# Úřední věstník L 164/2010

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2010.164.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 164 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5330. června 2010 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2010.164.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 164

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5330. června 2010

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 61 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu užitkových vozidel s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny | 1 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 80 — Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení | 18 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 87 — Jednotná ustanovení pro schvalování denních svítilen motorových vozidel | 46 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 91 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu bočních obrysových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | 69 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 98 — Jednotná ustanovení pro schvalování světlometů motorových vozidel vybavených výbojkovými zdroji světla | 92 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 99 — Jednotná ustanovení pro schvalování výbojkových zdrojů světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel | 151 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 116 — Jednotná technická pravidla pro ochranu motorových vozidel proti neoprávněnému použití | 181 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 122 — Jednotná technická ustanovení pro schvalování vozidel kategorií M, N a O z hlediska jejich systémů vytápění | 231 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 61 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu užitkových vozidel s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny

1

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 80 — Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení

18

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 87 — Jednotná ustanovení pro schvalování denních svítilen motorových vozidel

46

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 91 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu bočních obrysových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

69

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 98 — Jednotná ustanovení pro schvalování světlometů motorových vozidel vybavených výbojkovými zdroji světla

92

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 99 — Jednotná ustanovení pro schvalování výbojkových zdrojů světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel

151

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 116 — Jednotná technická pravidla pro ochranu motorových vozidel proti neoprávněnému použití

181

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 122 — Jednotná technická ustanovení pro schvalování vozidel kategorií M, N a O z hlediska jejich systémů vytápění

231

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/1

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 61 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu užitkových vozidel s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 10. říjen 2006

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast a rozsah působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Všeobecné specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Zvláštní požadavky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Úprava typu vozidla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

11.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení ve věci schválení (nebo odmítnutí či odnětí schválení neboo definitivním ukončení výroby) typu vozidla, s ohledem na jeho vnější výčnělky podle předpisu č. 61 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu opěradla sedadla aověření jejich vztahu k bodu „R“ a konstrukčnímu úhlu opěradla sedadla |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Měření výčnělků a vzdáleností |
| --- | --- |

Příloha 4 –

1.   OBLAST A ROZSAH PŮSOBNOSTI

1.1   Tento předpis se vztahuje na vnější výčnělky nákladních vozidel kategorie N1, N2 a N3
   (1), přičemž se omezuje na „vnější povrch“ podle níže uvedené definice.

Předpis se nevztahuje na vnější zpětná zrcátka, včetně jejich držáků, ani na příslušenství, jako jsou antény a nosiče zavazadel.

1.2   Účelem tohoto předpisu je snížit riziko nebo vážnost poranění osob, které v případě nehody přijdou do styku s vnějším povrchem vozidla.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se rozumí:

| 2.1 | „vnějším povrchem“ část vozidla před zadní stěnou kabiny podle bodu 2.5 zahrnující kromě vlastní zadní stěny takové součásti, jako jsou přední blatníky, přední nárazníky a přední kola; |
| --- | --- |

2.1

„vnějším povrchem“ část vozidla před zadní stěnou kabiny podle bodu 2.5 zahrnující kromě vlastní zadní stěny takové součásti, jako jsou přední blatníky, přední nárazníky a přední kola;

| 2.2 | „schválením typu vozidla“ schválení typu vozidla s ohledem na jeho vnější výčnělky; |
| --- | --- |

2.2

„schválením typu vozidla“ schválení typu vozidla s ohledem na jeho vnější výčnělky;

| 2.3 | „typem vozidla“ motorová vozidla, která se podstatně neliší z hlediska „vnějšího povrchu“; |
| --- | --- |

2.3

„typem vozidla“ motorová vozidla, která se podstatně neliší z hlediska „vnějšího povrchu“;

| 2.4 | „kabinou“ část karoserie, která vytváří prostor pro řidiče a spolujezdce, včetně dveří; |
| --- | --- |

