger Ø 50 mm være mindst 350 mm (se figur 16).

For små, andre sættevognskoblinger i klasse G50-X med tilladt D-værdi 25 kN skal indgangsbredden være mindst 250 mm.

Figur 16

Dimensioner på standardsættevognskoblinger (se tabel 11)

Image

Figur 16a

Tolerancer på monteringsrammer i klasse J til sættevognskoblinger (se punkt 9.1 i dette bilag)

Image

Tabel 11

Dimensioner på standardsættevognskoblinger (se tabel 16)

| (mm) |
| --- |
| Klasse | G50-1 | G50-2 | G50-3 | G50-4 | G50-5 | G50-6 |
| H | 140-159 | 160-179 | 180-199 | 200-219 | 220-239 | 240-260 |

(mm)

Klasse

G50-1

G50-2

G50-3

G50-4

G50-5

G50-6

H

140-159

160-179

180-199

200-219

220-239

240-260

7.3.   Mindste vinkelbevægelighed af sættevognskoblinger

Når hovedbolten er i indgreb uden at sættevognskoblingen er monteret på et køretøj eller en monteringsplade, men under hensyntagen til virkningen af monteringsboltene, skal koblingen samtidigt tillade hovedbolten mindst følgende bevægelighed:

| 7.3.1. | ± 90° omkring en lodret akse (finder ikke anvendelse på sættevognskoblinger med medstyrende sættevogn); |
| --- | --- |

7.3.1.

± 90° omkring en lodret akse (finder ikke anvendelse på sættevognskoblinger med medstyrende sættevogn);

| 7.3.2. | ± 12° omkring en vandret akse vinkelret på køreretningen. Med denne vinkel er der ikke nødvendigvis taget hensyn til terrænkørsel. |
| --- | --- |

7.3.2.

± 12° omkring en vandret akse vinkelret på køreretningen. Med denne vinkel er der ikke nødvendigvis taget hensyn til terrænkørsel.

| 7.3.3. | Aksial drejning om en langsgående akse med indtil ± 3° er tilladt. På en fuldt drejelig sættevognskobling kan denne vinkel dog overskrides, forudsat at drejningen ved hjælp af låseanordningen kan begrænses til højst ± 3°. |
| --- | --- |

7.3.3.

Aksial drejning om en langsgående akse med indtil ± 3° er tilladt. På en fuldt drejelig sættevognskobling kan denne vinkel dog overskrides, forudsat at drejningen ved hjælp af låseanordningen kan begrænses til højst ± 3°.

7.4.   Låseanordninger til hindring af frakobling af sættevognskoblingen

I lukket position skal sættevognskoblingen låses af to anordninger, som har sikkert mekanisk indgreb og hver især kan fungere, selv om den anden svigter.

Den primære låseanordning skal fungere automatisk, men den sekundære låseanordning kan enten være automatisk eller manuelt virkende. Den sekundære låseanordning kan være konstrueret til at arbejde sammen med den primære anordning og give supplerende sikker mekanisk låsning af den primære anordning. Den sekundære låseanordning må kun kunne bringes i indgreb, når den primære anordning er korrekt i indgreb.

Låseanordningerne må ikke kunne udløses uforvarende. Udløsning skal kræve bevidst indgreb fra køretøjets fører eller bruger.

Koblingens lukkede og låste stilling skal angives visuelt af en mekanisk anordning, og man skal kunne føle sig frem til indikatorens position f.eks. i mørke. Indikatoren skal angive indgreb af både den primære og den sekundære låseanordning, det er dog tilstrækkeligt, at indikatoren kun angiver indgreb af den ene låseanordning, såfremt indgreb af den anden låseanordning dermed er givet som følge af anordningernes konstruktion.

7.5.   Betjeningsanordninger eller udløsermekanismer

I tilkoblet position skal betjeningsanordninger eller udløsermekanismer være sikret, så de ikke aktiveres uforvarende eller tilfældigt. Det skal kræve et egentligt bevidst indgreb at udløse låseanordningen for at betjene koblingens udløsermekanisme.

7.6.   Overfladebehandling

Overfladen af koblingsplade og koblingslås skal være funktionelt tilfredsstillende og omhyggeligt fræset, sænksmedet, støbt eller presset.

7.7.   Krav til belastning

Alle sættevognskoblinger skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.7.

7.8.   Styrekiler

| 7.8.1. | For styrekiler til medstyring af sættevognen skal de i figur 17 angivne dimensioner være overholdt.

  Figur 17


  Dimensioner af fjedrende styrekiler |
| --- | --- |

7.8.1.

For styrekiler til medstyring af sættevognen skal de i figur 17 angivne dimensioner være overholdt.

Figur 17

Dimensioner af fjedrende styrekiler

Image

| 7.8.2. | Styrekiler skal tillade sikker og korrekt tilkobling og skal være fjedrende. Fjederstyrken skal være således afpasset, at en ulastet sættevogn kan tilkobles, og således at styrekilen ligger godt an mod siderne af koblingen ved kørsel med fuldt lastet sættevogn. Frakobling af sættevognskoblingen skal være mulig både når sættevognen er lastet og ulastet. |
| --- | --- |

7.8.2.

Styrekiler skal tillade sikker og korrekt tilkobling og skal være fjedrende. Fjederstyrken skal være således afpasset, at en ulastet sættevogn kan tilkobles, og således at styrekilen ligger godt an mod siderne af koblingen ved kørsel med fuldt lastet sættevogn. Frakobling af sættevognskoblingen skal være mulig både når sættevognen er lastet og ulastet.

7.9.   Særlige krav til standardsættevognskoblinger:

| 7.9.1. | De i figur 16 og tabel 11 anførte dimensioner skal overholdes. |
| --- | --- |

7.9.1.

De i figur 16 og tabel 11 anførte dimensioner skal overholdes.

| 7.9.2. | De skal være egnede for og afprøvet ved en D-værdi på 150 kN og en U-værdi på 20 tons. |
| --- | --- |

7.9.2.

De skal være egnede for og afprøvet ved en D-værdi på 150 kN og en U-værdi på 20 tons.

| 7.9.3. | Udløsning af koblingen skal ske med håndtag monteret direkte på koblingen. |
| --- | --- |

7.9.3.

Udløsning af koblingen skal ske med håndtag monteret direkte på koblingen.

| 7.9.4. | De skal være egnede til medstyring af sættevognen ved hjælp af styrekiler (se punkt 7.8). |
| --- | --- |

7.9.4.

De skal være egnede til medstyring af sættevognen ved hjælp af styrekiler (se punkt 7.8).

8.   HOVEDBOLTE FOR SÆTTEVOGNSKOBLINGER

| 8.1. | For hovedbolte i klasse H50 (ISO 337) skal de i figur 18 angivne dimensioner overholdes.

  Figur 18


  Dimensioner af hovedbolte i klasse H50 |
| --- | --- |

8.1.

For hovedbolte i klasse H50 (ISO 337) skal de i figur 18 angivne dimensioner overholdes.

Figur 18

Dimensioner af hovedbolte i klasse H50

Image

| 8.2. | Hovedbolte skal opfylde kravene i bilag 6, punkt 3.9. |
| --- | --- |

8.2.

Hovedbolte skal opfylde kravene i bilag 6, punkt 3.9.

9.   MONTERINGSRAMMER

| 9.1. | Monteringsrammer i klasse J til sættevognskoblinger skal have cirkulære monteringshuller, der placeres som i figur 16a hvis de er bestemt til standardsættevognskoblinger. Monteringshullernes størrelse skal dog være Ø 17 mm + 2,0 mm/– 0,0 mm. Hullerne skal være cirkulære, IKKE opslidset (se figur 16a). |
| --- | --- |

9.1.

Monteringsrammer i klasse J til sættevognskoblinger skal have cirkulære monteringshuller, der placeres som i figur 16a hvis de er bestemt til standardsættevognskoblinger. Monteringshullernes størrelse skal dog være Ø 17 mm + 2,0 mm/– 0,0 mm. Hullerne skal være cirkulære, IKKE opslidset (se figur 16a).

| 9.2. | Monteringsrammer til standardsættevognskoblinger skal være egnede for medstyring af sættevognen (med styrekiler). Monteringsrammer, som er bestemt for andre sættevognskoblinger og uegnede for medstyring, skal mærkes tilsvarende. |
| --- | --- |

9.2.

Monteringsrammer til standardsættevognskoblinger skal være egnede for medstyring af sættevognen (med styrekiler). Monteringsrammer, som er bestemt for andre sættevognskoblinger og uegnede for medstyring, skal mærkes tilsvarende.

| 9.3. | Monteringsrammer for sættevognskoblinger skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.8. |
| --- | --- |

9.3.

Monteringsrammer for sættevognskoblinger skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.8.

10.   KOBLINGER AF KROGTYPEN

10.1.   Almindelige krav til koblinger af krogtypen i klasse K:

| 10.1.1. | Koblinger af krogtypen i klasse K skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.5 og skal være egnede for de karakteristiske værdier givet i tabel 13. |
| --- | --- |

10.1.1.

Koblinger af krogtypen i klasse K skal holde prøverne i bilag 6, punkt 3.5 og skal være egnede for de karakteristiske værdier givet i tabel 13.

| 10.1.2. | Koblinger af krogtypen i klasse K skal overholde målangivelserne i figur 19 og tabel 12. Klasse K1 til K4 er ikke-automatiske koblinger til brug på påhængskøretøjer med tilladt masse ikke over 3,5 tons, og klasse KA1 til KA3 er automatiske koblinger.

  Figur 19


  Dimensioner og vinkelbevægelighed af koblinger af krogtypen i klasse K |
| --- | --- |

10.1.2.

Koblinger af krogtypen i klasse K skal overholde målangivelserne i figur 19 og tabel 12. Klasse K1 til K4 er ikke-automatiske koblinger til brug på påhængskøretøjer med tilladt masse ikke over 3,5 tons, og klasse KA1 til KA3 er automatiske koblinger.

Figur 19

Dimensioner og vinkelbevægelighed af koblinger af krogtypen i klasse K

Image

| 10.1.3. | Koblinger af krogtypen må kun anvendes sammen med ringformede trækøjer; ved anvendelse sammen med et ringformet trækøje i klasse L skal koblinger i klasse K opfylde forskrifterne for vinkelbevægelighed i punkt 10.2 i dette bilag. |
| --- | --- |

10.1.3.

Koblinger af krogtypen må kun anvendes sammen med ringformede trækøjer; ved anvendelse sammen med et ringformet trækøje i klasse L skal koblinger i klasse K opfylde forskrifterne for vinkelbevægelighed i punkt 10.2 i dette bilag.

| 10.1.4. | Koblinger af krogtypen i klasse K skal anvendes sammen med ringformede trækøjer, som giver et spillerum eller fri bevægelse på mindst 3 mm og højst 5 mm, når de er nye. Fabrikanten af koblingen skal angive passende trækøjer på meddelelsesformularen gengivet i bilag 1. |
| --- | --- |

10.1.4.

Koblinger af krogtypen i klasse K skal anvendes sammen med ringformede trækøjer, som giver et spillerum eller fri bevægelse på mindst 3 mm og højst 5 mm, når de er nye. Fabrikanten af koblingen skal angive passende trækøjer på meddelelsesformularen gengivet i bilag 1.

10.2.   Når en kobling i klasse K er koblet til et ringformet trækøje i klasse L, men ikke monteret på køretøjet, skal dens vinkelbevægelighed være som angivet ved følgende, ikke-samtidige vinkler - se også figur 19:

| 10.2.1. | ± 90° vandret omkring koblingens lodrette akse; |
| --- | --- |

10.2.1.

± 90° vandret omkring koblingens lodrette akse;

| 10.2.2. | ± 40° lodret omkring koblingens vandrette tværgående akse; |
| --- | --- |

10.2.2.

± 40° lodret omkring koblingens vandrette tværgående akse;

| 10.2.3. | ± 20° aksial drejning omkring koblingens vandrette, langsgående centerlinje. |
| --- | --- |

10.2.3.

± 20° aksial drejning omkring koblingens vandrette, langsgående centerlinje.

10.3.   Automatiske koblinger af krogtypen i klasse K skal have en tragt, udformet således, at trækøjet styres ind i koblingen.

10.4.   Låsning til hindring af uforvarende frakobling:

I lukket position skal koblingsbolten sikres af to låseanordninger med sikkert mekanisk indgreb, som hver især skal virke, selv om den anden svigter.

Koblingens lukkede og låste position skal tydeligt være angivet udvendigt ved en mekanisk indikator. Man skal kunne føle sig frem til indikatorens position f.eks. i mørke.

Den mekaniske indikator skal angive indgreb af begge låseanordninger (en AND betingelse).

Det er dog tilstrækkeligt, at indikatoren kun angiver indgreb af den ene låseanordning, såfremt indgreb af den anden låseanordning dermed er givet som følge af anordningernes konstruktion.

10.5.   Betjeningshåndtag

Håndtaget skal være udformet, så det er let at betjene og have afrundet ende. Koblingen må ikke have skarpe kanter eller punkter nær betjeningshåndtaget, hvor brugeren kan komme i klemme og eventuelt pådrage sig skader under betjening af koblingen. Den nødvendige kraft til udløsning af koblingen, målt uden trækøje, må ikke overstige 250 N, målt vinkelret på håndtaget i dettes vandringsretning.

Tabel 12

Dimensioner på koblinger af krogtypen (se figur 19)

| Klasse | K1 | K2 | K3 | K4 | KA1 | KA2 | KA3 | Bemærkninger |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| e1 | — | 83 | 83 | 120 | 120 | 140 | 160 | ± 0,5 |
| e2 | — | 173 | 173 | 55 | 55 | 80 | 100 | ± 0,5 |
| e3 | 90 | — | — | — | — | — | — | ± 0,5 |
| d2 | 17 | 10,5 | 10,5 | 15 | 15 | 17 | 21 | H13 |
| c | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | Min. |
| f | 130 | 175 | 175 | 180 | 180 | 200 | 200 | Maks. |
| g | 100 | 100 | 100 | 120 | 120 | 140 | 200 | Maks. |
| a | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | 45 | + 1,6/– 0,0 |
| L1 | 120 | 120 | 120 | 120 | 250 | 300 | 300 | Maks. |
| L2 | 74 | 74 | 63 | 74 | 90 | 90 | 90 | Maks. |
| L3 | 110 | 130 | 130 | 150 | 150 | 200 | 200 | Maks. |

Klasse

K1

K2

K3

K4

KA1

KA2

KA3

Bemærkninger

e1

—

83

83

120

120

140

160

± 0,5

e2

—

173

173

55

55

80

100

± 0,5

e3

90

—

—

—

—

—

—

± 0,5

d2

17

10,5

10,5

15

15

17

21

H13

c

3

3

3

3

3

3

3

Min.

f

130

175

175

180

180

200

200

Maks.

g

100

100

100

120

120

140

200

Maks.

a

45

45

45

45

45

45

45

+ 1,6/– 0,0

L1

120

120

120

120

250

300

300

Maks.

L2

74

74

63

74

90

90

90

Maks.

L3

110

130

130

150

150

200

200

Maks.

Tabel 13

Karakteristiske værdier for koblinger af krogtypen

| Klasse | K1 | K2 | K3 | K4 | KA1 | KA2 | KA3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| D kN | 17 | 20 | 20 | 25 | 70 | 100 | 130 |
| Dc kN | — | — | 17 | 20 | 54 | 70 | 90 |
| S kg | 120 | 120 | 200 | 250 | 700 | 900 | 1 000 |
| V kN | — | — | 10 | 10 | 18 | 25 | 35 |

Klasse

K1

K2

K3

K4

KA1

KA2

KA3

D kN

17

20

20

25

70

100

130

Dc kN

—

—

17

20

54

70

90

S kg

120

120

200

250

700

900

1 000

V kN

—

—

10

10

18

25

35

11.   SPECIALTRÆKSTANGSKOBLINGER - KLASSE T

| 11.1. | Specialtrækstangskoblinger i klasse T er bestemt til brug på særlige vogntog, f.eks. biltransportkøretøjer. Disse køretøjer har specialopbygning, som kan nødvendiggøre en speciel og usædvanlig placering af koblingen. |
| --- | --- |

11.1.

Specialtrækstangskoblinger i klasse T er bestemt til brug på særlige vogntog, f.eks. biltransportkøretøjer. Disse køretøjer har specialopbygning, som kan nødvendiggøre en speciel og usædvanlig placering af koblingen.

| 11.2. | Anvendelse af koblinger i klasse T skal være begrænset til kærrer, og denne begrænsning skal være angivet i den i bilag 1 gengivne meddelelsesformular. |
| --- | --- |

11.2.

Anvendelse af koblinger i klasse T skal være begrænset til kærrer, og denne begrænsning skal være angivet i den i bilag 1 gengivne meddelelsesformular.

| 11.3. | Koblinger i klasse T skal godkendes som sammenhørende par og må ikke kunne frakobles på anden måde end på et værksted med brug af værktøj, som ikke normalt medføres på køretøjet. |
| --- | --- |

11.3.

Koblinger i klasse T skal godkendes som sammenhørende par og må ikke kunne frakobles på anden måde end på et værksted med brug af værktøj, som ikke normalt medføres på køretøjet.

| 11.4. | Koblinger i klasse T må ikke være automatisk virkende. |
| --- | --- |

11.4.

Koblinger i klasse T må ikke være automatisk virkende.

| 11.5. | Koblinger i klasse T skal opfylde de relevante prøvningskrav i bilag 6, punkt 3.3 bortset fra punkt 3.3.4. |
| --- | --- |

11.5.

Koblinger i klasse T skal opfylde de relevante prøvningskrav i bilag 6, punkt 3.3 bortset fra punkt 3.3.4.

| 11.6. | Følgende samtidige minimumvinkelbevægelser skal kunne udføres, når koblingen ikke er monteret på et køretøj, men er samlet og anbragt i samme normale stilling som ved montering på et køretøj.






  11.6.1. | ± 90° vandret omkring den lodrette akse; |
| --- | --- | --- |

11.6.

Følgende samtidige minimumvinkelbevægelser skal kunne udføres, når koblingen ikke er monteret på et køretøj, men er samlet og anbragt i samme normale stilling som ved montering på et køretøj.

11.6.1.

± 90° vandret omkring den lodrette akse;

| 11.6.2. | ± 8° lodret omkring den vandrette tværgående akse; |
| --- | --- |

11.6.2.

± 8° lodret omkring den vandrette tværgående akse;

| 11.6.3. | ± 3° aksial drejning omkring den vandrette, langsgående akse. |
| --- | --- |

11.6.3.

± 3° aksial drejning omkring den vandrette, langsgående akse.

12.   ANORDNINGER TIL FJERNINDIKATION OG FJERNBETJENING

12.1.   Almindelige krav

Anordninger til fjernindikation og fjernbetjening er kun tilladt på automatiske tilkoblingsanordninger i klasse C50-X og G50-X.

Anordninger til fjernindikation og fjernbetjening må ikke gribe ind i den mindste tilladte frie bevægelighed af tilkoblet trækøje eller tilkoblet sættevogn. De skal være fast monteret på køretøjet.

Alle anordninger til fjernindikation eller fjernbetjening er underkastet prøvning og godkendelse sammen med koblingsanordningen, tillige med alle betjenings- og forbindelsesanordninger.

12.2.   Fjernindikation

| 12.2.1. | Ved automatisk tilkobling skal fjernindikatoren angive koblingens lukkede og dobbelt låste position ad optisk vej i overensstemmelse med punkt 12.2.2. Derudover kan den åbne stilling vises som angivet i punkt 12.2.3.
  Ved enhver åbning og lukning af koblingen skal fjernindikatoren automatisk aktiveres og tilbagestilles. |
| --- | --- |

12.2.1.

Ved automatisk tilkobling skal fjernindikatoren angive koblingens lukkede og dobbelt låste position ad optisk vej i overensstemmelse med punkt 12.2.2. Derudover kan den åbne stilling vises som angivet i punkt 12.2.3.

Ved enhver åbning og lukning af koblingen skal fjernindikatoren automatisk aktiveres og tilbagestilles.

| 12.2.2. | Skift fra åben til lukket og dobbelt låst position skal angives ved et optisk grønt signal. |
| --- | --- |

12.2.2.

Skift fra åben til lukket og dobbelt låst position skal angives ved et optisk grønt signal.

| 12.2.3. | Såfremt anordningen angiver koblingens åbne og/eller ulåste position, skal dette ske ved et optisk rødt signal. |
| --- | --- |

12.2.3.

Såfremt anordningen angiver koblingens åbne og/eller ulåste position, skal dette ske ved et optisk rødt signal.

| 12.2.4. | Når anordningen angiver, at automatisk tilkobling er fuldført, skal fjernindikatoren sikre, at koblingsbolten virkelig har nået sin dobbelt låste slutposition. |
| --- | --- |

12.2.4.

Når anordningen angiver, at automatisk tilkobling er fuldført, skal fjernindikatoren sikre, at koblingsbolten virkelig har nået sin dobbelt låste slutposition.

| 12.2.5. | Ingen fejl ved fjernindikatorsystemet må ved sin optræden medføre, at systemet angiver tilkoblet og låst position, selv om slutpositionen ikke er nået. |
| --- | --- |

12.2.5.

Ingen fejl ved fjernindikatorsystemet må ved sin optræden medføre, at systemet angiver tilkoblet og låst position, selv om slutpositionen ikke er nået.

| 12.2.6. | Udløsning af den ene af de to låseanordninger skal medføre, at det grønne optiske signal slukker, og/eller at det røde optiske signal (hvis det forefindes) tænder. |
| --- | --- |

12.2.6.

Udløsning af den ene af de to låseanordninger skal medføre, at det grønne optiske signal slukker, og/eller at det røde optiske signal (hvis det forefindes) tænder.

| 12.2.7. | De mekaniske indikatorer, som er monteret direkte på tilkoblingsanordningen, skal være bibeholdt. |
| --- | --- |

12.2.7.

De mekaniske indikatorer, som er monteret direkte på tilkoblingsanordningen, skal være bibeholdt.

| 12.2.8. | For at fjernindikatorerne ikke skal bortlede førerens opmærksomhed under normal kørsel, skal disse kunne afbrydes, men de skal automatisk aktiveres igen, når koblingen derefter åbnes og lukkes - se punkt 12.2.1. |
| --- | --- |

12.2.8.

For at fjernindikatorerne ikke skal bortlede førerens opmærksomhed under normal kørsel, skal disse kunne afbrydes, men de skal automatisk aktiveres igen, når koblingen derefter åbnes og lukkes - se punkt 12.2.1.

| 12.2.9. | Fjernindikatorens betjeningsknapper og signalgivere skal være placeret i førerens synsfelt og være permanent og tydeligt mærket. |
| --- | --- |

12.2.9.

Fjernindikatorens betjeningsknapper og signalgivere skal være placeret i førerens synsfelt og være permanent og tydeligt mærket.

12.3.   Fjernbetjening

| 12.3.1. | Forefindes fjernbetjeningsanordning som defineret i punkt 2.8 i dette regulativ, skal køretøjet desuden have fjernindikator som beskrevet i punkt 12.2; denne skal i det mindste angive koblingens åbne position. |
| --- | --- |

12.3.1.

Forefindes fjernbetjeningsanordning som defineret i punkt 2.8 i dette regulativ, skal køretøjet desuden have fjernindikator som beskrevet i punkt 12.2; denne skal i det mindste angive koblingens åbne position.

| 12.3.2. | Der skal forefindes en særlig kontakt (hovedkontakt, betjeningsarm eller ventil), som tillader koblingen at blive åbnet eller lukket ved hjælp af fjernbetjeningsanordningen. Er hovedkontakten ikke placeret i førerhuset, skal den enten være placeret utilgængeligt for uvedkommende eller kunne aflåses. Betjening af koblingen fra førerhuset må kun være mulig, når uforvarende betjening er udelukket, f.eks. ved at betjening kræver brug af begge hænder.
  Der skal være mulighed for at konstatere, om åbning af koblingen ved fjernbetjening har fundet sted eller ikke. |
| --- | --- |

12.3.2.

Der skal forefindes en særlig kontakt (hovedkontakt, betjeningsarm eller ventil), som tillader koblingen at blive åbnet eller lukket ved hjælp af fjernbetjeningsanordningen. Er hovedkontakten ikke placeret i førerhuset, skal den enten være placeret utilgængeligt for uvedkommende eller kunne aflåses. Betjening af koblingen fra førerhuset må kun være mulig, når uforvarende betjening er udelukket, f.eks. ved at betjening kræver brug af begge hænder.

Der skal være mulighed for at konstatere, om åbning af koblingen ved fjernbetjening har fundet sted eller ikke.

| 12.3.3. | Hvis fjernbetjening kræver, at koblingen åbnes ved ydre påvirkning, skal den tilstand, hvori den ydre påvirkning virker på koblingen, angives på passende måde over for føreren. Dette er dog ikke nødvendigt, hvis den ydre påvirkning kun er til stede, mens fjernbetjeningen er i funktion. |
| --- | --- |

12.3.3.

Hvis fjernbetjening kræver, at koblingen åbnes ved ydre påvirkning, skal den tilstand, hvori den ydre påvirkning virker på koblingen, angives på passende måde over for føreren. Dette er dog ikke nødvendigt, hvis den ydre påvirkning kun er til stede, mens fjernbetjeningen er i funktion.

| 12.3.4. | Er fjernbetjeningsmekanismen til aktivering af koblingens åbning placeret udvendigt på køretøjet, skal der være frit overblik over området mellem de to køretøjer, men betjening skal kunne foretages, uden at man går ind mellem køretøjerne. |
| --- | --- |

12.3.4.

Er fjernbetjeningsmekanismen til aktivering af koblingens åbning placeret udvendigt på køretøjet, skal der være frit overblik over området mellem de to køretøjer, men betjening skal kunne foretages, uden at man går ind mellem køretøjerne.

| 12.3.5. | En enkelt betjeningsfejl eller optræden af en enkelt funktionsfejl må ikke kunne medføre utilsigtet åbning af koblingen under normal anvendelse på vej. Enhver fejl i systemet skal angives direkte eller skal kunne konstateres umiddelbart ved næste betjening, f.eks. ved en funktionsfejl. |
| --- | --- |

12.3.5.

En enkelt betjeningsfejl eller optræden af en enkelt funktionsfejl må ikke kunne medføre utilsigtet åbning af koblingen under normal anvendelse på vej. Enhver fejl i systemet skal angives direkte eller skal kunne konstateres umiddelbart ved næste betjening, f.eks. ved en funktionsfejl.

| 12.3.6. | Ved svigt af fjernbetjeningen skal der være mulighed for nødåbning af koblingen på mindst én anden måde. Kræves der værktøj hertil, skal dette høre med til køretøjets værktøjssæt. Kravene i punkt 3.6 i dette bilag gælder ikke håndtag, som kun anvendes til åbning af koblingen i nødsituationer. |
| --- | --- |

12.3.6.

Ved svigt af fjernbetjeningen skal der være mulighed for nødåbning af koblingen på mindst én anden måde. Kræves der værktøj hertil, skal dette høre med til køretøjets værktøjssæt. Kravene i punkt 3.6 i dette bilag gælder ikke håndtag, som kun anvendes til åbning af koblingen i nødsituationer.

| 12.3.7. | Anordninger til fjernbetjening og fjernindikation skal være permanent og tydeligt mærket. |
| --- | --- |

12.3.7.

Anordninger til fjernbetjening og fjernindikation skal være permanent og tydeligt mærket.

---

BILAG 6

Prøvning af mekaniske tilkoblingsanordninger og -komponenter

1.   ALMINDELIGE PRØVNINGSKRAV

| 1.1. | Prøveeksemplarer af tilkoblingsanordninger skal både gennemgå styrke- og funktionsprøvning. Om muligt udføres altid fysisk prøvning, men medmindre andet er angivet, kan den tekniske tjeneste afstå fra at gennemføre en styrkeprøve, når komponentens enkle konstruktion gør det muligt at foretage kontrollen ad teoretisk vej. Til at definere værste tilfælde kan anvendes teoretisk kontrol. I alle tilfælde skal den teoretiske kontrol sikre samme kvalitet af resultaterne som en dynamisk eller statisk prøvning. I tvivlstilfælde skal resultaterne af den fysiske prøvning være afgørende.
  Se også punkt 4.8 i dette regulativ. |
| --- | --- |

1.1.

Prøveeksemplarer af tilkoblingsanordninger skal både gennemgå styrke- og funktionsprøvning. Om muligt udføres altid fysisk prøvning, men medmindre andet er angivet, kan den tekniske tjeneste afstå fra at gennemføre en styrkeprøve, når komponentens enkle konstruktion gør det muligt at foretage kontrollen ad teoretisk vej. Til at definere værste tilfælde kan anvendes teoretisk kontrol. I alle tilfælde skal den teoretiske kontrol sikre samme kvalitet af resultaterne som en dynamisk eller statisk prøvning. I tvivlstilfælde skal resultaterne af den fysiske prøvning være afgørende.

Se også punkt 4.8 i dette regulativ.

| 1.2. | For koblinger skal styrken efterprøves ved en dynamisk prøvning (udholdenhedsprøve). I visse tilfælde kan det være nødvendigt at foretage supplerende statiske prøvninger (se punkt 3 i dette bilag). |
| --- | --- |

1.2.

For koblinger skal styrken efterprøves ved en dynamisk prøvning (udholdenhedsprøve). I visse tilfælde kan det være nødvendigt at foretage supplerende statiske prøvninger (se punkt 3 i dette bilag).

| 1.3. | Den dynamiske prøvning (bortset fra prøvningen i henhold til punkt 3.10 i dette bilag) udføres med en tilnærmelsesvis sinusformet belastning (vekslende og/eller pulserende), idet antal belastningscyklusser afpasses efter materialet. Der må ikke opstå revner eller brud. |
| --- | --- |

1.3.

Den dynamiske prøvning (bortset fra prøvningen i henhold til punkt 3.10 i dette bilag) udføres med en tilnærmelsesvis sinusformet belastning (vekslende og/eller pulserende), idet antal belastningscyklusser afpasses efter materialet. Der må ikke opstå revner eller brud.

| 1.4. | De foreskrevne statiske prøvninger må kun give anledning til let blivende deformation. Medmindre andet er angivet, må den permanente, plastiske deformation efter udløsning ikke overstige 10 % af den største deformation målt under prøvningen. Hvis måling af deformationen under prøven udsætter prøvningspersonellet for risiko, kan denne del af den statiske prøve udelades, forudsat at samme parameter kontrolleres ved andre prøver, som f.eks. den dynamiske prøvning. |
| --- | --- |

1.4.

De foreskrevne statiske prøvninger må kun give anledning til let blivende deformation. Medmindre andet er angivet, må den permanente, plastiske deformation efter udløsning ikke overstige 10 % af den største deformation målt under prøvningen. Hvis måling af deformationen under prøven udsætter prøvningspersonellet for risiko, kan denne del af den statiske prøve udelades, forudsat at samme parameter kontrolleres ved andre prøver, som f.eks. den dynamiske prøvning.

| 1.5. | De anslåede belastninger ved de dynamiske prøver baseres på den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse samt den lodrette kraftkomponent. Vandrette kraftkomponenter vinkelret på køretøjets længdeakse samt kraftmomenter tages ikke i betragtning, forudsat at de er af underordnet betydning. Denne forenkling gælder ikke for prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag.
  Hvis tilkoblingsanordningens udformning, dens fastgørelse til køretøjet eller fastgørelse af supplerende systemer (stabilisatorer, lynkoblinger osv.) udvikler ekstra kræfter eller kraftmomenter, kan den tekniske tjeneste kræve supplerende prøver.
  Den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse repræsenteres af en teoretisk bestemt referenceværdi, D-værdien eller Dc-værdien. Den lodrette kraftkomponent repræsenteres i givet fald af det statiske lodrette koblingstryk S i sammenkoblingspunktet samt den antagne lodrette belastning V, eller, for sættevognskoblinger, af det statiske lodrette koblingstryk U. |
| --- | --- |

1.5.

De anslåede belastninger ved de dynamiske prøver baseres på den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse samt den lodrette kraftkomponent. Vandrette kraftkomponenter vinkelret på køretøjets længdeakse samt kraftmomenter tages ikke i betragtning, forudsat at de er af underordnet betydning. Denne forenkling gælder ikke for prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag.

Hvis tilkoblingsanordningens udformning, dens fastgørelse til køretøjet eller fastgørelse af supplerende systemer (stabilisatorer, lynkoblinger osv.) udvikler ekstra kræfter eller kraftmomenter, kan den tekniske tjeneste kræve supplerende prøver.

Den vandrette kraftkomponent i køretøjets længdeakse repræsenteres af en teoretisk bestemt referenceværdi, D-værdien eller Dc-værdien. Den lodrette kraftkomponent repræsenteres i givet fald af det statiske lodrette koblingstryk S i sammenkoblingspunktet samt den antagne lodrette belastning V, eller, for sættevognskoblinger, af det statiske lodrette koblingstryk U.

| 1.6. | De karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U, som prøverne er baseret på og som er defineret i punkt 2.11. i dette regulativ, tages fra fabrikantens oplysninger i typegodkendelsesansøgningen - se meddelelsesformularen gengivet i bilag 1 og 2. |
| --- | --- |

1.6.

De karakteristiske værdier D, Dc, S, V og U, som prøverne er baseret på og som er defineret i punkt 2.11. i dette regulativ, tages fra fabrikantens oplysninger i typegodkendelsesansøgningen - se meddelelsesformularen gengivet i bilag 1 og 2.

| 1.7. | Eventuelle anordninger til sikker låsning, som holdes i stilling ved fjederkraft, skal forblive i låst stilling, når de underkastes en kraft, som påføres i den mest ugunstige retning og svarer til tre gange låsemekanismens masse. |
| --- | --- |

1.7.

Eventuelle anordninger til sikker låsning, som holdes i stilling ved fjederkraft, skal forblive i låst stilling, når de underkastes en kraft, som påføres i den mest ugunstige retning og svarer til tre gange låsemekanismens masse.

2.   PRØVNINGSPROCEDURE

Hvis prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag anvendes, finder punkt 2.1, 2.2, 2.3 og 2.5 ikke anvendelse.

| 2.1. | Ved dynamiske og statiske prøveninger opsættes prøveemnet i passende prøveapparatur med passende midler til kraftpåvirkning, således at emnet ikke udsættes for ekstra kræfter eller kraftmomenter ud over den foreskrevne prøvekraft. Ved vekslende kraftpåvirkninger må kraftens retning højst afvige ± 1° fra den foreskrevne. Ved pulserende og statiske prøver skal vinklen være den, der findes for påvirkning med den største prøvekraft. Normalt kræver dette et hængselled i kraftens angrebspunkt (dvs. koblingspunktet) samt endnu et led i passende afstand derfra. |
| --- | --- |

2.1.

Ved dynamiske og statiske prøveninger opsættes prøveemnet i passende prøveapparatur med passende midler til kraftpåvirkning, således at emnet ikke udsættes for ekstra kræfter eller kraftmomenter ud over den foreskrevne prøvekraft. Ved vekslende kraftpåvirkninger må kraftens retning højst afvige ± 1° fra den foreskrevne. Ved pulserende og statiske prøver skal vinklen være den, der findes for påvirkning med den største prøvekraft. Normalt kræver dette et hængselled i kraftens angrebspunkt (dvs. koblingspunktet) samt endnu et led i passende afstand derfra.

| 2.2. | Prøvefrekvensen må ikke være over 35 Hz. Den valgte prøvefrekvens skal være tydeligt adskilt fra resonansfrekvenserne af prøveopstillingen, herunder den afprøvede anordning. Ved asynkron prøvning skal frekvensafvigelsen mellem de to kraftkomponenter være fra ca. 1 % til højst 3 %. For tilkoblingsanordninger af stål skal antallet af belastningscyklusser være 2 × 106. For anordninger af andre materialer end stål kan et større antal cyklusser være nødvendigt. Til påvisning af revnedannelse anvendes farvepenetrationstesten eller en ækvivalent metode. |
| --- | --- |

2.2.

Prøvefrekvensen må ikke være over 35 Hz. Den valgte prøvefrekvens skal være tydeligt adskilt fra resonansfrekvenserne af prøveopstillingen, herunder den afprøvede anordning. Ved asynkron prøvning skal frekvensafvigelsen mellem de to kraftkomponenter være fra ca. 1 % til højst 3 %. For tilkoblingsanordninger af stål skal antallet af belastningscyklusser være 2 × 106. For anordninger af andre materialer end stål kan et større antal cyklusser være nødvendigt. Til påvisning af revnedannelse anvendes farvepenetrationstesten eller en ækvivalent metode.

| 2.3. | Ved pulserende prøver varierer prøvekraften mellem den maksimale prøvekraft og en lavere minimal prøvekraft, som ikke må være over 5 % af den maksimale kraft, medmindre andet er angivet i den pågældende prøvemetode. |
| --- | --- |

2.3.

Ved pulserende prøver varierer prøvekraften mellem den maksimale prøvekraft og en lavere minimal prøvekraft, som ikke må være over 5 % af den maksimale kraft, medmindre andet er angivet i den pågældende prøvemetode.

| 2.4. | Ved andre statiske prøver end de særlige prøver, der kræves efter punkt 3.2.3 i dette bilag, skal prøvekraften påføres jævnt og hurtigt og opretholdes i mindst 60 sekunder. |
| --- | --- |

2.4.

Ved andre statiske prøver end de særlige prøver, der kræves efter punkt 3.2.3 i dette bilag, skal prøvekraften påføres jævnt og hurtigt og opretholdes i mindst 60 sekunder.

| 2.5. | Den afprøvede tilkoblingsanordning eller -komponent skal normalt anbringes så stift som muligt i prøveopstillingen i samme position som den, hvori den skal anbringes på køretøjet. Fastgørelsesanordningerne skal være de af fabrikanten eller ansøgeren foreskrevne og skal være dem, som er bestemt til fastgøring af tilkoblingsanordningen eller -komponenten på køretøjet, og/eller skal have identiske mekaniske egenskaber. |
| --- | --- |

2.5.

Den afprøvede tilkoblingsanordning eller -komponent skal normalt anbringes så stift som muligt i prøveopstillingen i samme position som den, hvori den skal anbringes på køretøjet. Fastgørelsesanordningerne skal være de af fabrikanten eller ansøgeren foreskrevne og skal være dem, som er bestemt til fastgøring af tilkoblingsanordningen eller -komponenten på køretøjet, og/eller skal have identiske mekaniske egenskaber.

| 2.6. | Tilkoblingsanordninger og -komponenter skal prøves i den form, hvori de anvendes under kørslen. Efter fabrikantens skøn og efter aftale med den tekniske tjeneste kan fleksible komponenter dog neutraliseres, hvis det er nødvendigt af hensyn til prøvningsmetoden og ikke bevirker at resultatet af prøvningen bliver mindre realistisk.
  Fleksible komponenter, som bliver overophedet ved disse accelererede prøvningsforløb, kan udskiftes under prøven. Prøvebelastningerne kan påføres ved hjælp af særlige slørfrie anordninger. |
| --- | --- |

2.6.

Tilkoblingsanordninger og -komponenter skal prøves i den form, hvori de anvendes under kørslen. Efter fabrikantens skøn og efter aftale med den tekniske tjeneste kan fleksible komponenter dog neutraliseres, hvis det er nødvendigt af hensyn til prøvningsmetoden og ikke bevirker at resultatet af prøvningen bliver mindre realistisk.

Fleksible komponenter, som bliver overophedet ved disse accelererede prøvningsforløb, kan udskiftes under prøven. Prøvebelastningerne kan påføres ved hjælp af særlige slørfrie anordninger.

3.   SÆRLIGE PRØVNINGSKRAV

Hvis prøvningsproceduren i henhold til punkt 3.10 i dette bilag anvendes, finder forskrifterne i punkt 3.1.1 til 3.1.6 ikke anvendelse.

3.1.   Koblingskugler og trækbeslag

3.1.1.   Mekaniske tilkoblingsanordninger med koblingskugler kan være af følgende type:

| i) | udelte koblingskugler, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20a og 20b), |
| --- | --- |

i)

udelte koblingskugler, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20a og 20b),

| ii) | koblingskugler bestående af et antal dele, som kan adskilles fra hinanden (se figur 20c, 20d og 20e), |
| --- | --- |

ii)

koblingskugler bestående af et antal dele, som kan adskilles fra hinanden (se figur 20c, 20d og 20e),

| iii) | trækbeslag uden kugle monteret (se figur 20f). |
| --- | --- |

iii)

trækbeslag uden kugle monteret (se figur 20f).

Figur 20

Opstilling af trækbeslag af kugletypen

Image

3.1.2.   Den grundlæggende prøve er en dynamisk udholdenhedsprøve. Prøveemnet udgøres af koblingskuglen, kuglehalsen og de konsoller, som benyttes til fastgøring til køretøjet. Koblingskugle og trækbeslag skal være stift fastgjort til prøveopstillingen, som skal kunne frembringe en vekslende kraft; delene skal være fastgjort i samme position som ved den påtænkte anvendelse.

3.1.3.   Placeringen af fastgørelsespunkterne for koblingskugle og trækbeslag angives af køretøjets fabrikant (se punkt 5.3.2. i dette regulativ).

3.1.4.   De til prøvningen indleverede anordninger skal være forsynet med alle de dele og konstruktionsdetaljer, som kan have indvirkning på styrkekriterierne (f.eks. plade for elektrisk stikdåse, eventuel mærkning osv.). Prøveeksemplaret skal omfatte alle de dele frem til forankrings- eller monteringspunkterne på køretøjet. Den geometriske placering af koblingskugle og af tilkoblingsanordningens fastgørelsespunkter i forhold til referencelinjen skal oplyses af køretøjets fabrikant og skal være angivet i prøverapporten. Motorkøretøjets fabrikant skal give tilkoblingsanordningens fabrikant alle nødvendige oplysninger om placeringer af fastgørelsespunkter i forhold til referencelinjen, og alle disse placeringer skal indgå i afprøvningen.

3.1.5.   Prøveemnet, som er monteret i prøveopstillingen, underkastes en prøve med vekslende belastning, som påføres i den i figur 21 eller 22 viste vinkel i forhold til kuglen.

Prøvevinklens retning bestemmes af den indbyrdes lodrette beliggenhed af en vandret referencelinje gennem kuglens centrum og en vandret linje gennem det fastgørelsespunkt for tilkoblingsanordningen, som er det højeste af dem, som i et vandret plan er nærmest på et tværgående lodret plan gennem kuglens centrum. Ligger linjen gennem fastgørelsespunktet over den vandrette referencelinje, udføres prøven i en vinkel α = + 15° ± 1°, og ligger den under, udføres prøven i en vinkel på α = – 15° ± 1° (se figur 21). De fastgørelsespunkter, som tages i betragtning ved fastlæggelse af prøvningsvinklen, skal være dem, der foreskrives af køretøjets fabrikant, og som overfører hovedparten af trækkræfterne til motorkøretøjets struktur.

Denne vinkel er valgt for at tage både den lodrette statiske og dynamiske belastning i betragtning og finder kun anvendelse, når den tilladte statiske lodrette belastning ikke overstiger:

S = 120 × D [N]

Når den statiske lodrette belastning overskrider det ovenfor beregnede, skal vinklen under begge betingelser øges til 20°.

Den dynamiske prøve skal udføres med følgende prøvekraft:

Fhs res = ± 0,6 D

3.1.6.   Ved afprøvningen benyttes den i det følgende angivne fremgangsmåde for de respektive typer tilkoblingsanordninger (se punkt 3.1.1):

| 3.1.6.1. | udelte koblingskugler, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20a og 20b).






  3.1.6.1.1. | Styrkeprøvningen af de i figur 20a og 20b viste anordninger skal finde sted efter kravene i punkt 3.1.5;

  Figur 21


  Vinkler for påføring af prøvekraften





  Figur 22


  Vinkler for påføring af prøvekraften |
| --- | --- | --- |

3.1.6.1.

udelte koblingskugler, herunder anordninger med ikke ombyttelige, aftagelige kugler (se figur 20a og 20b).

3.1.6.1.1.

Styrkeprøvningen af de i figur 20a og 20b viste anordninger skal finde sted efter kravene i punkt 3.1.5;

Figur 21

Vinkler for påføring af prøvekraften

Image

Figur 22

Vinkler for påføring af prøvekraften

Image

| 3.1.6.2. | Koblingskugler bestående af dele, som kan adskilles fra hinanden.
  Følgende kategorier defineres:






  a) | trækbeslag og kugle (se figur 20c) |
| --- | --- | --- |

3.1.6.2.

Koblingskugler bestående af dele, som kan adskilles fra hinanden.

Følgende kategorier defineres:

a)

trækbeslag og kugle (se figur 20c)

| b) | trækbeslag og kugle på fast holder (se figur 20d) |
| --- | --- |

b)

trækbeslag og kugle på fast holder (se figur 20d)

| c) | trækbeslag med aftagelig kugle (se figur 20e), |
| --- | --- |

c)

trækbeslag med aftagelig kugle (se figur 20e),

| d) | trækbeslag uden kugle (se figur 20f). |
| --- | --- |

d)

trækbeslag uden kugle (se figur 20f).

| 3.1.6.2.1. | Styrkeprøvningen af de i figur 20c og 20f viste anordninger skal finde sted efter forskrifterne i punkt 3.1.5. På målene e og and f sættes en fabrikationstolerance på ± 5 mm, hvilket angives i prøvningsrapporten.
  Afprøvningen af trækbeslaget (se figur 20f) skal ske med kugle påmonteret (på holder). Der vil kun blive taget hensyn til resultater vedrørende trækbeslaget mellem fastgørelsespunkterne og kugleholderens monteringsflade.
  Målene e og and f skal have en fabrikationstolerance på ± 5 mm og fastsættes af tilkoblingsanordningens fabrikant. |
| --- | --- |

3.1.6.2.1.

Styrkeprøvningen af de i figur 20c og 20f viste anordninger skal finde sted efter forskrifterne i punkt 3.1.5. På målene e og and f sættes en fabrikationstolerance på ± 5 mm, hvilket angives i prøvningsrapporten.

Afprøvningen af trækbeslaget (se figur 20f) skal ske med kugle påmonteret (på holder). Der vil kun blive taget hensyn til resultater vedrørende trækbeslaget mellem fastgørelsespunkterne og kugleholderens monteringsflade.

Målene e og and f skal have en fabrikationstolerance på ± 5 mm og fastsættes af tilkoblingsanordningens fabrikant.

| 3.1.6.3. | Vedrørende tilkoblingsanordninger med variable mål e og f for aftagelige og ombyttelige koblingskugler henvises til figur 22.






  3.1.6.3.1. | Styrkeprøvning af sådanne trækbeslag skal ske efter forskrifterne i punkt 3.1.5. |
| --- | --- | --- |

3.1.6.3.

Vedrørende tilkoblingsanordninger med variable mål e og f for aftagelige og ombyttelige koblingskugler henvises til figur 22.

3.1.6.3.1.

Styrkeprøvning af sådanne trækbeslag skal ske efter forskrifterne i punkt 3.1.5.

| 3.1.6.3.2. | Kan den værst tænkelige situation fastlægges i samråd mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, vil afprøvning af denne situation alene være tilstrækkelig.
  Hvis ikke, skal der afprøves flere forskellige kugleplaceringer efter et forenklet prøveprogram i henhold til punkt 3.1.6.3.3. |
| --- | --- |

3.1.6.3.2.

Kan den værst tænkelige situation fastlægges i samråd mellem fabrikanten og den typegodkendende myndighed eller tekniske tjeneste, vil afprøvning af denne situation alene være tilstrækkelig.

Hvis ikke, skal der afprøves flere forskellige kugleplaceringer efter et forenklet prøveprogram i henhold til punkt 3.1.6.3.3.

| 3.1.6.3.3. | I et forenklet prøveprogram anvendes en f-værdi mellem en defineret fmin og en fmax på ikke over 100 mm. Kuglens afstand emax fra konsollen skal være 130 mm. For at prøven skal dække alle mulige positioner af kuglen i området givet ved den vandrette afstand fra monteringsfladen og det lodrette variationsområde af f (fmin til fmax), afprøves to anordninger:






  i) | den ene med kuglen i øverste position (fmax), og |
| --- | --- | --- |

3.1.6.3.3.

I et forenklet prøveprogram anvendes en f-værdi mellem en defineret fmin og en fmax på ikke over 100 mm. Kuglens afstand emax fra konsollen skal være 130 mm. For at prøven skal dække alle mulige positioner af kuglen i området givet ved den vandrette afstand fra monteringsfladen og det lodrette variationsområde af f (fmin til fmax), afprøves to anordninger:

i)

den ene med kuglen i øverste position (fmax), og

| ii) | den anden med kuglen i underste position (fmin). |
| --- | --- |

ii)

den anden med kuglen i underste position (fmin).

Den vinkel, hvori prøvekraften påføres, er forskellig og kan være positiv eller negativ, afhængigt af forholdet mellem den vandrette referencelinje gennem kuglens centrum og den parallelle linje gennem det højeste og nærmeste fastspændingspunkt for koblingsanordningen. De vinkler, som skal anvendes, er vist i figur 22.

3.1.7.   Anvendes aftagelige kugler med anden fastgørelse end påskruede beslag, f.eks. fjederklemmer, og bliver systemets sikre mekaniske indgreb ikke testet ved den dynamiske prøve, skal systemet underkastes en dynamisk prøvning, hvor kraften i en passende retning påføres kuglen eller systemet til sikkert mekanisk indgreb. Når systemet til sikkert mekanisk indgreb fastholder kuglen i lodret retning, skal kuglen ved den statiske prøve påføres en opadrettet lodret kraft svarende til D-værdien. Når systemet til sikkert mekanisk indgreb fastholder kuglen gennem en tværgående vandret udformning, påføres en kraft på 0,25 D i denne retning ved den statiske prøve. Der må ikke opstå brud på anordningen til sikkert mekanisk indgreb eller nogen deformation, som kan forventes af have negativ indvirkning på dens funktion.

3.1.8.   Fastgørelsespunkterne for den sekundære kobling omhandlet i bilag 5, punkt 1.5, skal kunne modstå en vandret statisk kraft på 2D med en maksimal størrelse på 15 kN. Når der er separat fastgørelsespunkt til et løsrivelseskabel, skal dette kunne modstå en vandret statisk kraft lig med D.

3.2.   Kuglekoblinger

3.2.1.   Den grundlæggende prøve er en udholdenhedsprøve med vekslende kraftpåvirkning, efterfulgt af en dynamisk prøvning (løfteprøve), udført på samme prøveeksemplar.

3.2.2.   Den dynamiske prøve skal udføres med en koblingskugle i klasse A af passende styrke. Kobling og koblingskugle skal anbringes på prøveapparatet efter fabrikantens anvisninger og svarende til deres relative stilling ved normal brug. Der må ikke være mulighed for, at prøveemnet påvirkes af ekstra kræfter ud over prøvekraften. Prøvekraften påføres langs en linje gennem kuglens centrum med 15° hældning bagud (se figur 23). Et prøveemne underkastes en udholdenhedsprøve med følgende prøvekraft:

Fhs res w = ± 0,6 D

Når den tilladte statiske lodrette belastning S er over 120 D, øges prøvningsvinklen til 20°.

Figur 23

Dynamisk prøvning

Image

3.2.3.   Desuden udføres en statisk løsrivelsesprøve. Til prøven anvendes en koblingskugle, hvis diameter er 49,00 til 49,13 mm for at repræsentere en slidt koblingskugle. Løsrivelseskraften, Fa, påføres vinkelret på både den tværgående og langsgående centerlinjeakse af koblingshovedet og øges jævnt og hurtigt til værdien:

Fa = g (C + S/1 000) kN

og holdes i ti sekunder.

Kuglekoblingen må ikke løsrives fra kuglen, og kuglekoblingen må ikke udvise blivende deformation, som kan nedsætte dens funktionsevne.