2.4

„kabinou“ část karoserie, která vytváří prostor pro řidiče a spolujezdce, včetně dveří;

| 2.5 | „zadní stěnou kabiny“ zadní část vnějšího povrchu prostoru pro řidiče a spolujezdce. Nelze-li určit polohu zadní stěny kabiny, pro účely tohoto předpisu se za ni považuje svislá příčná rovina nacházející se ve vzdálenosti 50 cm za bodem „R“ sedadla řidiče, jestliže toto sedadlo, je-li seřiditelné, je ve své krajní zadní jízdní poloze (viz příloha 3). Výrobce však může po dohodě s technickou zkušebnou požadovat jinou vzdálenost, jestliže lze prokázat, že vzdálenost 50 cm může být pro určité vozidlo nevhodná (2); |
| --- | --- |

2.5

„zadní stěnou kabiny“ zadní část vnějšího povrchu prostoru pro řidiče a spolujezdce. Nelze-li určit polohu zadní stěny kabiny, pro účely tohoto předpisu se za ni považuje svislá příčná rovina nacházející se ve vzdálenosti 50 cm za bodem „R“ sedadla řidiče, jestliže toto sedadlo, je-li seřiditelné, je ve své krajní zadní jízdní poloze (viz příloha 3). Výrobce však může po dohodě s technickou zkušebnou požadovat jinou vzdálenost, jestliže lze prokázat, že vzdálenost 50 cm může být pro určité vozidlo nevhodná (2);

| 2.6 | „vztažnou rovinou“ vodorovná rovina procházející středem předních kol nebo vodorovná rovina ležící ve výšce 50 cm nad zemí, podle toho, která z obou rovin je nižší; |
| --- | --- |

2.6

„vztažnou rovinou“ vodorovná rovina procházející středem předních kol nebo vodorovná rovina ležící ve výšce 50 cm nad zemí, podle toho, která z obou rovin je nižší;

| 2.7 | „podlahovou čárou“ čára určená takto: | kolem vnějšího povrchu naloženého vozidla se posunuje kužel neurčené výšky se svislou osou a se stranami odkloněnými 15° od svislice tak, že se dotýká stále a v nejnižším bodě vnějšího povrchu karoserie; podlahová čára je spojnicí těchto bodů dotyku. |
| --- | --- | --- |

2.7

„podlahovou čárou“ čára určená takto:

kolem vnějšího povrchu naloženého vozidla se posunuje kužel neurčené výšky se svislou osou a se stranami odkloněnými 15° od svislice tak, že se dotýká stále a v nejnižším bodě vnějšího povrchu karoserie; podlahová čára je spojnicí těchto bodů dotyku.

| | Při stanovení podlahové čáry se nepřihlíží k výfukovému potrubí ani ke kolům či k funkčním mechanickým prvkům připevněným ke spodku karoserie, jako jsou opěry pro zvedák, uchycení zavěšení náprav nebo příslušenství sloužící k vleku či v případě poruchy. V prostorech na vnější straně podběhů kol se předpokládá pomyslná plocha spojující plynule přilehlé vnější povrchové plochy. Pro určení podlahové čáry se vezmou v úvahu přední nárazníky. Podle typu vozidla může stopa podlahové čáry probíhat buď po vnějším okraji profilu nárazníku, nebo po panelu karoserie pod nárazníkem. Vyskytnou-li se současně dva nebo více bodů dotyku, použije se k určení podlahové čáry nejspodnější bod dotyku; |
| --- | --- |

Při stanovení podlahové čáry se nepřihlíží k výfukovému potrubí ani ke kolům či k funkčním mechanickým prvkům připevněným ke spodku karoserie, jako jsou opěry pro zvedák, uchycení zavěšení náprav nebo příslušenství sloužící k vleku či v případě poruchy. V prostorech na vnější straně podběhů kol se předpokládá pomyslná plocha spojující plynule přilehlé vnější povrchové plochy. Pro určení podlahové čáry se vezmou v úvahu přední nárazníky. Podle typu vozidla může stopa podlahové čáry probíhat buď po vnějším okraji profilu nárazníku, nebo po panelu karoserie pod nárazníkem. Vyskytnou-li se současně dva nebo více bodů dotyku, použije se k určení podlahové čáry nejspodnější bod dotyku;

| 2.8 | „poloměrem zakřivení“ poloměr oblouku kružnice, který se nejvíce přibližuje zaoblenému tvaru uvažované součásti. |
| --- | --- |

2.8

„poloměrem zakřivení“ poloměr oblouku kružnice, který se nejvíce přibližuje zaoblenému tvaru uvažované součásti.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení typu vozidla s ohledem na jeho vnější výčnělky předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.2   K žádosti musí být ve třech kopiích připojeny následující dokumenty:

| 3.2.1 | fotografie přední části a bočních částí vozidla; |
| --- | --- |

3.2.1

fotografie přední části a bočních částí vozidla;

| 3.2.2 | výkresy „vnějšího povrchu“, které jsou podle názoru technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nutné k prokázání, že jsou splněna ustanovení níže uvedených bodů 5 a 6. |
| --- | --- |

3.2.2

výkresy „vnějšího povrchu“, které jsou podle názoru technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nutné k prokázání, že jsou splněna ustanovení níže uvedených bodů 5 a 6.

3.3   Žadatel technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek předloží:

| 3.3.1 | buď vozidlo shodné se schvalovaným typem, nebo část (části) vozidla považovanou (považované) za podstatnou (podstatné) pro provádění kontrol a zkoušek, jež vyžaduje tento předpis; |
| --- | --- |

3.3.1

buď vozidlo shodné se schvalovaným typem, nebo část (části) vozidla považovanou (považované) za podstatnou (podstatné) pro provádění kontrol a zkoušek, jež vyžaduje tento předpis;

| 3.3.2 | na zvláštní žádost technické zkušebny některé části a vzorky použitých materiálů. |
| --- | --- |

3.3.2

na zvláštní žádost technické zkušebny některé části a vzorky použitých materiálů.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Pokud vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedených bodů 5 a 6, udělí se tomuto typu vozidla schválení.

4.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00, což odpovídá předpisu v jeho původním znění) udávají sérii změn začleňující poslední závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo stejnému typu vozidla s jinou vnější strukturou nebo jinému typu vozidla.

4.3   Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu a výkresů a fotografií uvedených v bodech 3.2.1 a 3.2.2, jež předložil žadatel o schválení, ve formátu nejvýše A4 (210 × 297 mm) nebo složených na tento formát a ve vhodném měřítku.

4.4   Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

| 4.4.1 | písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3); |
| --- | --- |

4.4.1

písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);

| 4.4.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.4.1.

4.5   Pokud je vozidlo shodné s typem vozidla schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který schválení udělil podle tohoto předpisu, symbol stanovený v bodě 4.4.1 se nemusí opakovat; v takovém případě se čísla předpisů, čísla schválení typu a doplňkové symboly všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení typu ve státě, který schválení udělil podle tohoto předpisu, uvedou ve sloupcích vpravo od symbolu stanoveného v bodě 4.4.1.

4.6   Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

4.7   Značka schválení se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni.

4.8   V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.

5.   VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

5.1   Ustanovení tohoto předpisu se neuplatní na ty části „vnějšího povrchu“ vozidla, které ve stavu bez nákladu, s dveřmi, okny, přístupovými víky atd. v zavřené poloze jsou:

| 5.1.1 | mimo oblast ohraničenou nahoře vodorovnou rovinou nacházející se 2 m nad zemí a dole podle volby výrobce buď vztažnou rovinou podle bodu 2.6, nebo podlahovou čárou podle bodu 2.7 nebo |
| --- | --- |