3.3.   Trækstangskoblinger og trækbeslag

3.3.1.   Et prøveemne underkastes en udholdenhedsprøve. Tilkoblingsanordningen skal være udstyret med alle monteringsdele, som er nødvendige til dens fastgørelse på køretøjet. Alle dele til montering mellem trækstangskoblingen og køretøjets ramme, (dvs. trækbjælker) skal afprøves med samme prøvekræfter som koblingen. Ved prøvning af trækbjælker bestemt til standardtrækstangskoblinger skal den lodrette belastning påføres i en sådan langsgående afstand fra fastgørelsespunkternes lodrette plan, som svarer til stillingen af den tilsvarende standardkobling.

3.3.2.   Trækstangskoblinger til hængslede trækstænger (S = 0)

Den dynamiske prøve udføres med en vandret, vekslende kraft Fhw = ± 0,6 D i en retning parallelt med jorden og i det trækkende køretøjs langsgående midterplan gennem centrum af koblingsbolten.

3.3.3.   Trækstangskoblinger til brug på kærrer (S > 0)

| 3.3.3.1. | Kærrer med tilladt masse til og med 3,5 tons:
  Trækstangskoblinger for kærrer med totalmasse til og med 3,5 tons skal afprøves på samme måde som kuglekoblinger og trækbeslag beskrevet i punkt 3.1 i dette bilag. |
| --- | --- |

3.3.3.1.

Kærrer med tilladt masse til og med 3,5 tons:

Trækstangskoblinger for kærrer med totalmasse til og med 3,5 tons skal afprøves på samme måde som kuglekoblinger og trækbeslag beskrevet i punkt 3.1 i dette bilag.

| 3.3.3.2. | Kærrer med totalmasse over 3,5 tons:
  Prøvekræfterne skal påføres prøveemnet i både vandret og lodret retning i en asynkron udholdenhedsprøve. Den vandrette angrebslinje skal være parallel med jorden i motorkøretøjets langsgående midterplan og gå gennem centrum af koblingsbolten. Den lodrette angrebslinje skal være vinkelret på den vandrette kraftlinje og virke langs koblingsboltens langsgående centerlinje.
  Fastgørelsen af trækstangskobling og trækøje til prøvebænken skal være den samme som den, der er bestemt til fastgørelse til køretøjet efter fabrikantens monteringsanvisning.
  Der anvendes følgende prøvekræfter:

  Tabel 14


  Prøvekræfter








  Prøvekraft | Gennemsnitsværdi (kN) | Amplitude (kN) |
| --- | --- | --- | --- |
| Vandret kraft | 0 | ± 0,6 Dc (se bemærkning) |
| Lodret kraft | S × g/1 000 | ± 0,6 V (se bemærkning) |

3.3.3.2.

Kærrer med totalmasse over 3,5 tons:

Prøvekræfterne skal påføres prøveemnet i både vandret og lodret retning i en asynkron udholdenhedsprøve. Den vandrette angrebslinje skal være parallel med jorden i motorkøretøjets langsgående midterplan og gå gennem centrum af koblingsbolten. Den lodrette angrebslinje skal være vinkelret på den vandrette kraftlinje og virke langs koblingsboltens langsgående centerlinje.

Fastgørelsen af trækstangskobling og trækøje til prøvebænken skal være den samme som den, der er bestemt til fastgørelse til køretøjet efter fabrikantens monteringsanvisning.

Der anvendes følgende prøvekræfter:

Tabel 14

Prøvekræfter

Prøvekraft

Gennemsnitsværdi (kN)

Amplitude (kN)

Vandret kraft

0

± 0,6 Dc (se bemærkning)

Lodret kraft

S × g/1 000

± 0,6 V (se bemærkning)

Bemærkning: For specialtrækstangskoblinger i klasse T nedsættes disse værdier til ± 0,5 Dc og ± 0,5 V.

De lodrette og vandrette kraftkomponenter skal være sinusformede og påføres asynkront med en frekvensforskel mellem 1 % og 3 %.

3.3.4.   Dynamisk prøvning på koblingsboltens låseanordning

For trækstangskoblinger skal tilkoblingsanordningens lukning og eventuelle låseanordninger desuden prøves med en statisk kraft på 0,25 D, virkende i åbningsretningen. Prøven må ikke medføre, at koblingen åbner, eller forårsage beskadigelse. For cylindriske koblingsbolte er en prøvekraft på 0,1 D tilstrækkelig.

3.4.   Trækøjer

3.4.1.   Trækøjer skal underkastes samme dynamiske prøver som trækstangskoblinger. Trækøjer, som udelukkende anvendes til påhængskøretøjer med hængslet trækstang, som giver fri lodret bevægelighed, underkastes en vekslende belastning som beskrevet i punkt 3.3.2. Trækøjer, som tillige er beregnet til kærrer, prøves på samme måde som kuglekoblinger (punkt 3.2) for tilladt påhængsvognsmasse C til og med 3,5 tons, og på samme måde som trækstangskoblinger (punkt 3.3.3.2) for kærrer med tilladt masse C over 3,5 tons.

3.4.2.   Ringformede trækøjer i klasse L afprøves på samme måde som standardtrækøjer.

3.4.3.   Prøvning af trækøjer skal udføres således, at den vekslende kraft også virker på de dele, som benyttes til fastgørelse af trækøjet til trækstangen. Alle fleksible mellemkomponenter skal fastspændes.

3.5.   Koblinger af krogtypen

3.5.1.   Koblinger af krogtypen i klasse K skal holde den dynamiske prøve i punkt 3.5.2 i dette bilag.

3.5.2.   Dynamisk prøvning:

| 3.5.2.1. | Den dynamiske prøve er en pulserende prøve med et ringformet trækøje i klasse L, med koblingen monteret på samme måde som ved montering på køretøjet, og med alle de nødvendige dele til montering på køretøjet. Dog kan eventuelle fleksible komponenter med den typegodkendende myndigheds eller den tekniske tjenestes godkendelse ophæves; |
| --- | --- |

3.5.2.1.

Den dynamiske prøve er en pulserende prøve med et ringformet trækøje i klasse L, med koblingen monteret på samme måde som ved montering på køretøjet, og med alle de nødvendige dele til montering på køretøjet. Dog kan eventuelle fleksible komponenter med den typegodkendende myndigheds eller den tekniske tjenestes godkendelse ophæves;

| 3.5.2.2. | For koblinger af krogtypen bestemt til brug med påhængskøretøjer med hængslet trækstang, hvor den påførte lodrette belastning af koblingen, S, er nul, påføres prøvekraften vandret, så den simulerer en trækkraft i krogen varierende mellem 0,05 D og 1,00 D; |
| --- | --- |

3.5.2.2.

For koblinger af krogtypen bestemt til brug med påhængskøretøjer med hængslet trækstang, hvor den påførte lodrette belastning af koblingen, S, er nul, påføres prøvekraften vandret, så den simulerer en trækkraft i krogen varierende mellem 0,05 D og 1,00 D;

| 3.5.2.3. | For koblinger af krogtypen bestemt til brug med kærrer skal prøvekraften repræsentere resultanten af de vandrette og lodrette kræfter på koblingen og påføres i en vinkel -α, dvs. fra forrest/øverst til bagest/nederst (se figur 21), og svarende til den beregnede vinkel af resultanten af de vandrette og lodrette kræfter på koblingen. Kraften Fhs res beregnes som:

  hvor og |
| --- | --- |

3.5.2.3.

For koblinger af krogtypen bestemt til brug med kærrer skal prøvekraften repræsentere resultanten af de vandrette og lodrette kræfter på koblingen og påføres i en vinkel -α, dvs. fra forrest/øverst til bagest/nederst (se figur 21), og svarende til den beregnede vinkel af resultanten af de vandrette og lodrette kræfter på koblingen. Kraften Fhs res beregnes som:

Formula hvor Formula og Formula

| 3.5.2.4. | Den påførte kraft skal variere mellem 0,05 Fhs res og 1,00 Fhs res. |
| --- | --- |

3.5.2.4.

Den påførte kraft skal variere mellem 0,05 Fhs res og 1,00 Fhs res.

3.5.3.   Dynamisk prøvning på koblingens låseanordning

For koblinger af krogtypen testes desuden lukningen og eventuelle låseanordninger ved påføring af en statisk kraft på 0,25 D, virkende i åbningsretningen. Prøven må ikke medføre, at koblingen åbner, eller forårsage beskadigelse.

3.6.   Trækstænger

3.6.1.   Trækstænger afprøves på samme måde som trækøjer (se punkt 3.4). Den tekniske tjeneste kan afstå fra en udholdenhedsprøve, når komponentens enkle konstruktion muliggør teoretisk kontrol af dens styrke. Den konstruktivt bestemte belastning ved teoretisk kontrol af trækstænger for kærrer med tilladt totalmasse C til og med 3,5 tons skal tages fra ISO 7641/1:1983. De konstruktivt bestemte kræfter til teoretisk kontrol af trækstænger for kærrer med tilladt totalmasse C over 3,5 tons beregnes på følgende måde:

Fsp = (g × S/1 000) + V

hvor kraftamplituden V er den, der er givet i punkt 2.11.4 i dette regulativ.

De tilladte belastninger baseret på de konstruktivt bestemte masser for påhængskøretøjer med tilladt totalmasse C over 3,5 tons skal være i overensstemmelse med punkt 5.3. i ISO 7641/1:1983. For trækstænger med knæk (f.eks. svanehals) og for trækstænger til påhængskøretøjer skal den vandrette kraftkomponent Fhp = 1,0 × D tages i betragtning.

3.6.2.   Hængslede trækstænger til selvbærende påhængskøretøjer med fri bevægelighed i det lodrette plan skal ud over udholdenhedsprøven eller den tekniske styrkeberegning kontrolleres for stivhed mod udknækning, enten ved teoretisk beregning med en konstruktivt bestemt belastning på 3,0 × D eller ved en udknækningsprøve med en kraft på 3,0 × D. Anvendes beregning, skal de tilladte spændinger være i overensstemmelse med punkt 5.3 i ISO 7641/1:1983.

3.6.3.   For styrende aksler efterprøves bøjningsbestandigheden ved teoretisk beregning eller ved en bøjningsprøve. Der påføres en vandret siderettet statisk kraft i koblingspunktet. Størrelsen af denne kraft vælges således, at der udøves et kraftmoment på 0,6 × Av × g (kNm) omkring forakslens centrum. De tilladte spændinger skal være i overensstemmelse med punkt 5.3 i ISO 7641/1:1983.

Når de styrende aksler udgør en dobbeltakslet tandem forvogn (styrende bogie), forhøjes kraftmomentet til 0,95 × Av × g (kNm)

3.7.   Sættevognskoblinger

3.7.1.   De grundlæggende prøver er en dynamisk og en dynamisk prøvning (løfteprøve). Sættevognskoblinger bestemt til medstyring af sættevognen underkastes en supplerende dynamisk prøvning (bøjningsprøve). Ved prøven skal sættevognskoblingen være udstyret med alle befæstelsesdele, som kræves til dens fastgørelse på køretøjet. Fastgørelsesmåden skal være identisk med den, der skal anvendes på køretøjet. Beregning kan ikke godtages som alternativ til fysisk afprøvning.

3.7.2.   Statiske prøver

| 3.7.2.1. | Standardsættevognskoblinger bestemt til styrekile eller lignende anordninger til medstyring af sættevognen (se punkt 2.7, i dette regulativ) skal styrkeprøves ved en statisk bøjningsprøve, som udføres i styreanordningens arbejdsområde og under samtidig påføring af et lodret koblingstryk. Den største tilladte belastning U af sættevognskoblingen skal påføres lodret på sættevognskoblingen i dennes arbejdsposition ved hjælp af en stiv plade tilstrækkelig stor til helt at dække koblingen.
  Den resulterende kraft af denne belastning skal gå gennem midten af sættevognskoblingens vandrette hængsel.
  Samtidig skal påføres en vandret sidekraft, som repræsenterer den nødvendige kraft til medstyring af sættevognen og angriber på siden af sættevognskoblingens styr for hovedbolten. Kraftens retning og størrelse vælges således, at den udøver et kraftmoment på 0,75 m × D omkring midten af hovedbolten på en vægtstang med længde 0,5 m ± 0,1 m. Blivende plastisk deformation indtil 0,5 % af alle nominelle mål er tilladt. Der må ikke være revner. |
| --- | --- |

3.7.2.1.

Standardsættevognskoblinger bestemt til styrekile eller lignende anordninger til medstyring af sættevognen (se punkt 2.7, i dette regulativ) skal styrkeprøves ved en statisk bøjningsprøve, som udføres i styreanordningens arbejdsområde og under samtidig påføring af et lodret koblingstryk. Den største tilladte belastning U af sættevognskoblingen skal påføres lodret på sættevognskoblingen i dennes arbejdsposition ved hjælp af en stiv plade tilstrækkelig stor til helt at dække koblingen.

Den resulterende kraft af denne belastning skal gå gennem midten af sættevognskoblingens vandrette hængsel.

Samtidig skal påføres en vandret sidekraft, som repræsenterer den nødvendige kraft til medstyring af sættevognen og angriber på siden af sættevognskoblingens styr for hovedbolten. Kraftens retning og størrelse vælges således, at den udøver et kraftmoment på 0,75 m × D omkring midten af hovedbolten på en vægtstang med længde 0,5 m ± 0,1 m. Blivende plastisk deformation indtil 0,5 % af alle nominelle mål er tilladt. Der må ikke være revner.

| 3.7.2.2. | Alle sættevognskoblinger underkastes en statisk løfteprøve. En løftekraft på indtil Fa = g.U må ikke forårsage væsentlig permanent bøjning af koblingspladen over mere end 0,2 % af dennes bredde.
  For standardsættevognskoblinger i klasse G50 og tilsvarende koblinger til samme hovedboltdiameter må der ikke opstå løsrivelse af hovedbolten fra koblingen ved en løftekraft på Fa = g × 2,5 U. For andre koblinger til hovedboltdiameter over 50 mm, f.eks. koblinger til hovedbolte Ø 90 mm, skal løftekraften være Fa = g × 1,6 U med en mindsteværdi på 500 kN.
  Kraften påføres ved hjælp af en arm, som i den ene ende støtter mod koblingspladen og i den anden løftes til en afstand af 1,0 til 1,5 m fra centrum af hovedbolten - se figur 24.
  Armen skal danne en vinkel på 90° med hovedboltens indgangsretning i koblingen. Hvis den værst tænkelige situation klart fremgår, skal den værst tænkelige situation afprøves. Fremgår den ikke klart, afgør den tekniske tjeneste, hvilken af de to sider der skal afprøves. Kun én prøve er nødvendig.

  Figur 24


  Løfteprøve på sættevognskobling |
| --- | --- |

3.7.2.2.

Alle sættevognskoblinger underkastes en statisk løfteprøve. En løftekraft på indtil Fa = g.U må ikke forårsage væsentlig permanent bøjning af koblingspladen over mere end 0,2 % af dennes bredde.

For standardsættevognskoblinger i klasse G50 og tilsvarende koblinger til samme hovedboltdiameter må der ikke opstå løsrivelse af hovedbolten fra koblingen ved en løftekraft på Fa = g × 2,5 U. For andre koblinger til hovedboltdiameter over 50 mm, f.eks. koblinger til hovedbolte Ø 90 mm, skal løftekraften være Fa = g × 1,6 U med en mindsteværdi på 500 kN.

Kraften påføres ved hjælp af en arm, som i den ene ende støtter mod koblingspladen og i den anden løftes til en afstand af 1,0 til 1,5 m fra centrum af hovedbolten - se figur 24.

Armen skal danne en vinkel på 90° med hovedboltens indgangsretning i koblingen. Hvis den værst tænkelige situation klart fremgår, skal den værst tænkelige situation afprøves. Fremgår den ikke klart, afgør den tekniske tjeneste, hvilken af de to sider der skal afprøves. Kun én prøve er nødvendig.

Figur 24

Løfteprøve på sættevognskobling

Image

3.7.3.   Dynamisk prøvning

Sættevognskoblingen udsættes for vekslende belastning i en prøveopstilling (asynkron dynamisk prøvning) med vandret vekslende og lodret pulserende kræfter, som virker samtidigt.

| 3.7.3.1. | For sættevognskoblinger, der ikke er bestemt til medstyring af sættevognen, anvendes følgende kræfter: | Vandret: Fhw = ± 0,6 × D |
| --- | --- | --- |

3.7.3.1.

For sættevognskoblinger, der ikke er bestemt til medstyring af sættevognen, anvendes følgende kræfter:

Vandret: Fhw = ± 0,6 × D

| | Lodret: FsO = g × 1,2 U |
| --- | --- |

Lodret: FsO = g × 1,2 U

| | FsU = g × 0,4 U |
| --- | --- |

FsU = g × 0,4 U

Disse to kræfter skal angribe i køretøjets langsgående midterplan, med begge angrebslinjer FsO og FsU gående gennem midten af koblingens hængsel.

Den lodrette kraft Fs veksler mellem grænserne + g × 1,2 U and + g × 0,4 U, og den vandrette kraft mellem ± 0,6 D.

| 3.7.3.2. | For sættevognskoblinger bestemt til medstyring af sættevognen anvendes følgende kræfter: | Vandret: Fhw = ± 0,675 D |
| --- | --- | --- |

3.7.3.2.

For sættevognskoblinger bestemt til medstyring af sættevognen anvendes følgende kræfter:

Vandret: Fhw = ± 0,675 D

| | Lodret: FsO og FsU som i punkt 3.7.3.1. |
| --- | --- |

Lodret: FsO og FsU som i punkt 3.7.3.1.

Kræfternes angrebslinjer er angivet i punkt 3.7.3.1.

| 3.7.3.3. | Ved dynamisk prøvning på sættevognskoblinger lægges et egnet smørende materiale mellem koblingsplade og hovedboltplade for at sikre at friktionskoefficienten F højst 0,15. |
| --- | --- |

3.7.3.3.

Ved dynamisk prøvning på sættevognskoblinger lægges et egnet smørende materiale mellem koblingsplade og hovedboltplade for at sikre at friktionskoefficienten F højst 0,15.

3.8.   Monteringsrammer for sættevognskoblinger

De dynamiske prøver for sættevognskoblinger beskrevet i punkt 3.7.3 og de statiske prøver i punkt 3.7.2 finder også anvendelse på monteringsrammer. For monteringsrammer er løfteprøven udført i én side tilstrækkelig. Prøven baseres på den specificerede maksimale monteringshøjde for koblingen, den specificerede maksimale bredde og den specificerede minimale længde af monteringsrammen. Denne prøve skal ikke anses for nødvendig, såfremt monteringsrammen er smallere og/eller længere og dens totale højde mindre end en konstruktion, som allerede har været underkastet denne prøve, og med hvilken den i øvrigt er identisk. Beregning kan ikke godtages som alternativ til fysisk afprøvning.

3.9.   Hovedbolte for sættevognskoblinger

3.9.1.   En dynamisk prøvning med vekslende belastning skal udføres på et prøveeksemplar i prøveapparat. Prøvning af hovedbolten må ikke kombineres med prøvning af sættevognskoblingen. Prøven skal udføres således, at belastningen også påføres de befæstelser, hvormed hovedbolten er fastgjort til sættevognen. Beregning kan ikke godtages som alternativ til fysisk afprøvning.

3.9.2.   Der udføres en dynamisk prøvning med en vandret belastning på Fhw = ± 0,6 D på hovedbolten med denne i sin arbejdsposition.

Den påførte kraft skal gå gennem midten af den cylindriske del af den mindste diameter af hovedbolten, hvis diameter er 50,8 mm for klasse H50 (se bilag 5, figur 18).

3.10.   Alternativ udholdenhedsprøvning af koblingskugler og trækbeslag med en D-værdi ≤ 14 kN.

Som alternativ til prøvningsproceduren i punkt 3.1 kan koblingskugler og trækbeslag med en D-værdi ≤ 14 kN prøves som følger.

3.10.1.   Indledning

Den nedenfor beskrevne udholdenhedsprøvning består af en multiaksial prøvning med 3 belastningsretninger med samtidigt påførte kræfter, definerede maksimale amplituder og træthedsækvivalenter (belastningsintensitetsværdier i henhold til definitionen nedenfor).

3.10.2.   Krav til prøvningen

| 3.10.2.1. | Definition af belastningsintensitetsværdien (LIV):
  Belastningsintensitetsværdien (LIV) er en skalaværdi, som repræsenterer alvorligheden af én belastningstidshistorie for så vidt angår holdbarhedsaspekter (svarer til skadessum). For så vidt angår akkumulering af skade anvendes Miners elementære regel. Til bestemmelse heraf tages hensyn til belastningsamplituder og antal gentagelser af hver amplitude (virkningerne af gennemsnitsbelastninger tages ikke i betragtning).
  SN-kurven (Basquin-kurven) repræsenterer belastningsamplituderne versus antallet af gentagelser (SA,i vs. Ni). Den har en konstant hældning i et dobbelt logaritmisk diagram (dvs. hver amplitude/påført prøvningskraft SA,i er relateret til et begrænset antal cyklusser Ni). Kurven repræsenterer den teoretiske træthedsgrænse for den analyserede konstruktion.
  Belastningstidshistorien tælles i et diagram med belastningsamplitude versus antallet af gentagelser (SA,i vs. ni). Summen af forholdet ni/Ni for alle foreliggende amplitudeniveauer SA,i svarer til LIV-værdien. |
| --- | --- |

3.10.2.1.

Definition af belastningsintensitetsværdien (LIV):

Belastningsintensitetsværdien (LIV) er en skalaværdi, som repræsenterer alvorligheden af én belastningstidshistorie for så vidt angår holdbarhedsaspekter (svarer til skadessum). For så vidt angår akkumulering af skade anvendes Miners elementære regel. Til bestemmelse heraf tages hensyn til belastningsamplituder og antal gentagelser af hver amplitude (virkningerne af gennemsnitsbelastninger tages ikke i betragtning).

SN-kurven (Basquin-kurven) repræsenterer belastningsamplituderne versus antallet af gentagelser (SA,i vs. Ni). Den har en konstant hældning i et dobbelt logaritmisk diagram (dvs. hver amplitude/påført prøvningskraft SA,i er relateret til et begrænset antal cyklusser Ni). Kurven repræsenterer den teoretiske træthedsgrænse for den analyserede konstruktion.

Belastningstidshistorien tælles i et diagram med belastningsamplitude versus antallet af gentagelser (SA,i vs. ni). Summen af forholdet ni/Ni for alle foreliggende amplitudeniveauer SA,i svarer til LIV-værdien.

Image

| 3.10.2.2. | Krævede LIV-værdier og maksimale amplituder
  Følgende koordinatsystem anvendes:







  x-retningen | : | længderetningen/modsat kørselsretningen |
| --- | --- | --- | --- |
| y-retningen | : | til højre i forhold til kørselsretningen |
| z-retningen | : | lodret opad |

3.10.2.2.

Krævede LIV-værdier og maksimale amplituder

Følgende koordinatsystem anvendes:

x-retningen

:

længderetningen/modsat kørselsretningen

y-retningen

:

til højre i forhold til kørselsretningen

z-retningen

:

lodret opad

Belastningstidshistorien kan derefter udtrykkes efter de mellemliggende retninger på grundlag af hovedretningerne (x, y, z) under hensyntagen til følgende ligninger (α = 45°; α’ = 35.2°):

| | Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α) |
| --- | --- |

Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α)

| | Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α) |
| --- | --- |

Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

| | Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α) |
| --- | --- |

Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

| | Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α’) + Fz(t) × sin(α’) |
| --- | --- |

Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α’) + Fz(t) × sin(α’)

| | Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α’) – Fz(t) × sin(α’) |
| --- | --- |

Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α’) – Fz(t) × sin(α’)

| | Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α’) – Fx(t) × sin(α’) |
| --- | --- |

Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α’) – Fx(t) × sin(α’)

LIV-værdierne udtrykt i hver retning (også kombinerede retninger) beregnes henholdsvis som summen af forholdet ni/Ni for alle foreliggende amplitudeniveauer defineret i den egnede retning.

For at demonstrere det minimale liv med hensyn til træthed for den anordning, der skal typegodkendes, skal der ved udholdenhedsprøvningens mindst opnås følgende LIV-værdier:

| | LIV (1 kN ≤ D ≤ 7 kN) | LIV (7 kN < D ≤ 14 kN) |
| --- | --- | --- |
| LIVx | 0,0212 | 0,0212 |
| LIVy | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 7,026 e-4; D = 7 kN: 1,4052 e-4 | 1,4052 e-4 |
| LIVz | 1,1519 e-3 | 1,1519 e-3 |
| LIVxy | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 6,2617 e-3; D = 7 kN: 4,9884 e-3 | 4,9884 e-3 |
| LIVxz | 9,1802 e-3 | 9,1802 e-3 |
| LIVyz | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 7,4988 e-4; D = 7 kN: 4,2919 e-4 | 4,2919 e-4 |
| LIVxyz | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 4,5456 e-3; D = 7 kN: 3,9478 e-3 | 3,9478 e-3 |
| LIVxzy | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 5,1977 e-3; D = 7 kN: 4,3325 e-3 | 4,3325 e-3 |
| LIVyzx | lineær regression mellem:
  D = 1 kN: 4,5204 e-3; D = 7 kN: 2,9687 e-3 | 2,9687 e-3 |

LIV (1 kN ≤ D ≤ 7 kN)

LIV (7 kN < D ≤ 14 kN)

LIVx

0,0212

0,0212

LIVy

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 7,026 e-4; D = 7 kN: 1,4052 e-4

1,4052 e-4

LIVz

1,1519 e-3

1,1519 e-3

LIVxy

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 6,2617 e-3; D = 7 kN: 4,9884 e-3

4,9884 e-3

LIVxz

9,1802 e-3

9,1802 e-3

LIVyz

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 7,4988 e-4; D = 7 kN: 4,2919 e-4

4,2919 e-4

LIVxyz

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 4,5456 e-3; D = 7 kN: 3,9478 e-3

3,9478 e-3

LIVxzy

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 5,1977 e-3; D = 7 kN: 4,3325 e-3

4,3325 e-3

LIVyzx

lineær regression mellem:

D = 1 kN: 4,5204 e-3; D = 7 kN: 2,9687 e-3

2,9687 e-3

Ved afledning af belastningstidshistorien på grundlag af ovennævnte LIV-værdier, skal hældningen være k = 5 (jf. definitionen i punkt 3.10.2.1). Basquin-kurven skal gå gennem punktet på en amplitude SA = 0,6 × D med et antal cyklusser på N = 2 × 106.

Den statiske lodrette belastning S (som defineret i punkt 2.11.3 i dette regulativ) på koblingsanordningen som angivet af fabrikanten skal lægges til de lodrette belastninger.

Under prøvningen bør de største amplituder ikke overstige følgende værdier:

| | længde Fx [–] | side Fy [–] | lodret Fz [–] |
| --- | --- | --- | --- |
| Maksimum | + 1,3 × D | + 0,45 × D | + 0,6 × D + S |
| Minimum | – 1,75 × D | – 0,45 × D | – 0,6 × D + S |

længde Fx [–]

side Fy [–]

lodret Fz [–]

Maksimum

+ 1,3 × D

+ 0,45 × D

+ 0,6 × D + S

Minimum

– 1,75 × D

– 0,45 × D

– 0,6 × D + S

Et eksempel på et belastningstidshistorie, som opfylder disse krav, findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grrf/grrf-reg55.html

3.10.3.   Prøvningsbetingelser

Koblingsanordningen monteres på en stiv prøvebænk eller på et køretøj. Hvis der er tale om et tredimensionelt tidshistoriesignal, skal det anvendes af tre aktuatorer til simultan indførelse og styring af kraftkomponenterne Fx (længde), Fy (side) og Fz (lodret). I andre tilfælde kan antallet og placeringen af aktuatorer vælges efter aftale mellem fabrikanten og den tekniske tjeneste. I alle tilfælde skal prøvningsopstillingen være i stand til simultant at indføre de nødvendige kræfter for at opfylde de LIV-værdier, der kræves i henhold til punkt 3.10.2.2.

Alle bolte skal strammes med det moment, der er angivet af fabrikanten.

3.10.3.1.   Koblingsanordning monteret på stiv holder:

Eftergivenheden for koblingsanordningens fastgørelsespunkter må ikke være mere end 1,5 mm fra referencepunktet »0-belastning« under påføring af maksimale og minimale Fx-, Fy- og Fz-kræfter og hver af disse separat på koblingspunktet.

3.10.3.2.   Koblingsanordning monteret på karosseri eller karosseridel:

I dette tilfælde skal koblingsanordningen være monteret på karosseriet eller en karosseridel på et køretøj af den type, som koblingsanordningen er konstrueret til. Køretøjet eller karosseridelen skal været fastgjort i en egnet prøveopstilling eller prøvebænk på en sådan måde, at alle virkninger af køretøjets ophængning elimineres.

De nøjagtige forhold under prøvningen skal angives i den pågældende prøvningsrapport. Eventuelle resonansvirkninger skal kompenseres af et egnet prøvningskontrolsystem og kan reduceres ved yderligere fastgørelse mellem karosseri og prøveopstilling eller ændres hyppigt.

3.10.4.   Afvisningskriterier

Ud over kriterierne i punkt 4.1 i dette regulativ, kontrolleret ved væskegennemtrængningskontrol, skal koblingsanordningen anses for ikke at have klaret prøvningen, hvis:

| a) | der konstateres synlig plastisk deformation |
| --- | --- |

a)

der konstateres synlig plastisk deformation

| b) | hvis nogen af koblingens funktionaliteter eller sikkerhed påvirkes (f.eks. sikker tilkobling af påhængskøretøjet, maksimalt spil) |
| --- | --- |

b)

hvis nogen af koblingens funktionaliteter eller sikkerhed påvirkes (f.eks. sikker tilkobling af påhængskøretøjet, maksimalt spil)

| c) | et tab af drejningsmoment i boltene på over 30 % af det nominelle drejningsmoment målt i låseretningen |
| --- | --- |

c)

et tab af drejningsmoment i boltene på over 30 % af det nominelle drejningsmoment målt i låseretningen

| d) | en koblingsanordning med aftagelig del ikke kan aftages og påsættes mindst 3 gange. Ved første aftagning tillades en slagpåvirkning. |
| --- | --- |

d)

en koblingsanordning med aftagelig del ikke kan aftages og påsættes mindst 3 gange. Ved første aftagning tillades en slagpåvirkning.

---

BILAG 7

MONTERINGSKRAV OG SÆRLIGE KRAV

1.   MONTERINGSKRAV OG SÆRLIGE KRAV

1.1.   Fastgørelse af koblingskugler og trækbeslag

1.1.1.   Koblingskugler og trækbeslag skal fastgøres til køretøjer i klasse M1, M2 (med tilladt masse under 3,5 t) og N1 (1) på en måde, som er i overensstemmelse med angivelserne af frigang og højde i figur 25. Højden måles ved den i tillæg 1 til dette bilag givne belastning af køretøjet.

Kravet til højde finder ikke anvendelse på terrængående køretøjer i klasse G som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3)(document TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

| 1.1.1.1. | Det i figur 25a og 25b viste frie areal kan være optaget af ikke aftageligt udstyr som reservehjul, forudsat at afstanden fra kuglens centrum til et lodret plan gennem udstyrets bageste punkt ikke er er over 300 mm. Udstyret skal være monteret således, at der er tilstrækkelig adgang til at foretage tilkobling og frakobling uden risiko for at brugeren kommer til skade, og uden at det ændrer koblingens bevægelighedsvinkler. |
| --- | --- |

1.1.1.1.

Det i figur 25a og 25b viste frie areal kan være optaget af ikke aftageligt udstyr som reservehjul, forudsat at afstanden fra kuglens centrum til et lodret plan gennem udstyrets bageste punkt ikke er er over 300 mm. Udstyret skal være monteret således, at der er tilstrækkelig adgang til at foretage tilkobling og frakobling uden risiko for at brugeren kommer til skade, og uden at det ændrer koblingens bevægelighedsvinkler.

1.1.2.   Køretøjets fabrikant skal stille monteringsanvisning for koblingskugler og trækbeslag til rådighed og angive, om forstærkning af fastgøringsområdet er nødvendig.

1.1.3.   Kuglekoblingen skal kunne til- og frakobles, når kuglekoblingens længdeakse i forhold til midtlinjen af koblingskugle og monteringsbeslag:

| | er drejet vandret 60° til højre eller venstre, (β = 60°, se figur 25); |
| --- | --- |

er drejet vandret 60° til højre eller venstre, (β = 60°, se figur 25);

| | er drejet lodret 10° op eller ned (α = 10°, se figur 25); |
| --- | --- |

er drejet lodret 10° op eller ned (α = 10°, se figur 25);

| | er drejet aksialt 10° højre eller venstre om. |
| --- | --- |

er drejet aksialt 10° højre eller venstre om.

Figur 25a

Fri afstand til, og højde af, koblingskugle — set fra siden

Image

Figur 25b

Mellemrum til koblingskugle — set ovenfra

Image

1.1.4.   Når påhængskøretøjet ikke er tilkoblet motorkøretøjet, må det monterede trækbeslag og den monterede koblingskugle ikke dække for den plads, som er afsat til montering af bageste nummerplade, eller forringe synligheden af motorkøretøjets bageste nummerplade. Hvis koblingskuglen eller andre genstande dækker for bageste nummerplade, skal de være aftagelige eller flytbare uden brug af værktøj, f.eks. en letbetjent (dvs. betjeningskraft ikke over 20 Nm) nøgle, som medføres i køretøjet.

1.2.   Kuglekoblingers fastgørelse

1.2.1.   Kuglekoblinger i klasse B er tilladt til påhængsvogne med tilladt masse til og med 3,5 tons. Kuglekoblingen skal være fastgjort således, at når påhængsvognen er anbragt vandret og lastet til største tilladte akseltryk, er centerlinjen af det kugleformede hus, hvori kuglen sidder, 430 ± 35 mm over det vandrette plan, hvorpå påhængsvognens hjul står.

For campingvogne og varepåhængsvogne forstås ved »vandret anbringelse«, at gulvet eller lastefladen er vandret. For påhængsvogne uden en sådan referenceflade (f.eks. bådanhængere eller lignende) skal påhængsvognens fabrikant angive en passende referencelinje, som fastlægger vandret position. Højdekravet finder kun anvendelse på påhængskøretøjer til sammenkobling med de i punkt 1.1.1. i dette bilag omhandlede køretøjer.

I alle tilfælde skal den vandrette stilling være fastlagt med en nøjagtighed af ± 1°.

1.2.2.   Kuglekoblingen skal kunne betjenes på sikker måde inden for koblingskuglens frie afstand angivet i figur 25a og 25b, ved vinkler på indtil α = 25° og β = 60°.

1.3.   Fastgøring af trækstangskoblinger og konsoller

1.3.1.   Monteringsmål for standardtrækstangskoblinger:

For standardtrækstangskoblinger skal de i figur 15 og tabel 10 anførte monteringsmål være overholdt.

1.3.2.   Krav om fjernbetjening af kobling

Såfremt en eller flere af følgende forskrifter for let og sikker betjening (punkt 1.3.3), tilgængelighed (punkt 1.3.5) eller fri afstand omkring betjeningshåndtaget (punkt 1.3.6) ikke kan opfyldes, skal koblingen have en fjernbetjeningsanordning som beskrevet i bilag 5, punkt 12.3.

1.3.3.   Let og sikker betjening af tilkoblingsanordningen

Trækstangskoblinger skal være således monteret på køretøjet, at de kan betjenes let og sikkert.

Betjeningen omfatter ud over åbning (og eventuelt lukning) også kontrol af indikatoren for koblingsboltens lukkede og sikrede positions (dels ved at se, dels ved at føle sig frem).

I det område, hvor brugeren står, når han skal betjene koblingen, må konstruktionen ikke frembyde farlige punkter såsom skarpe kanter, hjørner osv., uden at disse er beskyttet, så personskade er usandsynlig.

Dette område skal kunne forlades til begge sider uhindret af genstande fastgjort til koblingen eller til køretøjerne.

Brugeren skal kunne indtage en passende stilling til betjening af koblingen, uhindret af eventuel beskyttelse mod underføring.

1.3.4.   Mindstevinkel for til- og frakobling

Til- og frakobling af trækøjet skal være mulig, når trækøjets længdeakse samtidig er drejet på følgende måde i forhold til tragtens centerlinje:

| | 50° vandret til højre eller venstre; |
| --- | --- |

50° vandret til højre eller venstre;

| | 6° lodret op eller ned. |
| --- | --- |

6° lodret op eller ned.

| | 6° aksialt højre eller venstre om. |
| --- | --- |

6° aksialt højre eller venstre om.

Dette krav finder ligeledes anvendelse på koblinger af krogtypen i klasse K.

1.3.5.   Tilgængelighed

Afstanden mellem midten af koblingsbolten og kanten af køretøjets karrosseri må ikke være over 550 mm. Er afstanden over 420 mm, skal koblingen være forsynet med en anordning, hvormed den kan betjenes sikkert i en afstand af højst 420 mm fra karrosseriets yderside.

Afstanden 550 mm kan overskrides som angivet nedenfor, forudsat at den tekniske nødvendighed heraf kan godtgøres og at det ikke vanskeliggør nem og sikker betjening af trækstangskoblingen.

| i) | en afstand på indtil 650 mm for køretøjer med tippelad eller bagmonteret udstyr; |
| --- | --- |

i)

en afstand på indtil 650 mm for køretøjer med tippelad eller bagmonteret udstyr;

| ii) | i en afstand på indtil 1 320 mm, hvis den fri højde er mindst 1 150 mm; |
| --- | --- |

ii)

i en afstand på indtil 1 320 mm, hvis den fri højde er mindst 1 150 mm;

| iii) | for biltransportkøretøjer med mindst to lastdæk, når påhængskøretøjet ikke frakobles under normal transportdrift. |
| --- | --- |

iii)

for biltransportkøretøjer med mindst to lastdæk, når påhængskøretøjet ikke frakobles under normal transportdrift.

1.3.6.   Fri afstand omkring betjeningshåndtaget

For at trækstangskoblingen skal kunne betjenes sikkert, skal der være tilstrækkelig fri afstand omkring betjeningshåndtaget.

Den i figur 26 viste fri afstand skal anses for tilstrækkelig. Er køretøjet bestemt til at monteres med forskellige typer standardtrækstangskoblinger, skal kravene til fri afstand ligeledes være opfyldt med den største kobling i den pågældende klasse anført i bilag 5, punkt 3.

Figur 26

Fri afstand omkring betjeningshåndtag

Image

De angivne frie afstande gælder ligeledes for trækstangskoblinger, hvis betjeningshåndtag er nedadvendt eller afvigende i udformning.

Den frie afstand skal også være tilstede inden for den minimumsvinkel for til- og frakobling, som foreskrives i punkt 1.3.4. i dette bilag.

1.3.7.   Frit arbejdsspillerum for trækstangskoblinger

Trækstangskoblingen skal, når den er monteret på vognen, have en fri afstand på mindst 10 mm til alle køretøjets øvrige dele, idet alle de i bilag 5, punkt 3 angivne mulige geometriske positioner af koblingen tages i betragtning.

Er køretøjstypen bestemt til at monteres med forskellige typer standardtrækstangskoblinger, skal kravene til fri afstand ligeledes være opfyldt med den største kobling i den pågældende klasse anført i bilag 5, punkt 3.

1.3.8.   Tilladelighed af trækstangskoblinger med specialhængsel til lodret drejning - se bilag 5, punkt 3.4.

Tilkoblingsanordninger, som har cylindrisk koblingsbolt og opnår lodret drejning af det tilkoblede trækøje gennem et ekstra hængsel, kan kun tillades i det omfang den tekniske nødvendighed heraf kan godtgøres. Dette kan f.eks. været tilfældet for køretøjer med tippelad, når kuglekoblingen skal være hængslet, eller for køretøjer til tunge transporter, når brug af en cylindrisk koblingsbolt er nødvendig af styrkemæssige grunde.

1.4.   Fastgørelse af trækøjer og trækstænger på påhængskøretøjer

1.4.1.   Trækstænger til kærrer skal have en højdejusterbar støtteanordning, såfremt bæremassen ved påhængskøretøjets trækøje er over 50 kp, når påhængskøretøjet er lastet til sin teknisk tilladte masse med jævnt fordelt last.

1.4.2.   Når trækøjer og trækstang fastgøres på en kærre med tilladt masse C over 3,5 tons og med flere end en aksel, skal kærren have en anordning til fordeling af akseltrykket.

1.4.3.   Hængslede trækstænger skal være fri af jorden. Når trækstangen slippes i vandret stilling, skal den have en frihøjde på mindst 200 mm. Se også bilag 5, punkt 5.3. og 5.4.

1.5.   Fastgørelse af sættevognskoblinger, monteringsrammer og hovedbolte på køretøjer

1.5.1.   Sættevognskoblinger i klasse G50 må ikke fastgøres direkte på køretøjets chassis, medmindre dette tillades af køretøjets fabrikant. Fastgørelsen til chassiset skal ske ved hjælp af en monteringsramme i overensstemmelse med monteringsanvisningen fra fabrikanten af køretøjet og af tilkoblingsanordningen.

1.5.2.   Sættevogne skal være udstyret med støtteben eller anden anordning, som muliggør frakobling og parkering af sættevognen. Er sættevognen således udstyret, at sammenkobling af mekaniske koblingsanordninger, elektriske systemer og bremsesystemer kan finde sted automatisk, skal sættevognens støtteben automatisk trække sig op efter tilkobling af sættevognen.

Disse krav finder ikke anvendelse på sættevogne til særlige formål, hvor frakobling normalt kun finder sted på et værksted eller ved læsning eller aflæsning på særligt udformede arbejdsområder.

1.5.3.   Fastgørelsen af sættevognens hovedbolt til sættevognens monteringsramme skal ske i overensstemmelse med anvisningerne fra fabrikanten af køretøjet eller fabrikanten af koblingen.

1.5.4.   Har sættevognen styrekile, skal den opfylde forskrifterne i bilag 5, punkt 7.8.

2.   FJERNINDIKATION OG -BETJENING

2.1.   Ved montering af anordninger til fjernindikation og -betjening skal alle relevante krav i bilag 5, punkt 12 tages i betragtning.

---

(1)  Jf. definitionerne i regulativ nr. 13, som er vedføjet overenskomsten af 1958 om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter. Definitionen er ligeledes indeholdt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP. 29/78/ Rev. 1/Amend. 2).

Tillæg 1

Lastebetingelser ved måling af højde af koblingskugle

| 1. | Højden skal være som foreskrevet i bilag 7, punkt 1.1.1. |
| --- | --- |

1.

Højden skal være som foreskrevet i bilag 7, punkt 1.1.1.

| 2. | For køretøjer i klasse M1 skal den køretøjsmasse, ved hvilken denne højde måles, angives af køretøjets fabrikant og skal være anført i meddelelsesformularen (bilag 2). Massen skal enten være den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af køretøjets fabrikant, eller den masse, som fremkommer, når køretøjet læsses i overensstemmelse med punkt 2.1. i dette tillæg. |
| --- | --- |

2.

For køretøjer i klasse M1 skal den køretøjsmasse, ved hvilken denne højde måles, angives af køretøjets fabrikant og skal være anført i meddelelsesformularen (bilag 2). Massen skal enten være den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af køretøjets fabrikant, eller den masse, som fremkommer, når køretøjet læsses i overensstemmelse med punkt 2.1. i dette tillæg.

| 2.1. | Den maksimale størrelse af massen i køreklar stand som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant (se punkt 6 i meddelelsesformularen, bilag 2); plus |
| --- | --- |

2.1.

Den maksimale størrelse af massen i køreklar stand som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant (se punkt 6 i meddelelsesformularen, bilag 2); plus

| 2.1.1. | to masser på hver 68 kg, anbragt på de yderste pladser i hver sæderække, med sæderne i den bageste stilling, som de kan stilles i til normal kørsel, og idet masserne anbringes:






  2.1.1.1. | for originalmonterede tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af køretøjets fabrikant, i et punkt ca. 100 mm foran R-punktet for justerbare sæder og 50 mm foran R-punktet for andre sæder, idet R-punktet fastlægges efter regulativ nr. 14, punkt 5.1.1.2.; eller |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

to masser på hver 68 kg, anbragt på de yderste pladser i hver sæderække, med sæderne i den bageste stilling, som de kan stilles i til normal kørsel, og idet masserne anbringes:

2.1.1.1.

for originalmonterede tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af køretøjets fabrikant, i et punkt ca. 100 mm foran R-punktet for justerbare sæder og 50 mm foran R-punktet for andre sæder, idet R-punktet fastlægges efter regulativ nr. 14, punkt 5.1.1.2.; eller

| 2.1.1.2. | for tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af en uafhængig fabrikant og er bestemt til markedsføring som udskiftningsdele, i en position svarende omtrent til stillingen af en siddende person; |
| --- | --- |

2.1.1.2.

for tilkoblingsanordninger og -komponenter, som søges godkendt af en uafhængig fabrikant og er bestemt til markedsføring som udskiftningsdele, i en position svarende omtrent til stillingen af en siddende person;

| 2.1.2. | Derudover skal der for hver masse på 68 kg tilføjes yderligere 7 kg til personlig bagage, som fordeles jævnt i køretøjets bagagerum; |
| --- | --- |

2.1.2.

Derudover skal der for hver masse på 68 kg tilføjes yderligere 7 kg til personlig bagage, som fordeles jævnt i køretøjets bagagerum;

| 3. | For køretøjer i klasse N1 skal måling af denne højde finde sted ved en køretøjsmasse på:






  3.1. | Massen skal være den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant, (se punkt 6. i meddelelsesformularen, bilag 2). |
| --- | --- | --- |

3.

For køretøjer i klasse N1 skal måling af denne højde finde sted ved en køretøjsmasse på:

3.1.

Massen skal være den tilladte masse, fordelt mellem akslerne som foreskrevet af motorkøretøjets fabrikant, (se punkt 6. i meddelelsesformularen, bilag 2).

---

IV Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

| 28.8.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 227/62 |
| --- | --- | --- | --- |

28.8.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 227/62

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 19. november 2009

om Italiens statsstøtte C 38/A/04 (ex NN 58/04) og C 36/B/06 (ex NN 38/06) til Alcoa Trasformazioni

(meddelt under nummer K(2009) 8112)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2010/460/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1) og under hensyntagen til disse bemærkninger og,

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

1.1.   Sag C 38/A/04

| (1) | Ved brev af 4. december 2003 blev Kommissionen gjort opmærksom på en række artikler i pressen, hvoraf det fremgik, at den italienske regering havde til hensigt at nedsætte el-taksterne over for bestemte virksomheder på Sardinien. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 4. december 2003 blev Kommissionen gjort opmærksom på en række artikler i pressen, hvoraf det fremgik, at den italienske regering havde til hensigt at nedsætte el-taksterne over for bestemte virksomheder på Sardinien.

| (2) | Disse nedsatte takster blev indført i henhold til artikel 1 i Ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004. Dekretet havde virkninger på to forskellige områder: a) det betød indførelse af lavere el-takster for virksomhederne Portovesme Srl (2), ILA (3) og Euroallumina (4), og b) det forlængede anvendelsen af den nedsatte takst, der allerede blev anvendt for Alcoa Trasformazioni (producent af primæraluminium, i det følgende benævnt »Alcoa«). |
| --- | --- |

(2)

Disse nedsatte takster blev indført i henhold til artikel 1 i Ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004. Dekretet havde virkninger på to forskellige områder: a) det betød indførelse af lavere el-takster for virksomhederne Portovesme Srl (2), ILA (3) og Euroallumina (4), og b) det forlængede anvendelsen af den nedsatte takst, der allerede blev anvendt for Alcoa Trasformazioni (producent af primæraluminium, i det følgende benævnt »Alcoa«).

| (3) | Ved brev af 22. januar og 19. marts 2004 anmodede Kommissionens tjenestegrene om nærmere oplysninger om disse foranstaltninger. De italienske myndigheder svarede ved brev af 6. februar og 9. juni 2004 og fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 20. september 2004. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 22. januar og 19. marts 2004 anmodede Kommissionens tjenestegrene om nærmere oplysninger om disse foranstaltninger. De italienske myndigheder svarede ved brev af 6. februar og 9. juni 2004 og fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 20. september 2004.

| (4) | Ved brev af 16. november 2004 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til den pågældende støtteforanstaltning. |
| --- | --- |

(4)

Ved brev af 16. november 2004 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til den pågældende støtteforanstaltning.

| (5) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (5). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til de pågældende foranstaltninger. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (5). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til de pågældende foranstaltninger.

| (6) | Italien fremsendte bemærkninger ved brev af 4. og 11. februar 2005. |
| --- | --- |

(6)

Italien fremsendte bemærkninger ved brev af 4. og 11. februar 2005.

| (7) | Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra interesserede parter, som den ved brev af 22. marts 2005 videresendte til Italien med en opfordring til at kommentere dem. Italiens bemærkninger blev fremsendt ved brev af 20. september 2005. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra interesserede parter, som den ved brev af 22. marts 2005 videresendte til Italien med en opfordring til at kommentere dem. Italiens bemærkninger blev fremsendt ved brev af 20. september 2005.

| (8) | Ved brev af 23. december 2005 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som de italienske myndigheder fremsendte ved brev af 3. marts 2006. Kommissionen anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 22. august 2006, som Italien besvarede ved brev af 28. september 2006. |
| --- | --- |

(8)

Ved brev af 23. december 2005 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som de italienske myndigheder fremsendte ved brev af 3. marts 2006. Kommissionen anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 22. august 2006, som Italien besvarede ved brev af 28. september 2006.

| (9) | Den 29. oktober 2008 blev sagen opdelt i del A, som vedrører foranstaltningen til fordel for Alcoa, og del B, som vedrører Portovesme, ILA og Euroallumina. Den foreliggende beslutning vedrører udelukkende Alcoa (del A). |
| --- | --- |

(9)

Den 29. oktober 2008 blev sagen opdelt i del A, som vedrører foranstaltningen til fordel for Alcoa, og del B, som vedrører Portovesme, ILA og Euroallumina. Den foreliggende beslutning vedrører udelukkende Alcoa (del A).

1.2.   Sag C 36/B/06

| (10) | Som led i en tilknyttet statsstøttesag (6) havde Kommissionen fået kendskab til, at den særlige el-takstordning, der blev anvendt på Alcoa, var blevet forlænget for anden gang. Forlængelsen var blevet vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 11, i lovdekret (Decreto-legge) nr. 35 af 14. marts 2005, ophøjet til lov nr. 80/2005 af 14. maj 2005 om hasteforanstaltninger som led i handlingsplanen for den økonomiske, sociale og geografiske udvikling (Disposizioni urgenti nell'ambito del Piano di azione per lo sviluppo economico, sociale e territoriale). Støttemodtagerne var Alcoa og de tre selskaber, der havde efterfulgt virksomheden Terni (7). |
| --- | --- |

(10)

Som led i en tilknyttet statsstøttesag (6) havde Kommissionen fået kendskab til, at den særlige el-takstordning, der blev anvendt på Alcoa, var blevet forlænget for anden gang. Forlængelsen var blevet vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 11, i lovdekret (Decreto-legge) nr. 35 af 14. marts 2005, ophøjet til lov nr. 80/2005 af 14. maj 2005 om hasteforanstaltninger som led i handlingsplanen for den økonomiske, sociale og geografiske udvikling (Disposizioni urgenti nell'ambito del Piano di azione per lo sviluppo economico, sociale e territoriale). Støttemodtagerne var Alcoa og de tre selskaber, der havde efterfulgt virksomheden Terni (7).

| (11) | Ved brev af 23. december 2005 anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om oplysninger, som Italien fremsendte ved brev af 24. februar 2006. Ved brev af 2. marts og 27. april 2006 fremsendte Italien yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(11)

Ved brev af 23. december 2005 anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om oplysninger, som Italien fremsendte ved brev af 24. februar 2006. Ved brev af 2. marts og 27. april 2006 fremsendte Italien yderligere oplysninger.

| (12) | Ved brev af 19. juli 2006 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til de to ordninger (sag C 36/06). |
| --- | --- |

(12)

Ved brev af 19. juli 2006 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til de to ordninger (sag C 36/06).

| (13) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (8). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til de pågældende foranstaltninger. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (8). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til de pågældende foranstaltninger.

| (14) | Italien fremsendte bemærkninger ved brev af 25. oktober 2006 og yderligere oplysninger ved brev af 9. november og 7. december 2006. |
| --- | --- |

(14)

Italien fremsendte bemærkninger ved brev af 25. oktober 2006 og yderligere oplysninger ved brev af 9. november og 7. december 2006.

| (15) | Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra interesserede parter og sendte dem videre til Italien med en opfordring til at kommentere dem. Italiens bemærkninger blev fremsendt ved brev af 22. december 2006. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra interesserede parter og sendte dem videre til Italien med en opfordring til at kommentere dem. Italiens bemærkninger blev fremsendt ved brev af 22. december 2006.

| (16) | Ved brev af 20. februar 2007 anmodede Kommissionen om supplerende oplysninger om takstordningen, som de italienske myndigheder fremsendte ved brev af 10. og 14. maj 2007. |
| --- | --- |

(16)

Ved brev af 20. februar 2007 anmodede Kommissionen om supplerende oplysninger om takstordningen, som de italienske myndigheder fremsendte ved brev af 10. og 14. maj 2007.

| (17) | Den 18. september 2007 blev sagen opdelt i del A vedrørende de tre Terni-selskaber og del B vedrørende Alcoa. Den 20. november 2007 vedtog Kommissionen en endelig negativ beslutning med krav om tilbagebetaling af støtten til Terni-selskaberne (9). |
| --- | --- |

(17)

Den 18. september 2007 blev sagen opdelt i del A vedrørende de tre Terni-selskaber og del B vedrørende Alcoa. Den 20. november 2007 vedtog Kommissionen en endelig negativ beslutning med krav om tilbagebetaling af støtten til Terni-selskaberne (9).

| (18) | I mellemtiden begyndte Kommissionen ved brev af 19. januar 2007 at undersøge, om det eventuelt var muligt at indføre overgangsforanstaltninger i forbindelse ned takstordningen for Alcoa på Sardinien på betingelse af, at Italien indførte et program for overdragelse af virtuel kapacitet (Virtual Power Plant, i det følgende benævnt »VPP«). Italien svarede ved brev af 16. april og 5. november 2007. Den 13. marts 2008 blev der holdt en møde mellem de italienske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene, og Italien blev opfordret til at tage stilling inden den 12. maj 2008. Efter at have anmodet om en forlængelse af denne frist ved brev af 29. maj 2008 fremsendte Italien oplysninger ved brev af 12. juni og 7. juli 2008. |
| --- | --- |

(18)

I mellemtiden begyndte Kommissionen ved brev af 19. januar 2007 at undersøge, om det eventuelt var muligt at indføre overgangsforanstaltninger i forbindelse ned takstordningen for Alcoa på Sardinien på betingelse af, at Italien indførte et program for overdragelse af virtuel kapacitet (Virtual Power Plant, i det følgende benævnt »VPP«). Italien svarede ved brev af 16. april og 5. november 2007. Den 13. marts 2008 blev der holdt en møde mellem de italienske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene, og Italien blev opfordret til at tage stilling inden den 12. maj 2008. Efter at have anmodet om en forlængelse af denne frist ved brev af 29. maj 2008 fremsendte Italien oplysninger ved brev af 12. juni og 7. juli 2008.

| (19) | Italien anmodede om et møde med Kommissionen, for at det kunne fremlægge de mulige betingelser for VPP. Mødet blev holdt den 9. december 2008. Ved brev af 19. december 2008 og 19. maj 2009 fremlagde Italien yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(19)

Italien anmodede om et møde med Kommissionen, for at det kunne fremlægge de mulige betingelser for VPP. Mødet blev holdt den 9. december 2008. Ved brev af 19. december 2008 og 19. maj 2009 fremlagde Italien yderligere oplysninger.

| (20) | Der blev holdt endnu et møde den 26. maj 2009. Ved brev af 10. juli og 18. august 2009 fremlagde Italien supplerende oplysninger. |
| --- | --- |

(20)

Der blev holdt endnu et møde den 26. maj 2009. Ved brev af 10. juli og 18. august 2009 fremlagde Italien supplerende oplysninger.

2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

2.1.   Sagen i hovedtræk

| (21) | Aluminiumsproducenten Alcoa har siden 1996 betalt en nedsat el-takst i forbindelse med sine to smelteværker for primæraluminium på Sardinien (Portovesme) og i Veneto (Fusina). Taksten blev oprindelig indført for en tiårig periode (der udløb den 31. december 2005) som led i en privatiseringstransaktion. Den var blevet godkendt i henhold til EU's statsstøtteregler, idet Kommissionen ved en beslutning havde fastslået, at der ikke var tale om statsstøtte. Taksten har dog ændret karakter i tidens løb og er blevet forlænget to gange af Italien, første gang i 2004 og på ny i 2005. |
| --- | --- |

(21)

Aluminiumsproducenten Alcoa har siden 1996 betalt en nedsat el-takst i forbindelse med sine to smelteværker for primæraluminium på Sardinien (Portovesme) og i Veneto (Fusina). Taksten blev oprindelig indført for en tiårig periode (der udløb den 31. december 2005) som led i en privatiseringstransaktion. Den var blevet godkendt i henhold til EU's statsstøtteregler, idet Kommissionen ved en beslutning havde fastslået, at der ikke var tale om statsstøtte. Taksten har dog ændret karakter i tidens løb og er blevet forlænget to gange af Italien, første gang i 2004 og på ny i 2005.

| (22) | Den pågældende takst subventioneres ved en kontant udbetaling fra den offentlige virksomhed Cassa Conguaglio (10), hvilket sænker den pris, der er fastsat ved kontrakt mellem Alcoa og virksomhedens el-leverandør ENEL. De nødvendige midler tilvejebringes gennem en skattelignende afgift, som opkræves hos alle el-forbrugere (komponent A4 i el-taksten). |
| --- | --- |

(22)

Den pågældende takst subventioneres ved en kontant udbetaling fra den offentlige virksomhed Cassa Conguaglio (10), hvilket sænker den pris, der er fastsat ved kontrakt mellem Alcoa og virksomhedens el-leverandør ENEL. De nødvendige midler tilvejebringes gennem en skattelignende afgift, som opkræves hos alle el-forbrugere (komponent A4 i el-taksten).

2.2.   De anfægtede lovbestemmelser og det italienske regelværk

| (23) | Den favorable takstordning, som Alcoa er omfattet af, blev indført ved lovbestemmelser (2.2.1) og ved det udførlige regelværk, som el- og gasmyndigheden AEEG (2.2.2.1) har udarbejdet. Ordningen gennemføres af Cassa Conguaglio (2.2.2.2). Kommissionens undersøgelse af takstordningen for Alcoa skal derfor tage hensyn til både lovbestemmelserne og det italienske regelværk. |
| --- | --- |

(23)

Den favorable takstordning, som Alcoa er omfattet af, blev indført ved lovbestemmelser (2.2.1) og ved det udførlige regelværk, som el- og gasmyndigheden AEEG (2.2.2.1) har udarbejdet. Ordningen gennemføres af Cassa Conguaglio (2.2.2.2). Kommissionens undersøgelse af takstordningen for Alcoa skal derfor tage hensyn til både lovbestemmelserne og det italienske regelværk.

2.2.1.   Lovbestemmelserne

| (24) | De relevante lovbestemmelser er artikel 1 i ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004 (11) (i det følgende benævnt: »2004-dekretet«) som gennemført ved de relevante gennemførelsesbestemmelser, og artikel 11, stk. 11, i lovdekret (Decreto-legge) nr. 35 af 14. marts 2005, ophøjet til lov nr. 80/2005 om hasteforanstaltninger som led i handlingsplanen for den økonomiske, sociale og geografiske udvikling (»Disposizioni urgenti nell'ambito del Piano di azione per lo sviluppo economico, sociale e territoriale«) (i det følgende benævnt: »lov nr. 80/2005«) som gennemført ved de relevante gennemførelsesbestemmelser (12). |
| --- | --- |

(24)

De relevante lovbestemmelser er artikel 1 i ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004 (11) (i det følgende benævnt: »2004-dekretet«) som gennemført ved de relevante gennemførelsesbestemmelser, og artikel 11, stk. 11, i lovdekret (Decreto-legge) nr. 35 af 14. marts 2005, ophøjet til lov nr. 80/2005 om hasteforanstaltninger som led i handlingsplanen for den økonomiske, sociale og geografiske udvikling (»Disposizioni urgenti nell'ambito del Piano di azione per lo sviluppo economico, sociale e territoriale«) (i det følgende benævnt: »lov nr. 80/2005«) som gennemført ved de relevante gennemførelsesbestemmelser (12).

2.2.2.   Det italienske regelværk

2.2.2.1.   El- og gasmyndigheden

| (25) | I 1995 oprettede Italien el- og gasmyndigheden (13) (i det følgende benævnt: »AEEG«). AEEG varetager en lang række reguleringsaktiviteter og har vide beføjelser. Den fastsætter og ajourfører især el-taksterne og betingelserne for tilvejebringelse af de midler, der er nødvendige til dækning af de generelle omkostninger ved systemet (14). AEEG tager ved udøvelsen af sine funktioner hensyn til regeringens politik for levering af public service-ydelser (15). |
| --- | --- |

(25)

I 1995 oprettede Italien el- og gasmyndigheden (13) (i det følgende benævnt: »AEEG«). AEEG varetager en lang række reguleringsaktiviteter og har vide beføjelser. Den fastsætter og ajourfører især el-taksterne og betingelserne for tilvejebringelse af de midler, der er nødvendige til dækning af de generelle omkostninger ved systemet (14). AEEG tager ved udøvelsen af sine funktioner hensyn til regeringens politik for levering af public service-ydelser (15).

| (26) | I årenes løb har AEEG som led i sine beføjelser truffet mange beslutninger om nærmere betingelser for forvaltningen af de favorable takstordninger i Italien. |
| --- | --- |

(26)

I årenes løb har AEEG som led i sine beføjelser truffet mange beslutninger om nærmere betingelser for forvaltningen af de favorable takstordninger i Italien.

2.2.2.2.   Cassa Conguaglio

| (27) | Pristillæg og andre bidrag inden for el-sektoren forvaltes af Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (i det følgende benævnt: Cassa Conguaglio), som er en offentlig virksomhed, der blev oprettet ved bekendtgørelse (Decreto Legislativo) nr. 98 af 26. januar 1948. Cassa Conguaglio opererer på grundlag af instrukser fra AEEG. Den forvalter især finansstrømmene i forbindelse med de favorable el-takstordninger (opkrævning af afgifter og udbetaling til de endelige støttemodtagere). |
| --- | --- |

(27)

Pristillæg og andre bidrag inden for el-sektoren forvaltes af Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (i det følgende benævnt: Cassa Conguaglio), som er en offentlig virksomhed, der blev oprettet ved bekendtgørelse (Decreto Legislativo) nr. 98 af 26. januar 1948. Cassa Conguaglio opererer på grundlag af instrukser fra AEEG. Den forvalter især finansstrømmene i forbindelse med de favorable el-takstordninger (opkrævning af afgifter og udbetaling til de endelige støttemodtagere).

2.3.   Baggrunden for indførelse af den nedsatte takst og dens udvikling i tidens løb

| (28) | For at vurdere den takst, som Alcoa betaler, og som denne beslutning vedrører, er det nødvendigt at se på baggrunden for dens indførelse og dens udvikling i tidens løb. |
| --- | --- |

(28)

For at vurdere den takst, som Alcoa betaler, og som denne beslutning vedrører, er det nødvendigt at se på baggrunden for dens indførelse og dens udvikling i tidens løb.

2.3.1.   Indførelsen af taksten: Alumix-beslutningen fra 1996

| (29) | Som led i likvidationen af statskonglomeratet EFIM (16) i begyndelsen af 1990'erne blev den italienske aluminiumsproducent Alumix omstruktureret, privatiseret og solgt til Alcoa. Alumix drev to smelteværker for primæraluminium, et i Portovesme (Sardinien) og et i Fusina (Veneto). |
| --- | --- |

(29)

Som led i likvidationen af statskonglomeratet EFIM (16) i begyndelsen af 1990'erne blev den italienske aluminiumsproducent Alumix omstruktureret, privatiseret og solgt til Alcoa. Alumix drev to smelteværker for primæraluminium, et i Portovesme (Sardinien) og et i Fusina (Veneto).

| (30) | Alcoas overtagelse af Alumix var betinget af, at den statsejede el-leverandør ENEL godkendte en nedsat takst for levering af elektricitet til de to smelteværker. |
| --- | --- |

(30)

Alcoas overtagelse af Alumix var betinget af, at den statsejede el-leverandør ENEL godkendte en nedsat takst for levering af elektricitet til de to smelteværker.

| (31) | Alcoas nedsatte takst blev indført ved ministerielt dekret (Decreto Ministeriale) af 19. december 1995 (i det følgende benævnt: »1995-dekretet«). I dekretet blev det fastsat, at Alcoa skulle betale en nedsat takst, som fastsat i CIP-beslutning 13/1992, indtil udgangen af 2005 (17). Efter dette tidspunkt ville Alcoas takst blive tilpasset efter den takst, der gælder for andre el-kunder. |
| --- | --- |

(31)

Alcoas nedsatte takst blev indført ved ministerielt dekret (Decreto Ministeriale) af 19. december 1995 (i det følgende benævnt: »1995-dekretet«). I dekretet blev det fastsat, at Alcoa skulle betale en nedsat takst, som fastsat i CIP-beslutning 13/1992, indtil udgangen af 2005 (17). Efter dette tidspunkt ville Alcoas takst blive tilpasset efter den takst, der gælder for andre el-kunder.

| (32) | Den nedsatte takst blev vurderet i henhold til statsstøttereglerne i sag C 38/1992. Kommissionen konkluderede i sin beslutning af 4. december 1996 (18) (i det følgende benævnt »Alumix«-beslutningen), at der ikke var tale om statsstøtte af de grunde, der er beskrevet nedenfor. |
| --- | --- |

(32)

Den nedsatte takst blev vurderet i henhold til statsstøttereglerne i sag C 38/1992. Kommissionen konkluderede i sin beslutning af 4. december 1996 (18) (i det følgende benævnt »Alumix«-beslutningen), at der ikke var tale om statsstøtte af de grunde, der er beskrevet nedenfor.

| (33) | Som led i den pågældende ordning fastsatte staten den takst, der skulle gælde for Alcoa, og Italiens eneste el-leverandør på daværende tidspunkt, ENEL, leverede elektricitet til Alcoa til den fastsatte takst. Taksterne for de to smelteværker var blevet fastsat for ti år. For værket på Sardinien var den blevet fastsat til 36,3 ITL/kWh i 1996 og ville gradvis blive forhøjet til 39,6 ITL/kWh i 2005. For værket i Veneto skulle taksten nå op på 39,90 ITL/kWh i 2005. Omregnet til euro svingede taksterne mellem 18 og 20 EUR/MWh. |
| --- | --- |

(33)

Som led i den pågældende ordning fastsatte staten den takst, der skulle gælde for Alcoa, og Italiens eneste el-leverandør på daværende tidspunkt, ENEL, leverede elektricitet til Alcoa til den fastsatte takst. Taksterne for de to smelteværker var blevet fastsat for ti år. For værket på Sardinien var den blevet fastsat til 36,3 ITL/kWh i 1996 og ville gradvis blive forhøjet til 39,6 ITL/kWh i 2005. For værket i Veneto skulle taksten nå op på 39,90 ITL/kWh i 2005. Omregnet til euro svingede taksterne mellem 18 og 20 EUR/MWh.

| (34) | ENEL var på daværende tidspunkt en offentlig virksomhed, som havde monopol på el-forsyningen (19). Kommissionen havde derfor undersøgt, om ENEL anvendte den fastsatte takst over for Alcoa på markedsøkonomiske vilkår. |
| --- | --- |

(34)

ENEL var på daværende tidspunkt en offentlig virksomhed, som havde monopol på el-forsyningen (19). Kommissionen havde derfor undersøgt, om ENEL anvendte den fastsatte takst over for Alcoa på markedsøkonomiske vilkår.

| (35) | Kommissionen havde foretaget en vurdering af udbudssituationen for elektricitet i de pågældende to regioner i den tiårsperiode, hvor den nedsatte takst skulle anvendes. Den havde bemærket, at el-markedet på Sardinien og i Veneto var præget af overskydende produktionskapacitet, som sandsynligvis ikke ville forsvinde i de efterfølgende ti år. Desuden havde den bemærket, at producenterne ikke kunne eksportere elektricitet fra disse regioner. For Sardiniens vedkommende var der ikke tilstrækkelige el-forbindelser til det italienske fastland, og for Venetos vedkommende var der ingen efterspørgsel i de tilstødende regioner (20). |
| --- | --- |

(35)

Kommissionen havde foretaget en vurdering af udbudssituationen for elektricitet i de pågældende to regioner i den tiårsperiode, hvor den nedsatte takst skulle anvendes. Den havde bemærket, at el-markedet på Sardinien og i Veneto var præget af overskydende produktionskapacitet, som sandsynligvis ikke ville forsvinde i de efterfølgende ti år. Desuden havde den bemærket, at producenterne ikke kunne eksportere elektricitet fra disse regioner. For Sardiniens vedkommende var der ikke tilstrækkelige el-forbindelser til det italienske fastland, og for Venetos vedkommende var der ingen efterspørgsel i de tilstødende regioner (20).

| (36) | I denne situation mente Kommissionen, at en stor erhvervskunde som Alcoa havde en betydelig forhandlingsposition i forhold til ENEL, fordi lukningen af de to smelteværker, der hørte til ENEL's største kunder i Italien, ville medføre en endnu større overkapacitet og ville forværre ENEL's omkostningsstruktur. Det var derfor i ENEL's økonomiske interesse at levere elektricitet til en særdeles rimelig pris til smelteværkerne i Portovesme og Fusina. |
| --- | --- |

(36)

I denne situation mente Kommissionen, at en stor erhvervskunde som Alcoa havde en betydelig forhandlingsposition i forhold til ENEL, fordi lukningen af de to smelteværker, der hørte til ENEL's største kunder i Italien, ville medføre en endnu større overkapacitet og ville forværre ENEL's omkostningsstruktur. Det var derfor i ENEL's økonomiske interesse at levere elektricitet til en særdeles rimelig pris til smelteværkerne i Portovesme og Fusina.

| (37) | Kommissionen mente, at en rationel el-leverandør ville være indstillet på at sælge til en pris, der dækkede dens gennemsnitlige marginale produktionsomkostninger, beregnet på grundlag af det brændselsmiks, som el-værkerne i de pågældende regioner rent faktisk anvender, plus et beskedent bidrag til de faste omkostninger. Det viste sig, at den pris, der var fastsat for Alcoa, opfyldte disse kriterier. Hvad angår de beskedne årlige prisstigninger for Alcoa i de efterfølgende ti år, fandt Kommissionen dem berettigede på grundlag af en forventning om, at ENEL's marginale produktionsomkostninger ville falde i årenes løb som følge af en forbedring af brændstofmikset og produktionsteknologierne. |
| --- | --- |

(37)

Kommissionen mente, at en rationel el-leverandør ville være indstillet på at sælge til en pris, der dækkede dens gennemsnitlige marginale produktionsomkostninger, beregnet på grundlag af det brændselsmiks, som el-værkerne i de pågældende regioner rent faktisk anvender, plus et beskedent bidrag til de faste omkostninger. Det viste sig, at den pris, der var fastsat for Alcoa, opfyldte disse kriterier. Hvad angår de beskedne årlige prisstigninger for Alcoa i de efterfølgende ti år, fandt Kommissionen dem berettigede på grundlag af en forventning om, at ENEL's marginale produktionsomkostninger ville falde i årenes løb som følge af en forbedring af brændstofmikset og produktionsteknologierne.

| (38) | Kommissionen konkluderede derfor, at ENEL ved fastsættelsen af taksten handlede som en rationel aktør, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, og at foranstaltningen ikke indebar statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen konkluderede derfor, at ENEL ved fastsættelsen af taksten handlede som en rationel aktør, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, og at foranstaltningen ikke indebar statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

2.4.   Ændring af Alcoas takst til en »generel systemomkostning« og væsentlige ændringer i finansieringsordningen

| (39) | I årene umiddelbart efter Alumix-beslutningen blev det italienske elektricitetssystem omstruktureret som led i den gradvise liberalisering af EU's el-marked (21). |
| --- | --- |

(39)

I årene umiddelbart efter Alumix-beslutningen blev det italienske elektricitetssystem omstruktureret som led i den gradvise liberalisering af EU's el-marked (21).

| (40) | I 1997 blev standardelektricitetstaksten (22) omstruktureret og opdelt i takstkomponenter (23). Alcoa-ordningen blev ændret første gang. Alumix-taksten, som før reformen var et samlet tal, blev opdelt i flere takstkomponenter, så den blev tilpasset efter den nye takststruktur. De takstkomponenter, der gjaldt for Alcoa, blev sat ned, så den endelige pris svarede nøjagtigt til den, der var fastsat i Alumix-beslutningen. I denne fase forsatte ENEL, i sin egenskab af eneste el-leverandør i Italien, med at anvende taksten direkte: den anvendte Alumix-prisen på Alcoa uden at modtage nogen kompensation for leverancerne til denne virksomhed. |
| --- | --- |

(40)

I 1997 blev standardelektricitetstaksten (22) omstruktureret og opdelt i takstkomponenter (23). Alcoa-ordningen blev ændret første gang. Alumix-taksten, som før reformen var et samlet tal, blev opdelt i flere takstkomponenter, så den blev tilpasset efter den nye takststruktur. De takstkomponenter, der gjaldt for Alcoa, blev sat ned, så den endelige pris svarede nøjagtigt til den, der var fastsat i Alumix-beslutningen. I denne fase forsatte ENEL, i sin egenskab af eneste el-leverandør i Italien, med at anvende taksten direkte: den anvendte Alumix-prisen på Alcoa uden at modtage nogen kompensation for leverancerne til denne virksomhed.

| (41) | Da Italien i 1999 gennemførte EU's første liberaliseringsdirektiv (24), ophørte ENEL med at være Italiens monopolleverandør af elektricitet og blev opdelt i flere foretagender. |
| --- | --- |

(41)

Da Italien i 1999 gennemførte EU's første liberaliseringsdirektiv (24), ophørte ENEL med at være Italiens monopolleverandør af elektricitet og blev opdelt i flere foretagender.

| (42) | I 2000 besluttede Italien at lade Alumix-taksten være en del af »de generelle systemomkostninger« (25). Denne nye status førte til den første betydelige ændring af finansieringsordningen for Alumix-taksten. Mens ENEL tidligere havde solgt elektricitet direkte til Alcoa til den nedsatte takst, indebar den nye ordning (26), at ENEL skulle modtage den fulde pris, som anvendes over for erhvervskunder, og at de øvrige el-forbrugere skulle bidrage med de midler, der var nødvendige for at sikre, at Alcoa fortsat kunne betale Alumix-taksten. I praksis blev den fulde pris opkrævet nominelt hos Alcoa, som så fik et direkte fradrag på regningen. ENEL finansierede dette fradrag gennem indtægterne af en ny skattelignende afgift, som blev opkrævet via takstkomponent A4 hos alle el-forbrugerne (27). I 2002 indgik Alcoa en bilateral kontrakt med ENEL til en nominel pris omtrent svarende til ENEL's standardtakst for levering af højspændingselektricitet. |
| --- | --- |

(42)

I 2000 besluttede Italien at lade Alumix-taksten være en del af »de generelle systemomkostninger« (25). Denne nye status førte til den første betydelige ændring af finansieringsordningen for Alumix-taksten. Mens ENEL tidligere havde solgt elektricitet direkte til Alcoa til den nedsatte takst, indebar den nye ordning (26), at ENEL skulle modtage den fulde pris, som anvendes over for erhvervskunder, og at de øvrige el-forbrugere skulle bidrage med de midler, der var nødvendige for at sikre, at Alcoa fortsat kunne betale Alumix-taksten. I praksis blev den fulde pris opkrævet nominelt hos Alcoa, som så fik et direkte fradrag på regningen. ENEL finansierede dette fradrag gennem indtægterne af en ny skattelignende afgift, som blev opkrævet via takstkomponent A4 hos alle el-forbrugerne (27). I 2002 indgik Alcoa en bilateral kontrakt med ENEL til en nominel pris omtrent svarende til ENEL's standardtakst for levering af højspændingselektricitet.

| (43) | I 2004 skete der en yderligere væsentlig ændring med AEEG's vedtagelse af beslutning nr. 148/04, hvorved Cassa Conguaglio fik overdraget hele administrationen af taksten ... ENEL beholdte nu ikke længere indtægterne af komponent A4, men overførte dem fuldt ud til Cassa Conguaglio, som foretog beregningerne og udbetalte refusion til Alcoa. I praksis betalte Alcoa ved denne ordning den pris, der var fastsat i kontrakten med ENEL, og modtog efterfølgende fra Cassa Conguaglio et udligningsbidrag, som betød, at den fortsat betalte Alumix-prisen. For Alcoa trådte denne nye administrationsordning i kraft i september 2004 og anvendes stadigvæk (28). |
| --- | --- |

(43)

I 2004 skete der en yderligere væsentlig ændring med AEEG's vedtagelse af beslutning nr. 148/04, hvorved Cassa Conguaglio fik overdraget hele administrationen af taksten ... ENEL beholdte nu ikke længere indtægterne af komponent A4, men overførte dem fuldt ud til Cassa Conguaglio, som foretog beregningerne og udbetalte refusion til Alcoa. I praksis betalte Alcoa ved denne ordning den pris, der var fastsat i kontrakten med ENEL, og modtog efterfølgende fra Cassa Conguaglio et udligningsbidrag, som betød, at den fortsat betalte Alumix-prisen. For Alcoa trådte denne nye administrationsordning i kraft i september 2004 og anvendes stadigvæk (28).

2.5.   Den første anfægtede forlængelse af Alcoa-taksten

| (44) | Ved 2004-dekretet forlængede den italienske regering — indtil den 30. juni 2007 — den nedsatte el-takst, der var blevet indført ved dekret af 19. december 1995 for »el-leverancer til produktion af aluminium, bly, sølv og zink i de anlæg, der eksisterer på tidspunktet for dekretets ikrafttræden, og som er beliggende på øer, hvorfra der ikke eller i utilstrækkeligt omfang er forbindelser til de nationale el- og gasnet« (29). |
| --- | --- |

(44)

Ved 2004-dekretet forlængede den italienske regering — indtil den 30. juni 2007 — den nedsatte el-takst, der var blevet indført ved dekret af 19. december 1995 for »el-leverancer til produktion af aluminium, bly, sølv og zink i de anlæg, der eksisterer på tidspunktet for dekretets ikrafttræden, og som er beliggende på øer, hvorfra der ikke eller i utilstrækkeligt omfang er forbindelser til de nationale el- og gasnet« (29).

| (45) | I praksis tog 2004-dekretet sigte på a) at forlænge den eksisterende takst, der gjaldt for Alcoa, indtil juni 2007 og b) at udvide ordningen til også at omfatte andre virksomheder på Sardinien: Portovesme, ILA og Euroallumina. |
| --- | --- |

(45)

I praksis tog 2004-dekretet sigte på a) at forlænge den eksisterende takst, der gjaldt for Alcoa, indtil juni 2007 og b) at udvide ordningen til også at omfatte andre virksomheder på Sardinien: Portovesme, ILA og Euroallumina.

| (46) | Forlængelsen af taksten for Alcoa, der blev indført ved 2004-dekretet, blev iværksat, ved AEEG-beslutning nr. 148/04, som også indførte ændringer i den finansieringsordning, der er beskrevet ovenfor i betragtning 43. |
| --- | --- |

(46)

Forlængelsen af taksten for Alcoa, der blev indført ved 2004-dekretet, blev iværksat, ved AEEG-beslutning nr. 148/04, som også indførte ændringer i den finansieringsordning, der er beskrevet ovenfor i betragtning 43.

| (47) | Denne første forlængelse var omfattet af den formelle undersøgelsesprocedure, der blev indledt med hensyn til 2004-dekretet i sag C 38/04 (30). Ifølge Italien (31) har Alcoa ikke været omfattet af 2004-dekretet, men har fortsat været omfattet af taksten i henhold til det oprindelige retsgrundlag, nemlig 1995-dekretet. |
| --- | --- |

(47)

Denne første forlængelse var omfattet af den formelle undersøgelsesprocedure, der blev indledt med hensyn til 2004-dekretet i sag C 38/04 (30). Ifølge Italien (31) har Alcoa ikke været omfattet af 2004-dekretet, men har fortsat været omfattet af taksten i henhold til det oprindelige retsgrundlag, nemlig 1995-dekretet.

2.6.   Den anden anfægtede forlængelse af Alcoa-taksten

| (48) | Ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 forlængede de italienske myndigheder den nedsatte takst, der gjaldt for Alcoa, indtil 2010 på de betingelser, der var gældende den 31. december 2004 (32). I henhold til lov nr. 80/2005 skulle forlængelsen af taksten træde i kraft den 1. januar 2005. Dette tidspunkt blev senere ændret til den 1. januar 2006 ved AEEG's beslutning nr. 286/05 efter instrukser fra de nationale myndigheder. |
| --- | --- |

(48)

Ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 forlængede de italienske myndigheder den nedsatte takst, der gjaldt for Alcoa, indtil 2010 på de betingelser, der var gældende den 31. december 2004 (32). I henhold til lov nr. 80/2005 skulle forlængelsen af taksten træde i kraft den 1. januar 2005. Dette tidspunkt blev senere ændret til den 1. januar 2006 ved AEEG's beslutning nr. 286/05 efter instrukser fra de nationale myndigheder.

| (49) | For at fastlægge den pris, som Alcoa skulle betale efter 2005, blev der ved lov nr. 80/2005 indført en indekseringsordning, hvorved den nedsatte takst (dvs. den takst, der blev fastsat i Alumix-beslutningen for 2005) fra 1. januar 2006 ville blive forhøjet med 4 % på årsbasis, eller, hvis sidstnævnte takst var højere, med den gennemsnitlige procentuelle forhøjelse af engrospriserne på el-børserne i Amsterdam og Frankfurt (33). |
| --- | --- |

(49)

For at fastlægge den pris, som Alcoa skulle betale efter 2005, blev der ved lov nr. 80/2005 indført en indekseringsordning, hvorved den nedsatte takst (dvs. den takst, der blev fastsat i Alumix-beslutningen for 2005) fra 1. januar 2006 ville blive forhøjet med 4 % på årsbasis, eller, hvis sidstnævnte takst var højere, med den gennemsnitlige procentuelle forhøjelse af engrospriserne på el-børserne i Amsterdam og Frankfurt (33).

| (50) | Efter konsultationer med støttemodtagerne anlagde AEEG dog en anden fortolkning af indekseringsordningen. I AEEG's beslutning nr. 217/05 blev det nemlig fastslået, at den årlige takststigning ville følge de gennemsnitlige engrospriser, uden dog at kunne overstige 4 %. Denne indekseringsordning gav sig i praksis udslag i årlige takststigninger, som var lavere end dem, der oprindelig var fastsat i lovgivningen. |
| --- | --- |

(50)

Efter konsultationer med støttemodtagerne anlagde AEEG dog en anden fortolkning af indekseringsordningen. I AEEG's beslutning nr. 217/05 blev det nemlig fastslået, at den årlige takststigning ville følge de gennemsnitlige engrospriser, uden dog at kunne overstige 4 %. Denne indekseringsordning gav sig i praksis udslag i årlige takststigninger, som var lavere end dem, der oprindelig var fastsat i lovgivningen.

| (51) | Anden forlængelse blev omfattet af den formelle undersøgelsesprocedure, der blev indledt i sag C 36/06. Da Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til artikel 11, stk. 12, i lov nr. 80/2005, gjorde AEEG, ved beslutning nr. 190/06, i henhold til lov nr. 80/2005 udbetalingerne betinget af, at Alcoa stillede en bankgaranti eller en moderselskabsgaranti til dækning af risikoen for tilbagesøgning af støtten. |
| --- | --- |

(51)

Anden forlængelse blev omfattet af den formelle undersøgelsesprocedure, der blev indledt i sag C 36/06. Da Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til artikel 11, stk. 12, i lov nr. 80/2005, gjorde AEEG, ved beslutning nr. 190/06, i henhold til lov nr. 80/2005 udbetalingerne betinget af, at Alcoa stillede en bankgaranti eller en moderselskabsgaranti til dækning af risikoen for tilbagesøgning af støtten.

| (52) | Cassa Conguaglio's udbetalinger til Alcoa i perioden januar 2006-januar 2009 er gengivet i nedenstående tabel. Tallene for 2009 er ufuldstændige, idet de kun omfatter betalingerne i januar 2009, mens Alcoa også modtog betalinger i de følgende måneder.









  (EUR) |
| --- | --- |
| | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| Fusina (Veneto) | 38 984 539,22 | 36 978 386,83 | 449 534 611,10 | 3 776 733,70 |
| Portovesme (Sardinien) | 133 556 933,73 | 121 087 555,95 | 160 529 510,20 | 12 365 849,45 |
| I alt | 172 541 472,95 | 158 065 942,78 | 210 064 121,30 | 16 142 583,15 |

(52)

Cassa Conguaglio's udbetalinger til Alcoa i perioden januar 2006-januar 2009 er gengivet i nedenstående tabel. Tallene for 2009 er ufuldstændige, idet de kun omfatter betalingerne i januar 2009, mens Alcoa også modtog betalinger i de følgende måneder.

(EUR)

2006

2007

2008

2009

Fusina (Veneto)

38 984 539,22

36 978 386,83

449 534 611,10

3 776 733,70

Portovesme (Sardinien)

133 556 933,73

121 087 555,95

160 529 510,20

12 365 849,45

I alt

172 541 472,95

158 065 942,78

210 064 121,30

16 142 583,15

3.   BESLUTNING OM INDLEDNING AF PROCEDUREN EFTER EF-TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 2

| (53) | Kommissionen besluttede at indlede den formelle undersøgelsesprocedure af nedenstående årsager: |
| --- | --- |

(53)

Kommissionen besluttede at indlede den formelle undersøgelsesprocedure af nedenstående årsager:

3.1.   Sag C 38/A/04

| (54) | Kommissionen klassificerede de takster, der blev indført ved 2004-dekretet, som driftsstøtte og undersøgte, om støtten kunne godkendes i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (34), da Sardinien i 2004 var et støtteberettiget område i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt støtten kunne godkendes på dette grundlag, idet en sådan ad hoc-støtte, der blev ydet til et begrænset antal støttemodtagere, ikke syntes at fremme regionaludviklingen. |
| --- | --- |

(54)

Kommissionen klassificerede de takster, der blev indført ved 2004-dekretet, som driftsstøtte og undersøgte, om støtten kunne godkendes i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (34), da Sardinien i 2004 var et støtteberettiget område i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt støtten kunne godkendes på dette grundlag, idet en sådan ad hoc-støtte, der blev ydet til et begrænset antal støttemodtagere, ikke syntes at fremme regionaludviklingen.

| (55) | Hvad specielt angår Alcoa, understregede Kommissionen, at den nye takst tilsyneladende var forskellig fra Alumix-taksten, idet sidstnævnte var blevet fastsat af den italienske monopolvirksomhed på el-markedet, ENEL, mens den nye takst indebar statens selektive indgriben for at kompensere for forskellen mellem den markedspris, der var aftalt med en el-producent, og den nedsatte takst, der var blevet fastsat i 1996. |
| --- | --- |

(55)

Hvad specielt angår Alcoa, understregede Kommissionen, at den nye takst tilsyneladende var forskellig fra Alumix-taksten, idet sidstnævnte var blevet fastsat af den italienske monopolvirksomhed på el-markedet, ENEL, mens den nye takst indebar statens selektive indgriben for at kompensere for forskellen mellem den markedspris, der var aftalt med en el-producent, og den nedsatte takst, der var blevet fastsat i 1996.

| (56) | Desuden udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt foranstaltningen kunne bevirke, at selskabsskatteniveauet blev nedsat. Retsgrundlaget for en sådan nedsættelse skulle være Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (35). |
| --- | --- |

(56)

Desuden udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt foranstaltningen kunne bevirke, at selskabsskatteniveauet blev nedsat. Retsgrundlaget for en sådan nedsættelse skulle være Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (35).

3.2.   Sag C 36/B/06

| (57) | Beslutningen fra 2006 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørte især Alcoa-taksten (36). Kommissionen bemærkede, at retsgrundlaget og markedsvilkårene var noget anderledes på det tidspunkt, hvor Alumix-beslutningen blev vedtaget, end i den periode, der var omfattet af beslutningen om indledning af proceduren. Især var el-markedet blevet liberaliseret og forvaltningen af ordningen var blevet overdraget til Cassa Conguaglio. Kommissionen fandt det derfor nødvendigt på ny at undersøge, om Alcoa-taksten indebar statsstøtte. |
| --- | --- |

(57)

Beslutningen fra 2006 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørte især Alcoa-taksten (36). Kommissionen bemærkede, at retsgrundlaget og markedsvilkårene var noget anderledes på det tidspunkt, hvor Alumix-beslutningen blev vedtaget, end i den periode, der var omfattet af beslutningen om indledning af proceduren. Især var el-markedet blevet liberaliseret og forvaltningen af ordningen var blevet overdraget til Cassa Conguaglio. Kommissionen fandt det derfor nødvendigt på ny at undersøge, om Alcoa-taksten indebar statsstøtte.

| (58) | Kommissionen mente, at taksten indebar statsstøtte, fordi a) nedsættelsen af el-taksten indebar en økonomisk fordel, b) beslutningen om at anvende taksten var blevet truffet af de italienske myndigheder og blev finansieret ved overførsel af statsmidler i form af en skattelignende afgift, c) foranstaltningen truede med at fordreje konkurrencevilkårene og d) påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne, da aluminium er genstand for den internationale samhandel. Kommissionen betragtede støtten som driftsstøtte. |
| --- | --- |

(58)

Kommissionen mente, at taksten indebar statsstøtte, fordi a) nedsættelsen af el-taksten indebar en økonomisk fordel, b) beslutningen om at anvende taksten var blevet truffet af de italienske myndigheder og blev finansieret ved overførsel af statsmidler i form af en skattelignende afgift, c) foranstaltningen truede med at fordreje konkurrencevilkårene og d) påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne, da aluminium er genstand for den internationale samhandel. Kommissionen betragtede støtten som driftsstøtte.

| (59) | Kommissionen fremførte også, at den tidligere konstatering af, at Alumix-taksten ikke udgjorde statsstøtte, ikke betød, at den nye støtte skulle betragtes som eksisterende støtte. Kommissionens godkendelse af Alumix på grundlag af den økonomiske vurdering af forholdene på det pågældende tidspunkt var tidsbegrænset og kunne ikke finde anvendelse på forlængelsen af taksten i henhold til lov nr. 80/2005. |
| --- | --- |

(59)

Kommissionen fremførte også, at den tidligere konstatering af, at Alumix-taksten ikke udgjorde statsstøtte, ikke betød, at den nye støtte skulle betragtes som eksisterende støtte. Kommissionens godkendelse af Alumix på grundlag af den økonomiske vurdering af forholdene på det pågældende tidspunkt var tidsbegrænset og kunne ikke finde anvendelse på forlængelsen af taksten i henhold til lov nr. 80/2005.

| (60) | Med hensyn til foreneligheden vurderede Kommissionen, om den nedsatte takst kunne godkendes på grundlag af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. |
| --- | --- |

(60)

Med hensyn til foreneligheden vurderede Kommissionen, om den nedsatte takst kunne godkendes på grundlag af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte.

| (61) | Kommissionen bemærkede, at anlægget i Veneto ikke lå i en region, der var støtteberettiget efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og derfor ikke var regionalstøtteberettiget. |
| --- | --- |

(61)

Kommissionen bemærkede, at anlægget i Veneto ikke lå i en region, der var støtteberettiget efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og derfor ikke var regionalstøtteberettiget.

| (62) | Sardinien var en støtteberettiget region efter artikel 87, stk. 3, litra a), indtil udgangen af 2006. Kommissionen betvivlede dog, at foranstaltningen kunne godkendes på grundlag af retningslinjerne for regionalstøtte for den periode (37). |
| --- | --- |

(62)

Sardinien var en støtteberettiget region efter artikel 87, stk. 3, litra a), indtil udgangen af 2006. Kommissionen betvivlede dog, at foranstaltningen kunne godkendes på grundlag af retningslinjerne for regionalstøtte for den periode (37).

| (63) | Til trods for at Italien insisterede på, at de høje el-priser på Sardinien udgjorde en hindring for øens udvikling, konkluderede Kommissionen, at Italien ikke havde påvist, at priserne var væsentligt højere på Sardinien, hverken i gennemsnit eller specielt for el-intensive virksomheder (Italien havde ikke fremlagt bilaterale kontrakter mellem de el-intensive virksomheder og deres leverandører, fordi de hævdede, at disse oplysninger ikke var offentligt tilgængelige). Italien havde heller ikke givet nogen begrundelse for, hvorfor højere priser skulle udgøre et regionalt problem, eller hvordan taksten bidrog til regionaludviklingen. Kommissionen erindrede om, at den i sag C 34/02 (38) havde fastslået, at de manglende el- og gasforbindelser på Sardinien ikke kunne betragtes som en hindring for udviklingen af SMV i regionen, (og havde vedtaget en negativ beslutning). Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt støtten var nødvendig. |
| --- | --- |

(63)

Til trods for at Italien insisterede på, at de høje el-priser på Sardinien udgjorde en hindring for øens udvikling, konkluderede Kommissionen, at Italien ikke havde påvist, at priserne var væsentligt højere på Sardinien, hverken i gennemsnit eller specielt for el-intensive virksomheder (Italien havde ikke fremlagt bilaterale kontrakter mellem de el-intensive virksomheder og deres leverandører, fordi de hævdede, at disse oplysninger ikke var offentligt tilgængelige). Italien havde heller ikke givet nogen begrundelse for, hvorfor højere priser skulle udgøre et regionalt problem, eller hvordan taksten bidrog til regionaludviklingen. Kommissionen erindrede om, at den i sag C 34/02 (38) havde fastslået, at de manglende el- og gasforbindelser på Sardinien ikke kunne betragtes som en hindring for udviklingen af SMV i regionen, (og havde vedtaget en negativ beslutning). Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt støtten var nødvendig.

| (64) | Kommissionen betvivlede desuden, at en sådan ad hoc-støtte stod i forhold til de regionale problemer, i betragtning af bl.a. metoden til beregning af den nedsatte takst, som ikke havde nogen forbindelse med de priser, der blev anvendt i resten af Italien. |
| --- | --- |

(64)

Kommissionen betvivlede desuden, at en sådan ad hoc-støtte stod i forhold til de regionale problemer, i betragtning af bl.a. metoden til beregning af den nedsatte takst, som ikke havde nogen forbindelse med de priser, der blev anvendt i resten af Italien.

| (65) | Kommissionen bemærkede, at støtten ikke reelt var degressiv i betragtning af, at taksten ikke måtte forhøjes med mere end 4 %. |
| --- | --- |

(65)

Kommissionen bemærkede, at støtten ikke reelt var degressiv i betragtning af, at taksten ikke måtte forhøjes med mere end 4 %.

| (66) | Med hensyn til den periode, der er omfattet af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (39), bemærkede Kommissionen, at Sardinien ikke længere er berettiget til regionalstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og især driftsstøtte. Selv om der i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte kan godkendes en overgangsperiode på to år til lineær afvikling af de eksisterende driftsstøtteordninger, forekom det ikke hensigtsmæssigt at tillade indførelse af ny driftsstøtte for et par måneder og fastsætte, at den skulle afvikles gradvis, bl.a. i betragtning af den tvivl, Kommissionen havde givet udtryk for, og risikoen for at støtten ville fordreje konkurrencen. |
| --- | --- |

(66)

Med hensyn til den periode, der er omfattet af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (39), bemærkede Kommissionen, at Sardinien ikke længere er berettiget til regionalstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og især driftsstøtte. Selv om der i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte kan godkendes en overgangsperiode på to år til lineær afvikling af de eksisterende driftsstøtteordninger, forekom det ikke hensigtsmæssigt at tillade indførelse af ny driftsstøtte for et par måneder og fastsætte, at den skulle afvikles gradvis, bl.a. i betragtning af den tvivl, Kommissionen havde givet udtryk for, og risikoen for at støtten ville fordreje konkurrencen.

| (67) | Endelig betvivlede Kommissionen muligheden for at godkende den nedsatte takst for Alcoa, det være sig som regionalstøtte eller nogen anden form for støtte, som Italien under alle omstændigheder ikke har givet nogen begrundelse for. |
| --- | --- |

(67)

Endelig betvivlede Kommissionen muligheden for at godkende den nedsatte takst for Alcoa, det være sig som regionalstøtte eller nogen anden form for støtte, som Italien under alle omstændigheder ikke har givet nogen begrundelse for.

3.3.   Alcoas anfægtelse af beslutningen fra 2006 om indledning af proceduren

| (68) | Alcoa indbragte beslutningen fra 2006 om indledning af proceduren for Retten i Første Instans. Den 25. marts 2009 afsagde Retten dom (i det følgende benævnt »Rettens dom«), hvorved den stadfæstede beslutningen om indledning af proceduren og afviste alle Alcoas argumenter (40). |
| --- | --- |

(68)

Alcoa indbragte beslutningen fra 2006 om indledning af proceduren for Retten i Første Instans. Den 25. marts 2009 afsagde Retten dom (i det følgende benævnt »Rettens dom«), hvorved den stadfæstede beslutningen om indledning af proceduren og afviste alle Alcoas argumenter (40).

4.   BEMÆRKNINGER FRA ANDRE INTERESSEREDE PARTER

| (69) | Kommissionen modtog bemærkninger fra Alcoa og andre interesserede parter som reaktion på sin opfordring til at fremsætte bemærkninger til de to beslutninger om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. I den foreliggende sag redegøres der kun for bemærkningerne vedrørende Alcoa-taksten. |
| --- | --- |

(69)

Kommissionen modtog bemærkninger fra Alcoa og andre interesserede parter som reaktion på sin opfordring til at fremsætte bemærkninger til de to beslutninger om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. I den foreliggende sag redegøres der kun for bemærkningerne vedrørende Alcoa-taksten.

4.1.   Alcoas bemærkninger

4.1.1.   Sag C 38/A/04

| (70) | Ifølge Alcoa har taksten til formål at afhjælpe et markedssvigt og især det nyligt liberaliserede el-markeds manglende evne til at skabe konkurrencedygtige priser på grund af de etablerede aktørers store markedsstyrke. Dette markedssvigt gør sig især gældende på Sardinien. Under sådanne forhold er det nødvendigt at tage initiativ til regulerering, også i form af takstordninger, af hensyn til overgangen fra monopol til fuld konkurrence. |
| --- | --- |

(70)

Ifølge Alcoa har taksten til formål at afhjælpe et markedssvigt og især det nyligt liberaliserede el-markeds manglende evne til at skabe konkurrencedygtige priser på grund af de etablerede aktørers store markedsstyrke. Dette markedssvigt gør sig især gældende på Sardinien. Under sådanne forhold er det nødvendigt at tage initiativ til regulerering, også i form af takstordninger, af hensyn til overgangen fra monopol til fuld konkurrence.

| (71) | Alcoas understreger i sin retlige analyse, at taksten ikke udgør støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, da de omstændigheder, der lå til grund for 1996-beslutningen om, at der ikke var tale om støtte i Alumix-sagen, stadig gør sig gældende. Taksten indebærer ikke nogen fordel, den måde, hvorpå den finansieres, medfører ikke overførsel af statsmidler, og i betragtning af de forhold, der kendetegner samhandelen med primæraluminium, kan taksten heller ikke siges at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordreje konkurrencevilkårene. |
| --- | --- |

(71)

Alcoas understreger i sin retlige analyse, at taksten ikke udgør støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, da de omstændigheder, der lå til grund for 1996-beslutningen om, at der ikke var tale om støtte i Alumix-sagen, stadig gør sig gældende. Taksten indebærer ikke nogen fordel, den måde, hvorpå den finansieres, medfører ikke overførsel af statsmidler, og i betragtning af de forhold, der kendetegner samhandelen med primæraluminium, kan taksten heller ikke siges at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordreje konkurrencevilkårene.

| (72) | Alcoa fremfører desuden, at taksten for Sardinien, også selv om Kommissionen måtte betragte den som statsstøtte, er forenelig i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. |
| --- | --- |

(72)

Alcoa fremfører desuden, at taksten for Sardinien, også selv om Kommissionen måtte betragte den som statsstøtte, er forenelig i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte.

4.1.2.   Sag C 36/B/06

| (73) | Alcoa fremfører, at taksten afhjælper et markedssvigt, at den ikke udgør statsstøtte, at den under alle omstændigheder må betragtes som eksisterende og ikke som ny støtte, og at princippet om den berettigede forventning udelukker, at den kan tilbagesøges. |
| --- | --- |

(73)

Alcoa fremfører, at taksten afhjælper et markedssvigt, at den ikke udgør statsstøtte, at den under alle omstændigheder må betragtes som eksisterende og ikke som ny støtte, og at princippet om den berettigede forventning udelukker, at den kan tilbagesøges.

| (74) | Alcoa fremlægger omfattende oplysninger om aluminiumsproduktionen og handelen med aluminium. Produktionen af primæraluminium (smeltning) er den mest energiintensive af samtlige industriprocesser (med et forbrug på 15 kWh pr. kilo fremstillet aluminium). Verdensproduktionen af primæraluminium var i 2006 på ca. 33,7 mio. ton, hvoraf kun 4,5 mio. ton fremstilles i EØS. EU-25 og EØS er betydelige nettoimportører af primæraluminium. I 2006 importerede EU-25 4,7 mio. ton, og importen forventes i 2010 at udgøre 5,5 mio. ton. I 2006 beskæftigede aluminiumindustrien i EU-25 106 000 personer direkte (41) og ca. 300 000 personer indirekte. På det tidspunkt, hvor Alcoa fremsatte bemærkninger, var der i EU-25 22 smelteværker for primæraluminium (31 inden for EØS), og de blev alle drevet med fuld kapacitetsudnyttelse. |
| --- | --- |

(74)

Alcoa fremlægger omfattende oplysninger om aluminiumsproduktionen og handelen med aluminium. Produktionen af primæraluminium (smeltning) er den mest energiintensive af samtlige industriprocesser (med et forbrug på 15 kWh pr. kilo fremstillet aluminium). Verdensproduktionen af primæraluminium var i 2006 på ca. 33,7 mio. ton, hvoraf kun 4,5 mio. ton fremstilles i EØS. EU-25 og EØS er betydelige nettoimportører af primæraluminium. I 2006 importerede EU-25 4,7 mio. ton, og importen forventes i 2010 at udgøre 5,5 mio. ton. I 2006 beskæftigede aluminiumindustrien i EU-25 106 000 personer direkte (41) og ca. 300 000 personer indirekte. På det tidspunkt, hvor Alcoa fremsatte bemærkninger, var der i EU-25 22 smelteværker for primæraluminium (31 inden for EØS), og de blev alle drevet med fuld kapacitetsudnyttelse.

| (75) | Primæraluminium er en råvare og referenceprisen på verdensmarkedet fastsættes på metalbørsen i London. De to italienske smelteværker i Fusina og Portovesme producerer ca. 200 000 ton. Ifølge Alcoa er denne begrænsede produktion ikke i stand til at påvirke priserne på primæraluminium. |
| --- | --- |

(75)

Primæraluminium er en råvare og referenceprisen på verdensmarkedet fastsættes på metalbørsen i London. De to italienske smelteværker i Fusina og Portovesme producerer ca. 200 000 ton. Ifølge Alcoa er denne begrænsede produktion ikke i stand til at påvirke priserne på primæraluminium.

4.1.2.1.   Aftaler om el-forsyning er nødvendige

| (76) | Elektricitet er det vigtigste omkostningselement i forbindelse med produktionen af primæraluminium. Ifølge Alcoa kan smelteværkerne kun fungere, hvis der er indgået langsigtede forsyningsaftaler med el-producenterne. Langsigtede omkostningsbaserede aftaler kan stadig indgås i vore dage med velvillige sælgere, som det fremgår af den aftale, Alcoa har indgået på Island (42). Hvis ikke der indgås omkostningsbaserede aftaler, vil smelteværkerne ifølge Alcoa være nødt til at lukke. Siden 2003 er tre smelteværker i EU-25 blevet lukket af denne grund, og der er bebudet flere planer om lukning. Alcoa konkluderer, at den uden en forlængelse af taksten ville være nødt til omgående at lukke de to italienske anlæg i Fusina (Veneto) og Portovesme (Sardinien). |
| --- | --- |

(76)

Elektricitet er det vigtigste omkostningselement i forbindelse med produktionen af primæraluminium. Ifølge Alcoa kan smelteværkerne kun fungere, hvis der er indgået langsigtede forsyningsaftaler med el-producenterne. Langsigtede omkostningsbaserede aftaler kan stadig indgås i vore dage med velvillige sælgere, som det fremgår af den aftale, Alcoa har indgået på Island (42). Hvis ikke der indgås omkostningsbaserede aftaler, vil smelteværkerne ifølge Alcoa være nødt til at lukke. Siden 2003 er tre smelteværker i EU-25 blevet lukket af denne grund, og der er bebudet flere planer om lukning. Alcoa konkluderer, at den uden en forlængelse af taksten ville være nødt til omgående at lukke de to italienske anlæg i Fusina (Veneto) og Portovesme (Sardinien).

| (77) | Alcoa understreger, at flere medlemsstaters regeringer opfordrer til, at der indgås langsigtede omkostningsbaserede forsyningsaftaler mellem de el-intensive industriforbrugere og el-producenterne, fordi el-markederne ikke fungerer tilfredsstillende. Disse løsninger anses for nødvendige som midlertidige foranstaltninger for at sikre rimelige priser og forhindre lukning af industrier. Alcoa har kort beskrevet de foranstaltninger, der er iværksat af: Finland (konsortier, der investerer i en ny atomreaktor, med ret til at aftage elektricitet til en pris, der er baseret på produktionsomkostningerne), Tyskland (rabat på 35-50 % på transmissionsomkostningerne plus en reduktion af afgifterne på vedvarende energi for de store industriforbrugere), Spanien (reguleret takst), Frankrig (konsortier af storforbrugere, der investerer i nye kernekraftværker, regulerede »retur«-takster), Sverige (konsortier, der investerer i nye kraftværker), Belgien (indkøbskonsortier). |
| --- | --- |

(77)

Alcoa understreger, at flere medlemsstaters regeringer opfordrer til, at der indgås langsigtede omkostningsbaserede forsyningsaftaler mellem de el-intensive industriforbrugere og el-producenterne, fordi el-markederne ikke fungerer tilfredsstillende. Disse løsninger anses for nødvendige som midlertidige foranstaltninger for at sikre rimelige priser og forhindre lukning af industrier. Alcoa har kort beskrevet de foranstaltninger, der er iværksat af: Finland (konsortier, der investerer i en ny atomreaktor, med ret til at aftage elektricitet til en pris, der er baseret på produktionsomkostningerne), Tyskland (rabat på 35-50 % på transmissionsomkostningerne plus en reduktion af afgifterne på vedvarende energi for de store industriforbrugere), Spanien (reguleret takst), Frankrig (konsortier af storforbrugere, der investerer i nye kernekraftværker, regulerede »retur«-takster), Sverige (konsortier, der investerer i nye kraftværker), Belgien (indkøbskonsortier).

| (78) | Alcoa påpeger, at Kommissionen selv har erkendt i forbindelse med undersøgelsen af energisektoren (43), at el-markederne i Europa ikke fungerer korrekt. Alcoa opregner desuden en række initiativer, som Kommissionen har vedtaget eller planlagt i energisektoren såsom arbejdet inden for »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environment« (44). |
| --- | --- |

(78)

Alcoa påpeger, at Kommissionen selv har erkendt i forbindelse med undersøgelsen af energisektoren (43), at el-markederne i Europa ikke fungerer korrekt. Alcoa opregner desuden en række initiativer, som Kommissionen har vedtaget eller planlagt i energisektoren såsom arbejdet inden for »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environment« (44).

4.1.2.2.   Taksten udgør ikke statsstøtte

| (79) | Alcoa fremfører, at taksten ikke udgør statsstøtte af følgende grunde: a) de forhold, der fik Kommissionen til at konkludere, at Alumix-taksten ikke medførte en fordel, har ikke ændret sig væsentligt; den pris, som Alcoa betaler, er således fortsat i overensstemmelse med de parametre, som Kommissionen anførte i Alumix-beslutningen, b) foranstaltningen fordrejer ikke konkurrencevilkårene og påvirker heller ikke samhandelen, og c) ifølge EU-domstolenes retspraksis indebærer foranstaltningen ikke overførsel af statsmidler. |
| --- | --- |

(79)

Alcoa fremfører, at taksten ikke udgør statsstøtte af følgende grunde: a) de forhold, der fik Kommissionen til at konkludere, at Alumix-taksten ikke medførte en fordel, har ikke ændret sig væsentligt; den pris, som Alcoa betaler, er således fortsat i overensstemmelse med de parametre, som Kommissionen anførte i Alumix-beslutningen, b) foranstaltningen fordrejer ikke konkurrencevilkårene og påvirker heller ikke samhandelen, og c) ifølge EU-domstolenes retspraksis indebærer foranstaltningen ikke overførsel af statsmidler.

4.1.2.3.   Ingen fordel

| (80) | Alcoa fremfører, at det ved vurderingen af, om der er tale om en fordel, er vigtigt at fastslå, om den pris, Alcoa betaler, er lavere en den normale markedspris. Alcoa hævder, at særprisen svarer til den, virksomheden skulle have betalt under normale markedsforhold, dvs. på et konkurrenceudsat marked. I Alumix-sagen nåede Kommissionen frem til den konklusion, at en privat el-forsyningsvirksomhed på et konkurrenceudsat marked ville sælge elektricitet til sine bedste kunder til marginalomkostningerne plus et lille bidrag til de faste omkostninger, og at staten kunne fastsætte takster på grundlag af de samme kriterier. Ifølge Alcoa skal det i den foreliggende sag påvises, om de priser, som Alcoa betaler, er højere eller lavere end dens el-leverandørs marginalomkostninger (plus et vist bidrag til de faste omkostninger). Alcoa har fremlagt beregninger til støtte for dette argument.







  (EUR/MWh) |
| --- | --- |
| | 2005 | 2006 |
| Sardinien |
| Særtakst for Alcoa Portovesme | 24,94 | 25,90 |
| Minimumspuljepris for regionen Sardinien | 20,02 | 21,0 |
| Veneto |
| Særtakst for Alcoa Fusina | 25,7 | 27,1 |
| Minimumspuljepris for regionen Norditalien | 20,02 | 21,0 |

(80)

Alcoa fremfører, at det ved vurderingen af, om der er tale om en fordel, er vigtigt at fastslå, om den pris, Alcoa betaler, er lavere en den normale markedspris. Alcoa hævder, at særprisen svarer til den, virksomheden skulle have betalt under normale markedsforhold, dvs. på et konkurrenceudsat marked. I Alumix-sagen nåede Kommissionen frem til den konklusion, at en privat el-forsyningsvirksomhed på et konkurrenceudsat marked ville sælge elektricitet til sine bedste kunder til marginalomkostningerne plus et lille bidrag til de faste omkostninger, og at staten kunne fastsætte takster på grundlag af de samme kriterier. Ifølge Alcoa skal det i den foreliggende sag påvises, om de priser, som Alcoa betaler, er højere eller lavere end dens el-leverandørs marginalomkostninger (plus et vist bidrag til de faste omkostninger). Alcoa har fremlagt beregninger til støtte for dette argument.

(EUR/MWh)

2005

2006

Sardinien

Særtakst for Alcoa Portovesme

24,94

25,90

Minimumspuljepris for regionen Sardinien

20,02

21,0

Veneto

Særtakst for Alcoa Fusina

25,7

27,1

Minimumspuljepris for regionen Norditalien

20,02

21,0

| (81) | For såvel Sardinien som Veneto anvender Alcoa IPEX' mindstepriser (20,2 og 21,0 EUR/MWh i 2005 og 2006) som målestok for producenternes marginalomkostninger, idet ingen leverandører ville sælge energi på spotmarkederne til priser, der er lavere end deres marginalomkostninger, og mindstepriserne på spotmarkederne ville derfor være højere end de marginale produktionsomkostninger. Ifølge virksomheden kan ovennævnte mindsteprisers pålidelighed bekræftes ved en sammenligning med de kulfyrede kraftværkers standardmarginalomkostninger, som Alcoa anslår til 20 EUR/MWh. |
| --- | --- |

(81)

For såvel Sardinien som Veneto anvender Alcoa IPEX' mindstepriser (20,2 og 21,0 EUR/MWh i 2005 og 2006) som målestok for producenternes marginalomkostninger, idet ingen leverandører ville sælge energi på spotmarkederne til priser, der er lavere end deres marginalomkostninger, og mindstepriserne på spotmarkederne ville derfor være højere end de marginale produktionsomkostninger. Ifølge virksomheden kan ovennævnte mindsteprisers pålidelighed bekræftes ved en sammenligning med de kulfyrede kraftværkers standardmarginalomkostninger, som Alcoa anslår til 20 EUR/MWh.

| (82) | Alcoa mener således, at de metoder, der er anført i betragtning 80 og 81, både for Venetos og Sardiniens vedkommende bekræfter, at de priser, som Alcoa betaler, er i overensstemmelse med kriterierne i Alumix-beslutningen. |
| --- | --- |

(82)

Alcoa mener således, at de metoder, der er anført i betragtning 80 og 81, både for Venetos og Sardiniens vedkommende bekræfter, at de priser, som Alcoa betaler, er i overensstemmelse med kriterierne i Alumix-beslutningen.

| (83) | Alcoa anfægter, hvad den betegner som Kommissionens brug af de gennemsnitlige IPEX-priser som parameter for vurdering af, om der er tale om en fordel. Alcoa fremfører, at den gennemsnitlige IPEX-pris ikke er repræsentativ for den pris, der betales af en stor industriforbruger som Alcoa, der bruger elektricitet 24 timer i døgnet og ikke køber elektricitet på spot-markedet, men indgår en langsigtet bilateral forsyningaftale. |
| --- | --- |

(83)

Alcoa anfægter, hvad den betegner som Kommissionens brug af de gennemsnitlige IPEX-priser som parameter for vurdering af, om der er tale om en fordel. Alcoa fremfører, at den gennemsnitlige IPEX-pris ikke er repræsentativ for den pris, der betales af en stor industriforbruger som Alcoa, der bruger elektricitet 24 timer i døgnet og ikke køber elektricitet på spot-markedet, men indgår en langsigtet bilateral forsyningaftale.

| (84) | Desuden fremfører Alcoa, at ENEL indtager en dominerende stilling på el-forsyningsmarkedet næsten overalt i Italien. ENEL er især på Sardinien beskyttet mod konkurrence fra leverandører udefra, da el-forbindelsen mellem Sardinien og den italienske halvø kun har begrænset kapacitet. Derfor er hverken spotmarkedet eller markedet for langsigtede forsyningsaftaler i Italien for øjeblikket karakteriseret ved en egentlig konkurrencestruktur. De priser, ENEL anvender over for Alcoa, afspejler således ikke hverken på Sardinien eller i Veneto de priser, der normalt ville gøre sig gældende på et konkurrenceudsat marked. |
| --- | --- |

(84)

Desuden fremfører Alcoa, at ENEL indtager en dominerende stilling på el-forsyningsmarkedet næsten overalt i Italien. ENEL er især på Sardinien beskyttet mod konkurrence fra leverandører udefra, da el-forbindelsen mellem Sardinien og den italienske halvø kun har begrænset kapacitet. Derfor er hverken spotmarkedet eller markedet for langsigtede forsyningsaftaler i Italien for øjeblikket karakteriseret ved en egentlig konkurrencestruktur. De priser, ENEL anvender over for Alcoa, afspejler således ikke hverken på Sardinien eller i Veneto de priser, der normalt ville gøre sig gældende på et konkurrenceudsat marked.

| (85) | Endelig mener Alcoa, at de priser, den har betalt i Italien, fortsat er i fuld overensstemmelse med de kriterier, som Kommissionen fastlagde i Alumix-beslutningen, og nøje afspejler hvad der ville ske, hvis markedet fungerede korrekt. Alcoa opnår derfor ikke en fordel, som den ikke kunne opnå på et konkurrenceudsat marked. |
| --- | --- |

(85)

Endelig mener Alcoa, at de priser, den har betalt i Italien, fortsat er i fuld overensstemmelse med de kriterier, som Kommissionen fastlagde i Alumix-beslutningen, og nøje afspejler hvad der ville ske, hvis markedet fungerede korrekt. Alcoa opnår derfor ikke en fordel, som den ikke kunne opnå på et konkurrenceudsat marked.

4.1.2.4.   Ingen påvirkning af samhandelen

| (86) | Alcoa fremfører, at taksten ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencevilkårene. Prisen på primæraluminium fastsættes på metalbørsen i London, og udsvingene i de lokale produktionsomkostninger giver sig ikke udslag i prisforskelle. Produktionen af primæraluminium i Italien er ifølge Alcoa så lav, at den ikke kan påvirke verdensmarkedspriserne. |
| --- | --- |

(86)

Alcoa fremfører, at taksten ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencevilkårene. Prisen på primæraluminium fastsættes på metalbørsen i London, og udsvingene i de lokale produktionsomkostninger giver sig ikke udslag i prisforskelle. Produktionen af primæraluminium i Italien er ifølge Alcoa så lav, at den ikke kan påvirke verdensmarkedspriserne.

| (87) | Efterspørgslen efter primæraluminium i EU-25 er steget konstant (med 42 % fra 1996 til 2005). Den europæiske produktion er dog ikke fulgt med i samme takt. I 2004 dækkede produktionen i EU-25 kun 41 % af efterspørgslen, mod 50 % i 1996. Der er således et voksende produktionsunderskud i EU, mens efterspørgslen i stadig stigende grad efterkommes ved import fra tredjelande. |
| --- | --- |

(87)

Efterspørgslen efter primæraluminium i EU-25 er steget konstant (med 42 % fra 1996 til 2005). Den europæiske produktion er dog ikke fulgt med i samme takt. I 2004 dækkede produktionen i EU-25 kun 41 % af efterspørgslen, mod 50 % i 1996. Der er således et voksende produktionsunderskud i EU, mens efterspørgslen i stadig stigende grad efterkommes ved import fra tredjelande.

| (88) | Hvis aluminiumsindustrien i Italien forsvinder, vil ingen andre nye aktører i Italien eller EU ifølge Alcoa kunne erstatte den lukkede kapacitet i Italien, da de eksisterende anlæg i EU i forvejen udnytter deres kapacitet fuldt ud, og ingen nye eller eksisterende producenter ville have incitament til at forøge kapaciteten, da langtidsudsigterne er usikre med hensyn til el-forsyning til rimelige priser. |
| --- | --- |

(88)

Hvis aluminiumsindustrien i Italien forsvinder, vil ingen andre nye aktører i Italien eller EU ifølge Alcoa kunne erstatte den lukkede kapacitet i Italien, da de eksisterende anlæg i EU i forvejen udnytter deres kapacitet fuldt ud, og ingen nye eller eksisterende producenter ville have incitament til at forøge kapaciteten, da langtidsudsigterne er usikre med hensyn til el-forsyning til rimelige priser.

| (89) | Desuden hævder Alcoa, at de øvrige europæiske producenters interesser ikke trues af forlængelsen af de italienske takstordninger, da disse sikrer en el-pris, som kun er lidt lavere end den vejede gennemsnitspris, der betales af producenterne af primæraluminium i EU-25. |
| --- | --- |

(89)

Desuden hævder Alcoa, at de øvrige europæiske producenters interesser ikke trues af forlængelsen af de italienske takstordninger, da disse sikrer en el-pris, som kun er lidt lavere end den vejede gennemsnitspris, der betales af producenterne af primæraluminium i EU-25.

| (90) | Sammenligning af smelteværkernes gennemsnitstakster









  (EUR/MWh) |
| --- | --- |
| | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i Italien | 22,0 | 23,4 | 24,2 | 25,1 |
| Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i EU-25 | 24,9 | 24,0 | 25,1 | 26,4 |
| Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i EØS | 21,4 | 21,2 | 22,0 | 23,3 |
| Vejet gennemsnitstakst for smelteværker på verdensplan | 21,1 | 19,3 | 19,4 | 21,2 |

(90)

Sammenligning af smelteværkernes gennemsnitstakster

(EUR/MWh)

2002

2003

2004

2005

Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i Italien

22,0

23,4

24,2

25,1

Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i EU-25

24,9

24,0

25,1

26,4

Vejet gennemsnitstakst for smelteværker i EØS

21,4

21,2

22,0

23,3

Vejet gennemsnitstakst for smelteværker på verdensplan

21,1

19,3

19,4

21,2

4.1.2.5.   Ingen anvendelse af statsmidler

| (91) | Alcoa lægger retspraksis i Preussen-Elektra-sagen (45) og i Pearle-sagen (46) til grund for sine argumenter for, at den pågældende foranstaltning ikke finansieres ved hjælp af statsmidler. Alcoa fremfører, at de midler, der er nødvendige til finansiering af taksten, overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og at statens rolle kun består i at vedtage en lov om udbetaling af de nødvendige beløb, uden at den har skønsmæssige beføjelser til at disponere over midlerne, bortset fra dens beføjelser til at gennemføre den lovfæstede ordning. Ifølge Alcoa udøver Cassa Conguaglio ingen kontrol over midlerne og er blot et regnskabsmæssigt mellemled. |
| --- | --- |

(91)

Alcoa lægger retspraksis i Preussen-Elektra-sagen (45) og i Pearle-sagen (46) til grund for sine argumenter for, at den pågældende foranstaltning ikke finansieres ved hjælp af statsmidler. Alcoa fremfører, at de midler, der er nødvendige til finansiering af taksten, overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og at statens rolle kun består i at vedtage en lov om udbetaling af de nødvendige beløb, uden at den har skønsmæssige beføjelser til at disponere over midlerne, bortset fra dens beføjelser til at gennemføre den lovfæstede ordning. Ifølge Alcoa udøver Cassa Conguaglio ingen kontrol over midlerne og er blot et regnskabsmæssigt mellemled.

4.1.2.6.   Eksisterende støtte i stedet for ny støtte

| (92) | Alcoa fremfører desuden, at denne foranstaltning i det tilfælde, hvor det skulle blive fastslået, at taksten udgør statsstøtte, skal betragtes som »eksisterende støtte« og ikke som »ny støtte«. |
| --- | --- |

(92)

Alcoa fremfører desuden, at denne foranstaltning i det tilfælde, hvor det skulle blive fastslået, at taksten udgør statsstøtte, skal betragtes som »eksisterende støtte« og ikke som »ny støtte«.

| (93) | Alcoa anfører. at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset, og at den ikke ophørte den 31. december 2005. Ifølge Alcoa er Kommissionens påstand om, at »en ændring af forholdene« skulle have bragt Alumix-beslutningens gyldighed til ophør, ubegrundet, da hverken liberaliseringen af markedet eller Cassa Conguaglios rolle medførte nogen væsentlig ændring med hensyn til den fordel (eller snarere den manglende fordel), som Alumix-ordningen indebar. Alcoa fortsatte med at anvende den samme nettopris efter reformerne, og denne pris gav ikke el-kunden nogen fordel, som fastsat i Alumix-beslutningen. Reformerne indebar derfor ikke en sådan »ændring af forholdene«, at det gjorde Alumix-beslutningen uanvendelig. Hvad angår Cassa Conguaglio's rolle, var der ifølge Alcoa tale om en rent administrativ ændring, som ikke påvirkede ordningens indhold. |
| --- | --- |

(93)

Alcoa anfører. at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset, og at den ikke ophørte den 31. december 2005. Ifølge Alcoa er Kommissionens påstand om, at »en ændring af forholdene« skulle have bragt Alumix-beslutningens gyldighed til ophør, ubegrundet, da hverken liberaliseringen af markedet eller Cassa Conguaglios rolle medførte nogen væsentlig ændring med hensyn til den fordel (eller snarere den manglende fordel), som Alumix-ordningen indebar. Alcoa fortsatte med at anvende den samme nettopris efter reformerne, og denne pris gav ikke el-kunden nogen fordel, som fastsat i Alumix-beslutningen. Reformerne indebar derfor ikke en sådan »ændring af forholdene«, at det gjorde Alumix-beslutningen uanvendelig. Hvad angår Cassa Conguaglio's rolle, var der ifølge Alcoa tale om en rent administrativ ændring, som ikke påvirkede ordningens indhold.

| (94) | Selv om der skulle være sket en ændring i forholdene, mener Alcoa desuden, at virksomheden ville have ret til at få foranstaltningen behandlet som »eksisterende støtte« i henhold til artikel l, litra b) nr. v), første punktum, i forordning (EF) 659/1999 (47) (foranstaltninger, som efterfølgende er blevet til støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet). Alcoa fremfører, at dette blev stadfæstet i retspraksis i sagen, Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien (48). Domstolen fastslog nemlig i denne sag, at Kommissionen, når det er konstateret, at en given støtteordning ikke skal betragtes som statsstøtte, kun kan ændre sin holdning ved anvendelse af reglerne for eksisterende støtte, og at ændringen kun kan få virkning i fremtiden. |
| --- | --- |

(94)

Selv om der skulle være sket en ændring i forholdene, mener Alcoa desuden, at virksomheden ville have ret til at få foranstaltningen behandlet som »eksisterende støtte« i henhold til artikel l, litra b) nr. v), første punktum, i forordning (EF) 659/1999 (47) (foranstaltninger, som efterfølgende er blevet til støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet). Alcoa fremfører, at dette blev stadfæstet i retspraksis i sagen, Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien (48). Domstolen fastslog nemlig i denne sag, at Kommissionen, når det er konstateret, at en given støtteordning ikke skal betragtes som statsstøtte, kun kan ændre sin holdning ved anvendelse af reglerne for eksisterende støtte, og at ændringen kun kan få virkning i fremtiden.

| (95) | Det er ifølge Alcoa irrelevant, om liberaliseringen af energimarkedet er sket efter, at Kommissionen vedtog Alumix-beslutningen, da liberaliseringen ikke ændrede begrundelsen for den konklusion, at der ikke var tale om støtte (det faktum, at priserne dækkede marginalomkostningerne), og ikke kunne medføre en ændring i foranstaltningens karakter. Kommissionen kan derfor ikke erklære støtten for »ny støtte« ved at gøre den bestemmelse gældende, der er fastsat i artikel 1, litra b), nr. v), andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 (49). Selv i det tilfælde, hvor liberaliseringen skulle have spillet en rolle, kan Kommissionen ifølge Alcoa ikke henvise til artikel 1, litra b), nr. v), andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999, jf. retspraksis i Alzetta-sagen (50). |
| --- | --- |

(95)

Det er ifølge Alcoa irrelevant, om liberaliseringen af energimarkedet er sket efter, at Kommissionen vedtog Alumix-beslutningen, da liberaliseringen ikke ændrede begrundelsen for den konklusion, at der ikke var tale om støtte (det faktum, at priserne dækkede marginalomkostningerne), og ikke kunne medføre en ændring i foranstaltningens karakter. Kommissionen kan derfor ikke erklære støtten for »ny støtte« ved at gøre den bestemmelse gældende, der er fastsat i artikel 1, litra b), nr. v), andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 (49). Selv i det tilfælde, hvor liberaliseringen skulle have spillet en rolle, kan Kommissionen ifølge Alcoa ikke henvise til artikel 1, litra b), nr. v), andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999, jf. retspraksis i Alzetta-sagen (50).

| (96) | Desuden fandt liberaliseringen af energimarkedet sted inden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 659/1999. Denne forordning kan derfor ikke finde anvendelse på foranstaltninger i el-sektoren, heller ikke i tilfælde, hvor disse foranstaltninger er blevet til støtte som følge af liberaliseringen. Sådanne foranstaltninger er derimod omfattet af artikel 1, litra b), nr. v), første punktum i forordning (EF) nr. 659/1999 (eksisterende støtte) og Domstolens retspraksis i Alzetta-sagen. |
| --- | --- |

(96)

Desuden fandt liberaliseringen af energimarkedet sted inden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 659/1999. Denne forordning kan derfor ikke finde anvendelse på foranstaltninger i el-sektoren, heller ikke i tilfælde, hvor disse foranstaltninger er blevet til støtte som følge af liberaliseringen. Sådanne foranstaltninger er derimod omfattet af artikel 1, litra b), nr. v), første punktum i forordning (EF) nr. 659/1999 (eksisterende støtte) og Domstolens retspraksis i Alzetta-sagen.

4.1.2.7.   Berettiget forventning

| (97) | Alcoa gør endvidere gældende, at virksomheden, selv om den gældende ordning ikke blev betragtet som eksisterende støtte, under alle omstændigheder ville have ret til at påberåbe sig den berettigede forventning i betragtning af de betydelige investeringer, som Alcoa har foretaget i de to anlæg ud fra den antagelse, at taksten ikke udgjorde støtte. Desuden foreligger der i Kommissionens beslutningspraksis præcedens for, at der kan udøves et vist skøn ved behandlingen af støtte som eksisterende støtte, især Kommissionens beslutning om reglerne for skattefritagelse ved etablering af virksomhed i udlandet (51). |
| --- | --- |

(97)

Alcoa gør endvidere gældende, at virksomheden, selv om den gældende ordning ikke blev betragtet som eksisterende støtte, under alle omstændigheder ville have ret til at påberåbe sig den berettigede forventning i betragtning af de betydelige investeringer, som Alcoa har foretaget i de to anlæg ud fra den antagelse, at taksten ikke udgjorde støtte. Desuden foreligger der i Kommissionens beslutningspraksis præcedens for, at der kan udøves et vist skøn ved behandlingen af støtte som eksisterende støtte, især Kommissionens beslutning om reglerne for skattefritagelse ved etablering af virksomhed i udlandet (51).

4.1.2.8.   Den sardinske taksts forenelighed som regionalstøtte

| (98) | Alcoa fremfører, at den pågældende foranstaltning i hvert fald for det sardinske anlægs vedkommende opfylder kravene vedrørende regionalstøtte. |
| --- | --- |

(98)

Alcoa fremfører, at den pågældende foranstaltning i hvert fald for det sardinske anlægs vedkommende opfylder kravene vedrørende regionalstøtte.

| (99) | Alcoa beskriver Sardiniens regionale problemer og den el-intensive industris problemer, som skyldes manglende energiforbindelser på Sardinien og ENEL/ENDESA's duopol, der påvirker konkurrencevilkårene og opretholder høje priser også for store forbrugere. Taksten tager sigte på at løse dette problem. |
| --- | --- |

(99)

Alcoa beskriver Sardiniens regionale problemer og den el-intensive industris problemer, som skyldes manglende energiforbindelser på Sardinien og ENEL/ENDESA's duopol, der påvirker konkurrencevilkårene og opretholder høje priser også for store forbrugere. Taksten tager sigte på at løse dette problem.

| (100) | Alcoa understreger, at lukning af smelteværkerne direkte ville bevirke, at 2 500 arbejdspladser går tabt. Det ville dog også indirekte påvirke tusindvis af andre arbejdspladser, da Alcoa er en af de største arbejdsgivere i regionen. Virkningerne ville blive endnu mere dramatiske ved en omgående lukning end, hvis aktiviteterne indstilles gradvis. |
| --- | --- |

(100)

Alcoa understreger, at lukning af smelteværkerne direkte ville bevirke, at 2 500 arbejdspladser går tabt. Det ville dog også indirekte påvirke tusindvis af andre arbejdspladser, da Alcoa er en af de største arbejdsgivere i regionen. Virkningerne ville blive endnu mere dramatiske ved en omgående lukning end, hvis aktiviteterne indstilles gradvis.

| (101) | Alcoa finder, at taksten opfylder proportionalitetsprincippet, fordi den er begrænset til det, der er nødvendigt for at afhjælpe markedssvigt (ingen konkurrence på markedet på Sardinien), og prisen er i overensstemmelse med den vejede gennemsnitspris på elektricitet, der betales af andre smelteværker i EU-25. |
| --- | --- |

(101)

Alcoa finder, at taksten opfylder proportionalitetsprincippet, fordi den er begrænset til det, der er nødvendigt for at afhjælpe markedssvigt (ingen konkurrence på markedet på Sardinien), og prisen er i overensstemmelse med den vejede gennemsnitspris på elektricitet, der betales af andre smelteværker i EU-25.

| (102) | Ifølge Alcoa er det ikke bevist, at der ikke er tale om degressivitet. Degressivitet bør vurderes i forhold til leverandørernes marginalomkostninger, og for at bevise, at taksten ikke er degressiv, skulle Kommissionen påvise en stigning i disse omkostninger. Med hensyn til den maksimale stigning på 4 %, som Kommissionen anfægter med den begrundelse, at den ikke sikrer takstens degressivitet, fremfører Alcoa, at det er normalt, at prisen fastsættes for en bestemt periode. Desuden bør et maksimum afspejle en normal tendens og ikke tage hensyn til unormale begivenheder, såsom den ekstraordinære stigning i olieprisen. Alcoa bemærker endelig, at Kommissionen i tilfælde, hvor en fordel blev opretholdt i fire til fem år og derpå nedsat gradvis, har erkendt, at der var tale om degressivitet (52). |
| --- | --- |

(102)

Ifølge Alcoa er det ikke bevist, at der ikke er tale om degressivitet. Degressivitet bør vurderes i forhold til leverandørernes marginalomkostninger, og for at bevise, at taksten ikke er degressiv, skulle Kommissionen påvise en stigning i disse omkostninger. Med hensyn til den maksimale stigning på 4 %, som Kommissionen anfægter med den begrundelse, at den ikke sikrer takstens degressivitet, fremfører Alcoa, at det er normalt, at prisen fastsættes for en bestemt periode. Desuden bør et maksimum afspejle en normal tendens og ikke tage hensyn til unormale begivenheder, såsom den ekstraordinære stigning i olieprisen. Alcoa bemærker endelig, at Kommissionen i tilfælde, hvor en fordel blev opretholdt i fire til fem år og derpå nedsat gradvis, har erkendt, at der var tale om degressivitet (52).

| (103) | Alcoa mener, at taksten er midlertidig, da den skal anvendes, indtil problemet med el-forbindelser til fastlandet er løst (formodentlig i 2010). Desuden er Kommissionens argument, nemlig at foranstaltningen har været anvendt i over fem år, ubegrundet, da taksten hidtil ikke har udgjort støtte. |
| --- | --- |

(103)

Alcoa mener, at taksten er midlertidig, da den skal anvendes, indtil problemet med el-forbindelser til fastlandet er løst (formodentlig i 2010). Desuden er Kommissionens argument, nemlig at foranstaltningen har været anvendt i over fem år, ubegrundet, da taksten hidtil ikke har udgjort støtte.

| (104) | Endelig fremfører Alcoa, at retningslinjerne fra 2007 for statsstøtte med regionalt sigte for perioden 2007-2013 (53), ikke kan anvendes i den foreliggende sag, da taksten blev iværksat inden 2007 og derfor skal vurderes efter regionalstøtteretningslinjerne fra 1998 (54), som anført i overgangsbestemmelserne i retningslinjerne fra 2007. |
| --- | --- |

(104)

Endelig fremfører Alcoa, at retningslinjerne fra 2007 for statsstøtte med regionalt sigte for perioden 2007-2013 (53), ikke kan anvendes i den foreliggende sag, da taksten blev iværksat inden 2007 og derfor skal vurderes efter regionalstøtteretningslinjerne fra 1998 (54), som anført i overgangsbestemmelserne i retningslinjerne fra 2007.

4.2.   Bemærkninger fra andre interesserede parter

4.2.1.   Sag C 38/A/04

| (105) | En konkurrent til Portovesme Srl (55) fremlagde en analyse af Alumix-taksten, og konkluderede, at alle de nedsatte takster, som Italien anvender på Sardinien i henhold til 2004-dekretet, må betragtes som ulovlig statsstøtte, der ikke kan godkendes som driftsstøtte med regionalt sigte, eller som må erklæres uforenelige. |
| --- | --- |

(105)

En konkurrent til Portovesme Srl (55) fremlagde en analyse af Alumix-taksten, og konkluderede, at alle de nedsatte takster, som Italien anvender på Sardinien i henhold til 2004-dekretet, må betragtes som ulovlig statsstøtte, der ikke kan godkendes som driftsstøtte med regionalt sigte, eller som må erklæres uforenelige.

4.2.2.   Sag C 36/B/06

| (106) | To sammenslutninger af aluminiumsproducenter fremfører, at taksterne er nødvendige for at forhindre, at industrien flyttes uden for EU, indtil der kan findes langsigtede løsninger. |
| --- | --- |

(106)

To sammenslutninger af aluminiumsproducenter fremfører, at taksterne er nødvendige for at forhindre, at industrien flyttes uden for EU, indtil der kan findes langsigtede løsninger.

| (107) | Den konkurrent til Portovesme Srl, der er nævnt i betragtning 105, anmodede Kommissionen om også at tage hensyn til dens bemærkninger til sag C 13/06 (56) ved vurderingen af den foreliggende sag. Virksomheden konkluderer på ny, at taksterne bør erklæres uforenelige. |
| --- | --- |

(107)

Den konkurrent til Portovesme Srl, der er nævnt i betragtning 105, anmodede Kommissionen om også at tage hensyn til dens bemærkninger til sag C 13/06 (56) ved vurderingen af den foreliggende sag. Virksomheden konkluderer på ny, at taksterne bør erklæres uforenelige.

| (108) | Italien har anmodet Kommissionen om ikke at tage hensyn til disse bemærkninger, som det finder irrelevante, da sag C 13/06 ikke vedrører samme emne: de foranstaltninger, der undersøges i sag C 13/06, udgør ny støtte, mens Alcoas takst er en forlængelse af en eksisterende foranstaltning. Desuden er den pågældende tredjemand, som ikke er aluminiumsproducent, ikke direkte berørt af foranstaltningen til fordel for Alcoa. |
| --- | --- |

(108)

Italien har anmodet Kommissionen om ikke at tage hensyn til disse bemærkninger, som det finder irrelevante, da sag C 13/06 ikke vedrører samme emne: de foranstaltninger, der undersøges i sag C 13/06, udgør ny støtte, mens Alcoas takst er en forlængelse af en eksisterende foranstaltning. Desuden er den pågældende tredjemand, som ikke er aluminiumsproducent, ikke direkte berørt af foranstaltningen til fordel for Alcoa.

| (109) | Kommissionen kan ikke efterkomme Italiens anmodning. Det forhold, at Alcoa-taksten er anderledes end de øvrige takster, gør ikke de fremsatte bemærkninger irrelevante, for så vidt som de vedrører relevante spørgsmål, nemlig om el-taksterne på Sardinien skal betragtes som statsstøtte, om de bidrager til regionaludviklingen, og om de påvirker konkurrencevilkårene. I forbindelse med en undersøgelse efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, er det heller ikke nødvendigt, at tredjemand er direkte og individuelt berørt af den foranstaltning, som vedkommende fremsætter bemærkninger til. |
| --- | --- |

(109)

Kommissionen kan ikke efterkomme Italiens anmodning. Det forhold, at Alcoa-taksten er anderledes end de øvrige takster, gør ikke de fremsatte bemærkninger irrelevante, for så vidt som de vedrører relevante spørgsmål, nemlig om el-taksterne på Sardinien skal betragtes som statsstøtte, om de bidrager til regionaludviklingen, og om de påvirker konkurrencevilkårene. I forbindelse med en undersøgelse efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, er det heller ikke nødvendigt, at tredjemand er direkte og individuelt berørt af den foranstaltning, som vedkommende fremsætter bemærkninger til.

5.   ITALIENS BEMÆRKNINGER

5.1.   Sag C 38/A/04

5.1.1.   Taksten tager sigte på at afhjælpe markedssvigt

| (110) | Italien understreger, at der endnu ikke er fuld konkurrence på el-markedet i EU, hvilket Kommissionen også selv har erkendt. Virksomhederne, især de el-intensive, er ikke i stand til at købe elektricitet på samme vilkår i de forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

(110)

Italien understreger, at der endnu ikke er fuld konkurrence på el-markedet i EU, hvilket Kommissionen også selv har erkendt. Virksomhederne, især de el-intensive, er ikke i stand til at købe elektricitet på samme vilkår i de forskellige medlemsstater.

| (111) | I Italien er der på trods af liberaliseringen af sektoren strukturelle mangler (som f.eks. utilstrækkelige el-forbindelser), der giver sig udslag i høje energipriser og en koncentreret markedsstruktur, som gør det vanskeligt for kunderne selv at vælge en el-leverandør. Problemerne er især betydelige på Sardinien, hvor der kun er to leverandører. Italien fremfører derfor, at det særlige takstsystem, der afspejler efterspørgselsprofilen, bør betragtes som en berettiget regulerende foranstaltning til simulering af de mekanismer, der bør fungere på et marked med fuld konkurrence. Denne intervention genopretter lige vilkår for el-intensive virksomheder, der opererer i forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

(111)

I Italien er der på trods af liberaliseringen af sektoren strukturelle mangler (som f.eks. utilstrækkelige el-forbindelser), der giver sig udslag i høje energipriser og en koncentreret markedsstruktur, som gør det vanskeligt for kunderne selv at vælge en el-leverandør. Problemerne er især betydelige på Sardinien, hvor der kun er to leverandører. Italien fremfører derfor, at det særlige takstsystem, der afspejler efterspørgselsprofilen, bør betragtes som en berettiget regulerende foranstaltning til simulering af de mekanismer, der bør fungere på et marked med fuld konkurrence. Denne intervention genopretter lige vilkår for el-intensive virksomheder, der opererer i forskellige medlemsstater.

5.1.2.   Taksten udgør ikke statsstøtte

| (112) | Hvad angår Alcoa fremfører Italien, at Kommissionen fastslog, at den Alumix-takst, der oprindelig blev fastsat i 1995-dekretet, ikke skulle betragtes som statsstøtte, da den var objektivt forbundet med smelteværkets forbrugsmønster og afspejlede de særlige forhold, der gjorde sig gældende for udbuddet af og efterspørgslen efter energi i de pågældende regioner. |
| --- | --- |

(112)

Hvad angår Alcoa fremfører Italien, at Kommissionen fastslog, at den Alumix-takst, der oprindelig blev fastsat i 1995-dekretet, ikke skulle betragtes som statsstøtte, da den var objektivt forbundet med smelteværkets forbrugsmønster og afspejlede de særlige forhold, der gjorde sig gældende for udbuddet af og efterspørgslen efter energi i de pågældende regioner.

| (113) | Ifølge Italien bygger 2004-dekretet på de samme faktiske forhold, som fik Kommissionen til at konkludere, at der ikke var tale om statsstøtte, samtidig med at der også tages hensyn til den aktuelle krise i metalindustrien på Sardinien. Forskellen mellem den gamle og den nye ordning vedrører udelukkende takststrukturen. Italia mener, at disse ændringer er blevet nødvendige som følge af gennemførelsen af det indre marked for energi og for at sikre »takstneutralitet«. |
| --- | --- |

(113)

Ifølge Italien bygger 2004-dekretet på de samme faktiske forhold, som fik Kommissionen til at konkludere, at der ikke var tale om statsstøtte, samtidig med at der også tages hensyn til den aktuelle krise i metalindustrien på Sardinien. Forskellen mellem den gamle og den nye ordning vedrører udelukkende takststrukturen. Italia mener, at disse ændringer er blevet nødvendige som følge af gennemførelsen af det indre marked for energi og for at sikre »takstneutralitet«.

| (114) | Italien fremfører især, at Alcoa-taksten ikke falder ind under forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, da den ikke medfører anvendelse af statsmidler og ikke kan fordreje konkurrencevilkårene eller påvirke samhandelen. Den omstændighed, at takstordningen ikke udgjorde støtte, var årsagen til, at Italien ikke fandt det nødvendigt at anmelde 2004-dekretet. Italien fremfører, at man under alle omstændigheder ikke længere anvender 2004-dekretet på Alcoa, efter at den formelle undersøgelsesprocedure er blevet indledt. |
| --- | --- |

(114)

Italien fremfører især, at Alcoa-taksten ikke falder ind under forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, da den ikke medfører anvendelse af statsmidler og ikke kan fordreje konkurrencevilkårene eller påvirke samhandelen. Den omstændighed, at takstordningen ikke udgjorde støtte, var årsagen til, at Italien ikke fandt det nødvendigt at anmelde 2004-dekretet. Italien fremfører, at man under alle omstændigheder ikke længere anvender 2004-dekretet på Alcoa, efter at den formelle undersøgelsesprocedure er blevet indledt.

5.1.3.   Ingen anvendelse af statsmidler

| (115) | Hvad angår anvendelsen af statsmidler fremfører Italien, at takstordningen er fuldstændig sammenlignelig med den, som ifølge Domstolen ikke indebar anvendelse af statsmidler i Preussen-Elektra-sagen. Cassa Conguaglio, kan som ordningens »tekniske regnskabsorgan« ikke disponere frit over de finansielle midler, det administrerer. Det forhold, at AEEG og skatteministeriet kan udøve en vis kontrol med Cassa Conguaglio's virksomhed, betyder ikke at staten er i stand til at disponere frit over de pågældende midler. |
| --- | --- |

(115)

Hvad angår anvendelsen af statsmidler fremfører Italien, at takstordningen er fuldstændig sammenlignelig med den, som ifølge Domstolen ikke indebar anvendelse af statsmidler i Preussen-Elektra-sagen. Cassa Conguaglio, kan som ordningens »tekniske regnskabsorgan« ikke disponere frit over de finansielle midler, det administrerer. Det forhold, at AEEG og skatteministeriet kan udøve en vis kontrol med Cassa Conguaglio's virksomhed, betyder ikke at staten er i stand til at disponere frit over de pågældende midler.

5.1.4.   Ingen påvirkning af samhandelen

| (116) | Hvad angår påvirkningen af samhandelen er Italiens argumenter identiske med Alcoas (se paragraf 86-90). |
| --- | --- |

(116)

Hvad angår påvirkningen af samhandelen er Italiens argumenter identiske med Alcoas (se paragraf 86-90).

5.1.5.   Den sardiske takst er forenelig med regionalstøttereglerne

| (117) | Italien mener under alle omstændigheder, at den takst, der anvendes på Sardinien, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet som regionalstøtte ud fra nedenstående betragtninger. El-markedets ufuldkommenhed med hensyn til el-forsyningen på Sardinien et regionalt problem, som taksten tager sigte på at løse. Taksten har positive virkninger for beskæftigelsen og for øens sociale og økonomiske forhold. Den står i forhold til støttemodtagerens problemer og er en kortvarig overgangsforanstaltning. |
| --- | --- |

(117)

Italien mener under alle omstændigheder, at den takst, der anvendes på Sardinien, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet som regionalstøtte ud fra nedenstående betragtninger. El-markedets ufuldkommenhed med hensyn til el-forsyningen på Sardinien et regionalt problem, som taksten tager sigte på at løse. Taksten har positive virkninger for beskæftigelsen og for øens sociale og økonomiske forhold. Den står i forhold til støttemodtagerens problemer og er en kortvarig overgangsforanstaltning.

5.2.   Sag C 36/B/06

5.2.1.   Ingen statsstøtte

| (118) | Italien fandt det ikke nødvendigt at anmelde den forlængelse af taksten, der er fastsat i artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, i henhold til statsstøttereglerne, fordi foranstaltningen fortsat ikke udgør statsstøtte. Italien mener nemlig, at forlængelse af en foranstaltning, der ikke udgør støtte, adskiller sig fra forlængelse af en foranstaltning, som udgør støtte, da det kun er sidstnævnte, der kan betragtes som ny støtte. |
| --- | --- |

(118)

Italien fandt det ikke nødvendigt at anmelde den forlængelse af taksten, der er fastsat i artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, i henhold til statsstøttereglerne, fordi foranstaltningen fortsat ikke udgør statsstøtte. Italien mener nemlig, at forlængelse af en foranstaltning, der ikke udgør støtte, adskiller sig fra forlængelse af en foranstaltning, som udgør støtte, da det kun er sidstnævnte, der kan betragtes som ny støtte.

| (119) | I lighed med Alcoa anfører Italien, at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset. Dette var tilsigtet og viser, at Kommissionen selv erkendte, at det var nødvendigt, at taksten var en langsigtet foranstaltning. Italien underbygger dette argument med henvisning til det afsnit i Alumix-beslutningen, hvor Kommissionen erklærede, at det forhold, at Alumix blev omstruktureret og på ny kunne blive levedygtig, garanterede, at udviklingen i de to områder ikke ville blive kortvarig, men snarere vil foregå på lang sigt. |
| --- | --- |

(119)

I lighed med Alcoa anfører Italien, at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset. Dette var tilsigtet og viser, at Kommissionen selv erkendte, at det var nødvendigt, at taksten var en langsigtet foranstaltning. Italien underbygger dette argument med henvisning til det afsnit i Alumix-beslutningen, hvor Kommissionen erklærede, at det forhold, at Alumix blev omstruktureret og på ny kunne blive levedygtig, garanterede, at udviklingen i de to områder ikke ville blive kortvarig, men snarere vil foregå på lang sigt.

5.2.2.   Ingen fordele, ingen statsmidler og ingen påvirkning af samhandelen

| (120) | Italien fremfører, at taksten ikke indebærer en fordel ud fra de betragtninger, som også Alcoa har fremsat, og som er anført i betragtning 80-85, at den ikke påvirker samhandelen (jf. betragtning 86-90), og at den ikke indebærer anvendelse af statsmidler (jf. betragtning 115). |
| --- | --- |

(120)

Italien fremfører, at taksten ikke indebærer en fordel ud fra de betragtninger, som også Alcoa har fremsat, og som er anført i betragtning 80-85, at den ikke påvirker samhandelen (jf. betragtning 86-90), og at den ikke indebærer anvendelse af statsmidler (jf. betragtning 115).

| (121) | Italien henviser til overkapaciteten inden for el-produktionen på Sardinien og understreger, at Alcoa i en sådan situation normalt ville have en betydelig forhandlingsstyrke og ville kunne opnå en konkurrencedygtig pris, som kun var en smule højere en producentens marginalomkostninger. Når dette ikke er tilfældet på Sardinien, skyldes det ifølge Italien den dominerende aktørs adfærd, idet denne kan fastsætte prisen på Sardinien og ikke har nogen kommerciel interesse i at sælge til en lavere pris, da Alcoa ikke kan købe den elektricitet, virksomheden har behov for, andre steder. Når der er tale om et duopol (ENEL og ENDESA — nu E.ON (57), kan begge aktører desuden have interesse i at anvende en højere pris end den, der økonomisk set er optimal, for at undgå at skabe »negativ præcedens« i resten af Italien. I betragtning af, at den tidligere monopolvirksomhed ENEL fortsat har en betydelig markedsstyrke (58), konkluderer Italien, at der ikke er nogen væsentlig forskel mellem den pris, Alcoa skulle betale i en monopolsituation (godkendt af Kommissionen i Alumix-beslutningen), og den takst, der anvendes under de aktuelle, meget ufuldkomne markedsforhold. |
| --- | --- |

(121)

Italien henviser til overkapaciteten inden for el-produktionen på Sardinien og understreger, at Alcoa i en sådan situation normalt ville have en betydelig forhandlingsstyrke og ville kunne opnå en konkurrencedygtig pris, som kun var en smule højere en producentens marginalomkostninger. Når dette ikke er tilfældet på Sardinien, skyldes det ifølge Italien den dominerende aktørs adfærd, idet denne kan fastsætte prisen på Sardinien og ikke har nogen kommerciel interesse i at sælge til en lavere pris, da Alcoa ikke kan købe den elektricitet, virksomheden har behov for, andre steder. Når der er tale om et duopol (ENEL og ENDESA — nu E.ON (57), kan begge aktører desuden have interesse i at anvende en højere pris end den, der økonomisk set er optimal, for at undgå at skabe »negativ præcedens« i resten af Italien. I betragtning af, at den tidligere monopolvirksomhed ENEL fortsat har en betydelig markedsstyrke (58), konkluderer Italien, at der ikke er nogen væsentlig forskel mellem den pris, Alcoa skulle betale i en monopolsituation (godkendt af Kommissionen i Alumix-beslutningen), og den takst, der anvendes under de aktuelle, meget ufuldkomne markedsforhold.

| (122) | Italien anfægter også henvisningen til de gennemsnitlige IPEX-priser af de samme grunde som beskrevet i betragtning 83. |
| --- | --- |

(122)

Italien anfægter også henvisningen til de gennemsnitlige IPEX-priser af de samme grunde som beskrevet i betragtning 83.

5.2.3.   Foranstaltningen er ikke ulovlig

| (123) | Italien fremfører, at de økonomiske forudsætninger for Alumix-beslutningen ikke har ændret sig i årenes løb. Forlængelsen af taksten indeholder derfor ikke noget nyt element og kan ikke betragtes som ny støtte. Det er derfor ikke korrekt at betragte foranstaltningen som ulovlig støtte. |
| --- | --- |

(123)

Italien fremfører, at de økonomiske forudsætninger for Alumix-beslutningen ikke har ændret sig i årenes løb. Forlængelsen af taksten indeholder derfor ikke noget nyt element og kan ikke betragtes som ny støtte. Det er derfor ikke korrekt at betragte foranstaltningen som ulovlig støtte.

5.2.4.   Taksten er berettiget

| (124) | Italien mener, at Kommissionen i sin vurdering desuden burde have taget hensyn til konklusionerne i den første rapport fra »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environmenent«, som påpeger to faktorer, der har begrænset aluminiumsproduktionen i de seneste år, nemlig globaliseringen af referencemarkedet for aluminium og gennemførelsen af det indre marked for energi. |
| --- | --- |

(124)

Italien mener, at Kommissionen i sin vurdering desuden burde have taget hensyn til konklusionerne i den første rapport fra »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environmenent«, som påpeger to faktorer, der har begrænset aluminiumsproduktionen i de seneste år, nemlig globaliseringen af referencemarkedet for aluminium og gennemførelsen af det indre marked for energi.

| (125) | Problemet vedrørende de høje el-omkostninger ved aluminiumproduktion på Sardinien og i Veneto, som blev erkendt i Alumix-beslutningen i 1996, er endnu ikke løst. Dette vedvarende problem gør det berettiget at forlænge taksten, som under alle omstændigheder var bestemt som en langsigtet foranstaltning, der skulle fremme den industrielle udvikling. Italien påpeger, at de øvrige forhold, som Kommissionen tog i betragtning i Alumix-beslutningen, ikke har ændret sig, og det gælder især smelteværkernes forbrugsmønster og den utilstrækkelige liberalisering af el-markedet. |
| --- | --- |

(125)

Problemet vedrørende de høje el-omkostninger ved aluminiumproduktion på Sardinien og i Veneto, som blev erkendt i Alumix-beslutningen i 1996, er endnu ikke løst. Dette vedvarende problem gør det berettiget at forlænge taksten, som under alle omstændigheder var bestemt som en langsigtet foranstaltning, der skulle fremme den industrielle udvikling. Italien påpeger, at de øvrige forhold, som Kommissionen tog i betragtning i Alumix-beslutningen, ikke har ændret sig, og det gælder især smelteværkernes forbrugsmønster og den utilstrækkelige liberalisering af el-markedet.

| (126) | Italien mener, at det indtil markedet er fuldt liberaliseret, er nødvendigt at forlænge de nedsatte el-takster og eventuelle tilsvarende instrumenter, som andre medlemsstater har indført for at sikre og styrke den europæiske industris konkurrenceevne. |
| --- | --- |

(126)

Italien mener, at det indtil markedet er fuldt liberaliseret, er nødvendigt at forlænge de nedsatte el-takster og eventuelle tilsvarende instrumenter, som andre medlemsstater har indført for at sikre og styrke den europæiske industris konkurrenceevne.

| (127) | Den eneste langsigtede løsning, når det gælder reduktion af el-omkostningerne, er ifølge Italien at etablere en tilstrækkelig infrastruktur for el-produktion og el-forbindelser, som effektivt vil åbne markedet for nye aktører. Italien nævner gasledningen GALSI, som skal føre naturgas fra Algeriet til Europa via Sardinien, og søkablet SAPEI, som skal forbedre forbindelsen til den italienske halvø. Denne infrastruktur befinder sig for øjeblikket i anlægsfasen. Italien mener derfor, at taksterne fortsat skal gælde, indtil den er etableret. |
| --- | --- |

(127)

Den eneste langsigtede løsning, når det gælder reduktion af el-omkostningerne, er ifølge Italien at etablere en tilstrækkelig infrastruktur for el-produktion og el-forbindelser, som effektivt vil åbne markedet for nye aktører. Italien nævner gasledningen GALSI, som skal føre naturgas fra Algeriet til Europa via Sardinien, og søkablet SAPEI, som skal forbedre forbindelsen til den italienske halvø. Denne infrastruktur befinder sig for øjeblikket i anlægsfasen. Italien mener derfor, at taksterne fortsat skal gælde, indtil den er etableret.

| (128) | Italien understreger desuden, at den foreliggende sag ikke kan sammenlignes med sag C 34/02, der blev nævnt i beslutningen om indledning af proceduren i 2006 som bevis på, at Kommissionen allerede havde fastslået, at den utilstrækkelige el-forbindelse ikke udgjorde noget regionalt problem for Sardinien. Ifølge Italien vedrørte den nævnte sag støtte til små og mellemstore virksomheder, som ikke er storforbrugere af energi, og som derfor i mindre grad end virksomheder som Alcoa mærker, at der mangler en tilstrækkelig energiinfrastruktur, og at el-markedet er ufuldkomment på Sardinien. |
| --- | --- |

(128)

Italien understreger desuden, at den foreliggende sag ikke kan sammenlignes med sag C 34/02, der blev nævnt i beslutningen om indledning af proceduren i 2006 som bevis på, at Kommissionen allerede havde fastslået, at den utilstrækkelige el-forbindelse ikke udgjorde noget regionalt problem for Sardinien. Ifølge Italien vedrørte den nævnte sag støtte til små og mellemstore virksomheder, som ikke er storforbrugere af energi, og som derfor i mindre grad end virksomheder som Alcoa mærker, at der mangler en tilstrækkelig energiinfrastruktur, og at el-markedet er ufuldkomment på Sardinien.

| (129) | Italien påpegede desuden, at »High Level Group« er klar over, at det er nødvendigt på EU's område at bevare el-intensive industrier, såsom metalindustrien (jernholdige og ikke-jernholdige metaller) (59), ved at forbedre deres konkurrenceevne og især deres adgang til elektricitet til konkurrencedygtige priser. |
| --- | --- |

(129)

Italien påpegede desuden, at »High Level Group« er klar over, at det er nødvendigt på EU's område at bevare el-intensive industrier, såsom metalindustrien (jernholdige og ikke-jernholdige metaller) (59), ved at forbedre deres konkurrenceevne og især deres adgang til elektricitet til konkurrencedygtige priser.

| (130) | Italien fremlægger en udførlig beskrivelse af de foranstaltninger, der er iværksat i andre medlemsstater, især i Tyskland, Spanien, Frankrig, Finland og Grækenland, for at reducere de el-intensive industriers el-omkostninger og for at undgå, at disse industrier flyttes uden for EU. Italien anfører, at sådanne foranstaltninger ganske vist kan antage forskellige former, men at de får de samme økonomiske virkninger, som den nedsatte takst i Italien, og understreger, at det ville være ønskeligt, at EU harmoniserer sådanne foranstaltninger for at skabe lige konkurrencevilkår for de europæiske industrier og deres konkurrenter i tredjelande. På kort sigt bør de foranstaltninger, som Italien har truffet, dog ikke betragtes som støtte, men bør vurderes efter samme målestok som de foranstaltninger, der er truffet i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

(130)

Italien fremlægger en udførlig beskrivelse af de foranstaltninger, der er iværksat i andre medlemsstater, især i Tyskland, Spanien, Frankrig, Finland og Grækenland, for at reducere de el-intensive industriers el-omkostninger og for at undgå, at disse industrier flyttes uden for EU. Italien anfører, at sådanne foranstaltninger ganske vist kan antage forskellige former, men at de får de samme økonomiske virkninger, som den nedsatte takst i Italien, og understreger, at det ville være ønskeligt, at EU harmoniserer sådanne foranstaltninger for at skabe lige konkurrencevilkår for de europæiske industrier og deres konkurrenter i tredjelande. På kort sigt bør de foranstaltninger, som Italien har truffet, dog ikke betragtes som støtte, men bør vurderes efter samme målestok som de foranstaltninger, der er truffet i andre medlemsstater.

6.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

6.1.   Undersøgelsens tidsmæssige og materielle omfang

| (131) | Kommissionen finder det i første omgang nødvendigt at afklare undersøgelsens tidsmæssige og materielle omfang, som anført i beslutningen om at indlede proceduren. |
| --- | --- |

(131)

Kommissionen finder det i første omgang nødvendigt at afklare undersøgelsens tidsmæssige og materielle omfang, som anført i beslutningen om at indlede proceduren.

6.1.1.   Proceduren i 2004 (sag C 38/A/04)

| (132) | En sådan afklaring er nødvendig, fordi Alcoas nedsatte takst på det tidspunkt, hvor 2004-dekretet trådte i kraft, dvs. i april 2004, var godkendt i henhold til statsstøttereglerne (Alumix-beslutningen) indtil december 2005 (60). |
| --- | --- |

(132)

En sådan afklaring er nødvendig, fordi Alcoas nedsatte takst på det tidspunkt, hvor 2004-dekretet trådte i kraft, dvs. i april 2004, var godkendt i henhold til statsstøttereglerne (Alumix-beslutningen) indtil december 2005 (60).

| (133) | Da Alumix-ordningen og de bestemmelser, der blev anfægtet i 2004, tidsmæssigt overlapper hinanden, er det nødvendigt at afklare, om beslutningen om indledning af proceduren fra 2004 drog forlængelsen af Alcoa-taksten ud over Alumix-ordningens oprindelige varighed (fra 1. januar 2006 og frem) i tvivl, eller om den også drog selve Alumix-ordningen i tvivl i perioden 2004-2005 som følge af ændringerne i dens finansieringsordning. |
| --- | --- |

(133)

Da Alumix-ordningen og de bestemmelser, der blev anfægtet i 2004, tidsmæssigt overlapper hinanden, er det nødvendigt at afklare, om beslutningen om indledning af proceduren fra 2004 drog forlængelsen af Alcoa-taksten ud over Alumix-ordningens oprindelige varighed (fra 1. januar 2006 og frem) i tvivl, eller om den også drog selve Alumix-ordningen i tvivl i perioden 2004-2005 som følge af ændringerne i dens finansieringsordning.

| (134) | En omhyggelig nærlæsning af beslutningen viser, at den generelt anfægter den nye takstordning, der blev indført ved 2004-dekretet til fordel for de støttemodtagende virksomheder (Portovesme Srl, ILA Spa, Euroalluminia Spa og Alcoa), og ikke kan fortolkes således, at den skulle drage selve Alumix-ordningen i tvivl. Denne konklusion underbygges af følgende betragtninger. |
| --- | --- |

(134)

En omhyggelig nærlæsning af beslutningen viser, at den generelt anfægter den nye takstordning, der blev indført ved 2004-dekretet til fordel for de støttemodtagende virksomheder (Portovesme Srl, ILA Spa, Euroalluminia Spa og Alcoa), og ikke kan fortolkes således, at den skulle drage selve Alumix-ordningen i tvivl. Denne konklusion underbygges af følgende betragtninger.

| (135) | For det første er undersøgelsen af den pågældende foranstaltning global og omfatter ikke nogen sondring mellem støttemodtagere. Således er Alcoas særlige retlige stilling som støttemodtager i forbindelse med den godkendte Alumix-takst hverken beskrevet eller vurderet i detaljer. |
| --- | --- |

(135)

For det første er undersøgelsen af den pågældende foranstaltning global og omfatter ikke nogen sondring mellem støttemodtagere. Således er Alcoas særlige retlige stilling som støttemodtager i forbindelse med den godkendte Alumix-takst hverken beskrevet eller vurderet i detaljer.

| (136) | For det andet tager Kommissionens bemærkninger vedrørende den materielle forskel mellem Alumix-ordningen og den nye takstordning (61) udelukkende sigte på at bevise, at de konklusioner, der blev draget i Alumix-sagen, ikke kan ekstrapoleres til den nye takstordning, da finansieringsmekanismen er anderledes. |
| --- | --- |

(136)

For det andet tager Kommissionens bemærkninger vedrørende den materielle forskel mellem Alumix-ordningen og den nye takstordning (61) udelukkende sigte på at bevise, at de konklusioner, der blev draget i Alumix-sagen, ikke kan ekstrapoleres til den nye takstordning, da finansieringsmekanismen er anderledes.

| (137) | For det tredje ville beslutningen om indledning af proceduren i 2004, hvis den havde taget sigte på at anfægte den oprindelige Alumix-ordning, have anført retsgrundlaget for godkendelse af den oprindelige ordning (1995-dekretet) og indeholdt en forklaring på, hvorfor takstordningen, som ændret ved de nye regler, påvirkede Kommissionens konklusioner i Alumix-sagen inden ordningens udløbsdato. |
| --- | --- |

(137)

For det tredje ville beslutningen om indledning af proceduren i 2004, hvis den havde taget sigte på at anfægte den oprindelige Alumix-ordning, have anført retsgrundlaget for godkendelse af den oprindelige ordning (1995-dekretet) og indeholdt en forklaring på, hvorfor takstordningen, som ændret ved de nye regler, påvirkede Kommissionens konklusioner i Alumix-sagen inden ordningens udløbsdato.

| (138) | For Alcoas vedkommende mener Kommissionen derfor, at beslutningen om indledning af proceduren i 2004 anfægter forlængelsen af Alumix-ordningen efter dens udløb den 31. december 2005. Tidsmæssigt omfatter undersøgelsen i 2004 derfor kun den periode, der begyndte den 1. januar 2006. |
| --- | --- |

(138)

For Alcoas vedkommende mener Kommissionen derfor, at beslutningen om indledning af proceduren i 2004 anfægter forlængelsen af Alumix-ordningen efter dens udløb den 31. december 2005. Tidsmæssigt omfatter undersøgelsen i 2004 derfor kun den periode, der begyndte den 1. januar 2006.

| (139) | På dette tidspunkt var 2004-dekretet blevet afløst af lov nr. 80/2005, som trådte i kraft den 1. januar 2006 (jf. betragtning 48 og 142). Dette dekret er derfor ikke relevant for undersøgelsen i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

(139)

På dette tidspunkt var 2004-dekretet blevet afløst af lov nr. 80/2005, som trådte i kraft den 1. januar 2006 (jf. betragtning 48 og 142). Dette dekret er derfor ikke relevant for undersøgelsen i den foreliggende sag.

6.1.2.   Proceduren i 2006 (sag C 36/B/06)

| (140) | Ordlyden i beslutningen om indledning af proceduren i 2006 er ikke åben for fortolkninger og anfægter utvetydigt den forlængelse af taksten indtil 2010, der er fastsat ved lov nr. 80/2005 (62), ikke Alumix-ordningen som sådan. |
| --- | --- |

(140)

Ordlyden i beslutningen om indledning af proceduren i 2006 er ikke åben for fortolkninger og anfægter utvetydigt den forlængelse af taksten indtil 2010, der er fastsat ved lov nr. 80/2005 (62), ikke Alumix-ordningen som sådan.

| (141) | Hvad angår det tidsmæssige omfang af undersøgelsen i 2006, bemærker Kommissionen, at der i denne sag ikke er tale om nogen overlapning mellem Alumix-ordningen, der udløb i december 2005, og den anfægtede forlængelse af taksten, som trådte i kraft den 1. januar 2006 (jf. betragtning 48). Dette bekræftes i præmis 132 i Rettens dom. |
| --- | --- |

(141)

Hvad angår det tidsmæssige omfang af undersøgelsen i 2006, bemærker Kommissionen, at der i denne sag ikke er tale om nogen overlapning mellem Alumix-ordningen, der udløb i december 2005, og den anfægtede forlængelse af taksten, som trådte i kraft den 1. januar 2006 (jf. betragtning 48). Dette bekræftes i præmis 132 i Rettens dom.

6.1.3.   Konklusioner med hensyn til beslutningens anvendelsesområde

| (142) | Da 2004-dekretet den 1. januar 2006 var blevet afløst af lov nr. 80/2005, er dette retsgrundlag ikke længere direkte relevant for undersøgelsen, som derfor vedrører en konkret foranstaltning, nemlig forlængelsen af Alcoa-taksten fra den 1. januar 2006 til den 31. december 2010 i henhold til lov nr. 80/2005 sammenholdt med de relevante regler, som er vedtaget af AEEG. Hvis Italien mener, at 2004-dekretet på trods af vedtagelsen af lov nr. 80/2005 kan danne retsgrundlag for perioden januar 2006-juni 2007, vil konklusionerne i denne beslutning også gælde for den foranstaltning, der blev indført ved 2004-dekretet (63). |
| --- | --- |

(142)

Da 2004-dekretet den 1. januar 2006 var blevet afløst af lov nr. 80/2005, er dette retsgrundlag ikke længere direkte relevant for undersøgelsen, som derfor vedrører en konkret foranstaltning, nemlig forlængelsen af Alcoa-taksten fra den 1. januar 2006 til den 31. december 2010 i henhold til lov nr. 80/2005 sammenholdt med de relevante regler, som er vedtaget af AEEG. Hvis Italien mener, at 2004-dekretet på trods af vedtagelsen af lov nr. 80/2005 kan danne retsgrundlag for perioden januar 2006-juni 2007, vil konklusionerne i denne beslutning også gælde for den foranstaltning, der blev indført ved 2004-dekretet (63).

6.2.   Statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1

| (143) | I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, skal en foranstaltning betragtes som statsstøtte, hvis alle følgende betingelser er opfyldt: foranstaltningen a) giver støttemodtageren en økonomisk fordel, b) gennemføres ved hjælp af statsmidler, c) er selektiv og d) påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og kan fordreje konkurrencevilkårene i EU. |
| --- | --- |

(143)

I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, skal en foranstaltning betragtes som statsstøtte, hvis alle følgende betingelser er opfyldt: foranstaltningen a) giver støttemodtageren en økonomisk fordel, b) gennemføres ved hjælp af statsmidler, c) er selektiv og d) påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og kan fordreje konkurrencevilkårene i EU.

| (144) | Både Italien og Alcoa hævder, at taksten ikke skal betragtes som statsstøtte. |
| --- | --- |

(144)

Både Italien og Alcoa hævder, at taksten ikke skal betragtes som statsstøtte.

6.2.1.   Fordel

| (145) | Indledningsvis bemærker Kommissionen, at staten i henhold til den takstordning, der er indført ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, griber ind for at opretholde en el-pris, der er betydeligt lavere end den, Alcoa ville have kunnet opnå (og havde opnået) under reelle markedsforhold. Hvis Alcoa havde haft mulighed for at opnå denne lavere pris direkte hos en af el-leverandørerne i de pågældende regioner, havde det ikke været nødvendigt for staten at gribe ind. Hverken Italien eller Alcoa bestrider, at markedspriserne i de pågældende regioner er højere end den pris, som Alcoa faktisk betaler på grund af de beløb, som Cassa Conguaglio udbetaler. |
| --- | --- |

(145)

Indledningsvis bemærker Kommissionen, at staten i henhold til den takstordning, der er indført ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, griber ind for at opretholde en el-pris, der er betydeligt lavere end den, Alcoa ville have kunnet opnå (og havde opnået) under reelle markedsforhold. Hvis Alcoa havde haft mulighed for at opnå denne lavere pris direkte hos en af el-leverandørerne i de pågældende regioner, havde det ikke været nødvendigt for staten at gribe ind. Hverken Italien eller Alcoa bestrider, at markedspriserne i de pågældende regioner er højere end den pris, som Alcoa faktisk betaler på grund af de beløb, som Cassa Conguaglio udbetaler.

| (146) | Med hensyn til den metode, Alcoa foreslår til vurdering af, om der er tale om en fordel (om den nedsatte pris er lavere end den pris, der havde kunnet opnås på et konkurrenceudsat marked), skal det for det første nævnes, at dette argument allerede er blevet tilbagevist i Rettens dom (præmis 71). Ved vurderingen af, om der er tale om en fordel, har hverken EU-domstolene eller Kommissionen nogen sinde hensyn til de betingelser, der ville gøre sig gældende på et bedre fungerende hypotetisk marked. Referencerammen har altid været de faktiske markedsvilkår, som det fremgår af eksempelvis sagen om de nederlandske gartnerier (64), hvor Kommissionen anvendte den markedsøkonomiske test for at vurdere, om visse gaspriser medførte en fordel. |
| --- | --- |

(146)

Med hensyn til den metode, Alcoa foreslår til vurdering af, om der er tale om en fordel (om den nedsatte pris er lavere end den pris, der havde kunnet opnås på et konkurrenceudsat marked), skal det for det første nævnes, at dette argument allerede er blevet tilbagevist i Rettens dom (præmis 71). Ved vurderingen af, om der er tale om en fordel, har hverken EU-domstolene eller Kommissionen nogen sinde hensyn til de betingelser, der ville gøre sig gældende på et bedre fungerende hypotetisk marked. Referencerammen har altid været de faktiske markedsvilkår, som det fremgår af eksempelvis sagen om de nederlandske gartnerier (64), hvor Kommissionen anvendte den markedsøkonomiske test for at vurdere, om visse gaspriser medførte en fordel.

| (147) | Desuden indebærer Alcoas argumentation, at det i tilfælde, hvor et marked ikke fungerer korrekt, er berettiget, at en medlemsstat fastsætter priser, der simulerer effektive konkurrencevilkår. Hvis et konkurrenceudsat marked anvendes som referenceramme, vil de priser, staten således fastsætter, ikke medføre nogen fordel. Dette er i strid med det princip, der er fast forankret i EU's retspraksis, nemlig at »den omstændighed, at en medlemsstat ved iværksættelse af ensidige foranstaltninger søger at tilnærme konkurrencevilkårene inden for en bestemt økonomisk sektor til de vilkår, som gælder i de øvrige medlemsstater, ikke [kan] fratage disse foranstaltninger deres karakter af støtte« (65). Kommissionen mener, at dette princip gælder analogt i situationer, hvor en medlemsstat søger at tilnærme konkurrencevilkårene til de vilkår, som gælder på et konkurrenceudsat marked. |
| --- | --- |

(147)

Desuden indebærer Alcoas argumentation, at det i tilfælde, hvor et marked ikke fungerer korrekt, er berettiget, at en medlemsstat fastsætter priser, der simulerer effektive konkurrencevilkår. Hvis et konkurrenceudsat marked anvendes som referenceramme, vil de priser, staten således fastsætter, ikke medføre nogen fordel. Dette er i strid med det princip, der er fast forankret i EU's retspraksis, nemlig at »den omstændighed, at en medlemsstat ved iværksættelse af ensidige foranstaltninger søger at tilnærme konkurrencevilkårene inden for en bestemt økonomisk sektor til de vilkår, som gælder i de øvrige medlemsstater, ikke [kan] fratage disse foranstaltninger deres karakter af støtte« (65). Kommissionen mener, at dette princip gælder analogt i situationer, hvor en medlemsstat søger at tilnærme konkurrencevilkårene til de vilkår, som gælder på et konkurrenceudsat marked.

| (148) | Hvis man fulgte Alcoas forslag, ville de midler, medlemsstaterne udbetaler for at dække forskellen mellem en pris, som to markedsaktører har forhandlet frit, og den teoretiske pris, der kunne være opnået enighed om under fuld konkurrence, ikke udgøre statsstøtte. I så fald ville statsstøttekontrollen ikke længere opfylde sit hovedformål. |
| --- | --- |

(148)

Hvis man fulgte Alcoas forslag, ville de midler, medlemsstaterne udbetaler for at dække forskellen mellem en pris, som to markedsaktører har forhandlet frit, og den teoretiske pris, der kunne være opnået enighed om under fuld konkurrence, ikke udgøre statsstøtte. I så fald ville statsstøttekontrollen ikke længere opfylde sit hovedformål.

| (149) | Alcoa fremfører dog, at det netop var denne metode, Kommissionen anvendte i Alumix-sagen. |
| --- | --- |

(149)

Alcoa fremfører dog, at det netop var denne metode, Kommissionen anvendte i Alumix-sagen.

| (150) | Kommissionen bemærker, at den metode, der blev anvendt i Alumix-sagen, vedrørte en meget specifik situation. I Alumix-sagen blev taksten fastsat af den daværende statsejede el-monopolvirksomhed, ENEL, på et el-marked, der endnu ikke var liberaliseret (66). I betragtning af denne situation skulle Kommissionen undersøge, om ENEL anvendte en kunstigt lav pris, eller om den opførte sig som en markedsøkonomisk aktør. I betragtning af ENEL's monopol inden for produktion og distribution af elektricitet fandtes der ikke nogen markedspris, som Kommissionen kunne anvende som referencegrundlag ved vurderingen af, om der var tale om en fordel. Kommissionen havde derfor udarbejdet en metode til fastlæggelse af den laveste teoretiske markedspris, hvortil en markedsøkonomisk aktør ville være indstillet på sælge til sin »bedste kunde« (den største forbruger med et ensartet forbrugsmønster) under de specifikke markedsforhold på Sardinien og i Veneto. En markedsøkonomisk aktør ville søge at få dækket i hvert fald sine marginale produktionsomkostninger plus en del af sine faste omkostninger. |
| --- | --- |

(150)

Kommissionen bemærker, at den metode, der blev anvendt i Alumix-sagen, vedrørte en meget specifik situation. I Alumix-sagen blev taksten fastsat af den daværende statsejede el-monopolvirksomhed, ENEL, på et el-marked, der endnu ikke var liberaliseret (66). I betragtning af denne situation skulle Kommissionen undersøge, om ENEL anvendte en kunstigt lav pris, eller om den opførte sig som en markedsøkonomisk aktør. I betragtning af ENEL's monopol inden for produktion og distribution af elektricitet fandtes der ikke nogen markedspris, som Kommissionen kunne anvende som referencegrundlag ved vurderingen af, om der var tale om en fordel. Kommissionen havde derfor udarbejdet en metode til fastlæggelse af den laveste teoretiske markedspris, hvortil en markedsøkonomisk aktør ville være indstillet på sælge til sin »bedste kunde« (den største forbruger med et ensartet forbrugsmønster) under de specifikke markedsforhold på Sardinien og i Veneto. En markedsøkonomisk aktør ville søge at få dækket i hvert fald sine marginale produktionsomkostninger plus en del af sine faste omkostninger.

| (151) | Denne metode kan dog ikke anvendes generelt og uden for den oprindelige kontekst i en situation, hvor priserne ikke længere fastsættes af en statsejet monopolvirksomhed, men forhandles frit på markedet. Alcoa-prisen kan heller ikke længere fortolkes som et udslag af en normal forretningstransaktion, men er klart en subventioneret takst. Som følge af den udvikling, der er beskrevet i betragtning 39 til 43, er der ikke længere tale om en takstordning i egentlig forstand, da prisen ikke længere er en pris, der fastsættes af Alcoas leverandør, eller en nettopris finansieret af denne, men snarere er den »slutpris«, der opnås ved Cassa Conguaglio's tilbagebetaling i forhold til den pris, Alcoa har betalt sin leverandør. Den analyse, der blev anvendt i Alumix-beslutningen, som undersøgte ENEL's adfærd, er derfor fuldstændig irrelevant, som stadfæstet i Rettens dom, især præmis 132. |
| --- | --- |

(151)

Denne metode kan dog ikke anvendes generelt og uden for den oprindelige kontekst i en situation, hvor priserne ikke længere fastsættes af en statsejet monopolvirksomhed, men forhandles frit på markedet. Alcoa-prisen kan heller ikke længere fortolkes som et udslag af en normal forretningstransaktion, men er klart en subventioneret takst. Som følge af den udvikling, der er beskrevet i betragtning 39 til 43, er der ikke længere tale om en takstordning i egentlig forstand, da prisen ikke længere er en pris, der fastsættes af Alcoas leverandør, eller en nettopris finansieret af denne, men snarere er den »slutpris«, der opnås ved Cassa Conguaglio's tilbagebetaling i forhold til den pris, Alcoa har betalt sin leverandør. Den analyse, der blev anvendt i Alumix-beslutningen, som undersøgte ENEL's adfærd, er derfor fuldstændig irrelevant, som stadfæstet i Rettens dom, især præmis 132.

| (152) | Da Alumix-kriterierne ikke er relevante for vurdering af, om den aktuelle takstordning giver Alcoa en fordel, gælder dette også de beregninger, Italien og Alcoa har fremlagt som bevis på, at prisen stadig opfylder Alumix-kriterierne, fordi den dækker ENEL's marginale produktionsomkostninger. |
| --- | --- |

(152)

Da Alumix-kriterierne ikke er relevante for vurdering af, om den aktuelle takstordning giver Alcoa en fordel, gælder dette også de beregninger, Italien og Alcoa har fremlagt som bevis på, at prisen stadig opfylder Alumix-kriterierne, fordi den dækker ENEL's marginale produktionsomkostninger.

| (153) | Under alle omstændigheder mener Kommissionen, at Italiens og Alcoas beregninger undervurderer den pris, som Alcoa skulle betale »under normale vilkår« på et konkurrenceudsat marked, selv ud fra den antagelse — som dog ikke kan godkendes — at producentens marginale omkostninger kan anvendes som egnet parameter. |
| --- | --- |

(153)

Under alle omstændigheder mener Kommissionen, at Italiens og Alcoas beregninger undervurderer den pris, som Alcoa skulle betale »under normale vilkår« på et konkurrenceudsat marked, selv ud fra den antagelse — som dog ikke kan godkendes — at producentens marginale omkostninger kan anvendes som egnet parameter.

| (154) | IPEX-mindstepriserne, som ifølge Alcoa er repræsentative for det, som Alcoa »normalt« skulle betale på et konkurrenceudsat marked (20 EUR), svarer til grundlastværkernes (de billigste værkers) marginale produktionsomkostninger. Elektriciteten fra disse værker sælges dog kun til en lav pris uden for spidsbelastningsperioden (67). I spidsbelastningsperioden sælges hele el-produktionen (også grundlastværkernes) til en langt højere pris, fordi prisen fastsættes af et marginalt kraftværk, som er et »mid-merit« eller spidslastværk (68). Alcoa bruger elektricitet ikke blot uden for spidsbelastningsperioden, men hele døgnet. For at være repræsentativ skal en pris, der på plausibel måde afspejler den fuldkomne konkurrence, derfor være et vejet gennemsnit, som tager hensyn til de lave priser, der anvendes uden for spidsbelastningsperioden, og de høje priser, der anvendes i denne periode. |
| --- | --- |

(154)

IPEX-mindstepriserne, som ifølge Alcoa er repræsentative for det, som Alcoa »normalt« skulle betale på et konkurrenceudsat marked (20 EUR), svarer til grundlastværkernes (de billigste værkers) marginale produktionsomkostninger. Elektriciteten fra disse værker sælges dog kun til en lav pris uden for spidsbelastningsperioden (67). I spidsbelastningsperioden sælges hele el-produktionen (også grundlastværkernes) til en langt højere pris, fordi prisen fastsættes af et marginalt kraftværk, som er et »mid-merit« eller spidslastværk (68). Alcoa bruger elektricitet ikke blot uden for spidsbelastningsperioden, men hele døgnet. For at være repræsentativ skal en pris, der på plausibel måde afspejler den fuldkomne konkurrence, derfor være et vejet gennemsnit, som tager hensyn til de lave priser, der anvendes uden for spidsbelastningsperioden, og de høje priser, der anvendes i denne periode.

| (155) | På Sardinien, hvor der ikke er naturgas, fastsætter de kulfyrede kraftværker prisen for 80 % af året, mens de oliefyrede kraftværker fastsætter prisen for de resterende 20 % af året. Selv om man anvender Alcoas meget hypotetiske overslag over de marginale produktionsomkostninger for kul (20 EUR/MWh) og olie (60 EUR/MWh), ville et vejet omkostningsgennemsnit ligge på ca. 28 EUR/MWh, hvilket er højere end de 26 EUR/MWh, som Alcoa betaler for øjeblikket. Kommissionen mener derfor, at Alcoas takst i hvert fald for Sardinien er lavere end el-producenternes marginalomkostninger og derfor ikke ville opfylde Alumix-kriterierne, selv om de måtte være relevante. |
| --- | --- |

(155)

På Sardinien, hvor der ikke er naturgas, fastsætter de kulfyrede kraftværker prisen for 80 % af året, mens de oliefyrede kraftværker fastsætter prisen for de resterende 20 % af året. Selv om man anvender Alcoas meget hypotetiske overslag over de marginale produktionsomkostninger for kul (20 EUR/MWh) og olie (60 EUR/MWh), ville et vejet omkostningsgennemsnit ligge på ca. 28 EUR/MWh, hvilket er højere end de 26 EUR/MWh, som Alcoa betaler for øjeblikket. Kommissionen mener derfor, at Alcoas takst i hvert fald for Sardinien er lavere end el-producenternes marginalomkostninger og derfor ikke ville opfylde Alumix-kriterierne, selv om de måtte være relevante.

| (156) | Alcoa og Italien hævder, at Kommissionen tager fejl, når den foreslår anvendelse af IPEX-gennemsnitspriserne som indikator for den markedspris, som store erhvervskunder normalt skulle betale i de pågældende regioner (jf. betragtning 83). Dette er en fejlagtig fortolkning af beslutningen om indledning af proceduren i 2006. I denne beslutning tog sammenligningen mellem IPEX-gennemsnitspriserne kun sigte på at underbygge tvivlen om den påstand, at el-priserne på Sardinien var betydeligt højere end i andre italienske regioner. Kommissionen anførte, at forskellene i IPEX-gennemsnitspriserne fra den ene region til den anden kunne være repræsentative for forskellene i de bilaterale priser. |
| --- | --- |

(156)

Alcoa og Italien hævder, at Kommissionen tager fejl, når den foreslår anvendelse af IPEX-gennemsnitspriserne som indikator for den markedspris, som store erhvervskunder normalt skulle betale i de pågældende regioner (jf. betragtning 83). Dette er en fejlagtig fortolkning af beslutningen om indledning af proceduren i 2006. I denne beslutning tog sammenligningen mellem IPEX-gennemsnitspriserne kun sigte på at underbygge tvivlen om den påstand, at el-priserne på Sardinien var betydeligt højere end i andre italienske regioner. Kommissionen anførte, at forskellene i IPEX-gennemsnitspriserne fra den ene region til den anden kunne være repræsentative for forskellene i de bilaterale priser.

| (157) | Kommissionen har således aldrig anført, at IPEX-gennemsnitspriserne kunne være en omtrentlig indikator for den markedspris, som Alcoa kunne have opnået. I den foreliggende sag er det nemlig ikke nødvendigt at anvende en indikator. Alcoa havde indgået en kontrakt med ENEL om en nominel pris, der i følge de foreliggende oplysninger næsten svarede til ENEL's standardtakst for levering af højspændingsselektricitet. Denne kontrakt er parameteret for vurdering og kvantificering af den fordel, virksomheden opnår |
| --- | --- |

(157)

Kommissionen har således aldrig anført, at IPEX-gennemsnitspriserne kunne være en omtrentlig indikator for den markedspris, som Alcoa kunne have opnået. I den foreliggende sag er det nemlig ikke nødvendigt at anvende en indikator. Alcoa havde indgået en kontrakt med ENEL om en nominel pris, der i følge de foreliggende oplysninger næsten svarede til ENEL's standardtakst for levering af højspændingsselektricitet. Denne kontrakt er parameteret for vurdering og kvantificering af den fordel, virksomheden opnår

| (158) | Det må konkluderes, at taksten letter de omkostninger, som kontrakten med ENEL medfører, og som normalt skal afholdes af virksomheden selv, og ifølge fast retspraksis giver foranstaltningen derfor Alcoa en økonomisk fordel (69). Kommissionen mener, at fordelen svarer til den kompensation, der udbetales af Cassa Conguaglio, og som dækker forskellen mellem kontraktprisen og den nedsatte takst. Denne konklusion gælder for begge Alcoas smelteværker på Sardinien og i Veneto. |
| --- | --- |

(158)

Det må konkluderes, at taksten letter de omkostninger, som kontrakten med ENEL medfører, og som normalt skal afholdes af virksomheden selv, og ifølge fast retspraksis giver foranstaltningen derfor Alcoa en økonomisk fordel (69). Kommissionen mener, at fordelen svarer til den kompensation, der udbetales af Cassa Conguaglio, og som dækker forskellen mellem kontraktprisen og den nedsatte takst. Denne konklusion gælder for begge Alcoas smelteværker på Sardinien og i Veneto.

6.2.2.   Selektivitet

| (159) | Da den nedsatte el-takst kun gælder for Alcoa, er den fordel, den medfører, selektiv. |
| --- | --- |

(159)

Da den nedsatte el-takst kun gælder for Alcoa, er den fordel, den medfører, selektiv.

6.2.3.   Statsmidler og spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen kan tilregnes staten

| (160) | Ifølge fast retspraksis kan en fordel kun defineres som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvis den ydes direkte eller indirekte ved hjælp af statsmidler (70) og kan tilregnes staten (71). |
| --- | --- |

(160)

Ifølge fast retspraksis kan en fordel kun defineres som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvis den ydes direkte eller indirekte ved hjælp af statsmidler (70) og kan tilregnes staten (71).

| (161) | Som beskrevet i betragtning 43 finansieres den pågældende takst gennem en skattelignende afgift, som opkræves af Cassa Conguaglio via takstkomponent A4. Denne afgift er obligatorisk, da den er fastsat i AEEG's beslutning om gennemførelse af den nationale lovgivning. Cassa Conguaglio er en offentlig virksomhed, som er oprettet ved lov, og som udøver sine funktioner på grundlag af nærmere instrukser, der fastlægges i AEEG's beslutninger. |
| --- | --- |

(161)

Som beskrevet i betragtning 43 finansieres den pågældende takst gennem en skattelignende afgift, som opkræves af Cassa Conguaglio via takstkomponent A4. Denne afgift er obligatorisk, da den er fastsat i AEEG's beslutning om gennemførelse af den nationale lovgivning. Cassa Conguaglio er en offentlig virksomhed, som er oprettet ved lov, og som udøver sine funktioner på grundlag af nærmere instrukser, der fastlægges i AEEG's beslutninger.

| (162) | Ifølge fast retspraksis skal indtægterne af en afgift, som er obligatorisk i henhold til national lovgivning, hvis de udbetales til en virksomhed, der er oprettet ved lov, betragtes som statsmidler i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når formålet er at finansiere en foranstaltning, som opfylder de øvrige kriterier i denne artikel (72). |
| --- | --- |

(162)

Ifølge fast retspraksis skal indtægterne af en afgift, som er obligatorisk i henhold til national lovgivning, hvis de udbetales til en virksomhed, der er oprettet ved lov, betragtes som statsmidler i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når formålet er at finansiere en foranstaltning, som opfylder de øvrige kriterier i denne artikel (72).

| (163) | For at underbygge den påstand, at den pågældende foranstaltning ikke finansieres ved hjælp af statsmidler, påberåber Italien og Alcoa sig dommene i Preussen-Elektra-sagen (73) og i Pearle-sagen (74). Begge parter fremfører, at de midler, der er nødvendige for at finansiere taksten, overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og at statens rolle kun består i at vedtage en lov om udbetaling af de nødvendige beløb, uden at den har skønsmæssige beføjelser til at disponere over midlerne, bortset fra dens beføjelser til at gennemføre den lovfæstede ordning. Ifølge Italien og Alcoa udøver Cassa Conguaglio ingen kontrol over midlerne og er blot et regnskabsmæssigt mellemled. |
| --- | --- |

(163)

For at underbygge den påstand, at den pågældende foranstaltning ikke finansieres ved hjælp af statsmidler, påberåber Italien og Alcoa sig dommene i Preussen-Elektra-sagen (73) og i Pearle-sagen (74). Begge parter fremfører, at de midler, der er nødvendige for at finansiere taksten, overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og at statens rolle kun består i at vedtage en lov om udbetaling af de nødvendige beløb, uden at den har skønsmæssige beføjelser til at disponere over midlerne, bortset fra dens beføjelser til at gennemføre den lovfæstede ordning. Ifølge Italien og Alcoa udøver Cassa Conguaglio ingen kontrol over midlerne og er blot et regnskabsmæssigt mellemled.

| (164) | I Preussen-Elektra-sagen fastslog Domstolen, at en forpligtelse, der påhviler private el-forsyningsvirksomheder til at købe elektricitet fremstillet på grundlag af vedvarende energikilder til fastsatte mindstepriser, der er højere end denne type elektricitets reelle økonomiske værdi, ikke udgør nogen direkte eller indirekte overførsel af statsmidler. Ifølge Italien og Alcoa svarer den foreliggende sag til Preussen-Elektra-sagen, da midlerne også overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og staten ikke udøver nogen kontrol over de pågældende midler. |
| --- | --- |

(164)

I Preussen-Elektra-sagen fastslog Domstolen, at en forpligtelse, der påhviler private el-forsyningsvirksomheder til at købe elektricitet fremstillet på grundlag af vedvarende energikilder til fastsatte mindstepriser, der er højere end denne type elektricitets reelle økonomiske værdi, ikke udgør nogen direkte eller indirekte overførsel af statsmidler. Ifølge Italien og Alcoa svarer den foreliggende sag til Preussen-Elektra-sagen, da midlerne også overføres fra private (el-forbrugerne) til en privat virksomhed (Alcoa), og staten ikke udøver nogen kontrol over de pågældende midler.

| (165) | Kommissionen bemærker, at de midler, der var nødvendige for at finansiere foranstaltningen i Preussen-Elektra-sagen, blev ydet direkte af el-forsyningsvirksomhederne til producenterne af vedvarende energi og ikke via nogen offentlig virksomhed. I denne sag kunne de beløb, der skulle overføres, aldrig i praksis blive stillet til rådighed for medlemsstatens myndigheder. I den foreliggende sag derimod går beløbene gennem den offentlige virksomhed, Cassa Conguaglio, inden de udbetales til den endelige støttemodtager. Retspraksis i Preussen-Elektra-sagen bygger derfor på andre faktiske forhold og er ikke relevant i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

(165)

Kommissionen bemærker, at de midler, der var nødvendige for at finansiere foranstaltningen i Preussen-Elektra-sagen, blev ydet direkte af el-forsyningsvirksomhederne til producenterne af vedvarende energi og ikke via nogen offentlig virksomhed. I denne sag kunne de beløb, der skulle overføres, aldrig i praksis blive stillet til rådighed for medlemsstatens myndigheder. I den foreliggende sag derimod går beløbene gennem den offentlige virksomhed, Cassa Conguaglio, inden de udbetales til den endelige støttemodtager. Retspraksis i Preussen-Elektra-sagen bygger derfor på andre faktiske forhold og er ikke relevant i den foreliggende sag.

| (166) | Retspraksis i Pearle-sagen giver retningslinjer, som i højere grad er direkte relevante for den foreliggende sag. Kommissionen fortolker dog denne retspraksis anderledes end Italien og Alcoa. I Pearle-sagen konkluderede Domstolen, at indtægterne af en afgift, der går gennem en offentlig virksomhed, under særlige omstændigheder ikke skal betragtes som statsmidler. I Pearle-sagen blev foranstaltningerne finansieret fuldt ud af en erhvervssektor udelukkende på denne sektors initiativ. Midlerne blev opkrævet gennem en skattelignende afgift, der gik igennem en offentlig virksomhed, som ikke på noget tidspunkt kunne disponere over midlerne. Desuden var de virksomheder, der betalte afgiften, de samme som dem, der fik gavn af den. |
| --- | --- |

(166)

Retspraksis i Pearle-sagen giver retningslinjer, som i højere grad er direkte relevante for den foreliggende sag. Kommissionen fortolker dog denne retspraksis anderledes end Italien og Alcoa. I Pearle-sagen konkluderede Domstolen, at indtægterne af en afgift, der går gennem en offentlig virksomhed, under særlige omstændigheder ikke skal betragtes som statsmidler. I Pearle-sagen blev foranstaltningerne finansieret fuldt ud af en erhvervssektor udelukkende på denne sektors initiativ. Midlerne blev opkrævet gennem en skattelignende afgift, der gik igennem en offentlig virksomhed, som ikke på noget tidspunkt kunne disponere over midlerne. Desuden var de virksomheder, der betalte afgiften, de samme som dem, der fik gavn af den.

| (167) | Italien og Alcoa mener, at nøglekriteriet i Pearle-sagen består i at fastslå, om staten har ret til at disponere over midlerne på anden måde end til gennemførelse af den lovfæstede ordning. De hævder, at Cassa Conguaglio ikke har nogen skønsmæssige beføjelser med hensyn til udbetaling af midlerne, som er bestemt til finansiering af taksterne og aldrig kan komme ind under de offentlige finanser. Ifølge Italien og Alcoa kan staten derfor ikke disponere frit over disse midler, der som følge heraf ikke udgør statsmidler. |
| --- | --- |

(167)

Italien og Alcoa mener, at nøglekriteriet i Pearle-sagen består i at fastslå, om staten har ret til at disponere over midlerne på anden måde end til gennemførelse af den lovfæstede ordning. De hævder, at Cassa Conguaglio ikke har nogen skønsmæssige beføjelser med hensyn til udbetaling af midlerne, som er bestemt til finansiering af taksterne og aldrig kan komme ind under de offentlige finanser. Ifølge Italien og Alcoa kan staten derfor ikke disponere frit over disse midler, der som følge heraf ikke udgør statsmidler.

| (168) | Det skal indledningsvis bemærkes, at nogle af kriterierne i Pearle-sagen subjektivt set ganske vist er mere relevante end andre, men at der ikke eksisterer noget »nøglekriterium« i Pearle-sagen. De betingelser, der er anført i dommen, er kumulative. Dette er også den fortolkning, Førsteinstansretten anlagde i Earl Salvat-sagen (75) efter at have undersøgt den anfægtede skattelignende afgift i denne sag på grundlag af hvert af kriterierne i Pearle-sagen. |
| --- | --- |

(168)

Det skal indledningsvis bemærkes, at nogle af kriterierne i Pearle-sagen subjektivt set ganske vist er mere relevante end andre, men at der ikke eksisterer noget »nøglekriterium« i Pearle-sagen. De betingelser, der er anført i dommen, er kumulative. Dette er også den fortolkning, Førsteinstansretten anlagde i Earl Salvat-sagen (75) efter at have undersøgt den anfægtede skattelignende afgift i denne sag på grundlag af hvert af kriterierne i Pearle-sagen.

| (169) | Inden Kommissionen undersøgte Cassa Conguaglios rolle, undersøgte den, om de øvrige kriterier i Pearle-sagen var opfyldt. Det er klart, at Alcoa-taksten i modsætning til, hvad der er tilfældet i Pearle-sagen, er indført på statens initiativ og ikke på en erhvervssektors initiativ. I Pearle-sagen var støttemodtagerne desuden de eneste, der bidrog med midler, og derfor ville den offentlige virksomheds indgriben nok ikke indebære en fordel, som kunne betyde yderligere omkostninger for staten. I den foreliggende sag er det ikke støttemodtageren Alcoa, der bærer omkostningerne ved den afgift, som kun påhviler el-forbrugerne. Parterne kan derfor ikke påberåbe sig retspraksis i Pearle-sagen, uanset det eventuelt velbegrundede i Alcoas og Italiens argumenter med hensyn til, at Cassa Conguaglio kun spiller en rolle som regnskabsmæssigt mellemled. |
| --- | --- |

(169)

Inden Kommissionen undersøgte Cassa Conguaglios rolle, undersøgte den, om de øvrige kriterier i Pearle-sagen var opfyldt. Det er klart, at Alcoa-taksten i modsætning til, hvad der er tilfældet i Pearle-sagen, er indført på statens initiativ og ikke på en erhvervssektors initiativ. I Pearle-sagen var støttemodtagerne desuden de eneste, der bidrog med midler, og derfor ville den offentlige virksomheds indgriben nok ikke indebære en fordel, som kunne betyde yderligere omkostninger for staten. I den foreliggende sag er det ikke støttemodtageren Alcoa, der bærer omkostningerne ved den afgift, som kun påhviler el-forbrugerne. Parterne kan derfor ikke påberåbe sig retspraksis i Pearle-sagen, uanset det eventuelt velbegrundede i Alcoas og Italiens argumenter med hensyn til, at Cassa Conguaglio kun spiller en rolle som regnskabsmæssigt mellemled.

| (170) | Hvad angår Cassa Conguaglio bemærker Kommissionen, at der ifølge fast retspraksis »ikke er grund til at sondre mellem tilfælde, hvor støtten er ydet direkte af staten, og tilfælde, hvor støtte er ydet gennem offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten« (76). Cassa Conguaglios offentlige eller private status er derfor ikke afgørende for anvendelsen af statsstøttereglerne. Det forhold, at Cassa Conguaglio er et offentligt organ, medfører ikke uden videre anvendelse af EF-traktatens artikel 87 (77). Analogt udelukker et offentligt organs indgriben ikke i sig selv anvendelse af denne artikel (78). |
| --- | --- |

(170)

Hvad angår Cassa Conguaglio bemærker Kommissionen, at der ifølge fast retspraksis »ikke er grund til at sondre mellem tilfælde, hvor støtten er ydet direkte af staten, og tilfælde, hvor støtte er ydet gennem offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten« (76). Cassa Conguaglios offentlige eller private status er derfor ikke afgørende for anvendelsen af statsstøttereglerne. Det forhold, at Cassa Conguaglio er et offentligt organ, medfører ikke uden videre anvendelse af EF-traktatens artikel 87 (77). Analogt udelukker et offentligt organs indgriben ikke i sig selv anvendelse af denne artikel (78).

| (171) | Analysen kan dog ikke begrænses til Cassa Conguaglios beføjelser i dens egenskab af offentligt organ. Det skal derimod undersøges, om staten generelt kan udøve kontrol over de midler, der anvendes til finansiering af taksten, enten direkte eller gennem et hvilket som helst andet organ, som den har udpeget. Der skulle have været foretaget den samme analyse, hvis Cassa Conguaglio havde været et privat organ. |
| --- | --- |

(171)

Analysen kan dog ikke begrænses til Cassa Conguaglios beføjelser i dens egenskab af offentligt organ. Det skal derimod undersøges, om staten generelt kan udøve kontrol over de midler, der anvendes til finansiering af taksten, enten direkte eller gennem et hvilket som helst andet organ, som den har udpeget. Der skulle have været foretaget den samme analyse, hvis Cassa Conguaglio havde været et privat organ.

| (172) | Domstolens dom for nylig i Essent-sagen (79) giver definitive retningslinjer på dette område. I Essent-sagen havde Nederlandene ved lov indført et pristillæg for elektricitetstransmission. Pristillægget blev betalt af el-forbrugerne til netoperatørerne, som igen overførte indtægterne til virksomheden SEP. SEP havde ingen skønsmæssige beføjelser med hensyn til administration af midlerne og opererede under streng kontrol fra myndighedernes side. Domstolen konkluderede, at indtægterne af pristillægget skulle betragtes som statsmidler af følgende årsager: pristillægget var blevet pålagt ved en national lov og var derfor en beskatning. SEP havde ikke bemyndigelse til at anvende indtægterne af pristillægget til andre end de i loven fastsatte formål, og midlerne var derfor under statens kontrol, og de nationale myndigheder kunne disponere over dem. Domstolen fastslog, at sådanne elementer var tilstrækkelige til, at de pågældende midler kunne anses for at være statsmidler. |
| --- | --- |

(172)

Domstolens dom for nylig i Essent-sagen (79) giver definitive retningslinjer på dette område. I Essent-sagen havde Nederlandene ved lov indført et pristillæg for elektricitetstransmission. Pristillægget blev betalt af el-forbrugerne til netoperatørerne, som igen overførte indtægterne til virksomheden SEP. SEP havde ingen skønsmæssige beføjelser med hensyn til administration af midlerne og opererede under streng kontrol fra myndighedernes side. Domstolen konkluderede, at indtægterne af pristillægget skulle betragtes som statsmidler af følgende årsager: pristillægget var blevet pålagt ved en national lov og var derfor en beskatning. SEP havde ikke bemyndigelse til at anvende indtægterne af pristillægget til andre end de i loven fastsatte formål, og midlerne var derfor under statens kontrol, og de nationale myndigheder kunne disponere over dem. Domstolen fastslog, at sådanne elementer var tilstrækkelige til, at de pågældende midler kunne anses for at være statsmidler.

| (173) | Lighedspunkterne med den foreliggende sag er indlysende. Den afgift, der anvendes til finansiering af Alcoa-ordningen, er indført ved lov som i Essent-sagen. Cassa Conguaglio spiller samme rolle som SEP, idet den centraliserer og administrerer indtægterne af den skattelignende afgift og er underlagt de samme krav, da den ikke kan anvende indtægterne til andre end de i loven fastsatte formål (finansiering af de nedsatte takster). Staten er i stand til at kontrollere og bestemme anvendelsen af midlerne: Cassa Conguaglio udøver sine regnskabsmæssige funktioner efter nærmere instrukser fra AEEG, som handler inden for rammerne af sine lovfæstede beføjelser og/eller som led i gennemførelsen af den nationale lovgivning (se betragtning 26 og 27). De midler, som Cassa Conguaglio administrerer, er derfor konstant under statens kontrol. |
| --- | --- |

(173)

Lighedspunkterne med den foreliggende sag er indlysende. Den afgift, der anvendes til finansiering af Alcoa-ordningen, er indført ved lov som i Essent-sagen. Cassa Conguaglio spiller samme rolle som SEP, idet den centraliserer og administrerer indtægterne af den skattelignende afgift og er underlagt de samme krav, da den ikke kan anvende indtægterne til andre end de i loven fastsatte formål (finansiering af de nedsatte takster). Staten er i stand til at kontrollere og bestemme anvendelsen af midlerne: Cassa Conguaglio udøver sine regnskabsmæssige funktioner efter nærmere instrukser fra AEEG, som handler inden for rammerne af sine lovfæstede beføjelser og/eller som led i gennemførelsen af den nationale lovgivning (se betragtning 26 og 27). De midler, som Cassa Conguaglio administrerer, er derfor konstant under statens kontrol.

| (174) | Denne analyse svarer til Kommissionens analyse i beslutningen om strandede omkostninger inden for el-sektoren i Italien (80), der klassificerede de midler, som Cassa Conguaglio administrerede på konto A6, som statsmidler. |
| --- | --- |

(174)

Denne analyse svarer til Kommissionens analyse i beslutningen om strandede omkostninger inden for el-sektoren i Italien (80), der klassificerede de midler, som Cassa Conguaglio administrerede på konto A6, som statsmidler.

| (175) | Under alle omstændigheder har Førsteinstansretten i sin dom i Iride-sagen fastslået, at de midler som Cassa Conguaglio administrerer, ubestrideligt er statsmidler (81). |
| --- | --- |

(175)

Under alle omstændigheder har Førsteinstansretten i sin dom i Iride-sagen fastslået, at de midler som Cassa Conguaglio administrerer, ubestrideligt er statsmidler (81).

| (176) | Italiens højesteret (Corte di Cassazione) havde allerede i sin dom nr. 11632/03 af 3. april 2003 konkluderet, at Cassa Conguaglio ikke havde særskilt status som juridisk person i forhold til den italienske stat, og at det var sidstnævnte, der måtte betragtes som ejer af de beløb, der blev overført til Cassa Conguaglio, også selv om beløbene blev overført af private og var bestemt til private virksomheder. I Iride-sagen indbragte Iride Spa og Iride Energia Spa en kommissionsbeslutning for Førsteinstansretten, idet beslutningen klassificerede de midler, der administreres af Cassa Conguaglio på konto A6, som statsmidler. Sagsøgernes argumenter lignede meget de argumenter, som Alcoa har fremført. De anfægtede det materielle indhold i højesterets dom, og hævdede, at Cassa Conguaglio kun var regnskabsmæssigt mellemled mellem private borgere, der havde en finansiel forpligtelse, og modtagerne af disse beløb, og at Cassa Conguaglio ikke, selv i en kort periode, havde mulighed for at anvende de pågældende beløb. Sagsøgerne fremførte også, at retspraksis i Preussen-Elektra-sagen fandt anvendelse. |
| --- | --- |

(176)

Italiens højesteret (Corte di Cassazione) havde allerede i sin dom nr. 11632/03 af 3. april 2003 konkluderet, at Cassa Conguaglio ikke havde særskilt status som juridisk person i forhold til den italienske stat, og at det var sidstnævnte, der måtte betragtes som ejer af de beløb, der blev overført til Cassa Conguaglio, også selv om beløbene blev overført af private og var bestemt til private virksomheder. I Iride-sagen indbragte Iride Spa og Iride Energia Spa en kommissionsbeslutning for Førsteinstansretten, idet beslutningen klassificerede de midler, der administreres af Cassa Conguaglio på konto A6, som statsmidler. Sagsøgernes argumenter lignede meget de argumenter, som Alcoa har fremført. De anfægtede det materielle indhold i højesterets dom, og hævdede, at Cassa Conguaglio kun var regnskabsmæssigt mellemled mellem private borgere, der havde en finansiel forpligtelse, og modtagerne af disse beløb, og at Cassa Conguaglio ikke, selv i en kort periode, havde mulighed for at anvende de pågældende beløb. Sagsøgerne fremførte også, at retspraksis i Preussen-Elektra-sagen fandt anvendelse.

| (177) | I dommen af 11. februar 2009 udtrykte Førsteinstansretten sig meget klart på dette område. Førsteinstansretten understregede først, at den ikke havde kompetence til at anfægte højesterets fortolkning af den italienske lovgivning, og fastslog derpå, at de beløb, der overføres til Cassa Conguaglios konto A6, skulle klassificeres som statsmidler, ikke blot fordi de tilhørte staten, men også fordi de var under konstant kontrol fra statens side (82). |
| --- | --- |

(177)

I dommen af 11. februar 2009 udtrykte Førsteinstansretten sig meget klart på dette område. Førsteinstansretten understregede først, at den ikke havde kompetence til at anfægte højesterets fortolkning af den italienske lovgivning, og fastslog derpå, at de beløb, der overføres til Cassa Conguaglios konto A6, skulle klassificeres som statsmidler, ikke blot fordi de tilhørte staten, men også fordi de var under konstant kontrol fra statens side (82).

| (178) | Denne konklusion vedrører Cassa Conguaglios konto A6, som finansierer el-sektorens strandede omkostninger, men kan logisk set udvides til at omfatte konto A4, som finansierer den anfægtede takst. Højesterets dom byggede på en analyse af Cassa Conguaglios status som juridisk person, og den konklusion, at beløbene tilhørte staten, gælder derfor for alle beløb, der overføres til Cassa Conguaglio. Det samme er tilfældet med Førsteinstansrettens konklusion, nemlig at staten kan kontrollere de midler, som Cassa Conguaglio administrerer. Der er ingen forskel mellem konto A6 og konto A4 ud over midlernes formål (dækning af de strandede omkostninger på A6, og finansiering af de nedsatte takster på A4). Derfor skal de beløb, der overføres til Alcoa fra konto A4, også klassificeres som statsmidler. |
| --- | --- |

(178)

Denne konklusion vedrører Cassa Conguaglios konto A6, som finansierer el-sektorens strandede omkostninger, men kan logisk set udvides til at omfatte konto A4, som finansierer den anfægtede takst. Højesterets dom byggede på en analyse af Cassa Conguaglios status som juridisk person, og den konklusion, at beløbene tilhørte staten, gælder derfor for alle beløb, der overføres til Cassa Conguaglio. Det samme er tilfældet med Førsteinstansrettens konklusion, nemlig at staten kan kontrollere de midler, som Cassa Conguaglio administrerer. Der er ingen forskel mellem konto A6 og konto A4 ud over midlernes formål (dækning af de strandede omkostninger på A6, og finansiering af de nedsatte takster på A4). Derfor skal de beløb, der overføres til Alcoa fra konto A4, også klassificeres som statsmidler.

| (179) | Ud over at være finansieret ved hjælp af statsmidler må Alcoa-taksten også tilregnes staten (83), fordi foranstaltningens retsgrundlag består af nationale lovbestemmelser og beslutninger truffet af AEEG, som er et offentligt organ. |
| --- | --- |

(179)

Ud over at være finansieret ved hjælp af statsmidler må Alcoa-taksten også tilregnes staten (83), fordi foranstaltningens retsgrundlag består af nationale lovbestemmelser og beslutninger truffet af AEEG, som er et offentligt organ.

6.2.4.   Påvirkning af samhandelen og fordrejning af konkurrencevilkårene

| (180) | Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og dermed fordreje konkurrencevilkårene, hersker der ingen tvivl om, at aluminiumsmarkedet er et konkurrenceudsat marked. I beslutninger på fusionsområdet har Kommissionen konstant fastslået, at det geografiske marked for primæralumimium er verdensomspændende (84). |
| --- | --- |

(180)

Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og dermed fordreje konkurrencevilkårene, hersker der ingen tvivl om, at aluminiumsmarkedet er et konkurrenceudsat marked. I beslutninger på fusionsområdet har Kommissionen konstant fastslået, at det geografiske marked for primæralumimium er verdensomspændende (84).

| (181) | Som anført i betragtning 214 blev forlængelsen af Alcoa-taksten ikke anmeldt af Italien. Ifølge fast retspraksis (85) er Kommissionen i tilfælde af uanmeldt støtte ikke forpligtet til at påvise, hvilke virkninger denne faktisk har. »For dersom Kommissionen i beslutningen havde været forpligtet til at godtgøre den faktiske virkning af allerede ydet støtte, ville det være ensbetydende med, at man begunstigede de medlemsstater, der yder støtte under tilsidesættelse af anmeldelsespligten på bekostning af de medlemsstater, der anmelder planlagt støtte«. |
| --- | --- |

(181)

Som anført i betragtning 214 blev forlængelsen af Alcoa-taksten ikke anmeldt af Italien. Ifølge fast retspraksis (85) er Kommissionen i tilfælde af uanmeldt støtte ikke forpligtet til at påvise, hvilke virkninger denne faktisk har. »For dersom Kommissionen i beslutningen havde været forpligtet til at godtgøre den faktiske virkning af allerede ydet støtte, ville det være ensbetydende med, at man begunstigede de medlemsstater, der yder støtte under tilsidesættelse af anmeldelsespligten på bekostning af de medlemsstater, der anmelder planlagt støtte«.

| (182) | Kommissionen skal derfor kun påvise en foranstaltnings eventuelle negative indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne og på konkurrencevilkårene. |
| --- | --- |

(182)

Kommissionen skal derfor kun påvise en foranstaltnings eventuelle negative indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne og på konkurrencevilkårene.

| (183) | Kommissionen har undersøgt Alcoas og Italiens påstand om, at taksten ikke påvirker samhandelen eller fordrejer konkurrencevilkårene i betragtning af, at der ikke findes nogen faktiske handelsstrømme mellem medlemsstaterne, at det er usandsynligt, at der vil opstå sådanne handelsstrømme i nær fremtid, (jf. betraagtning 86-88), og at taksten som følge af de forhold, der kendetegner aluminiumsektoren, ikke skader Alcoas europæiske konkurrenter (jf. betragtning 89). |
| --- | --- |

(183)

Kommissionen har undersøgt Alcoas og Italiens påstand om, at taksten ikke påvirker samhandelen eller fordrejer konkurrencevilkårene i betragtning af, at der ikke findes nogen faktiske handelsstrømme mellem medlemsstaterne, at det er usandsynligt, at der vil opstå sådanne handelsstrømme i nær fremtid, (jf. betraagtning 86-88), og at taksten som følge af de forhold, der kendetegner aluminiumsektoren, ikke skader Alcoas europæiske konkurrenter (jf. betragtning 89).

| (184) | Det skal erindres, at det forhold, at der ikke findes nogen faktiske handelsstrømme, aldrig i Kommissionens beslutningspraksis og i Domstolens retspraksis er blevet accepteret som bevis på, at en foranstaltning ikke påvirker samhandelen. Domstolen har således konstant fastslået, at støtte til en virksomhed vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkårene, selv om den pågældende virksomhed ikke deltager i samhandelen mellem medlemsstaterne. Når en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan det nemlig medføre en uændret eller øget indenlandsk produktion med det resultat, at virksomheder i andre medlemsstater får ringere muligheder for at eksportere deres produkter til den pågældende medlemsstat (86). |
| --- | --- |

(184)

Det skal erindres, at det forhold, at der ikke findes nogen faktiske handelsstrømme, aldrig i Kommissionens beslutningspraksis og i Domstolens retspraksis er blevet accepteret som bevis på, at en foranstaltning ikke påvirker samhandelen. Domstolen har således konstant fastslået, at støtte til en virksomhed vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkårene, selv om den pågældende virksomhed ikke deltager i samhandelen mellem medlemsstaterne. Når en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan det nemlig medføre en uændret eller øget indenlandsk produktion med det resultat, at virksomheder i andre medlemsstater får ringere muligheder for at eksportere deres produkter til den pågældende medlemsstat (86).

| (185) | Desuden er en situation, som er præget af en nedgang i EU-produktionen og en stigning i importen fra tredjelande, og hvor der ikke er handelsstrømme mellem medlemsstaterne, eller sådanne handelsstrømme er begrænsede, ikke usædvanlig og er endda typisk for sektorer med strukturbestemte problemer og/eller sektorer, som er udsat for et stærkt konkurrencepres. Sådanne sektorer er særlig følsomme over for foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at forbedre deres nationale industriers konkurrencemæssige stilling. |
| --- | --- |

(185)

Desuden er en situation, som er præget af en nedgang i EU-produktionen og en stigning i importen fra tredjelande, og hvor der ikke er handelsstrømme mellem medlemsstaterne, eller sådanne handelsstrømme er begrænsede, ikke usædvanlig og er endda typisk for sektorer med strukturbestemte problemer og/eller sektorer, som er udsat for et stærkt konkurrencepres. Sådanne sektorer er særlig følsomme over for foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at forbedre deres nationale industriers konkurrencemæssige stilling.

| (186) | Det forhold, at den beskedne produktion af primæraluminium i Italien ikke er i stand til at påvirke referenceprisen, er irrelevant. At der findes en referencepris på aluminium, som ikke så let påvirkes af produktionsbetingelserne i en enkelt medlemsstat, udelukker ikke, at der er konkurrence mellem virksomheder i EØS, som sælger deres produkter på verdensmarkedet for aluminium. Det er tænkeligt, at støtten til Alcoas italienske smelteværker ikke giver Alcoa mulighed for at sænke verdensmarkedsprisen på aluminium og at presse konkurrenterne ud af markedet, og at andre europæiske producenter kan opretholde deres aktiviteter, så længe de kan sælge deres produkter med fortjeneste til verdensmarkedsprisen. Det overskud, som Alcoa indtjener i Italien som følge af den nedsatte takst, styrker dog generelt dens konkurrencemæssige stilling. Den kan f.eks. benytte de opsparede kapitalreserver til at overtage konkurrenter og forøge sin markedsandel. |
| --- | --- |

(186)

Det forhold, at den beskedne produktion af primæraluminium i Italien ikke er i stand til at påvirke referenceprisen, er irrelevant. At der findes en referencepris på aluminium, som ikke så let påvirkes af produktionsbetingelserne i en enkelt medlemsstat, udelukker ikke, at der er konkurrence mellem virksomheder i EØS, som sælger deres produkter på verdensmarkedet for aluminium. Det er tænkeligt, at støtten til Alcoas italienske smelteværker ikke giver Alcoa mulighed for at sænke verdensmarkedsprisen på aluminium og at presse konkurrenterne ud af markedet, og at andre europæiske producenter kan opretholde deres aktiviteter, så længe de kan sælge deres produkter med fortjeneste til verdensmarkedsprisen. Det overskud, som Alcoa indtjener i Italien som følge af den nedsatte takst, styrker dog generelt dens konkurrencemæssige stilling. Den kan f.eks. benytte de opsparede kapitalreserver til at overtage konkurrenter og forøge sin markedsandel.

| (187) | I modsætning til, hvad Alcoa påstår, kan det forhold, at den pris, Alcoa betaler i Italien, formodentlig svarer til den »typiske« el-pris, som aluminiumssmelteværker betaler i Europa, ikke betragtes som bevis på, at de øvrige europæiske producenters interesser ikke trues af den italienske takst. Ifølge retspraksis i sagen Italien mod Kommissionen (87) er det klart, at ensidige foranstaltninger, som tager sigte på at tilnærme konkurrencevilkårene i en medlemsstat til de konkurrencevilkår, der gælder i andre medlemsstater, påvirker samhandelen (og derfor ikke kan undgå at blive klassificeret som støtte). Desuden kan nogle af de energiforsyningsaftaler, der gælder i andre europæiske lande, indebære statsstøtte, og Kommissionen har indledt indgående undersøgelser af flere foranstaltninger af denne art (88). Selv om hverken Italien eller Alcoa har fremført dette argument, skal Kommissionen erindre om det grundlæggende princip i retspraksis (89), at den omstændighed, at nogle medlemsstater yder ulovlig støtte, ikke gør det berettiget, at andre medlemsstater træffer tilsvarende foranstaltninger. |
| --- | --- |

(187)

I modsætning til, hvad Alcoa påstår, kan det forhold, at den pris, Alcoa betaler i Italien, formodentlig svarer til den »typiske« el-pris, som aluminiumssmelteværker betaler i Europa, ikke betragtes som bevis på, at de øvrige europæiske producenters interesser ikke trues af den italienske takst. Ifølge retspraksis i sagen Italien mod Kommissionen (87) er det klart, at ensidige foranstaltninger, som tager sigte på at tilnærme konkurrencevilkårene i en medlemsstat til de konkurrencevilkår, der gælder i andre medlemsstater, påvirker samhandelen (og derfor ikke kan undgå at blive klassificeret som støtte). Desuden kan nogle af de energiforsyningsaftaler, der gælder i andre europæiske lande, indebære statsstøtte, og Kommissionen har indledt indgående undersøgelser af flere foranstaltninger af denne art (88). Selv om hverken Italien eller Alcoa har fremført dette argument, skal Kommissionen erindre om det grundlæggende princip i retspraksis (89), at den omstændighed, at nogle medlemsstater yder ulovlig støtte, ikke gør det berettiget, at andre medlemsstater træffer tilsvarende foranstaltninger.

| (188) | Alcoas påstand om, at den lukkede produktionskapacitet i Italien ikke vil blive erstattet af produktion andre steder i EU/EØS, er i direkte modstrid med Alcoas nylige beslutning om at opføre et smelteværk i Island (som er en del af EØS). |
| --- | --- |

(188)

Alcoas påstand om, at den lukkede produktionskapacitet i Italien ikke vil blive erstattet af produktion andre steder i EU/EØS, er i direkte modstrid med Alcoas nylige beslutning om at opføre et smelteværk i Island (som er en del af EØS).

| (189) | Det må derfor konkluderes, at den nedsatte takst til fordel for Alcoa vil kunne forbedre virksomhedens konkurrencemæssige stilling i forhold til konkurrenterne inden for samhandelen mellem medlemsstaterne. Ifølge fast retspraksis (90) må det under sådanne omstændigheder fastslås, at støtten påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer konkurrencevilkårene. |
| --- | --- |

(189)

Det må derfor konkluderes, at den nedsatte takst til fordel for Alcoa vil kunne forbedre virksomhedens konkurrencemæssige stilling i forhold til konkurrenterne inden for samhandelen mellem medlemsstaterne. Ifølge fast retspraksis (90) må det under sådanne omstændigheder fastslås, at støtten påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer konkurrencevilkårene.

6.2.5.   Konklusioner med hensyn til, om der er tale om støtte

| (190) | På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den nedsatte takst, der anvendes over for Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov 80/2005 og 2004-dekretet (for så vidt som den samme foranstaltning kunne være indført ved anvendelse af dette dekret i perioden januar 2006-juni 2007), skal betragtes som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og kun kan godkendes, hvis den opfylder en af traktatens undtagelsesbestemmelser. |
| --- | --- |

(190)

På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den nedsatte takst, der anvendes over for Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov 80/2005 og 2004-dekretet (for så vidt som den samme foranstaltning kunne være indført ved anvendelse af dette dekret i perioden januar 2006-juni 2007), skal betragtes som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og kun kan godkendes, hvis den opfylder en af traktatens undtagelsesbestemmelser.

6.3.   Klassificering af foranstaltningen som ny støtte frem for eksisterende støtte

| (191) | Rettens dom (præmis 132) bekræfter utvetydigt Kommissionens foreløbige konklusion, nemlig at taksten skal betragtes som ny støtte, og fastslår følgende: den pågældende foranstaltning kan ikke betragtes som eksisterende støtte, og det skyldes ikke blot, at den vedrører en anden periode end den, der er tale om i Alumix-beslutningen, men også, at den ikke længere består i, at ENEL anvender den takst, der er fastsat i 1995-dekretet, og som svarede til en markedstakst, men i at Cassa Conguaglio via statsmidler yder kompensation for forskellen mellem den takst, ENEL anvender, og den takst, der er fastsat i 1995-dekretet og forlænget ved lovdekret af 2005. |
| --- | --- |

(191)

Rettens dom (præmis 132) bekræfter utvetydigt Kommissionens foreløbige konklusion, nemlig at taksten skal betragtes som ny støtte, og fastslår følgende: den pågældende foranstaltning kan ikke betragtes som eksisterende støtte, og det skyldes ikke blot, at den vedrører en anden periode end den, der er tale om i Alumix-beslutningen, men også, at den ikke længere består i, at ENEL anvender den takst, der er fastsat i 1995-dekretet, og som svarede til en markedstakst, men i at Cassa Conguaglio via statsmidler yder kompensation for forskellen mellem den takst, ENEL anvender, og den takst, der er fastsat i 1995-dekretet og forlænget ved lovdekret af 2005.

| (192) | I betragtning af at Rettens dom er blevet appelleret (sag C-194/09), finder Kommissionen det dog hensigtsmæssigt her at foretage en fuldstændig analyse af spørgsmålet på grundlag af artikel 1, litra b), i forordning 659/1999, som definerer alle former for eksisterende støtte. |
| --- | --- |

(192)

I betragtning af at Rettens dom er blevet appelleret (sag C-194/09), finder Kommissionen det dog hensigtsmæssigt her at foretage en fuldstændig analyse af spørgsmålet på grundlag af artikel 1, litra b), i forordning 659/1999, som definerer alle former for eksisterende støtte.

| (193) | Det er ubestrideligt, at den pågældende foranstaltning ikke blev iværksat inden Italiens tiltrædelse af UE (litra b), nr. i) i ovennævnte artikel), at den ikke kan anses for at være godkendt, fordi Kommissionen ikke har vedtaget en beslutning inden for den fastsatte frist (litra b), nr. iii)), og ikke kan anses for eksisterende støtte, fordi forældelsesfristen er udløbet (litra b), nr. iv)) (91). |
| --- | --- |

(193)

Det er ubestrideligt, at den pågældende foranstaltning ikke blev iværksat inden Italiens tiltrædelse af UE (litra b), nr. i) i ovennævnte artikel), at den ikke kan anses for at være godkendt, fordi Kommissionen ikke har vedtaget en beslutning inden for den fastsatte frist (litra b), nr. iii)), og ikke kan anses for eksisterende støtte, fordi forældelsesfristen er udløbet (litra b), nr. iv)) (91).

| (194) | I artikel 1, litra b), nr. v), i forordning nr. 659/1999 er der fastsat følgende: »Når visse foranstaltninger bliver en støtte som følge af en liberalisering af en aktivitet ved fællesskabslovgivning, betragtes sådanne foranstaltninger ikke som eksisterende støtte efter den dato, der er fastsat for liberaliseringen«. I beslutningerne om indledning af proceduren lægger Kommissionen ikke denne bestemmelse til grund for den konklusion, at Alcoa-taksten skal betragtes som ny støtte. I betragtning af at el-sektoren blev liberaliseret for erhvervskunderne efter godkendelsen af den oprindelige Alumix-takst, som ikke udgjorde støtte, har Kommissionen dog for fuldstændighedens skyld undersøgt, om liberaliseringen kan være relevant for klassificering af taksten som eksisterende eller ny støtte. Alcoa fremfører, at dette ikke er tilfældet. Kommissionen deler Alcoas synspunkt (92). Taksten er ikke blevet til statsstøtte som følge af åbningen af el-markedet for konkurrence, da den korrekte referenceramme for vurderingen af støtten til Alcoa ikke er el-markedet (hvor Alcoa ikke opererer), men markedet for primæraluminium. Der er heller ingen årsagsforbindelse mellem liberaliseringen af el-sektoren og beslutningen om at finansiere taksten ved hjælp af et obligatorisk bidrag. |
| --- | --- |

(194)

I artikel 1, litra b), nr. v), i forordning nr. 659/1999 er der fastsat følgende: »Når visse foranstaltninger bliver en støtte som følge af en liberalisering af en aktivitet ved fællesskabslovgivning, betragtes sådanne foranstaltninger ikke som eksisterende støtte efter den dato, der er fastsat for liberaliseringen«. I beslutningerne om indledning af proceduren lægger Kommissionen ikke denne bestemmelse til grund for den konklusion, at Alcoa-taksten skal betragtes som ny støtte. I betragtning af at el-sektoren blev liberaliseret for erhvervskunderne efter godkendelsen af den oprindelige Alumix-takst, som ikke udgjorde støtte, har Kommissionen dog for fuldstændighedens skyld undersøgt, om liberaliseringen kan være relevant for klassificering af taksten som eksisterende eller ny støtte. Alcoa fremfører, at dette ikke er tilfældet. Kommissionen deler Alcoas synspunkt (92). Taksten er ikke blevet til statsstøtte som følge af åbningen af el-markedet for konkurrence, da den korrekte referenceramme for vurderingen af støtten til Alcoa ikke er el-markedet (hvor Alcoa ikke opererer), men markedet for primæraluminium. Der er heller ingen årsagsforbindelse mellem liberaliseringen af el-sektoren og beslutningen om at finansiere taksten ved hjælp af et obligatorisk bidrag.

| (195) | Alcoa anfører i sine bemærkninger, at taksten, hvis det antages (hypotetisk), at den er blevet til støtte, er blevet det på grund af en ændring i markedsvilkårene eller andre eksterne forhold, dvs. på grund af udviklingen på fællesmarkedet, og at dette ville gøre det berettiget at klassificere den som eksisterende støtte. Kommissionen har derfor undersøgt, om artikel 1, litra b) nr. v), første punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 kan anvendes i den foreliggende sag. I denne bestemmelse er det fastsat, at der er tale om eksisterende støtte, når en foranstaltning »blev en støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet, uden at medlemsstaten havde foretaget nogen ændringer«. |
| --- | --- |

(195)

Alcoa anfører i sine bemærkninger, at taksten, hvis det antages (hypotetisk), at den er blevet til støtte, er blevet det på grund af en ændring i markedsvilkårene eller andre eksterne forhold, dvs. på grund af udviklingen på fællesmarkedet, og at dette ville gøre det berettiget at klassificere den som eksisterende støtte. Kommissionen har derfor undersøgt, om artikel 1, litra b) nr. v), første punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 kan anvendes i den foreliggende sag. I denne bestemmelse er det fastsat, at der er tale om eksisterende støtte, når en foranstaltning »blev en støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet, uden at medlemsstaten havde foretaget nogen ændringer«.

| (196) | Kommissionen har ikke kunnet påvise nogen udvikling på fællesmarkedet, som svarer til Domstolens definition (93), nemlig »en ændring af den økonomiske og retlige kontekst i den sektor, der berøres af den pågældende foranstaltning«, og som kunne have betydet, at taksten var blevet til støtte. Alcoa selv har heller ikke kunnet påvise en sådan ændring eller nogen årsagsforbindelse med ændringen af takstens art. Selv om der var sket en udvikling på fællesmarkedet — hvilket ikke er tilfældet — ville dette ikke være relevant for vurderingen af den pågældende foranstaltning: status som eksisterende støtte som følge af en hypotetisk faktor, »udviklingen på fællesmarkedet«, kan ikke vare længere, end indtil en medlemsstat har foretaget en efterfølgende væsentlig ændring af foranstaltningen (en finansieringsordning baseret på statsmidler), selv på grundlag af andet kriterium i artikel 1, litra b), nr. v), første punktum i forordning 659/1999. Da den periode, der undersøges ved denne procedure, ligger senere end denne ændring, kan udviklingen på fællesmarkedet ikke være relevant for vurderingen. En »udviklingsfaktor«, som gør sig gældende efter indførelsen af den nye finansieringsordning, ville ligeledes være irrelevant, fordi foranstaltningen allerede ville have udgjort statsstøtte på det tidspunkt, hvor »udviklingen« fandt sted. Alcoas argument må derfor afvises. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionen har ikke kunnet påvise nogen udvikling på fællesmarkedet, som svarer til Domstolens definition (93), nemlig »en ændring af den økonomiske og retlige kontekst i den sektor, der berøres af den pågældende foranstaltning«, og som kunne have betydet, at taksten var blevet til støtte. Alcoa selv har heller ikke kunnet påvise en sådan ændring eller nogen årsagsforbindelse med ændringen af takstens art. Selv om der var sket en udvikling på fællesmarkedet — hvilket ikke er tilfældet — ville dette ikke være relevant for vurderingen af den pågældende foranstaltning: status som eksisterende støtte som følge af en hypotetisk faktor, »udviklingen på fællesmarkedet«, kan ikke vare længere, end indtil en medlemsstat har foretaget en efterfølgende væsentlig ændring af foranstaltningen (en finansieringsordning baseret på statsmidler), selv på grundlag af andet kriterium i artikel 1, litra b), nr. v), første punktum i forordning 659/1999. Da den periode, der undersøges ved denne procedure, ligger senere end denne ændring, kan udviklingen på fællesmarkedet ikke være relevant for vurderingen. En »udviklingsfaktor«, som gør sig gældende efter indførelsen af den nye finansieringsordning, ville ligeledes være irrelevant, fordi foranstaltningen allerede ville have udgjort statsstøtte på det tidspunkt, hvor »udviklingen« fandt sted. Alcoas argument må derfor afvises.

| (197) | Endelig har Kommissionen undersøgt, om Alcoa-taksten kunne betragtes som eksisterende støtte på grundlag af artikel 1, litra b), nr. ii), i forordning 659/1999 vedrørende »godkendt støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som er godkendt af Kommissionen eller Rådet«. Alcoas og Italiens argumenter bygger på Alumix-beslutningens påståede ubegrænsede gyldighed, hvilket gør Alcoa-taksten til eksisterende støtte i henhold til ovennævnte bestemmelse. |
| --- | --- |

(197)

Endelig har Kommissionen undersøgt, om Alcoa-taksten kunne betragtes som eksisterende støtte på grundlag af artikel 1, litra b), nr. ii), i forordning 659/1999 vedrørende »godkendt støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som er godkendt af Kommissionen eller Rådet«. Alcoas og Italiens argumenter bygger på Alumix-beslutningens påståede ubegrænsede gyldighed, hvilket gør Alcoa-taksten til eksisterende støtte i henhold til ovennævnte bestemmelse.

| (198) | Alcoa og Italien fremfører, at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset (jf. henholdsvis betragtning 93 og 119). I Alumix-beslutningen havde Kommissionen — uden at fastsætte nogen tidsfrist — konkluderet, at Alcoa-taksten ikke skulle betragtes som støtte. Desuden er det kun forlængelse af eksisterende støtte, der kan betragtes som ny støtte, mens dette ikke er tilfældet med forlængelse af en foranstaltning, som ikke udgør støtte. Så hvis Kommissionen nu ændrer sin vurdering og konkluderer, at foranstaltningen udgør statsstøtte, bør den takst, der hidtil har været anvendt over for Alcoa, under alle omstændigheder betragtes som »eksisterende støtte« eller kunne »behandles som eksisterende støtte« i overensstemmelse med retspraksis i sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien (94), og tilbagesøgning må derfor udelukkes (jf. betragtning 94). |
| --- | --- |

(198)

Alcoa og Italien fremfører, at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset (jf. henholdsvis betragtning 93 og 119). I Alumix-beslutningen havde Kommissionen — uden at fastsætte nogen tidsfrist — konkluderet, at Alcoa-taksten ikke skulle betragtes som støtte. Desuden er det kun forlængelse af eksisterende støtte, der kan betragtes som ny støtte, mens dette ikke er tilfældet med forlængelse af en foranstaltning, som ikke udgør støtte. Så hvis Kommissionen nu ændrer sin vurdering og konkluderer, at foranstaltningen udgør statsstøtte, bør den takst, der hidtil har været anvendt over for Alcoa, under alle omstændigheder betragtes som »eksisterende støtte« eller kunne »behandles som eksisterende støtte« i overensstemmelse med retspraksis i sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien (94), og tilbagesøgning må derfor udelukkes (jf. betragtning 94).

6.3.1.   Alumix-beslutningens tidsmæssige anvendelsesområde

| (199) | Det er naturligt, at der fastsættes en tidsbegrænsning for en beslutning, hvorved Kommissionen fastslår, at en bestemt foranstaltning ikke udgør statsstøtte, når denne konklusion bygger på den markedsøkonomiske test og en fremtidsvurdering af markedsvilkårene, som kun kan foretages korrekt over en begrænset periode (95). Denne tidsbegrænsning betyder ikke, at Kommissionen mener, at foranstaltningen nødvendigvis bliver til støtte, når den periode, der er fastsat i beslutningen, er udløbet. |
| --- | --- |

(199)

Det er naturligt, at der fastsættes en tidsbegrænsning for en beslutning, hvorved Kommissionen fastslår, at en bestemt foranstaltning ikke udgør statsstøtte, når denne konklusion bygger på den markedsøkonomiske test og en fremtidsvurdering af markedsvilkårene, som kun kan foretages korrekt over en begrænset periode (95). Denne tidsbegrænsning betyder ikke, at Kommissionen mener, at foranstaltningen nødvendigvis bliver til støtte, når den periode, der er fastsat i beslutningen, er udløbet.

| (200) | Alumix-beslutningen var baseret på 1995-dekretet, der indførte taksten for en periode på 10 år og udtrykkeligt fastsatte, at den skulle afskaffes efter den 31. december 2005. I Alumix-beslutningen havde Kommissionen foretaget en kompleks vurdering af priserne og udviklingstendenserne i energisektoren over en tiårig periode, som det fremgår af de tabeller, der indgår som en integrerende del af beslutningen, og som kun fastsætter Alcoa-prisen indtil 2005. Sådanne priser og udviklingstendenser kan naturligvis ændre sig, og Kommissionen kunne ikke afgive en tidsubegrænset erklæring om, at den pågældende foranstaltning ikke udgjorde støtte, især i betragtning af den gradvise liberalisering af energimarkederne. |
| --- | --- |

(200)

Alumix-beslutningen var baseret på 1995-dekretet, der indførte taksten for en periode på 10 år og udtrykkeligt fastsatte, at den skulle afskaffes efter den 31. december 2005. I Alumix-beslutningen havde Kommissionen foretaget en kompleks vurdering af priserne og udviklingstendenserne i energisektoren over en tiårig periode, som det fremgår af de tabeller, der indgår som en integrerende del af beslutningen, og som kun fastsætter Alcoa-prisen indtil 2005. Sådanne priser og udviklingstendenser kan naturligvis ændre sig, og Kommissionen kunne ikke afgive en tidsubegrænset erklæring om, at den pågældende foranstaltning ikke udgjorde støtte, især i betragtning af den gradvise liberalisering af energimarkederne.

| (201) | Beslutningens konklusioner kan derfor kun fortolkes som værende gældende indtil 2005. Dette er klart blevet fastslået af Retten i præmis 105 og 106 i den dom, som stadfæster beslutningen om indledning af proceduren i 2006 (96). |
| --- | --- |

(201)

Beslutningens konklusioner kan derfor kun fortolkes som værende gældende indtil 2005. Dette er klart blevet fastslået af Retten i præmis 105 og 106 i den dom, som stadfæster beslutningen om indledning af proceduren i 2006 (96).

| (202) | Kommissionen må også tilbagevise Italiens påstand om, at det var tilsigtet, at Alumix-beslutningen var tidsubegrænset, fordi det blev erkendt, at der var behov for en langsigtet foranstaltning (betragtning 119). Det afsnit i Alumix-beslutningen, som Italien lægger til grund, og hvor det fastslås, at omstruktureringen af Alumix og det forhold, at virksomheden på ny bliver rentabel, sikrer, at udviklingen i disse områder ikke bliver kortvarig, men snarere foregår på lang sigt, vedrører ikke de takster, som man ikke mente udgjorde støtte, men andre støtteforanstaltninger med henblik på omstrukturering af Alumix. Desuden gives der i det pågældende afsnit kun udtryk for at Alumix' fortsatte tilstedeværelse vil bidrage til områdernes langsigtede udvikling, og det kan ikke fortolkes på den måde, Italien gør. |
| --- | --- |

(202)

Kommissionen må også tilbagevise Italiens påstand om, at det var tilsigtet, at Alumix-beslutningen var tidsubegrænset, fordi det blev erkendt, at der var behov for en langsigtet foranstaltning (betragtning 119). Det afsnit i Alumix-beslutningen, som Italien lægger til grund, og hvor det fastslås, at omstruktureringen af Alumix og det forhold, at virksomheden på ny bliver rentabel, sikrer, at udviklingen i disse områder ikke bliver kortvarig, men snarere foregår på lang sigt, vedrører ikke de takster, som man ikke mente udgjorde støtte, men andre støtteforanstaltninger med henblik på omstrukturering af Alumix. Desuden gives der i det pågældende afsnit kun udtryk for at Alumix' fortsatte tilstedeværelse vil bidrage til områdernes langsigtede udvikling, og det kan ikke fortolkes på den måde, Italien gør.

| (203) | I betragtning af at Alumix-beslutningen kun gjaldt indtil den 31. december 2005, må den takst, der er anvendt fra 1. januar 2006 i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, betragtes som ny støtte på grund af foranstaltningens ændrede varighed i overensstemmelse med retspraksis i sagen Diputacion Foral de Alava (97). |
| --- | --- |

(203)

I betragtning af at Alumix-beslutningen kun gjaldt indtil den 31. december 2005, må den takst, der er anvendt fra 1. januar 2006 i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, betragtes som ny støtte på grund af foranstaltningens ændrede varighed i overensstemmelse med retspraksis i sagen Diputacion Foral de Alava (97).

6.3.2.   »Ændring af forholdene«, som påvirker Alumix-beslutningens gyldighed

| (204) | Kommissionen har undersøgt Alcoas påstand om, at der aldrig er sket en »ændring i forholdene«, som bragte Alumix-beslutningen til ophør, da hverken liberaliseringen af markedet eller Cassa Conguaglios rolle påvirkede den pris, som Alcoa betalte. Da denne pris fortsat opfyldte Alumix-kriterierne, mente Alcoa, at Kommissionens konklusion, nemlig at foranstaltningen ikke udgjorde støtte, stadig gjaldt (jf. betragtning 93). |
| --- | --- |

(204)

Kommissionen har undersøgt Alcoas påstand om, at der aldrig er sket en »ændring i forholdene«, som bragte Alumix-beslutningen til ophør, da hverken liberaliseringen af markedet eller Cassa Conguaglios rolle påvirkede den pris, som Alcoa betalte. Da denne pris fortsat opfyldte Alumix-kriterierne, mente Alcoa, at Kommissionens konklusion, nemlig at foranstaltningen ikke udgjorde støtte, stadig gjaldt (jf. betragtning 93).

| (205) | En undersøgelse af forholdene viser dog, at den takstordning, som Kommissionen havde godkendt i Alumix-sagen, var blevet ændret fundamentalt, hvilket Alcoa forsøger at bagatellisere som en administrativ detalje, nemlig overgangen fra en takst, der anvendes af en el-leverandør på markedsvilkår, til en takst, som kun teoretisk set er en markedstakst, og som subsidieres af staten. |
| --- | --- |

(205)

En undersøgelse af forholdene viser dog, at den takstordning, som Kommissionen havde godkendt i Alumix-sagen, var blevet ændret fundamentalt, hvilket Alcoa forsøger at bagatellisere som en administrativ detalje, nemlig overgangen fra en takst, der anvendes af en el-leverandør på markedsvilkår, til en takst, som kun teoretisk set er en markedstakst, og som subsidieres af staten.

| (206) | Det er vanskeligt at anse en sådan ændring for at være af »rent formel art« og fastslå, »at den ikke ændrer den godkendte takst væsentligt«, da den nye finansieringsordning har ændret de økonomiske forudsætninger, som Alumix-beslutningen byggede på. |
| --- | --- |

(206)

Det er vanskeligt at anse en sådan ændring for at være af »rent formel art« og fastslå, »at den ikke ændrer den godkendte takst væsentligt«, da den nye finansieringsordning har ændret de økonomiske forudsætninger, som Alumix-beslutningen byggede på.

| (207) | Det er tilstrækkeligt at erindre om, at vurderingen i Alumix-sagen vedrørte el-leverandøren ENEL's adfærd. Den nedsatte takst gav ikke Alcoa en fordel, fordi Kommissionen på grundlag af den markedsøkonomiske test mente, at det var rationelt for ENEL at sælge elektricitet til den pågældende pris. Den markedsøkonomiske test mister dog sin betydning i en situation, hvor taksten ikke længere tilbydes frivilligt af ENEL (som opkræver den normale pris), men skyldes en kompensation, som udbetales af staten. Under den nye ordning er el-leverandørens adfærd ikke længere relevant. |
| --- | --- |

(207)

Det er tilstrækkeligt at erindre om, at vurderingen i Alumix-sagen vedrørte el-leverandøren ENEL's adfærd. Den nedsatte takst gav ikke Alcoa en fordel, fordi Kommissionen på grundlag af den markedsøkonomiske test mente, at det var rationelt for ENEL at sælge elektricitet til den pågældende pris. Den markedsøkonomiske test mister dog sin betydning i en situation, hvor taksten ikke længere tilbydes frivilligt af ENEL (som opkræver den normale pris), men skyldes en kompensation, som udbetales af staten. Under den nye ordning er el-leverandørens adfærd ikke længere relevant.

| (208) | Desuden er den indekseringsordning, der blev indført den 1. januar 2006, og hvorved det blev fastsat, at den nedsatte takst kun måtte forhøjes med 4 % på årsbasis (jf. betragtning 49), en yderligere væsentlig ændring af den oprindelige takstordning, og en ændring, der vanskeligt kan anses for at være i overensstemmelse med markedsvilkårene, da el-priserne fra 2005 og indtil den økonomiske krise ved udgangen af 2008 er steget konstant. |
| --- | --- |

(208)

Desuden er den indekseringsordning, der blev indført den 1. januar 2006, og hvorved det blev fastsat, at den nedsatte takst kun måtte forhøjes med 4 % på årsbasis (jf. betragtning 49), en yderligere væsentlig ændring af den oprindelige takstordning, og en ændring, der vanskeligt kan anses for at være i overensstemmelse med markedsvilkårene, da el-priserne fra 2005 og indtil den økonomiske krise ved udgangen af 2008 er steget konstant.

| (209) | I modsætning til hvad Alcoa anfører, kan det forhold, at Alcoa i henhold til den nye ordning betalte en pris indtil udgangen af 2005, som svarede til den pris, der ikke udgjorde støtte i Alumix-beslutningen, ikke gøre det berettiget at konkludere, at foranstaltningen ikke er blevet ændret væsentligt, jf. generaladvokat Fenellys forslag til afgørelse i sagen vedrørende Italien og Sardegna Lines mod Kommissionen (98). Ved vurderingen af, hvad der udgør en væsentlig ændring af en støtteordning erklærede generaladvokat Fennelly, at »indførelse af en helt ny metode til at yde stort set samme støttebeløb udgør åbenbart en væsentlig ændring af den oprindelige ordning«. Den anfægtede takst er derfor en foranstaltning, som er helt anderledes end den, der blev undersøgt i Alumix-sagen. Konklusionerne i Alumix-sagen er derfor irrelevante for den foreliggende sag, og det er også tilfældet, hvis man antager at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset. |
| --- | --- |

(209)

I modsætning til hvad Alcoa anfører, kan det forhold, at Alcoa i henhold til den nye ordning betalte en pris indtil udgangen af 2005, som svarede til den pris, der ikke udgjorde støtte i Alumix-beslutningen, ikke gøre det berettiget at konkludere, at foranstaltningen ikke er blevet ændret væsentligt, jf. generaladvokat Fenellys forslag til afgørelse i sagen vedrørende Italien og Sardegna Lines mod Kommissionen (98). Ved vurderingen af, hvad der udgør en væsentlig ændring af en støtteordning erklærede generaladvokat Fennelly, at »indførelse af en helt ny metode til at yde stort set samme støttebeløb udgør åbenbart en væsentlig ændring af den oprindelige ordning«. Den anfægtede takst er derfor en foranstaltning, som er helt anderledes end den, der blev undersøgt i Alumix-sagen. Konklusionerne i Alumix-sagen er derfor irrelevante for den foreliggende sag, og det er også tilfældet, hvis man antager at Alumix-beslutningen ikke var tidsbegrænset.

| (210) | Af samme årsager er den retspraksis i sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien, som Alcoa påberåber sig, ikke et gyldigt grundlag for at kræve anvendelse af de samme proceduremæssige garantier, som ville gælde for eksisterende støtte. Denne dom vedrører tilfælde, hvor Kommissionen ændrede sin vurdering af en støtteordning, som den i forvejen havde anset for ikke at udgøre statsstøtte. I dommens præmis 77 fastsætter Domstolen det princip, at Kommissionen i sådanne tilfælde skal følge proceduren for kontrol med eksisterende støtte. Dette princip kan dog kun anvendes, hvis ordningen ikke er blevet ændret væsentligt. I den foreliggende sag er takstordningen for Alcoa blevet ændret væsentligt af medlemsstaten, som anført i betragtning 205-208, og Kommissionen afviger derfor ikke fra sin tidligere vurdering af samme foranstaltning, men vurderer snarere en anden foranstaltning. |
| --- | --- |

(210)

Af samme årsager er den retspraksis i sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien, som Alcoa påberåber sig, ikke et gyldigt grundlag for at kræve anvendelse af de samme proceduremæssige garantier, som ville gælde for eksisterende støtte. Denne dom vedrører tilfælde, hvor Kommissionen ændrede sin vurdering af en støtteordning, som den i forvejen havde anset for ikke at udgøre statsstøtte. I dommens præmis 77 fastsætter Domstolen det princip, at Kommissionen i sådanne tilfælde skal følge proceduren for kontrol med eksisterende støtte. Dette princip kan dog kun anvendes, hvis ordningen ikke er blevet ændret væsentligt. I den foreliggende sag er takstordningen for Alcoa blevet ændret væsentligt af medlemsstaten, som anført i betragtning 205-208, og Kommissionen afviger derfor ikke fra sin tidligere vurdering af samme foranstaltning, men vurderer snarere en anden foranstaltning.

| (211) | De pågældende ændringer kan ikke adskilles fra den oprindelige ordning, da de påvirker ordningens indhold, og hele den anfægtede takst udgør derfor støtte i overensstemmelse med retspraksis i Gibraltar-dommen (99). |
| --- | --- |

(211)

De pågældende ændringer kan ikke adskilles fra den oprindelige ordning, da de påvirker ordningens indhold, og hele den anfægtede takst udgør derfor støtte i overensstemmelse med retspraksis i Gibraltar-dommen (99).

6.3.3.   Konklusioner med hensyn til definitionen af taksten som ny støtte

| (212) | På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at forlængelsen af den omstridte Alcoa-takst skal betragtes som ny støtte med virkning fra den 1. januar 2006, dvs. fra det tidspunkt, hvor lov nr. 80/2005 trådte i kraft. |
| --- | --- |

(212)

På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at forlængelsen af den omstridte Alcoa-takst skal betragtes som ny støtte med virkning fra den 1. januar 2006, dvs. fra det tidspunkt, hvor lov nr. 80/2005 trådte i kraft.

6.4.   Lovlighed

| (213) | I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, og de må ikke gennemføre de planlagte foranstaltninger, før Kommissionen har vedtaget en endelig beslutning derom. |
| --- | --- |

(213)

I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, og de må ikke gennemføre de planlagte foranstaltninger, før Kommissionen har vedtaget en endelig beslutning derom.

| (214) | Da Italien ikke har anmeldt artikel 11, stk. 1, i lov nr. 80/2005, er støtten ulovlig. |
| --- | --- |

(214)

Da Italien ikke har anmeldt artikel 11, stk. 1, i lov nr. 80/2005, er støtten ulovlig.

6.5.   Forenelighed

| (215) | Som en undtagelse fra det generelle forbud mod statsstøtte i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan støtte erklæres forenelig, hvis den kan opfylde en af de i traktaten anførte undtagelser. |
| --- | --- |

(215)

Som en undtagelse fra det generelle forbud mod statsstøtte i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan støtte erklæres forenelig, hvis den kan opfylde en af de i traktaten anførte undtagelser.

| (216) | Statsstøtten til Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 kan klassificeres som driftsstøtte, som principielt er uforenelig med fællesmarkedet. I sagen vedrørende Italien mod Kommissionen (100) fastslog Domstolen, at den pågældende støtte, der blev ydet uden særlige betingelser og udelukkende på grundlag af de anvendte mængder, skulle betragtes som driftsstøtte til de pågældende virksomheder og derfor ændrede samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. |
| --- | --- |

(216)

Statsstøtten til Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 kan klassificeres som driftsstøtte, som principielt er uforenelig med fællesmarkedet. I sagen vedrørende Italien mod Kommissionen (100) fastslog Domstolen, at den pågældende støtte, der blev ydet uden særlige betingelser og udelukkende på grundlag af de anvendte mængder, skulle betragtes som driftsstøtte til de pågældende virksomheder og derfor ændrede samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

| (217) | I sagen vedrørende Siemens mod Kommissionen (101) fastslog Førsteinstansretten også, at driftsstøtte, dvs. støtte, som skal fritage en virksomhed for omkostninger, som den normalt selv skal bære som led i sin daglige drift og administration, principielt ikke falder ind under artikel 92, stk. 3 [senere artikel 87, stk. 3]. Den fastslog endvidere, at en sådan støtte ifølge retspraksis principielt fordrejer konkurrencevilkårene i de sektorer, hvor den ydes, og ikke opfylder nogen af de målsætninger, der er fastlagt i ovennævnte undtagelsesbestemmelser. |
| --- | --- |

(217)

I sagen vedrørende Siemens mod Kommissionen (101) fastslog Førsteinstansretten også, at driftsstøtte, dvs. støtte, som skal fritage en virksomhed for omkostninger, som den normalt selv skal bære som led i sin daglige drift og administration, principielt ikke falder ind under artikel 92, stk. 3 [senere artikel 87, stk. 3]. Den fastslog endvidere, at en sådan støtte ifølge retspraksis principielt fordrejer konkurrencevilkårene i de sektorer, hvor den ydes, og ikke opfylder nogen af de målsætninger, der er fastlagt i ovennævnte undtagelsesbestemmelser.

| (218) | Driftsstøtte kan dog ydes i bestemte klart definerede situationer. Driftsstøtte til miljøformål kan ydes i henhold til EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (102). Også driftsstøtte i støtteberettigede regioner kan undtagelsesvis godkendes som regionalstøtte. Kommissionen har undersøgt, om Alcoa-taksten kan falde ind under en af ovennævnte kategorier. |
| --- | --- |

(218)

Driftsstøtte kan dog ydes i bestemte klart definerede situationer. Driftsstøtte til miljøformål kan ydes i henhold til EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (102). Også driftsstøtte i støtteberettigede regioner kan undtagelsesvis godkendes som regionalstøtte. Kommissionen har undersøgt, om Alcoa-taksten kan falde ind under en af ovennævnte kategorier.

| (219) | Kommissionen bemærker, at muligheden for at godkende taksten som støtte til miljøbeskyttelse, er udelukket, da den ikke tager sigte på at nå miljøbeskyttelsesmål. |
| --- | --- |

(219)

Kommissionen bemærker, at muligheden for at godkende taksten som støtte til miljøbeskyttelse, er udelukket, da den ikke tager sigte på at nå miljøbeskyttelsesmål.

6.5.1.   Forenelighed med retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (Sardinien)

| (220) | Driftsstøtte kan undtagelsesvis ydes i områder, der er støtteberettigede i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I den periode, som undersøgelsen vedrører, var regionen Veneto, hvor Fusina-smelteværket ligger, ikke støtteberettiget i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Regionen Sardinien har dog været støtteberettiget indtil udgangen af 2006. Kommissionen har derfor undersøgt, om den nedsatte takst, der anvendes over for Portovesme-smelteværket, kan godkendes indtil dette tidspunkt efter retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 (103). |
| --- | --- |

(220)

Driftsstøtte kan undtagelsesvis ydes i områder, der er støtteberettigede i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I den periode, som undersøgelsen vedrører, var regionen Veneto, hvor Fusina-smelteværket ligger, ikke støtteberettiget i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Regionen Sardinien har dog været støtteberettiget indtil udgangen af 2006. Kommissionen har derfor undersøgt, om den nedsatte takst, der anvendes over for Portovesme-smelteværket, kan godkendes indtil dette tidspunkt efter retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 (103).

| (221) | I overensstemmelse med punkt 4.15 i retningslinjerne for regionalstøtte, kan driftsstøtte ydes undtagelsesvis på betingelse af, i) at den findes velbegrundet på grundlag af dens bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og ii) at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje. Det er op til medlemsstaten at påvise disse ulemper og deres omfang. I henhold til punkt 4.17 i retningslinjerne skal driftsstøtten være tidsbegrænset og degressiv. |
| --- | --- |

(221)

I overensstemmelse med punkt 4.15 i retningslinjerne for regionalstøtte, kan driftsstøtte ydes undtagelsesvis på betingelse af, i) at den findes velbegrundet på grundlag af dens bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og ii) at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje. Det er op til medlemsstaten at påvise disse ulemper og deres omfang. I henhold til punkt 4.17 i retningslinjerne skal driftsstøtten være tidsbegrænset og degressiv.

| (222) | Italien fremfører (jf. betragtning 125), at det vedvarende problem med de høje el-omkostninger i forbindelse med aluminiumsproduktionen på Sardinien og i Veneto, som blev fastslået i Alumix-beslutningen, gør forlængelsen af taksten berettiget. |
| --- | --- |

(222)

Italien fremfører (jf. betragtning 125), at det vedvarende problem med de høje el-omkostninger i forbindelse med aluminiumsproduktionen på Sardinien og i Veneto, som blev fastslået i Alumix-beslutningen, gør forlængelsen af taksten berettiget.

| (223) | Alumix-beslutningen godkendte ikke taksten for perioden 1996-2005 som regionalstøtte, men konkluderede, at den ikke udgjorde støtte. Det er derfor ikke noget holdbart argument, at Kommissionen i Alumix-beslutningen fastslog, at det var berettiget at yde driftsstøtte ud fra regionale betragtninger. |
| --- | --- |

(223)

Alumix-beslutningen godkendte ikke taksten for perioden 1996-2005 som regionalstøtte, men konkluderede, at den ikke udgjorde støtte. Det er derfor ikke noget holdbart argument, at Kommissionen i Alumix-beslutningen fastslog, at det var berettiget at yde driftsstøtte ud fra regionale betragtninger.

| (224) | I punkt 2 i regionalstøtteretningslinjerne er der fastsat følgende: »Individuel ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed eller støtte til en enkelt sektor kan få alvorlige følger for konkurrencen på det pågældende marked, samtidig med at den risikerer kun at få begrænset indvirkning på udviklingen i regionen. (...) Derfor kan de heri omhandlede undtagelsesbestemmelser principielt kun bringes i anvendelse på støtteordninger, der gælder for flere sektorer, og som i et givet område er åbne for alle virksomheder i de pågældende sektorer«. Det er klart, at en el-takst, som ydes selektivt til individuelle virksomheder inden for metalsektoren, ikke er i regionalstøttens ånd, da regionalstøtte skal omfatte flere sektorer. Da der ikke er noget absolut forbud mod ad hoc-støtte, har Kommissionen undersøgt, om der foreligger ekstraordinære forhold, som kan gøre taksten berettiget. |
| --- | --- |

(224)

I punkt 2 i regionalstøtteretningslinjerne er der fastsat følgende: »Individuel ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed eller støtte til en enkelt sektor kan få alvorlige følger for konkurrencen på det pågældende marked, samtidig med at den risikerer kun at få begrænset indvirkning på udviklingen i regionen. (...) Derfor kan de heri omhandlede undtagelsesbestemmelser principielt kun bringes i anvendelse på støtteordninger, der gælder for flere sektorer, og som i et givet område er åbne for alle virksomheder i de pågældende sektorer«. Det er klart, at en el-takst, som ydes selektivt til individuelle virksomheder inden for metalsektoren, ikke er i regionalstøttens ånd, da regionalstøtte skal omfatte flere sektorer. Da der ikke er noget absolut forbud mod ad hoc-støtte, har Kommissionen undersøgt, om der foreligger ekstraordinære forhold, som kan gøre taksten berettiget.

| (225) | Kommissionen har især undersøgt manglerne inden for den sardinske el-sektor, som dokumenteret af Italien og Alcoa. |
| --- | --- |

(225)

Kommissionen har især undersøgt manglerne inden for den sardinske el-sektor, som dokumenteret af Italien og Alcoa.

6.5.1.1.   Det sardinske el-marked i italiensk sammenhæng

| (226) | Det italienske el-marked er generelt stærkt koncentreret, om end i mindre grad i den nordlige del. Den dominerende operatør i samtlige områder er den tidligere monopolvirksomhed, ENEL, undtagen på Sardinien, hvor den indgår i et duopol med E.ON. ENEL har en betydelig markedsstyrke, som den ifølge de italienske konkurrencemyndigheder misbrugte i 2004-2005. El-priserne er generelt høje i Italien på grund af et produktionsmiks, som i vid udstrækning er baseret på fossile brændsler (især gas), det forhold, at der ikke er nogen kernekraftkapacitet, og overbelastningen af el- og gasforbindelserne med resten af Europa. |
| --- | --- |

(226)

Det italienske el-marked er generelt stærkt koncentreret, om end i mindre grad i den nordlige del. Den dominerende operatør i samtlige områder er den tidligere monopolvirksomhed, ENEL, undtagen på Sardinien, hvor den indgår i et duopol med E.ON. ENEL har en betydelig markedsstyrke, som den ifølge de italienske konkurrencemyndigheder misbrugte i 2004-2005. El-priserne er generelt høje i Italien på grund af et produktionsmiks, som i vid udstrækning er baseret på fossile brændsler (især gas), det forhold, at der ikke er nogen kernekraftkapacitet, og overbelastningen af el- og gasforbindelserne med resten af Europa.

| (227) | På Sardinien, som tegner sig for 4,1 % af kapaciteten i Italien (104), produceres elektriciteten fortrinsvis i varmekraftværker ved brug af fossile brændsler (kul, olie, raffineret tjære). Øen har ingen naturgasinfrastruktur. |
| --- | --- |

(227)

På Sardinien, som tegner sig for 4,1 % af kapaciteten i Italien (104), produceres elektriciteten fortrinsvis i varmekraftværker ved brug af fossile brændsler (kul, olie, raffineret tjære). Øen har ingen naturgasinfrastruktur.

| (228) | Sardinien er ramt af overkapacitet inden for produktionen, især i segmentet med høje omkostninger (oliefyrede kraftværker), hvilket skyldes regeringens urealiserede planer om at koncentrere Italiens sværindustri på øen. Dette førte til, at ENEL foretog alt for store investeringer i el-kraftværker. Ud over at være strukturelt dyrere bliver sådanne kraftværker også hurtigt teknisk forældede. Eksport af sardisk elektricitet til den italienske halvø er også begrænset af den beskedne kabelkapacitet (105), som er overbelastet. |
| --- | --- |

(228)

Sardinien er ramt af overkapacitet inden for produktionen, især i segmentet med høje omkostninger (oliefyrede kraftværker), hvilket skyldes regeringens urealiserede planer om at koncentrere Italiens sværindustri på øen. Dette førte til, at ENEL foretog alt for store investeringer i el-kraftværker. Ud over at være strukturelt dyrere bliver sådanne kraftværker også hurtigt teknisk forældede. Eksport af sardisk elektricitet til den italienske halvø er også begrænset af den beskedne kabelkapacitet (105), som er overbelastet.

| (229) | To el-selskaber, ENEL og E.ON, har tilsammen en andel på 95 % af markedet for el-leverancerne på Sardinien (ca. 58 % til E.ON og 42 % til ENEL). Ifølge undersøgelsen af konkurrencesituationen i el-sektoren (106), kan Sardinien konkurrencemæssigt set klassificeres som et duopol med kollektiv dominans. Markedskoncentrationen er høj, men dog ikke Italiens højeste (107). Da E.ON og ENEL kontrollerer praktisk talt alle »mid-merit«- og spidslastværker, fastsætter de prisen for stort set alle døgnets timer. Situationen på Sardinien er dog tilsyneladende mindre kritisk end i Syditalien (108), hvor ENEL fastsætter prisen på alle tidspunkter. |
| --- | --- |

(229)

To el-selskaber, ENEL og E.ON, har tilsammen en andel på 95 % af markedet for el-leverancerne på Sardinien (ca. 58 % til E.ON og 42 % til ENEL). Ifølge undersøgelsen af konkurrencesituationen i el-sektoren (106), kan Sardinien konkurrencemæssigt set klassificeres som et duopol med kollektiv dominans. Markedskoncentrationen er høj, men dog ikke Italiens højeste (107). Da E.ON og ENEL kontrollerer praktisk talt alle »mid-merit«- og spidslastværker, fastsætter de prisen for stort set alle døgnets timer. Situationen på Sardinien er dog tilsyneladende mindre kritisk end i Syditalien (108), hvor ENEL fastsætter prisen på alle tidspunkter.

| (230) | Engrospriserne på elektricitet i Italien er blandt de højeste i Europa (109), og priserne på Sardinien hører til de højeste i Italien. I 2007 var den nationale gennemsnitspris (PUN) 70,99 EUR pr. MW/h, mens gennemsnitsprisen for Sardinien var 75 EUR pr. MW/h, mod 80 EUR pr. MW/h i 2006 (110). I 2008 og 2009 fortsatte den stigende tendens i gennemsnitspriserne for Sardinien. I første halvår 2009 lå Sardinien konstant over de nationale gennemsnitspriser (med en gennemsnitspris på 106,60 EUR pr. MW/h i forhold til en PUN på 60,50 pr. MW/h). Der foreligger ingen priser for de bilaterale kontrakter på Sardinien, da disse oplysninger ikke er offentligt tilgængelige, og Italien ikke agter at udlevere dem (jf. betragtning 63). |
| --- | --- |

(230)

Engrospriserne på elektricitet i Italien er blandt de højeste i Europa (109), og priserne på Sardinien hører til de højeste i Italien. I 2007 var den nationale gennemsnitspris (PUN) 70,99 EUR pr. MW/h, mens gennemsnitsprisen for Sardinien var 75 EUR pr. MW/h, mod 80 EUR pr. MW/h i 2006 (110). I 2008 og 2009 fortsatte den stigende tendens i gennemsnitspriserne for Sardinien. I første halvår 2009 lå Sardinien konstant over de nationale gennemsnitspriser (med en gennemsnitspris på 106,60 EUR pr. MW/h i forhold til en PUN på 60,50 pr. MW/h). Der foreligger ingen priser for de bilaterale kontrakter på Sardinien, da disse oplysninger ikke er offentligt tilgængelige, og Italien ikke agter at udlevere dem (jf. betragtning 63).

| (231) | Endelig er el-markedet på Sardinien præget af en række problemer (der i visse tilfælde også gør sig gældende i det øvrige Italien), som kan sammenfattes således: høje priser, høj markedskoncentration, dominerende operatører med markedsstyrke, overskudskapacitet i segmentet med høje omkostninger, relativ ineffektivitet, hvad angår de el-værker, der er ved at blive forældede, manglende adgang til naturgasinfrastruktur og utilstrækkelige el- og gasforbindelser. |
| --- | --- |

(231)

Endelig er el-markedet på Sardinien præget af en række problemer (der i visse tilfælde også gør sig gældende i det øvrige Italien), som kan sammenfattes således: høje priser, høj markedskoncentration, dominerende operatører med markedsstyrke, overskudskapacitet i segmentet med høje omkostninger, relativ ineffektivitet, hvad angår de el-værker, der er ved at blive forældede, manglende adgang til naturgasinfrastruktur og utilstrækkelige el- og gasforbindelser.

6.5.1.2.   Bidrag til regionaludviklingen

| (232) | Det første spørgsmål er, om sådanne problemer påvirker Sardiniens økonomiske udvikling mærkbart. El-priserne er høje på øen, og der er kun begrænsede el-forbindelser. I sag C-34/02 (111) fastslog Kommissionen ikke, at de manglende el- og gasforbindelser udgjorde et problem for SMV's udvikling. |
| --- | --- |

(232)

Det første spørgsmål er, om sådanne problemer påvirker Sardiniens økonomiske udvikling mærkbart. El-priserne er høje på øen, og der er kun begrænsede el-forbindelser. I sag C-34/02 (111) fastslog Kommissionen ikke, at de manglende el- og gasforbindelser udgjorde et problem for SMV's udvikling.

| (233) | SMV mærker ganske vist de høje el-priser mindre end de store el-intensive, virksomheder, men en enkelt sektors interesser kan ikke uden videre sidestilles med en hel regions. Med andre ord kan driftsstøtte i en støtteberettiget region ikke godkendes på grund af de vanskeligheder, en enkelt sektor står over for. Det skal påvises, at støtten udgør et varigt bidrag til regionaludviklingen. Kommissionen mener ikke, at Italien har fremlagt tilstrækkelig dokumentation for, at situationen på det sardinske el-marked udgør et regionalt problem. |
| --- | --- |

(233)

SMV mærker ganske vist de høje el-priser mindre end de store el-intensive, virksomheder, men en enkelt sektors interesser kan ikke uden videre sidestilles med en hel regions. Med andre ord kan driftsstøtte i en støtteberettiget region ikke godkendes på grund af de vanskeligheder, en enkelt sektor står over for. Det skal påvises, at støtten udgør et varigt bidrag til regionaludviklingen. Kommissionen mener ikke, at Italien har fremlagt tilstrækkelig dokumentation for, at situationen på det sardinske el-marked udgør et regionalt problem.

| (234) | Men selv om man antager, at der er tale om et regionalt problem, skal kriterierne i de regionale retningslinjer alligevel være opfyldt. Støtten skal udgøre et varigt bidrag til regionaludviklingen og stå i forhold til de problemer, den tager sigte på at afhjælpe. |
| --- | --- |

(234)

Men selv om man antager, at der er tale om et regionalt problem, skal kriterierne i de regionale retningslinjer alligevel være opfyldt. Støtten skal udgøre et varigt bidrag til regionaludviklingen og stå i forhold til de problemer, den tager sigte på at afhjælpe.

| (235) | I den foreliggende sag er det ikke sandsynligt, at en sådan driftsstøtte vil udgøre et varigt bidrag til regionaludviklingen. Selv ud fra den antagelse, at opretholdelsen af de to aluminiumssmelteværker, der tilhører Alcoa (eller andre virksomheder med nedsatte takster), bidrager til opretholde beskæftigelsen og bevare en industri på øen, ville disse virkninger ikke være varige. Alcoa selv fremfører, at afskaffelsen af taksten ville føre til omgående lukning af Portovesme-smelteværket. De italienske myndigheder har omtalt taksterne som en midlertidig foranstaltning, som kun skal anvendes indtil 2010, hvor de igangværende infrastrukturprojekter vedrørende energiproduktionen og el- og gasforbindelserne (gasledningen GALSI og søkablet SAPEI) er etableret. Spørgsmålet er, om en sådan strukturudvikling vil kunne bringe el-priserne ned på et niveau, som opfylder aluminiumsproducenternes behov. Kommissionen mener, at den nye infrastruktur vil sætte Sardinien i stand til at producere og sælge elektricitet til omtrent samme pris som den italienske halvø, og at den dermed vil udligne den regionale forskel. Kommissionen kan dog ikke se, hvordan disse projekter skal kunne halvere el-prisen og bringe den ned på de 30 EUR/MWh, som ifølge Alcoa er det niveau, der er nødvendigt for at gøre smelteværket rentabelt. |
| --- | --- |

(235)

I den foreliggende sag er det ikke sandsynligt, at en sådan driftsstøtte vil udgøre et varigt bidrag til regionaludviklingen. Selv ud fra den antagelse, at opretholdelsen af de to aluminiumssmelteværker, der tilhører Alcoa (eller andre virksomheder med nedsatte takster), bidrager til opretholde beskæftigelsen og bevare en industri på øen, ville disse virkninger ikke være varige. Alcoa selv fremfører, at afskaffelsen af taksten ville føre til omgående lukning af Portovesme-smelteværket. De italienske myndigheder har omtalt taksterne som en midlertidig foranstaltning, som kun skal anvendes indtil 2010, hvor de igangværende infrastrukturprojekter vedrørende energiproduktionen og el- og gasforbindelserne (gasledningen GALSI og søkablet SAPEI) er etableret. Spørgsmålet er, om en sådan strukturudvikling vil kunne bringe el-priserne ned på et niveau, som opfylder aluminiumsproducenternes behov. Kommissionen mener, at den nye infrastruktur vil sætte Sardinien i stand til at producere og sælge elektricitet til omtrent samme pris som den italienske halvø, og at den dermed vil udligne den regionale forskel. Kommissionen kan dog ikke se, hvordan disse projekter skal kunne halvere el-prisen og bringe den ned på de 30 EUR/MWh, som ifølge Alcoa er det niveau, der er nødvendigt for at gøre smelteværket rentabelt.

| (236) | Kommissionen bemærker desuden, at et statsligt bidrag, som tager sigte på at mindske de store el-forbrugeres omkostninger, ikke ansporer el-leverandørerne til at sænke priserne for at undgå at miste de største kunder og heller ikke forhindrer en forringelse af omkostningsstrukturen. Støtten giver derimod el-leverandørerne incitament til at udnytte deres markedsstyrke. Så selv om Alcoa på grund af overkapaciteten normalt skulle kunne opnå en konkurrencedygtig pris, hvis det ikke havde været for el-leverandørernes markedsstyrke (disse leverandører kan have interesse i at opretholde høje priser, jf. nr. betragtning 121 og 99), mener Kommissionen ikke, at den nedsatte takst er et velegnet middel til at mindske denne markedsstyrke. |
| --- | --- |

(236)

Kommissionen bemærker desuden, at et statsligt bidrag, som tager sigte på at mindske de store el-forbrugeres omkostninger, ikke ansporer el-leverandørerne til at sænke priserne for at undgå at miste de største kunder og heller ikke forhindrer en forringelse af omkostningsstrukturen. Støtten giver derimod el-leverandørerne incitament til at udnytte deres markedsstyrke. Så selv om Alcoa på grund af overkapaciteten normalt skulle kunne opnå en konkurrencedygtig pris, hvis det ikke havde været for el-leverandørernes markedsstyrke (disse leverandører kan have interesse i at opretholde høje priser, jf. nr. betragtning 121 og 99), mener Kommissionen ikke, at den nedsatte takst er et velegnet middel til at mindske denne markedsstyrke.

| (237) | Det skal i øvrigt bemærkes, at Alumix-beslutningen byggede på den antagelse, at de store kunder, såsom Alcoa, havde markedsstyrke i form af en betydelig forhandlingsstyrke i forhold til ENEL, og at ENEL derfor, hvis selskabet havde været privat, havde måttet sælge til en lavere pris. |
| --- | --- |

(237)

Det skal i øvrigt bemærkes, at Alumix-beslutningen byggede på den antagelse, at de store kunder, såsom Alcoa, havde markedsstyrke i form af en betydelig forhandlingsstyrke i forhold til ENEL, og at ENEL derfor, hvis selskabet havde været privat, havde måttet sælge til en lavere pris.

6.5.1.3.   Proportionalitet

| (238) | Støtten til Alcoa er langt højere end en hvilken som helst forskel, der måtte være mellem el-priserne på den italienske halvø og priserne på Sardinien for samme kundekategori. Taksten står derfor ikke i forhold til de regionale problemer, som den angiveligt søger at afhjælpe. |
| --- | --- |

(238)

Støtten til Alcoa er langt højere end en hvilken som helst forskel, der måtte være mellem el-priserne på den italienske halvø og priserne på Sardinien for samme kundekategori. Taksten står derfor ikke i forhold til de regionale problemer, som den angiveligt søger at afhjælpe.

6.5.1.4.   Degressivitet

| (239) | Den regionale driftsstøtte skal være degressiv (jf. punkt 4.17 i retningslinjerne for regionalstøtte). I henhold til den indekseringsordning, der blev indført ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 og nærmere fortolket af AEEG (jf. betragtning 49 og 50), forhøjes taksten årligt med en procentsats, som afspejler el-prisudviklingen i EU, men forhøjelsen må ikke overstige 4 %. En sådan takst er kun degressiv, når der sker et nettofald i gennemsnitspriserne i EU (da Alcoa-taksten ikke kan falde, men kun stige). I alle andre tilfælde er taksten progressiv og medfører en voksende fordel for Alcoa (112). Da der er tale om en situation med hastigt stigende priser, er der derfor konstant sket en reel forøgelse af støtten til Alcoa siden indførelsen af den pågældende takst. |
| --- | --- |

(239)

Den regionale driftsstøtte skal være degressiv (jf. punkt 4.17 i retningslinjerne for regionalstøtte). I henhold til den indekseringsordning, der blev indført ved artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 og nærmere fortolket af AEEG (jf. betragtning 49 og 50), forhøjes taksten årligt med en procentsats, som afspejler el-prisudviklingen i EU, men forhøjelsen må ikke overstige 4 %. En sådan takst er kun degressiv, når der sker et nettofald i gennemsnitspriserne i EU (da Alcoa-taksten ikke kan falde, men kun stige). I alle andre tilfælde er taksten progressiv og medfører en voksende fordel for Alcoa (112). Da der er tale om en situation med hastigt stigende priser, er der derfor konstant sket en reel forøgelse af støtten til Alcoa siden indførelsen af den pågældende takst.

6.5.1.5.   Konklusioner med hensyn til foranstaltningens forenelighed som regionalstøtte til Sardinien

| (240) | På baggrund af ovenstående mener Kommissionen ikke, at forlængelsen af den pågældende takst kan betragtes som forenelig som regionalstøtte i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte fra 1998. Da Sardinien ikke længere er støtteberettiget i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a) for perioden 2007-2013, er det ikke nødvendigt at undersøge støttens forenelighed på grundlag af retningslinjerne for regionalstøtte med regionalt sigte for 2007-2013. |
| --- | --- |

(240)

På baggrund af ovenstående mener Kommissionen ikke, at forlængelsen af den pågældende takst kan betragtes som forenelig som regionalstøtte i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte fra 1998. Da Sardinien ikke længere er støtteberettiget i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a) for perioden 2007-2013, er det ikke nødvendigt at undersøge støttens forenelighed på grundlag af retningslinjerne for regionalstøtte med regionalt sigte for 2007-2013.

6.5.2.   Andre betragtninger vedrørende forenelighed (Veneto og Sardinien)

| (241) | Italien og Alcoa har fremført, at Alcoa-taksten tager sigte på at afhjælpe el-markedets ufuldkommenhed, som betyder, at der endnu ikke er tale om konkurrencedygtige priser på dette marked. De høje el-priser udgør angiveligt en trussel for den el-intensive industris konkurrenceevne, herunder for produktionen af primæraluminium. Det hævdes, at støtten forhindrer, at virksomhederne flyttes uden for Europa, og at den har en tilskyndelsesvirkning, da virksomhederne i modsat fald, dvs. uden støtte, må lukke smelteværkerne på Sardinien og i Veneto. |
| --- | --- |

(241)

Italien og Alcoa har fremført, at Alcoa-taksten tager sigte på at afhjælpe el-markedets ufuldkommenhed, som betyder, at der endnu ikke er tale om konkurrencedygtige priser på dette marked. De høje el-priser udgør angiveligt en trussel for den el-intensive industris konkurrenceevne, herunder for produktionen af primæraluminium. Det hævdes, at støtten forhindrer, at virksomhederne flyttes uden for Europa, og at den har en tilskyndelsesvirkning, da virksomhederne i modsat fald, dvs. uden støtte, må lukke smelteværkerne på Sardinien og i Veneto.

| (242) | Disse påstande giver Kommissionen anledning til følgende generelle bemærkninger. Den omstændighed, at el-markederne er ufuldkomne, kan ikke betragtes som et markedssvigt i egentlig forstand, da dette begreb indebærer, at et konkurrenceudsat marked ikke er i stand til selv at skabe et optimalt resultat på det sociale plan, mens problemet i den foreliggende sag er, at der ikke er tilstrækkelig konkurrence på markederne. Løsningen er større — ikke mindre — konkurrence, gennem etablering af et egentligt integreret el-marked. Når staten fastsætter el-takster, får det normalt den modsatte virkning, idet det skaber barrierer og forhindrer nye virksomheder i at få adgang til markedet, og dermed hindrer integration. Kommissionen mener derfor ikke, at konkret driftsstøtte i form af kunstigt lave el-takster er et velegnet middel til at afhjælpe el-markedernes ufuldkommenhed. |
| --- | --- |

(242)

Disse påstande giver Kommissionen anledning til følgende generelle bemærkninger. Den omstændighed, at el-markederne er ufuldkomne, kan ikke betragtes som et markedssvigt i egentlig forstand, da dette begreb indebærer, at et konkurrenceudsat marked ikke er i stand til selv at skabe et optimalt resultat på det sociale plan, mens problemet i den foreliggende sag er, at der ikke er tilstrækkelig konkurrence på markederne. Løsningen er større — ikke mindre — konkurrence, gennem etablering af et egentligt integreret el-marked. Når staten fastsætter el-takster, får det normalt den modsatte virkning, idet det skaber barrierer og forhindrer nye virksomheder i at få adgang til markedet, og dermed hindrer integration. Kommissionen mener derfor ikke, at konkret driftsstøtte i form af kunstigt lave el-takster er et velegnet middel til at afhjælpe el-markedernes ufuldkommenhed.

| (243) | Det skal i øvrigt bemærkes, at de ofte citerede konklusioner, der drages af specialiserede fora, som f.eks. »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environment« (betragtning 78 og 124), ikke omfatter forslag om at yde specifik statsstøtte for at løse de problemer med hensyn til konkurrenceevne, som de høje el-priser medfører, men understreger, at der er behov for, at statsstøttereglerne overholdes fuldt ud (113). |
| --- | --- |

(243)

Det skal i øvrigt bemærkes, at de ofte citerede konklusioner, der drages af specialiserede fora, som f.eks. »High Level Group on Energy, Competitiveness and the Environment« (betragtning 78 og 124), ikke omfatter forslag om at yde specifik statsstøtte for at løse de problemer med hensyn til konkurrenceevne, som de høje el-priser medfører, men understreger, at der er behov for, at statsstøttereglerne overholdes fuldt ud (113).

| (244) | Kommissionen rejste i sin beslutning i Terni-sagen (114) tvivl om lignende argumenter vedrørende støtteforanstaltningernes tilknytning til målet om at forhindre, at industrien flyttes uden for EU, og af samme årsager er det ikke nødvendigt at analysere spørgsmålet nærmere i denne beslutning. |
| --- | --- |

(244)

Kommissionen rejste i sin beslutning i Terni-sagen (114) tvivl om lignende argumenter vedrørende støtteforanstaltningernes tilknytning til målet om at forhindre, at industrien flyttes uden for EU, og af samme årsager er det ikke nødvendigt at analysere spørgsmålet nærmere i denne beslutning.

| (245) | I den aktuelle situation med lave aluminiumspriser på verdensmarkederne (på grund af faldet i efterspørgslen som følge af den økonomiske krise) vil Alcoas italienske smelteværker måske ikke blive rentable uden den nedsatte takst, eller de vil måske komme til at producere med tab i hvert fald på kort sigt. Det kan ikke udelukkes, at de må lukke, selv om en sådan beslutning kan påvirkes af andre faktorer, som f.eks. de omkostninger og den tid, det kræver at etablere den nye kapacitet, der muligvis er nødvendig, for at virksomhederne undgår at miste markedsandele. |
| --- | --- |

(245)

I den aktuelle situation med lave aluminiumspriser på verdensmarkederne (på grund af faldet i efterspørgslen som følge af den økonomiske krise) vil Alcoas italienske smelteværker måske ikke blive rentable uden den nedsatte takst, eller de vil måske komme til at producere med tab i hvert fald på kort sigt. Det kan ikke udelukkes, at de må lukke, selv om en sådan beslutning kan påvirkes af andre faktorer, som f.eks. de omkostninger og den tid, det kræver at etablere den nye kapacitet, der muligvis er nødvendig, for at virksomhederne undgår at miste markedsandele.

6.5.3.   Det foreslåede virtuelle kraftværk (Virtual Power Plant) (Sardinien)

| (246) | Ved brev af 19. januar 2007 (i det følgende benævnt »2007-brevet«) undersøgte Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence spørgsmålet om en overgangsforanstaltning for gradvis at afskaffe den nedsatte takst på Sardinien, da situationen på det sardiske marked, også i betragtning af den isolerede beliggenhed, de begrænsede el-forbindelser med den italienske halvø og de dårlige konkurrencevilkår, syntes at kunne gøre det berettiget undtagelsesvis at tillade driftsstøtte i form af en nedsat takst i en overgangsperiode på ca. to år (såkaldt udfasning) (115), mod at der til gengæld blev vedtaget foranstaltninger til fremme af konkurrencen på det sardinske marked gennem etablering af et virtuelt kraftværk (»Virtual Power Plant« eller VPP (116). Brevet udelukkede udtrykkeligt anlægget i Veneto (117). |
| --- | --- |

(246)

Ved brev af 19. januar 2007 (i det følgende benævnt »2007-brevet«) undersøgte Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence spørgsmålet om en overgangsforanstaltning for gradvis at afskaffe den nedsatte takst på Sardinien, da situationen på det sardiske marked, også i betragtning af den isolerede beliggenhed, de begrænsede el-forbindelser med den italienske halvø og de dårlige konkurrencevilkår, syntes at kunne gøre det berettiget undtagelsesvis at tillade driftsstøtte i form af en nedsat takst i en overgangsperiode på ca. to år (såkaldt udfasning) (115), mod at der til gengæld blev vedtaget foranstaltninger til fremme af konkurrencen på det sardinske marked gennem etablering af et virtuelt kraftværk (»Virtual Power Plant« eller VPP (116). Brevet udelukkede udtrykkeligt anlægget i Veneto (117).

| (247) | 2007-brevet fastslog, at et hensigtsmæssigt VPP skulle give mulighed for overdragelse af virtuel produktionskapacitet til udenforstående el-leverandører (tredjemand), at det skulle dække ca. 25 % af den sardiske efterspørgsel efter elektricitet, og at det skulle bestå i mindst fem år. I brevet blev det desuden foreslået, at der hurtigt blev indledt et samarbejde mellem Generaldirektoratet for Konkurrence og de italienske myndigheder for at fastsætte de nærmere betingelser for VPP. |
| --- | --- |

(247)

2007-brevet fastslog, at et hensigtsmæssigt VPP skulle give mulighed for overdragelse af virtuel produktionskapacitet til udenforstående el-leverandører (tredjemand), at det skulle dække ca. 25 % af den sardiske efterspørgsel efter elektricitet, og at det skulle bestå i mindst fem år. I brevet blev det desuden foreslået, at der hurtigt blev indledt et samarbejde mellem Generaldirektoratet for Konkurrence og de italienske myndigheder for at fastsætte de nærmere betingelser for VPP.

| (248) | Med betydelig forsinkelse vedtog Italien den 9. juli 2009 lovbestemmelser, der skulle give AEEG beføjelser til at etablere en sådan ordning. Den 17. august 2009 vedtog AEEG beslutning ARG/elt 115/09 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende VPP. De nærmere betingelser for VPP er i overensstemmelse med kriterierne i 2007-brevet. Taksten afskaffes tre måneder efter iværksættelsen af VPP, og senest den 31. december 2009. |
| --- | --- |

(248)

Med betydelig forsinkelse vedtog Italien den 9. juli 2009 lovbestemmelser, der skulle give AEEG beføjelser til at etablere en sådan ordning. Den 17. august 2009 vedtog AEEG beslutning ARG/elt 115/09 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende VPP. De nærmere betingelser for VPP er i overensstemmelse med kriterierne i 2007-brevet. Taksten afskaffes tre måneder efter iværksættelsen af VPP, og senest den 31. december 2009.

6.5.3.1.   Beskrivelse af det italienske VPP

| (249) | I overensstemmelse med de detaljerede regler, som AEEG har fastsat, skal både ENEL og E.ON afgive virtuel produktionskapacitet til aktører, der ikke er forbundet med nogen af de to selskaber. Den kapacitet, der skal afgives (225 MW for ENEL og 150 MW for E.ON), er fastlagt i forhold til de to dominerende virksomheders respektive markedsstyrke. VPP skal dække mindst 25 % af efterspørgslen efter elektricitet på Sardinien og bestå i fem år, indtil de igangværende infrastrukturprojekter, som skal forbedre el- og gasforbindelserne mellem Sardinien og den italienske halvø, er gennemført. |
| --- | --- |

(249)

I overensstemmelse med de detaljerede regler, som AEEG har fastsat, skal både ENEL og E.ON afgive virtuel produktionskapacitet til aktører, der ikke er forbundet med nogen af de to selskaber. Den kapacitet, der skal afgives (225 MW for ENEL og 150 MW for E.ON), er fastlagt i forhold til de to dominerende virksomheders respektive markedsstyrke. VPP skal dække mindst 25 % af efterspørgslen efter elektricitet på Sardinien og bestå i fem år, indtil de igangværende infrastrukturprojekter, som skal forbedre el- og gasforbindelserne mellem Sardinien og den italienske halvø, er gennemført.

| (250) | De virksomheder, der kan komme i betragtning ved tildelingen af kontrakterne, er de markedsaktører, som beskæftiger sig med salg til de endelige forbrugere. De tilbudte produkter udløber hvert år/hvert femte år. Tildelingen af kontrakterne vedrører perioden fra den 1. januar 2010 og frem. |
| --- | --- |

(250)

De virksomheder, der kan komme i betragtning ved tildelingen af kontrakterne, er de markedsaktører, som beskæftiger sig med salg til de endelige forbrugere. De tilbudte produkter udløber hvert år/hvert femte år. Tildelingen af kontrakterne vedrører perioden fra den 1. januar 2010 og frem.

| (251) | På grund af de eksisterende begrænsninger på det sardiske el-net er VPP udformet som et finansielt instrument (118). Med denne type VPP må aftagerne ikke fysisk sælge den tildelte elektricitet til de endelige el-forbrugere, som kontrakterne vedrører. De får automatisk en finansiel afregning, hver gang prisen på »dagen før«-markedet overstiger en vis tærskel. Fordelen ved at have VPP-kapacitet består for en eksisterende eller ny aktør, som vil opbygge en kundekreds, i, at VPP kan benyttes som hedging-instrument for de andre gennemførte fysiske transaktioner. |
| --- | --- |

(251)

På grund af de eksisterende begrænsninger på det sardiske el-net er VPP udformet som et finansielt instrument (118). Med denne type VPP må aftagerne ikke fysisk sælge den tildelte elektricitet til de endelige el-forbrugere, som kontrakterne vedrører. De får automatisk en finansiel afregning, hver gang prisen på »dagen før«-markedet overstiger en vis tærskel. Fordelen ved at have VPP-kapacitet består for en eksisterende eller ny aktør, som vil opbygge en kundekreds, i, at VPP kan benyttes som hedging-instrument for de andre gennemførte fysiske transaktioner.

| (252) | Denne type VPP's konkurrencefremmende virkning ligger i, at de dominerende aktører ikke har noget incitament til at udnytte deres markedsstilling ved at opretholde et højt prisniveau på »dagen før«-markedet, idet ethvert overskud ved anvendelse af denne strategi overføres til aftagerne af VPP. |
| --- | --- |

(252)

Denne type VPP's konkurrencefremmende virkning ligger i, at de dominerende aktører ikke har noget incitament til at udnytte deres markedsstilling ved at opretholde et højt prisniveau på »dagen før«-markedet, idet ethvert overskud ved anvendelse af denne strategi overføres til aftagerne af VPP.

6.5.3.2.   Takstens forenelighed på grundlag af VPP

| (253) | Selv om VPP forventes at få konkurrencefremmende virkninger på det sardiske el-marked, er Kommissionen på trods af det forslag, der blev fremsat i januar 2007, nået til den konklusion, at VPP i dette tilfælde ikke er tilstrækkeligt til at gøre støtten forenelig, hverken for overgangsperioden efter iværksættelsen af VPP, eller — langt mindre — for perioden før iværksættelsen af VPP, af de årsager, der er beskrevet i det følgende. |
| --- | --- |

(253)

Selv om VPP forventes at få konkurrencefremmende virkninger på det sardiske el-marked, er Kommissionen på trods af det forslag, der blev fremsat i januar 2007, nået til den konklusion, at VPP i dette tilfælde ikke er tilstrækkeligt til at gøre støtten forenelig, hverken for overgangsperioden efter iværksættelsen af VPP, eller — langt mindre — for perioden før iværksættelsen af VPP, af de årsager, der er beskrevet i det følgende.

| (254) | Kommissionen udelukker ikke, at en foranstaltning, der består i »liberalisering af et marked« (eller i denne sag snarere en strukturforanstaltning, der tager sigte på at forbedre konkurrencen på et marked, som er åbnet for konkurrence, men fortsat er stærkt koncentreret), kan gøre statsstøtte forenelig. I dette særlige tilfælde har Kommissionen undersøgt, hvad konkurrenceproblemet på det sardiske el-marked består i (119), om der er en årsagsforbindelse mellem dette problem og støtten, og om VPP er et effektivt korrigerende instrument. |
| --- | --- |

(254)

Kommissionen udelukker ikke, at en foranstaltning, der består i »liberalisering af et marked« (eller i denne sag snarere en strukturforanstaltning, der tager sigte på at forbedre konkurrencen på et marked, som er åbnet for konkurrence, men fortsat er stærkt koncentreret), kan gøre statsstøtte forenelig. I dette særlige tilfælde har Kommissionen undersøgt, hvad konkurrenceproblemet på det sardiske el-marked består i (119), om der er en årsagsforbindelse mellem dette problem og støtten, og om VPP er et effektivt korrigerende instrument.

| (255) | Hvad for det første angår konkurrenceproblemets art på Sardinien, bemærker Kommissionen følgende. De høje priser på Sardinien skyldes en kombination af forskellige faktorer: de utilstrækkelige el-forbindelser, omkostningsstrukturen i produktionsporteføljen og de to største producenters markedsstyrke. Det forhold, at der på en ø er utilstrækkelige el-forbindelser er ikke noget liberaliseringsproblem, men snarere en naturlig følge af den geografiske beliggenhed. Mange EU-lande omfatter øer, og næsten alle medlemsstater har øer, hvortil el-forbindelserne er utilstrækkelige, hvis der overhovedet eksisterer sådanne forbindelser. Omkostningsstrukturen i produktionsporteføljen er ikke forbundet med hverken den måde, hvorpå el-markedet fungerer, eller de dominerende markedsaktørers udøvelse af markedsstyrke. Den afhænger snarere af, om der findes primære energiressourcer, og af de fysiske og geografiske begrænsninger, der er afgørende for el-producenternes investeringer. Endelig er en stærkt koncentreret markedsstruktur på en ø formodentlig snarere en regel end en undtagelse. Den eneste konkurrencefaktor, der kan fremhæves, er derfor duopolsituationen, for så vidt som den kan anspore de dominerende aktører til at fastsætte høje priser. Dette er dog kun en af de faktorer, der bidrager til det høje prisniveau på Sardinien. |
| --- | --- |

(255)

Hvad for det første angår konkurrenceproblemets art på Sardinien, bemærker Kommissionen følgende. De høje priser på Sardinien skyldes en kombination af forskellige faktorer: de utilstrækkelige el-forbindelser, omkostningsstrukturen i produktionsporteføljen og de to største producenters markedsstyrke. Det forhold, at der på en ø er utilstrækkelige el-forbindelser er ikke noget liberaliseringsproblem, men snarere en naturlig følge af den geografiske beliggenhed. Mange EU-lande omfatter øer, og næsten alle medlemsstater har øer, hvortil el-forbindelserne er utilstrækkelige, hvis der overhovedet eksisterer sådanne forbindelser. Omkostningsstrukturen i produktionsporteføljen er ikke forbundet med hverken den måde, hvorpå el-markedet fungerer, eller de dominerende markedsaktørers udøvelse af markedsstyrke. Den afhænger snarere af, om der findes primære energiressourcer, og af de fysiske og geografiske begrænsninger, der er afgørende for el-producenternes investeringer. Endelig er en stærkt koncentreret markedsstruktur på en ø formodentlig snarere en regel end en undtagelse. Den eneste konkurrencefaktor, der kan fremhæves, er derfor duopolsituationen, for så vidt som den kan anspore de dominerende aktører til at fastsætte høje priser. Dette er dog kun en af de faktorer, der bidrager til det høje prisniveau på Sardinien.

| (256) | For det andet har Kommissionen vurderet, om der er en årsagsforbindelse mellem de nedsatte takster og den sardiske markedssituation. Taksterne har aldrig taget sigte på at afhjælpe konkurrencesituationen på Sardinien, da de sardiske takster, som Italien har anmeldt, kun løste problemet for en snæver kreds af brugere, som i øvrigt havde den største forhandlingsstyrke. Italien har selv indrømmet, at formålet med Alcoa-taksten var at tilpasse den pris, som Alcoa betalte på Sardinien, til de priser, som aluminiumsproducenterne i andre europæiske lande skulle betale. |
| --- | --- |

(256)

For det andet har Kommissionen vurderet, om der er en årsagsforbindelse mellem de nedsatte takster og den sardiske markedssituation. Taksterne har aldrig taget sigte på at afhjælpe konkurrencesituationen på Sardinien, da de sardiske takster, som Italien har anmeldt, kun løste problemet for en snæver kreds af brugere, som i øvrigt havde den største forhandlingsstyrke. Italien har selv indrømmet, at formålet med Alcoa-taksten var at tilpasse den pris, som Alcoa betalte på Sardinien, til de priser, som aluminiumsproducenterne i andre europæiske lande skulle betale.

| (257) | Den pågældende støtte kan desuden have forværret den situation, som skyldes produktionsduopolet. Med den ordning for udbetaling af kompensation, som undersøges i denne sag, havde Alcoa intet incitament til at udnytte sin køberstyrke til at reducere el-omkostningerne, idet Alcoas interesse i at få leverancer til de lavest mulige omkostninger blev tilgodeset ved udbetalingen af kompensation og ikke ved, at den udøvede sin forhandlingsstyrke på detailmarkedet som stor el-forbruger på Sardinien. Ved at mindske Alcoas incitament til at søge at opnå andre leveringsbetingelser end dem, den etablerede leverandør kunne tilbyde, kan kompensationen i et vist omfang have påvirket konkurrencen på detailmarkedet negativt til skade for alle el-forbrugerne, fordi den har styrket den etablerede aktørs finansielle stilling. |
| --- | --- |

(257)

Den pågældende støtte kan desuden have forværret den situation, som skyldes produktionsduopolet. Med den ordning for udbetaling af kompensation, som undersøges i denne sag, havde Alcoa intet incitament til at udnytte sin køberstyrke til at reducere el-omkostningerne, idet Alcoas interesse i at få leverancer til de lavest mulige omkostninger blev tilgodeset ved udbetalingen af kompensation og ikke ved, at den udøvede sin forhandlingsstyrke på detailmarkedet som stor el-forbruger på Sardinien. Ved at mindske Alcoas incitament til at søge at opnå andre leveringsbetingelser end dem, den etablerede leverandør kunne tilbyde, kan kompensationen i et vist omfang have påvirket konkurrencen på detailmarkedet negativt til skade for alle el-forbrugerne, fordi den har styrket den etablerede aktørs finansielle stilling.

| (258) | For det tredje står den gavnlige virkning, som VPP forventes at få på betingelserne for en effektiv konkurrence på Sardinien, tilsyneladende ikke i forhold til støttens omfang og intensitet. VPP's virkninger på det sardiske marked ser ud til at være ret begrænsede. Det vil kun påvirke de dominerende aktørers adfærd, da et finansielt VPP, som det Italien har etableret, ikke kan påvirke el-forbindelserne eller produktionsomkostningerne og i modsætning til en såkaldt »tolling agreement« ikke kan føre til en ændring af produktionsmarkedets struktur. |
| --- | --- |

(258)

For det tredje står den gavnlige virkning, som VPP forventes at få på betingelserne for en effektiv konkurrence på Sardinien, tilsyneladende ikke i forhold til støttens omfang og intensitet. VPP's virkninger på det sardiske marked ser ud til at være ret begrænsede. Det vil kun påvirke de dominerende aktørers adfærd, da et finansielt VPP, som det Italien har etableret, ikke kan påvirke el-forbindelserne eller produktionsomkostningerne og i modsætning til en såkaldt »tolling agreement« ikke kan føre til en ændring af produktionsmarkedets struktur.

| (259) | For det fjerde fordrejer støtten konkurrencevilkårene på markedet for primæraluminium, selv om VPP til en vis grad til forbedre konkurrencen på et andet marked, nemlig el-markedet. VPP vil ikke kunne få direkte virkninger på aluminiumsmarkedet. |
| --- | --- |

(259)

For det fjerde fordrejer støtten konkurrencevilkårene på markedet for primæraluminium, selv om VPP til en vis grad til forbedre konkurrencen på et andet marked, nemlig el-markedet. VPP vil ikke kunne få direkte virkninger på aluminiumsmarkedet.

6.5.4.   Konklusioner med hensyn til støttens forenelighed (Veneto og Sardinien)

| (260) | På baggrund af ovenstående mener Kommissionen ikke, at den takst, der anvendes over for Alcoas smelteværker i Veneto og på Sardinien, kan være omfattet af nogen af undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87. Undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 2, kan ikke anvendes, da støtten ikke er af social karakter, ikke har til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, og ikke skal opveje de økonomiske ulemper, som Tysklands deling har forårsaget. Undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), kan heller ikke anvendes, da støtten ikke skal fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi eller ydes til fremme af kulturen eller bevarelse af kulturarven. Hvad angår undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), viser analysen i betragtning 220-240, at taksten ikke kan godkendes som støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Hvad angår artikel 87, stk. 3, litra c), viser analysen, at taksten ikke, selv om den kombineres med et VPP, kan betragtes som forenelig i henhold til denne bestemmelse (jf. især betragtning 216, 217, fra 241 til 245 og fra 253 til 259). |
| --- | --- |

(260)

På baggrund af ovenstående mener Kommissionen ikke, at den takst, der anvendes over for Alcoas smelteværker i Veneto og på Sardinien, kan være omfattet af nogen af undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87. Undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 2, kan ikke anvendes, da støtten ikke er af social karakter, ikke har til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, og ikke skal opveje de økonomiske ulemper, som Tysklands deling har forårsaget. Undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), kan heller ikke anvendes, da støtten ikke skal fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi eller ydes til fremme af kulturen eller bevarelse af kulturarven. Hvad angår undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), viser analysen i betragtning 220-240, at taksten ikke kan godkendes som støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Hvad angår artikel 87, stk. 3, litra c), viser analysen, at taksten ikke, selv om den kombineres med et VPP, kan betragtes som forenelig i henhold til denne bestemmelse (jf. især betragtning 216, 217, fra 241 til 245 og fra 253 til 259).

| (261) | Forlængelsen af den nedsatte takst til fordel for Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 og 2004-dekretet (for så vidt som denne foranstaltning kunne være iværksat ved anvendelsen af dette dekret i perioden januar 2006-juni 2007 — jf. betragtning 44) skal derfor erklæres uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(261)

Forlængelsen af den nedsatte takst til fordel for Alcoa i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 og 2004-dekretet (for så vidt som denne foranstaltning kunne være iværksat ved anvendelsen af dette dekret i perioden januar 2006-juni 2007 — jf. betragtning 44) skal derfor erklæres uforenelig med fællesmarkedet.

6.6.   Tilbagesøgning

| (262) | I tilfælde af negative beslutninger om ulovlig støtte, som ikke er forenelig med fællesmarkedet, skal den effektive konkurrence genetableres, og støtten skal omgående tilbagebetales med renter, medmindre det vil være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen, jf. artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning nr. 659/1999. |
| --- | --- |

(262)

I tilfælde af negative beslutninger om ulovlig støtte, som ikke er forenelig med fællesmarkedet, skal den effektive konkurrence genetableres, og støtten skal omgående tilbagebetales med renter, medmindre det vil være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen, jf. artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning nr. 659/1999.

6.6.1.   Berettiget forventning og andre generelle fællesskabsretlige principper, som kan være til hinder for tilbagesøgningen

6.6.1.1.   Berettiget forventning

| (263) | Ifølge fast retspraksis kan støttemodtageren i det tilfælde, hvor der er udbetalt støtte, som ikke er anmeldt til Kommissionen på forhånd i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, ikke påberåbe sig en berettiget forventning om, at støtten er lovlig (120). En påpasselig virksomhed er normalt i stand til at fastslå, om anmeldelsesproceduren er fulgt, og om støtten er lovlig. |
| --- | --- |

(263)

Ifølge fast retspraksis kan støttemodtageren i det tilfælde, hvor der er udbetalt støtte, som ikke er anmeldt til Kommissionen på forhånd i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, ikke påberåbe sig en berettiget forventning om, at støtten er lovlig (120). En påpasselig virksomhed er normalt i stand til at fastslå, om anmeldelsesproceduren er fulgt, og om støtten er lovlig.

| (264) | Modtageren af ulovlig støtte kan dog ikke forhindres i at påberåbe sig usædvanlige omstændigheder, som har givet anledning til begrundede forhåbninger om, at støtten var lovlig, og derfor at modsætte sig tilbagesøgningen (121). På den anden side må det fastslås, at »når forudseende og påpasselige erhvervsdrivende kan påregne gennemførelsen af en fællesskabsforanstaltning, der kan påvirke deres interesser, kan de imidlertid ikke påberåbe sig et sådant princip, når foranstaltningen gennemføres« (122). |
| --- | --- |

(264)

Modtageren af ulovlig støtte kan dog ikke forhindres i at påberåbe sig usædvanlige omstændigheder, som har givet anledning til begrundede forhåbninger om, at støtten var lovlig, og derfor at modsætte sig tilbagesøgningen (121). På den anden side må det fastslås, at »når forudseende og påpasselige erhvervsdrivende kan påregne gennemførelsen af en fællesskabsforanstaltning, der kan påvirke deres interesser, kan de imidlertid ikke påberåbe sig et sådant princip, når foranstaltningen gennemføres« (122).

| (265) | Kommissionen har undersøgt, om de usædvanlige omstændigheder, som Alcoa har gjort gældende, og som er knyttet til Alumix-beslutningen, kunne skabe en berettiget forventning. |
| --- | --- |

(265)

Kommissionen har undersøgt, om de usædvanlige omstændigheder, som Alcoa har gjort gældende, og som er knyttet til Alumix-beslutningen, kunne skabe en berettiget forventning.

| (266) | Domstolen har konstant fastslået, at den berettigede forventning udelukkende kan opstå ved, at fællesskabsinstitutionerne har afgivet præcise, ubetingede og konsekvente tilsagn, som har givet anledning til begrundede forhåbninger om, at foranstaltningen ikke udgør støtte, eller at den er lovlig (123). |
| --- | --- |

(266)

Domstolen har konstant fastslået, at den berettigede forventning udelukkende kan opstå ved, at fællesskabsinstitutionerne har afgivet præcise, ubetingede og konsekvente tilsagn, som har givet anledning til begrundede forhåbninger om, at foranstaltningen ikke udgør støtte, eller at den er lovlig (123).

| (267) | Alcoa fremfører, at den, selv om den gældende ordning ikke betragtes som »eksisterende støtte«, under alle omstændigheder kan påberåbe sig den berettigede forventning, fordi den havde overtaget Alumix og besluttet at foretage yderligere investeringer i de to smelteværker på grundlag af den konklusion i Alumix-beslutningen, at der ikke var tale om statsstøtte. Alcoa fremdrager også et præcedens i Kommissionens beslutning om skattefritagelse for stålvirksomheder, der etablerer fabrikker i udlandet (124) (jf. betragtning 97). |
| --- | --- |

(267)

Alcoa fremfører, at den, selv om den gældende ordning ikke betragtes som »eksisterende støtte«, under alle omstændigheder kan påberåbe sig den berettigede forventning, fordi den havde overtaget Alumix og besluttet at foretage yderligere investeringer i de to smelteværker på grundlag af den konklusion i Alumix-beslutningen, at der ikke var tale om statsstøtte. Alcoa fremdrager også et præcedens i Kommissionens beslutning om skattefritagelse for stålvirksomheder, der etablerer fabrikker i udlandet (124) (jf. betragtning 97).

| (268) | I ovennævnte kommissionsbeslutning om skattefritagelse for stålvirksomheder i Frankrig, kunne bestemmelserne om eksisterende støtte ikke anvendes direkte, idet støtte til stålindustrien falder ind under EKSF-traktaten, som ikke anerkendte begrebet eksisterende støtte. Kommissionen fastslog, at støttemodtagerne havde en berettiget forventning på grundlag af en analog anvendelse af EF-traktatens bestemmelser og krævede derfor ikke støtten tilbagebetalt. Sagen svarede dog stort set til sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien, hvor Kommissionen ændrede sin vurdering af en foranstaltning, som den tidligere havde anset for ikke at udgøre støtte, uden at foranstaltningen var blevet ændret af medlemsstaten. I overensstemmelse med bemærkningerne i betragtning 210 må Kommissionen afvise den påstand, at det på grundlag af ovennævnte beslutning kan fastslås, at Alcoa havde en berettiget forventning. |
| --- | --- |

(268)

I ovennævnte kommissionsbeslutning om skattefritagelse for stålvirksomheder i Frankrig, kunne bestemmelserne om eksisterende støtte ikke anvendes direkte, idet støtte til stålindustrien falder ind under EKSF-traktaten, som ikke anerkendte begrebet eksisterende støtte. Kommissionen fastslog, at støttemodtagerne havde en berettiget forventning på grundlag af en analog anvendelse af EF-traktatens bestemmelser og krævede derfor ikke støtten tilbagebetalt. Sagen svarede dog stort set til sagen vedrørende Koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien, hvor Kommissionen ændrede sin vurdering af en foranstaltning, som den tidligere havde anset for ikke at udgøre støtte, uden at foranstaltningen var blevet ændret af medlemsstaten. I overensstemmelse med bemærkningerne i betragtning 210 må Kommissionen afvise den påstand, at det på grundlag af ovennævnte beslutning kan fastslås, at Alcoa havde en berettiget forventning.

| (269) | Hvad angår den betydning, som Alcoa tillægger Alumix-beslutningen, skal det bemærkes, at denne beslutning udelukkende kunne give støttemodtageren en berettiget forventning om, at den takstordning, der vurderes deri, ikke udgjorde støtte indtil den 31. december 2005. |
| --- | --- |

(269)

Hvad angår den betydning, som Alcoa tillægger Alumix-beslutningen, skal det bemærkes, at denne beslutning udelukkende kunne give støttemodtageren en berettiget forventning om, at den takstordning, der vurderes deri, ikke udgjorde støtte indtil den 31. december 2005.

| (270) | Der kan derimod ikke udledes nogen berettiget forventning af Alumix-beslutningen vedrørende forlængelsen af taksten i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005. Alcoa kunne ikke have nogen berettiget forventning om, at foranstaltningen fra 2005, som forlængede taksten indtil 2010, uden videre ville blive anset for ikke at udgøre støtte. Da der var tale om en foranstaltning, som var blevet a) ændret væsentligt og b) forlænget, burde en påpasselig støttemodtager have sikret sig, at støtten var lovlig. |
| --- | --- |

(270)

Der kan derimod ikke udledes nogen berettiget forventning af Alumix-beslutningen vedrørende forlængelsen af taksten i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005. Alcoa kunne ikke have nogen berettiget forventning om, at foranstaltningen fra 2005, som forlængede taksten indtil 2010, uden videre ville blive anset for ikke at udgøre støtte. Da der var tale om en foranstaltning, som var blevet a) ændret væsentligt og b) forlænget, burde en påpasselig støttemodtager have sikret sig, at støtten var lovlig.

| (271) | Det fastslås udtrykkeligt i præmis 109 i Rettens dom, at der ikke kan udledes nogen berettiget forventning af Alumix-beslutningen. |
| --- | --- |

(271)

Det fastslås udtrykkeligt i præmis 109 i Rettens dom, at der ikke kan udledes nogen berettiget forventning af Alumix-beslutningen.

| (272) | Den omstændighed, at Alcoa havde foretaget investeringer i sine italienske anlæg, kan ikke skabe nogen berettiget forventning med hensyn til, at takstordningen, der blev ændret og forlænget, er lovlig, da det stod klart fra begyndelsen, at den oprindelige Alumix-takst kun skulle gælde i ti år, og Alcoa planlagde sine investeringer på dette grundlag og ikke ud fra den antagelse, at taksten ville have ubegrænset gyldighed. |
| --- | --- |

(272)

Den omstændighed, at Alcoa havde foretaget investeringer i sine italienske anlæg, kan ikke skabe nogen berettiget forventning med hensyn til, at takstordningen, der blev ændret og forlænget, er lovlig, da det stod klart fra begyndelsen, at den oprindelige Alumix-takst kun skulle gælde i ti år, og Alcoa planlagde sine investeringer på dette grundlag og ikke ud fra den antagelse, at taksten ville have ubegrænset gyldighed.

| (273) | På baggrund af ovenstående har Kommissionen konkluderet, at den godkendte Alumix-takst ikke kunne give Alcoa en berettiget forventning om, at den pågældende foranstaltning var lovlig. |
| --- | --- |

(273)

På baggrund af ovenstående har Kommissionen konkluderet, at den godkendte Alumix-takst ikke kunne give Alcoa en berettiget forventning om, at den pågældende foranstaltning var lovlig.

| (274) | Hvad angår det sardinske anlæg, har Kommissionen også undersøgt, om 2007-brevet og den efterfølgende udvikling kan give Alcoa en berettiget forventning. |
| --- | --- |

(274)

Hvad angår det sardinske anlæg, har Kommissionen også undersøgt, om 2007-brevet og den efterfølgende udvikling kan give Alcoa en berettiget forventning.

| (275) | Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Kommissionen ikke i 2007-brevet gav præcise og ubetingede tilsagn om, at det på grundlag af VPP kunne konkluderes, at støtten var forenelig. I brevet fra Kommissionens tjenestegrene blev det blot anført, at konkurrencekommissæren var villig til at forelægge kollegiet et forslag om godkendelse af en kort overgangsperiode for gradvis afskaffelse af el-taksterne på Sardinien. Denne formulering indebar, at en positiv udgang på sagen under alle omstændigheder var betinget af, at kommissærkollegiet godkendte beslutningsforslaget. I betragtning af 2007-brevets status (et brev fra en tjenestegren) og dets indhold (et betinget tilsagn) kan det ikke skabe en berettiget forventning af den af Domstolen anerkendte art. |
| --- | --- |

(275)

Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Kommissionen ikke i 2007-brevet gav præcise og ubetingede tilsagn om, at det på grundlag af VPP kunne konkluderes, at støtten var forenelig. I brevet fra Kommissionens tjenestegrene blev det blot anført, at konkurrencekommissæren var villig til at forelægge kollegiet et forslag om godkendelse af en kort overgangsperiode for gradvis afskaffelse af el-taksterne på Sardinien. Denne formulering indebar, at en positiv udgang på sagen under alle omstændigheder var betinget af, at kommissærkollegiet godkendte beslutningsforslaget. I betragtning af 2007-brevets status (et brev fra en tjenestegren) og dets indhold (et betinget tilsagn) kan det ikke skabe en berettiget forventning af den af Domstolen anerkendte art.

6.6.1.2.   Andre generelle fællesskabsretlige principper

| (276) | Hverken Italien eller Alcoa har påberåbt sig sådanne principper. Kommissionen har dog vurderet, om andre generelle fællesskabsretlige principper helt eller delvis forhindrer tilbagesøgning. |
| --- | --- |

(276)

Hverken Italien eller Alcoa har påberåbt sig sådanne principper. Kommissionen har dog vurderet, om andre generelle fællesskabsretlige principper helt eller delvis forhindrer tilbagesøgning.

| (277) | Hvad angår anlægget i Veneto, skal det bemærkes, at tilbagesøgningen ikke strider mod nogen generelle fællesskabsretlige principper. Kommissionen havde i sin beslutning om indledning af proceduren udtrykt tvivl om, hvorvidt støtten til anlægget i Veneto var forenelig, og intet har under proceduren kunnet fjerne denne tvivl. |
| --- | --- |

(277)

Hvad angår anlægget i Veneto, skal det bemærkes, at tilbagesøgningen ikke strider mod nogen generelle fællesskabsretlige principper. Kommissionen havde i sin beslutning om indledning af proceduren udtrykt tvivl om, hvorvidt støtten til anlægget i Veneto var forenelig, og intet har under proceduren kunnet fjerne denne tvivl.

| (278) | Hvad angår anlægget på Sardinien, har Kommissionen undersøgt den situation, som 2007-brevet og den efterfølgende udvikling har skabt. Som anført i betragtning 275, indeholdt brevet fra Kommissionens tjenestegrene ikke præcise og ubetingede tilsagn om, at det på grundlag af VPP kunne konkluderes, at støtten var forenelig, men angav blot, at konkurrencekommissæren, hvis Italien havde reageret hurtigt på forslaget, ville foreslå Kommissionen, at den godkendte en kortvarig udfasning af taksten. Tanken om VPP forelå dog stadig under hele proceduren, indtil Italien besluttede at realisere den. |
| --- | --- |

(278)

Hvad angår anlægget på Sardinien, har Kommissionen undersøgt den situation, som 2007-brevet og den efterfølgende udvikling har skabt. Som anført i betragtning 275, indeholdt brevet fra Kommissionens tjenestegrene ikke præcise og ubetingede tilsagn om, at det på grundlag af VPP kunne konkluderes, at støtten var forenelig, men angav blot, at konkurrencekommissæren, hvis Italien havde reageret hurtigt på forslaget, ville foreslå Kommissionen, at den godkendte en kortvarig udfasning af taksten. Tanken om VPP forelå dog stadig under hele proceduren, indtil Italien besluttede at realisere den.

| (279) | På trods af dette forslag er Kommissionen, som forklaret i betragtning 253-259, nået til den konklusion, at det ikke kan fastslås på grundlag af VPP, at støtten er forenelig, hvilket hænger sammen med omstændighederne omkring foranstaltningen og VPP's art, og ikke drøftelserne med Italien. Det bør dog overvejes, om de langtrukne drøftelser om VPP kan medføre, at der skal ses bort fra generelle formodning, at det, når en ulovlig støtteforanstaltning anses for at være uforenelig, nødvendigvis skal indebære fuld tilbagebetaling af støtten. |
| --- | --- |

(279)

På trods af dette forslag er Kommissionen, som forklaret i betragtning 253-259, nået til den konklusion, at det ikke kan fastslås på grundlag af VPP, at støtten er forenelig, hvilket hænger sammen med omstændighederne omkring foranstaltningen og VPP's art, og ikke drøftelserne med Italien. Det bør dog overvejes, om de langtrukne drøftelser om VPP kan medføre, at der skal ses bort fra generelle formodning, at det, når en ulovlig støtteforanstaltning anses for at være uforenelig, nødvendigvis skal indebære fuld tilbagebetaling af støtten.

| (280) | Selv om undersøgelsen ikke i sig selv har været usædvanlig langvarig (tre år), erkender Kommissionen, at den i den foreliggende sag er blevet forlænget af drøftelserne om indførelse af VPP. |
| --- | --- |

(280)

Selv om undersøgelsen ikke i sig selv har været usædvanlig langvarig (tre år), erkender Kommissionen, at den i den foreliggende sag er blevet forlænget af drøftelserne om indførelse af VPP.

| (281) | Selv om en af årsagerne til, at drøftelserne om VPP trak i langdrag i vid udstrækning, skyldes, at Italien reagerede sent på forslaget, erkender Kommissionen, at de langtrukne drøftelser om VPP ikke er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig forvaltning og har påvirket støttemodtagerens adfærd under proceduren. Udsigten til, at der på grund af VPP kunne sikres en positiv udgang på sagen for det sardiske anlæg — udsigten var foranlediget af Kommissionen og blev ikke fjernet tilstrækkelig tidligt — kan have ændret Alcoas opfattelse af risikoen for tilbagesøgning af støtten til det sardiske anlæg efter indledningen af proceduren, og dette kan have påvirket dens strategi med hensyn til investeringerne og aktiviteternes placering. Hvis ikke 2007-brevet var blevet fremsendt, havde Alcoa måske besluttet ikke at fortsætte sine aktiviteter på Sardinien og derved begrænset det beløb, der kunne kræves tilbagebetalt. |
| --- | --- |

(281)

Selv om en af årsagerne til, at drøftelserne om VPP trak i langdrag i vid udstrækning, skyldes, at Italien reagerede sent på forslaget, erkender Kommissionen, at de langtrukne drøftelser om VPP ikke er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig forvaltning og har påvirket støttemodtagerens adfærd under proceduren. Udsigten til, at der på grund af VPP kunne sikres en positiv udgang på sagen for det sardiske anlæg — udsigten var foranlediget af Kommissionen og blev ikke fjernet tilstrækkelig tidligt — kan have ændret Alcoas opfattelse af risikoen for tilbagesøgning af støtten til det sardiske anlæg efter indledningen af proceduren, og dette kan have påvirket dens strategi med hensyn til investeringerne og aktiviteternes placering. Hvis ikke 2007-brevet var blevet fremsendt, havde Alcoa måske besluttet ikke at fortsætte sine aktiviteter på Sardinien og derved begrænset det beløb, der kunne kræves tilbagebetalt.

| (282) | På denne baggrund finder Kommissionen det rimeligt, at der ikke kræves tilbagebetaling for det sardiske anlæg for perioden fra brevets datering, dvs. den 19. januar 2007 og indtil vedtagelsen af denne beslutning. |
| --- | --- |

(282)

På denne baggrund finder Kommissionen det rimeligt, at der ikke kræves tilbagebetaling for det sardiske anlæg for perioden fra brevets datering, dvs. den 19. januar 2007 og indtil vedtagelsen af denne beslutning.

6.6.2.   Opgørelse af de beløb, der skal tilbagesøges

| (283) | Det må konkluderes, at hele den uforenelige støtte, som Alcoa har modtaget i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 fra den 1. januar 2006 og frem, skal tilbagebetales med renter i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (125). |
| --- | --- |

(283)

Det må konkluderes, at hele den uforenelige støtte, som Alcoa har modtaget i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 fra den 1. januar 2006 og frem, skal tilbagebetales med renter i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (125).

| (284) | Tilbagebetalingen tager sigte på at genskabe den konkurrencesituation, som støttemodtageren befandt sig i før udbetalingen af den uforenelige støtte. For at fastslå, hvor store beløb der skal tilbagebetales, er det derfor nødvendigt at fastsætte den pris, som Alcoa skulle have betalt på markedet for el-leverancer, hvis taksten ikke var blevet forlænget. |
| --- | --- |

(284)

Tilbagebetalingen tager sigte på at genskabe den konkurrencesituation, som støttemodtageren befandt sig i før udbetalingen af den uforenelige støtte. For at fastslå, hvor store beløb der skal tilbagebetales, er det derfor nødvendigt at fastsætte den pris, som Alcoa skulle have betalt på markedet for el-leverancer, hvis taksten ikke var blevet forlænget.

| (285) | Som anført under betragtning 157 havde Alcoa indgået en bilateral kontrakt med ENEL om en nominel pris, der næsten svarede til ENEL's standardtakst for levering af højspændingsselektricitet. Ifølge Kommissionen er det denne pris, Alcoa skulle have betalt for sine el-leverancer, hvis ikke der havde været anvendt en nedsat takst. Kommissionen mener derfor, at det beløb, der skal tilbagebetales, svarer til forskellen mellem kontraktprisen og den nedsatte takst. Beløbet er det samme som den kompensation, virksomheden har modtaget i den pågældende periode (126). Kommissionen anvendte samme beregningsmetode i Terni-sagen (127), som kan sammenlignes direkte med den foreliggende. |
| --- | --- |

(285)

Som anført under betragtning 157 havde Alcoa indgået en bilateral kontrakt med ENEL om en nominel pris, der næsten svarede til ENEL's standardtakst for levering af højspændingsselektricitet. Ifølge Kommissionen er det denne pris, Alcoa skulle have betalt for sine el-leverancer, hvis ikke der havde været anvendt en nedsat takst. Kommissionen mener derfor, at det beløb, der skal tilbagebetales, svarer til forskellen mellem kontraktprisen og den nedsatte takst. Beløbet er det samme som den kompensation, virksomheden har modtaget i den pågældende periode (126). Kommissionen anvendte samme beregningsmetode i Terni-sagen (127), som kan sammenlignes direkte med den foreliggende.

| (286) | For fuldstændighedens skyld har Kommissionen også undersøgt — men afvist — det argument, at Alcoa uden statsstøtten ville have forhandlet sig frem til en lavere pris med sin leverandør, og at tilbagebetalingen derfor skal baseres på et andet og angiveligt mere realistisk parameter. |
| --- | --- |

(286)

For fuldstændighedens skyld har Kommissionen også undersøgt — men afvist — det argument, at Alcoa uden statsstøtten ville have forhandlet sig frem til en lavere pris med sin leverandør, og at tilbagebetalingen derfor skal baseres på et andet og angiveligt mere realistisk parameter.

| (287) | For det første er Kommissionen principielt ikke positivt indstillet over for tanken om at opstille et teoretisk parameter, når der foreligger en konkret og tilfredsstillende reference. I Unicredito-sagen (128) afviste Domstolen en tilsvarende teoretisk fremgangsmåde og fastslog følgende: »genoprettelsen af den oprindelige situation [...] medfører ikke, at fortiden rekonstrueres med et andet forløb på grundlag af hypotetiske elementer som de ofte mangfoldige valg, der kunne være foretaget af de berørte erhvervsdrivende«. |
| --- | --- |

(287)

For det første er Kommissionen principielt ikke positivt indstillet over for tanken om at opstille et teoretisk parameter, når der foreligger en konkret og tilfredsstillende reference. I Unicredito-sagen (128) afviste Domstolen en tilsvarende teoretisk fremgangsmåde og fastslog følgende: »genoprettelsen af den oprindelige situation [...] medfører ikke, at fortiden rekonstrueres med et andet forløb på grundlag af hypotetiske elementer som de ofte mangfoldige valg, der kunne være foretaget af de berørte erhvervsdrivende«.

| (288) | For det andet havde Alcoa, efter at Kommissionen havde indledt den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til taksten i 2004 og i 2006, og efter at Alcoa var blevet opfordret til at stille en moderselskabsgaranti til dækning af risikoen for tilbagebetaling, et klart incitament til at forhandle med ENEL om de bedst mulige betingelser for energileverancer. Der er derfor ikke noget, der tyder på, at den kontraktpris, der var blevet forhandlet frit mellem Alcoa og ENEL ikke korrekt afspejlede den markedspris, som Alcoa skulle have betalt uden støtten. |
| --- | --- |

(288)

For det andet havde Alcoa, efter at Kommissionen havde indledt den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til taksten i 2004 og i 2006, og efter at Alcoa var blevet opfordret til at stille en moderselskabsgaranti til dækning af risikoen for tilbagebetaling, et klart incitament til at forhandle med ENEL om de bedst mulige betingelser for energileverancer. Der er derfor ikke noget, der tyder på, at den kontraktpris, der var blevet forhandlet frit mellem Alcoa og ENEL ikke korrekt afspejlede den markedspris, som Alcoa skulle have betalt uden støtten.

7.   KONKLUSION

| (289) | Kommissionen konstaterer, at Italien ulovligt, i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har gennemført artikel 1 i præsidentdekret (Decreto del presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004 og artikel 11, stk. 11, i lovdekret nr. 35/05, ophøjet til lov nr. 80/2005 om forlængelse af den el-takst, der anvendes på Alcoa. Kommissionen mener, at en sådan foranstaltning, der må betragtes som ren driftsstøtte, ikke falder ind under nogen af undtagelserne fra EF-traktatens generelle forbud mod statsstøtte, og at den derfor er uforenelig med fællesmarkedet. Støtten må derfor ikke længere udbetales, og den allerede udbetalte støtte skal kræves tilbagebetalt som fastsat i det følgende. Det beløb, der skal tilbagebetales, svarer til hele den kompensation, som Cassa Conguaglio har ydet Alcoa. For Venetos vedkommende vedrører tilbagebetalingen perioden fra den 1. januar 2006 til tidspunktet for vedtagelsen af denne beslutning. For Sardiniens vedkommende vedrører tilbagebetalingen den periode, der går forud for brevet fra 2007, dvs. fra 1. januar 2006 til 18. januar 2007 — |
| --- | --- |

(289)

Kommissionen konstaterer, at Italien ulovligt, i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har gennemført artikel 1 i præsidentdekret (Decreto del presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004 og artikel 11, stk. 11, i lovdekret nr. 35/05, ophøjet til lov nr. 80/2005 om forlængelse af den el-takst, der anvendes på Alcoa. Kommissionen mener, at en sådan foranstaltning, der må betragtes som ren driftsstøtte, ikke falder ind under nogen af undtagelserne fra EF-traktatens generelle forbud mod statsstøtte, og at den derfor er uforenelig med fællesmarkedet. Støtten må derfor ikke længere udbetales, og den allerede udbetalte støtte skal kræves tilbagebetalt som fastsat i det følgende. Det beløb, der skal tilbagebetales, svarer til hele den kompensation, som Cassa Conguaglio har ydet Alcoa. For Venetos vedkommende vedrører tilbagebetalingen perioden fra den 1. januar 2006 til tidspunktet for vedtagelsen af denne beslutning. For Sardiniens vedkommende vedrører tilbagebetalingen den periode, der går forud for brevet fra 2007, dvs. fra 1. januar 2006 til 18. januar 2007 —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, som Italien ulovligt har ydet Alcoa Trasformazioni i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, fra den 1. januar 2006 i henhold til artikel 1 i Ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) af 6. februar 2004 og artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, er uforenelig med fællesmarkedet. Støttebeløbet er beregnet efter den metode, der er omhandlet i betragtning 285 i denne beslutning.

Artikel 2

1.   Italien tilbagesøger den i artikel 1 omhandlede støtte fra støttemodtageren. For Venetos vedkommende er den periode, der er omfattet af tilbagesøgningen, perioden fra den 1. januar 2006 til tidspunktet for vedtagelsen af denne beslutning. For Sardiniens vedkommende er den periode, der er omfattet af tilbagesøgningen, perioden fra den 1. januar 2006 til den 18. januar 2007.

2.   De beløb, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor de blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil de er tilbagebetalt.

3.   Beløbene beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2007 og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (129) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.

4.   Italien indstiller med virkning fra denne beslutnings vedtagelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.

Artikel 3

1.   Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.

2.   Italien sikrer, at denne beslutning efterkommes senest fire måneder efter meddelelsestidspunktet.

Artikel 4

1.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning sender Italien følgende oplysninger til Kommissionen:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale

| b) | en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen

| c) | dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.

2.   Italien holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Italien indsender omgående på Kommissionens anmodning oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen. Italien giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 2009.

På Kommissionens vegne

Neelie KROES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT C 30 af 5.2.2005, s. 7 og EUT C 214 af 6.9.2006, s. 5.

1

(2)  Zinkproducent.

2

(3)  Fabrikant af aluminiumsprodukter.

3

(4)  Producent af aluminiumoxid (mellemprodukt, der fremkommer ved forarbejdningen af bauxit, og hvoraf der fremstilles primæraluminium).

4

(5)  EUT C 30 af 5.2.2005, s. 7.

5

(6)  Statsstøtte N 587/005, Særlig el-takst på Sardinien (senere C 13/06).

6

(7)  ThyssenKrupp (stål), Cementir (cement) og Nuova Terni Industrie Chimiche (kemiske produkter).

7

(8)  EUT C 214 af 6.9.2006, s. 5.

8

(9)  Beslutning 2008/408/EF (EUT L 144 af 4.6.2008, s. 37).

9

(10)  Se punkt 2.2.2.2.

10

(11)  Artikel 1 i 2004-dekretet har følgende ordlyd: »1. Som supplement til kriterierne i artikel 1, stk. 1, litra c), i Ministerpræsidentens dekret (Decreto del Presidente del Consiglio dei ministr) af 31. oktober 2002 skal el- og gasmyndigheden udvide den behandling, der er omhandlet i punkt 2 i industriministeriets af 19.12.1995, til også at omfatte el-leverancer til produktion og forarbejdning af aluminium, bly, sølv og zink i de anlæg, der eksisterer på det tidspunkt, hvor dette dekret træder i kraft, og som er beliggende på øer, hvor der ikke, eller ikke i tilstrækkeligt omfang, er forbindelser til de nationale el- og gasnet. 2. 2. Den i stk. 1 omhandlede behandling er midlertidig og ophører, når der er etableret forbindelser til de nationale el- og gasnet, eller de eksisterende forbindelser er blevet forbedret, dog senest den 30.6.2007«.

11

(12)  Artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005 har følgende ordlyd: »for at muliggøre udvikling og omstrukturering af de pågældende virksomheders produktion forlænges anvendelsen af de favorable takster for levering af elektricitet, der er fastsat ved artikel 1, stk. 1, litra c, i lovdekret nr. 25 af 18.2.2003, med ændringer ophøjet til lov nr. 83 af 17. april 2003, indtil udgangen af 2010 på de betingelser, der gælder pr. 31.12.2004«. Bestemmelsen i lovdekret nr. 25/03 bekræfter, at Alcoa-taksten betragtes som en omkostning.

12

(13)  Lov nr. 481/1995.

13

(14)  Artikel 2, stk. 12, litra e), i lov nr. 481/1995.

14

(15)  Artikel 2, stk. 21, i lov nr. 481/1995.

15

(16)  EFIM (Ente Partecipazioni e Finanziamento Industrie Manifatturiere) var et offentligt holdingselskab, som havde kontrollerende kapitalandele i virksomheder inden for mange erhvervssektorer. EFIM blev privatiseret mellem 1992 og 1996.

16

(17)  I artikel 2 i 1995-dekretet er der fastsat følgende: »behandlingen af pristillæg i henhold til CIP-beslutning nr. 13 af 24.7.1992 med senere ændringer, der gælder for alle [el-]leverancer til produktionen af primæraluminium i de anlæg, der eksisterer på det tidspunkt, hvor dette dekret træder i kraft, afskaffes pr. 31.12.2005. Efter dette tidspunkt tilpasses taksterne til dem, der gælder for forbrugerne generelt«.

17

(18)  EFT C 288 af 1.10.1996, s. 4.

18

(19)  Jf. beslutning i sag nr. IV.JV.2 — ENEL/FT/DT (EFT C 178 af 23.6.1999, s. 15).

19

(20)  Regionerne Lombardiet, Emilia Romagna og Piemonte dækkede i forvejen hele deres behov for elektricitet, dels gennem deres direkte produktion, dels gennem langsigtede importkontrakter, der gjaldt indtil udgangen af 2003.

20

(21)  Indført ved Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20), som blev gennemført i Italien ved bekendtgørelse nr. 79 af 16.3.1999.

21

(22)  Standardtaksten afspejler den måde, hvorpå omkostningerne ved elektricitetssystemet adskilles og pålægges de forskellige kategorier af el-forbrugere.

22

(23)  Standardtaksten blev opdelt i to dele, A og B, som hver især består af forskellige takstkomponenter. Del A afspejlede systemets faste omkostninger, herunder de generelle systemomkostninger, mens del B afspejlede de forskellige produktionsomkostninger (især brændselsomkostninger). Oprindeligt omfattede de generelle systemomkostninger udelukkende følgende omkostninger: de ekstraordinære omkostninger, der blev afholdt i 1994, 1995 og 1996 (komponent A1), omkostningerne ved afvikling af kernekraftværker (komponent A2) og omkostningerne ved opførelse af vedvarende energianlæg i henhold til CIP-beslutning 6/92 (komponent A3). Senere blev der også medtaget andre omkostningskategorier: de nedsatte el-takster (komponent A4), visse forskningsomkostninger (komponent A5) og el-producenternes strandede omkostninger (komponent A6).

23

(24)  Jf. fodnote 21.

24

(25)  I artikel 2 i industriministerens (Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato) dekret af 26. januar 2000 blev de eksisterende nedatte takster, herunder den, der gjaldt for Alcoa, klassificeret som en ny kategori af generelle systemomkostninger. Denne klassificering blev bekræftet i den senere lovgivning og senest i artikel 1, stk. 1, litra c), i lov nr. 83 af 17. april 2003.

25

(26)  Indført ved AEEG's beslutning nr. 204/99.

26

(27)  Ved den ordning, der blev indført ved AEEG's beslutning nr. 204/99, blev administrationen af de nedsatte takster overdraget til de lokale distributører og til Cassa Conguaglio. De lokale distributører opkrævede indtægterne af komponent A4 og overdrog dem til Cassa Conguaglio, som førte en ad hoc-konto (konto til udligning af de bidrag, der havde afløst de særlige takstordninger). Distributøren kunne dog i de tilfælde, hvor der skulle bevilges en af kunderne en nedsat takst, beholde de indtægter af komponent A4, som de øvrige kunder havde betalt, for at få godtgjort det direkte fradrag i den pågældende kundes regning. Hvis distributørens indtægter var utilstrækkelige, skulle differencen udbetales af Cassa Conguaglio via ad hoc-kontoen. Jf. desuden AEEG's beslutning nr. 228/01, især artikel 43 og 56 i den vedlagte tekst (samling af reglerne for el-forsyning i Italien).

27

(28)  Det skal dog bemærkes, at en del af AEEG's beslutning nr. 148/04 ikke længere anvendes af Alcoa. Beslutningen havde indført en ny metode til beregning af det udligningsbidrag, der skulle udbetales til kunder med nedsat takst. For Alcoa ville denne metode indebære en reduktion af støtten, eller rettere en nettoforhøjelse af den nedsatte takst. Alcoa indbragte denne bestemmelse for forvaltningsdomstolen i Lombardia. Ved afgørelse af 10. maj 2005 annullerede domstolen beslutningen i det omfang den fandt anvendelse på Alcoa. Udligningsbidraget til Alcoa blev derfor fortsat beregnet efter den metode, der blev anvendt før beslutning nr. 148/04, og som sikrede, at Alcoa betalte Alumix-prisen.

28

(29)  Dette er ordlyden af artikel 1 i 2004-dekretet. Den omfatter også Alcoas Fusina-smelteværk, selv om dette ikke er beliggende på en ø uden forbindelser til de nationale el- og gasnet.

29

(30)  Kommissionens beslutning C(2004)4329 af 16. november 2004 (EFT C 30 af 5.2.2005, s. 7).

30

(31)  Brev af 3.3.2006.

31

(32)  Jf. fodnote 12, som indeholder den fulde ordlyd af artikel 11, stk. 11, i lov nr. n. 80/2005.

32

(33)  Artikel 11, stk. 13, i lov nr. 80/2005.

33

(34)  EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9, punkt 4.15-4.17.

34

(35)  EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51.

35

(36)  Beslutningen fra 2006 om at indlede proceduren omfattede også Terni-selskaberne. Terni- og Alcoa-taksterne blev dog vurderet hver for sig.

36

(37)  EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9, punkt 4.

37

(38)  Kommissionens beslutning K(2002) 3715 af 16.10.2002, Støtte til SMV's energiinvesteringer, (EUT L 91 af 8.4.2003, s. 38).

38

(39)  EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

39

(40)  Førsteinstansrettens dom af 25.3.2009 i sag T-332/06, Alcoa Trasformazioni, endnu ikke offentliggjort (appelleret).

40

(41)  Dette tal, som Alcoa har fremlagt omfatter ikke blot smeltning af primæraluminium, men også den videre forarbejdning, som er mere arbejdskraftsintensiv.

41

(42)  I henhold til denne aftale havde det islandske el-selskab forpligtet sig til at opføre et nyt vandkraftværk og forsyne Alcoas smelteværk med elektricitet til en pris, der sikrede forsyningsselskabet et afkast på 5,5 % om året. Projektet blev godkendt af EFTA-tilsynsmyndigheden ved beslutning nr. 40/03/KOL af 14.3.2003.

42

(43)  Jf. energisektorundersøgelsen— Kommissionens meddelelse — Undersøgelse i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1/2003 af den europæiske gas- og elsektor (Endelig Rapport), SEK(2006) 1724/KOM(2006) 851 endelig.

43

(44)  »High Level Group's« første rapport, »Contributing to an integrated approach on competitiveness, energy and environment policies« (http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg_en.htm). »High Level Group« er et forum, hvor repræsentanter for Kommissionen og virksomhedsledere deltager.

44

(45)  Domstolens dom af 13.3.2001 i sag C-379/98, Preussen-Elektra, Sml. 2001 I, s. 2099.

45

(46)  Domstolens dom af 15.7.2004 i sag C-345/02, Pearle m.fl., Sml. 2004 I, s. 7139.

46

(47)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

47

(48)  Domstolens dom af 22. juni 2006 i de forenede sager, Belgien mod Kommissionen, C-182/03 og C-217/03, Sml. 2006 I, s. 5479, præmis 77.

48

(49)  Artikel 1, litra b), nr. v), andet punktum i forordning (EF) nr. 659/1999 har følgende ordlyd: »Når visse foranstaltninger bliver en støtte som følge af en liberalisering af en aktivitet ved fællesskabslovgivning, betragtes sådanne foranstaltninger ikke som eksisterende støtte efter den dato, der er fastsat for liberaliseringen«.

49

(50)  Førsteinstansrettens dom af 15.6.2000 i de forenede sager, Alzetta m.fl. mod Kommissionen, T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97, T-1/98, T-3/98, T-6/98 og T-23/98, Sml. 2000 II, s. 2319, stadfæstet af Domstolen ved dom af 29.4.2004 i sag C-298/00, Sml. 2004 I, s. 4087 (præmis 142-143).

50

(51)  Kommissionens beslutning 2002/347/EKSF (EFT L 126 af 13.5.2002, s. 27, nr. 33).

51

(52)  Sag E 24/95, Garantiordning for Tysklands nye delstater, Kommissionens beslutning SG(96)D/D5500 af 18.6.1996 og SG (98) D/54570 af 11.11.1998.

52

(53)  EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

53

(54)  Jf. fodnote 34.

54

(55)  Inden sag C 38/04 blev delt op, vedrørte den også andre støttemodtagere, nemlig Portovesme (zink), ILA (aluminiumsprodukter) og Euroallumina (aluminiumoxid).

55

(56)  Sag C13/06 vedrører udvidelsen af taksten for Alcoa til også at gælde for Portovesme, ILA og Euroallumina i henhold til artikel 11, stk. 12, i lov nr. 80/2005.

56

(57)  Som følge af fusionen mellem ENEL-ENDESA, blev ENDESA's aktiver i Italien overdraget til E.ON (se beslutning M/5171 af 13.6.2008), http://ec.europa.eu/enterprise/non_ferrous_metals/consultation.htm

57

(58)  Det blev i den undersøgelse af liberaliseringen inden for el- og gassektoren (»Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell'energia elettrica e del gas«), som AEEG foretog i samarbejde med de italienske konkurrencemyndighder i 2004, erkendt, at ENEL kunne påvirke priserne i forskellige italienske regioner.

58

(59)  Offentlig høring om den europæiske metalindustris konkurrenceevne i forhold til råvare- og energiforsyningernes virkninger.

59

http://ec.europa.eu/enterprise/non_ferrous_metals/consultation.htm

(60)  Ifølge Italien er 2004-dekretet aldrig blevet anvendt på Alcoa, fordi virksomheden fortsat kunne drage fordel af taksten indtil den 1. december 2005 på grundlag af 1995-dekretet. Det tilkommer ikke Kommissionen at fortolke den italienske lov for at fastslå, om dette er korrekt. Det er kun de italienske domstole, der kan udstede definitive retningslinjer på dette område. Kommissionen bemærker dog, at 2004-dekretet aldrig er blevet ophævet eller ændret således, at dets anvendelsesområde er blevet begrænset til andre støttemodtagere end Alcoa. Alcoa-taksten er fortsat blevet anvendt på grundlag af de rammebestemmelser, som AEEG har udstedt (nævnt i beslutningen om indledning af proceduren i 2004).

60

(61)  På grundlag af de foreliggende oplysninger tvivler Kommissionen på, at den pågældende foranstaltning svarer til den, som Kommissionen vurderede og godkendte i 1996. I 1996 var ENEL den eneste producent og distributør af energi i Italien, og den nedsatte el-takst, som ENEL anvendte over for Alcoa til fordel for Alumix Spa, blev sammenholdt med ENEL's gennemsnitlige marginalomkostninger ved el-produktionen i den pågældende periode. I den foreliggende sag griber de italienske myndigheder selektivt ind på et liberaliseret marked til fordel for bestemte virksomheder for at kompensere for forskellen mellem en markedspris aftalt med en hvilken som helst energiproducent, og den nedsatte takst, der blev fastsat i 1996.

61

(62)  Som gennemført ved AEEG's beslutning nr. 148/04 og 217/05.

62

(63)  Uafhængigt af retsgrundlaget gælder den ændring i den administrationsordning, der er beskrevet ovenfor, især i betragtning 42, stadig, og derfor er den konklusion, at der er sket en ændring fra en egentlig takst til driftsstøtte, og at der derfor er tale om ny støtte, stadig aktuel.

63

(64)  Kommissionens beslutning 85/215/EØF af 13. februar 1985 om præferencetariffen for naturgas til gartnerier i Nederlandene (EFT L 97 af 4.4.1985, s. 49).

64

(65)  Jf. f.eks. Domstolens dom i sag C-372/97, Italien mod Kommissionen, Sml. 2004 I, s. 3679, præmis 67.

65

(66)  Det første liberaliseringsdirektiv, direktiv 96/92/EF (jf. fodnote 21) blev gennemført i Italien ved dekret 79/1999.

66

(67)  Spidsbelastningsperioden ligger normalt mellem kl. 8:00 og kl. 20:00 på hverdage.

67

(68)  Kraftværker klassificeres i en såkaldt rangfølge, fra værker med de laveste kortsigtede marginalomkostninger (variable el-produktionsomkostninger, inkl. omkostninger ved brændselsolie og CO2-omkostninger) til værker med de højeste omkostninger. På et hvilket som helst tidspunkt konkurrerer værkerne indbyrdes på grundlag af deres marginalomkostninger og skal producere afhængigt af deres plads i rangfølgen: først el-værkerne, dernæst kernekraftværkerne, de gasfyrede værker, de oliefyrede værker, indtil alle kraftværkernes produktion dækker efterspørgslen. Det sidste værk i rangfølge kaldes det marginale kraftværk, og dets omkostninger er afgørende for el-prisen på et hvilket som helst tidspunkt i døgnet (systemets clearing-pris).

68

2

(69)  Domstolens dom af 26. september 1996 i sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996 I, s. 4551, præmis 34.

69

(70)  Jf. bl.a. Preussen-Elektra, præmis 58.

70

(71)  Jf. bl.a. Domstolens dom af 22.5.2002 i sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen (Stardust Marine), Sml. 2002 I, s. 4397, præmis 24.

71

(72)  Jf. Domstolens dom i sag C-78/76, Steinike & Weinlig, Sml. 1977, s. 595, og i sag C-47/69, den franske tekstilsektor, Sml. 1970, s. 00487.

72

(73)  Jf. fodnote 45.

73

(74)  Jf. fodnote 46.

74

(75)  Førsteinstansrettens dom af 20.9.2007 i sag T 136/05, Earl Salvat mod Kommissionen, endnu ikke offentliggjort, præmis 137-165.

75

(76)  Jf. Domstolens dom af 7.6.1988 i sag C-57/86, Grækenland mod Kommissionen, Sml. 1988 I, s. 2855, præmis 12; Preussen-Elektra, ibidem; Domstolens præjudicielle afgørelse af 20.11.2003 i sag C 126/01, Gemo, Sml. 2003 I, s. 13769, præmis 23.

76

(77)  Dommene Stardust Marine, ibidem; Pearle, ibidem; og Earl Salvat, ibidem.

77

(78)  Alcoa fremfører, at de midler, der var nødvendige til finansiering af taksten på grundlag af den takstordning, der blev anvendt før indførelsen af artikel 11, stk. 11, i lov 80/2005, blev forvaltet af private el-forsyningsvirksomheder og derfor ikke udgjorde statsmidler. Selv om denne takstordning ikke bestrides i den foreliggende sag, må Kommissionen ud fra ovennævnte betragtninger afvise Alcoas påstand. Virksomhedernes private karakter er ikke i sig selv afgørende for fastlæggelsen af de pågældende midlers art.

78

(79)  Domstolens dom af 17.7.2008 i sag C-206/06, Essent Netwerk Noord mod Aluminium Delfzijl, endnu ikke offentliggjort, præmis 69 og 70.

79

(80)  Kommissionens beslutning K(2004) 4333 af 1.12.2004 i sag N 490/2000 — Italien, »strandede omkostninger inden for el-sektoren.«

80

(81)  Førsteinstansrettens dom af 11.2.2009 i sag T-25/07, Iride, endnu ikke offentliggjort, præmis 39.

81

(82)  Ibidem, præmis 28.

82

(83)  Jf. Domstolens dom i sag C-303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1988 I, s. 1433, og i sag C-47/69, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1970, s. 4393; Førsteinstansrettens dom i sag T-351/02, Deutsche Bahn mod Kommissionen, Sml. 2006 II, s. 1047.

83

(84)  Jf. f.eks. beslutning M.2404, Elkem/Sapa, af 26. juni 2001 og beslutning M.1663, Alcan/Alusuisse, af 14. marts 2000.

84

(85)  Domstolens dom i sag C-301/87 af 14. februar 1990, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990, U-307, præmis 32 og 33, Førsteinstansrettens dom af 30.4.1998 i sag T-214/95, Vlaamse Gewest mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 717, præmis 67, Førsteinstansrettens dom af 15.6.2000, Alzetta mod Kommissionen (ibidem), præmis 79.

85

(86)  Jf. Domstolens dom af 13. juli 1988 i sag C-102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 4067, præmis 19; jf. Domstolens dom af 21. marts 1991 i sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1603, præmis 26.

86

(87)  Jf. fodnote 65.

87

(88)  Jf. f.eks. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren med hensyn til regulerede el-takster i Frankrig (sag C 17/07), Kommissionens beslutning nr. K/2007/2392 af 13.6.2007 (EUT C 164 af 18.7.2007, s. 9) og Spanien (sag C 3/07), Kommissionens beslutning nr. K/2007/123/3 af 24.1.2007 (EUT C 43 af 27.2.2007, s. 9).

88

(89)  Domstolens dom i forenede sager 6/69 og 11/69, Kommissionen mod Frankrig, Sml. 1969, s. 523.

89

(90)  Jf. bl.a. Domstolens dom i sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11 og Domstolens dom i de forenede sager C 393/04 og C 41/05, Air Liquide Industries mod Ville de Seraing et Province de Liège, Sml. 2006 I, s. 5293.

90

(91)  Denne definition har under alle omstændigheder kun til formål at begrænse det tidsmæssige anvendelsesområde for bestemmelserne om tilbagesøgning af uforenelig støtte og er derfor ikke relevant i denne fase af vurderingen.

91

(92)  Kommissionen behøver derfor ikke undersøge Alcoas de retlige argumenter for at underbygge denne konklusion (jf. betragtning 95 og 96).

92

(93)  Domstolens dom i forenede sager C-182/03 og C-217/03, Belgien mod Kommissionen, Sml. 2006 I, s. 5479.

93

(94)  Jf. fodnote 48.

94

(95)  Det er nødvendigt at skelne mellem de generelle vurderingskriterier, der er anført i Alumix-beslutningen, og anvendelsen af disse kriterier i en konkret sag. På grundlag af de generelle kriterier i Alumix-beslutningen ville en fornuftig el-leverandør, hvis der ikke er altenative afsætningsmuligheder og for ikke at forværre situationen med overkapacitet, sælge elektricitet til sine bedste kunder til en pris, der dækker de marginale produktionsomkostninger plus et lille bidrag til de faste omkostninger. Disse generelle kriterier bevarer deres gyldighed, uafhængigt af det tidsmæssige anvendelsesområde for den beslutning, hvori de er fastsat, og Kommissionen agter ikke at sætte spørgsmålstegn ved dem her.

95

Alumix

(96)  Jf. fodnote 40. I præmis 105 er det fastsat, at det fremgår meget klart både af appelskriftet, som angiver, at den takst, som sagsøgers anlæg betaler, blev godkendt ved lovdekretet af 1995, og af selve lovdekretets ordlyd, at privatiseringen af Alumix nødvendiggjorde støtte fra den italienske regering ... for i samarbejde med ENEL at fastsætte en energitakst for de to anlæg, eventuelt ved hjælp af en fremtidig langtidskontrakt (ti år) til priser, der var konkurrencedygtige på europæisk plan, og at behandlingen af pristillæggene, som omhandlet i CIP-beslutning 13/92, ville blive afskaffet med virkning fra den 31. december 2005.

96

(97)  Førsteinstansrettens dom i forenede sager T-127/99, T129/99 og T-148/99, Diputacion Foral de Alava m.fl. mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 1275, præmis 175, citeret i præmis 114 i Rettens dom.

97

(98)  Forenede sager C-15/98 og C-105/99, Italien og Sardegna Lines mod Kommissionen, Sml. 2000 I, s. 8855, punkt 74, i generaladvokatens forslag til afgørelse.

98

(99)  Førsteinstansrettens dom af 30.4.2002 i forenede sager T-195/01 og T-207/01, Government of Gibraltar mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 2309, præmis 111: »Det er således kun i det tilfælde, hvor ændringen påvirker selve indholdet af den oprindelige ordning, at denne ordning bliver en ny støtteordning. Der kan imidlertid ikke være tale om en væsentlig ændring, når det nye element klart kan adskilles fra den oprindelige ordning«.

99

(100)  Jf. Domstolens dom af 6.11.1990 i sag C-86/89, Italien mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 3891, og i sag 301/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990, præmis 50.

100

(101)  Jf. Førsteinstansrettens dom af 8.6.1995 i sag T-459/93, Siemens mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 1675, præmis 48.

101

(102)  EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3, og EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1.

102

(103)  Jf. fodnote 34.

103

(104)  Kilde: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell'energia elettrica e del gas naturale, maj 2005.

104

(105)  Sardinien er for øjeblikket forbundet med den italienske halvø med en kabelforbnindelse 270 MWh. (SACOI).

105

(106)  Jf. fodnote 43.

106

(107)  HHI-indekset på Sardinien varierer fra 3 000 til 3 500. I det sydlige område er HHI dog højere.

107

(108)  På Sardinien kan E.ON fastsætte prisen for 67 % af timerne og ENEL for 29 % af timerne. Hvis de tilstødende områder også tages i betragtning, fastsætter ENEL prisen for det store område, Macrosud-Sardegna, for 63 % af timerne, mens det for regionen MacroSud fastsætter prisen for 100 % af timerne.

108

(109)  F.eks. var den gennemsnitlige engrospris i Italien i 2007 (opgjort for grundlastelektricitet på markedet dagen før) på IPEX (den italienske el-børs) 70,99 EUR pr. MW/h mod 37,97 EUR på den tyske børs EEX og 40,78 EUR på den franske børs Powernext.

109

(110)  AEEG's rapport for 2008, baseret på oplysninger fra GME (Gestore del Mercato Elettrico (GME)).

110

(111)  Jf. fodnote 38.

111

(112)  Selv ud fra den antagelse at gennemsnitspriserne i EU stiger mindre end 4 %, vil den absolutte fordel for Alcoa alligevel vokse. Hvis f.eks. Alcoas pris var på 30 EUR, og den gennemsnitlige el-pris i Europa var 60 EUR (fordel: 30 EUR), ville en stigning på 3 % medføre en pris for Alcoa på 30,9 EUR i forhold til den europæiske gennemsnitspris på 61,8 EUR (ny fordel: 30,9 EUR).

112

(113)  High Level Group anfører f.eks. i sin tredje rapport fra februar 2007, at brug af incitamenter, herunder generel subvention og statsstøtte på denne baggrund kan være berettiget som et politisk instrument. Sådanne incitamenter kan fremme en ansvarlig social og miljømæssig adfærd, social samhørighed, bæredygtig udvikling og kulturel forskelligartethed. De bør dog kun anvendes, hvor der tale om et klart markedssvigt, hvor statsstøtte er det mest velegnede middel til at nå et bestemt mål i den fælles interesse, og hvor de ikke fordrejer konkurrencevilkårene eller skader miljøet. Der må gribes ind, når støtten underminerer andre politiske mål, såsom bekæmpelse af klimaændringer, Lissabon-strategien for beskæftigelse og vækst, den måde, hvorpå energimarkederne fungerer, eller adgangen til råvarer, uden at den opfylder sit oprindelige mål.

113

(http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf

(114)  Kommissionens beslutning af 20.11.2007 om Italiens støtte (C 36/A/06) til fordel for ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche, nr. 144 og 145.

114

(115)  Brevets ordlyd: »Vi skal understrege, at det generelt bør stå klart, at den gradvise afvikling skal være begrænset til den tid, der er strengt nødvendig for, at VPP's virkninger slår igennem (hvilket vi anslår til to år), og at der skal være tale om engangsstøtte«.

115

(116)  VPP indebærer, at de dominerende aktører skal afgive virtuel produktionskapacitet ved en procedure for tildeling af kontrakter. VPP er et almindeligt anvendt instrument til fremme af konkurrencen på engrosmarkedet, idet det fjerner den dominerende aktørs incitament til at udnytte sin markedsstyrke til at opholde et kunstigt højt prisniveau på spot- og terminsmarkederne. Den pris, der betales af en VPP-aftager, består i en strike-pris, som typisk afspejler de pågældende produktionsanlægs variable omkostninger, plus en præmie, der fastsættes som led i tildelingen af kontrakten.

116

(117)  Med følgende begrundelse: »Andre virksomheder, der ligger på fastlandet, ser ikke ud til at være udsat for de samme usædvanlige markedsforhold, som gør sig gældende på Sardinien. Generaldirektoratet for Konkurrence mener ikke, at der er nogen grund til at afvige fra statsstøtteprincipperne«.

117

(118)  VPP tager form af en kontrakt, som giver aftageren ret til uden videre at opnå en eventuel positiv forskel mellem den pris, der betales til producenterne på Sardinien på »dagen før«-markedet, og strike-prisen. Aftageren betaler sælgeren den præmie, der er fastsat som led i tildelingen af kontrakten, og modtager fra denne forskellen — hvis den er positiv — mellem prisen på »dagen før«-markedet og strike-prisen.

118

(119)  Kommissionen har taget udgangspunkt i de analyser, som AEEG har foretaget i sine rapporter.

119

(120)  Domstolens dom i sag C-24/95, Alcan Deutschland, Sml. 1997 I, s. 1591, præmis 25, 30 og 31, og dom i forenede sager C-183/02 P og C-187/02, Demesa and Territorio histórico de Álava mod Kommissionen, Sml. 2004 I, s. 10609, præmis 45.

120

(121)  Domstolens dom i sag C-5/89, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1990 I, s. 3437, præmis 16.

121

(122)  Jf. dom i sag C-78/77, Lührs, Sml. 1978, s. 169, præmis 6; sag 265/85, Van de Bergh en Jurgens mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 1155, præmis 44, og sag T-489/93, Unifruit Hellas mod Kommissionen, Sml. 1994 II, s. 1201, præmis 51.

122

(123)  Jf. dom i sag C-265/85, Van den Bergh en Jurgens mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 1155, præmis 44, sag C-152/88, Sofrimport mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 2477, præmis 26; sag T-290/97, Mehibas Dordtselaan mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 15, præmis 59, og sag T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo mod Kommissionen, Sml. 2003 II, s. 2553, præmis 51.

123

(124)  Jf. fodnote 51.

124

(125)  EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.

125

(126)  Kommissionen har ikke de nødvendige oplysninger til, at den kan foretage en nøjagtig beregning af beløbet.

126

(127)  Jf. fodnote 9. I Terni-sagen var den nedsatte takst, som også var blevet forlænget i henhold til artikel 11, stk. 11, i lov nr. 80/2005, blevet beregnet, finansieret og betalt på stort set samme måde som for Alcoa (dog med en anden slutpris for støttemodtagerne).

127

(128)  Domstolens dom af del 15.12.2005 i sag C-148/04, Unicredito, Sml. 2005 I, s. 11137.

128

(129)  EUT L 82 af 25.3.2008, s. 1.

129

---