5.1.1

mimo oblast ohraničenou nahoře vodorovnou rovinou nacházející se 2 m nad zemí a dole podle volby výrobce buď vztažnou rovinou podle bodu 2.6, nebo podlahovou čárou podle bodu 2.7 nebo

| 5.1.2 | umístěny tak, že se jich ve statickém stavu nelze dotknout koulí o průměru 100 mm. |
| --- | --- |

5.1.2

umístěny tak, že se jich ve statickém stavu nelze dotknout koulí o průměru 100 mm.

| 5.1.3 | Tvoří-li dolní hranici uvedené oblasti vztažná rovina, v úvahu se vezmou pouze části vozidla, které se nacházejí mezi dvěma svislými rovinami, z nichž jedna se dotýká vnějšího povrchu vozidla a druhá je s ní rovnoběžná ve vzdálenosti 80 mm směrem do vnitřku vozidla. |
| --- | --- |

5.1.3

Tvoří-li dolní hranici uvedené oblasti vztažná rovina, v úvahu se vezmou pouze části vozidla, které se nacházejí mezi dvěma svislými rovinami, z nichž jedna se dotýká vnějšího povrchu vozidla a druhá je s ní rovnoběžná ve vzdálenosti 80 mm směrem do vnitřku vozidla.

5.2   „Vnější povrch“ vozidla nesmí mít jakékoli ven směřující části, které by mohly zachytit chodce, cyklisty nebo motocyklisty.

5.3   Žádná ze součástí uvedených v bodě 6 níže nesmí mít jakékoli ven směřující špičaté nebo ostré části nebo výčnělky takového tvaru, rozměrů, směru nebo tvrdosti, které by mohly zvýšit riziko nebo vážnost poranění osoby, na kterou v případě srážky vnější povrch narazí nebo která se po vnějším povrchu smýká.

5.4   Vyčnívající části vnějšího povrchu o tvrdosti nejvýše 60 Shore A mohou mít poloměr zaoblení menší než hodnoty předepsané podle bodu 6 níže.

6.   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

6.1   Ozdobné prvky, obchodní značky, písmena a čísla obchodního označení

| 6.1.1 | Ozdobné prvky, obchodní značky, písmena a čísla obchodního označení nesmí mít poloměr zaoblení menší než 2,5 mm. Pokud tyto součásti nevyčnívají z okolního povrchu o více než 5 mm, tento požadavek se na ně neuplatňuje; v tomto případě však musí být jejich ven směřující hrany ztupeny. |
| --- | --- |

6.1.1

Ozdobné prvky, obchodní značky, písmena a čísla obchodního označení nesmí mít poloměr zaoblení menší než 2,5 mm. Pokud tyto součásti nevyčnívají z okolního povrchu o více než 5 mm, tento požadavek se na ně neuplatňuje; v tomto případě však musí být jejich ven směřující hrany ztupeny.

| 6.1.2 | Ozdobné prvky, obchodní symboly, písmena a čísla obchodního označení vyčnívající z okolního povrchu více než 10 mm se musí dát zatlačit, oddělit nebo ohnout silou 10 daN působící na jejich nejvíce vyčnívající bod v kterémkoli směru v rovině přibližně rovnoběžné s povrchem, na kterém jsou namontovány.
  K vyvození síly 10 daN se použije pěchovadlo s plochým koncem o průměru nejvýše 50 mm. Pokud to není možné, použije se jiný rovnocenný způsob. Po zatlačení, oddělení nebo ohnutí ozdobných prvků nesmí zbývající část vyčnívat o více než 10 mm a nesmí mít špičaté nebo ostré hrany. |
| --- | --- |

6.1.2

Ozdobné prvky, obchodní symboly, písmena a čísla obchodního označení vyčnívající z okolního povrchu více než 10 mm se musí dát zatlačit, oddělit nebo ohnout silou 10 daN působící na jejich nejvíce vyčnívající bod v kterémkoli směru v rovině přibližně rovnoběžné s povrchem, na kterém jsou namontovány.

K vyvození síly 10 daN se použije pěchovadlo s plochým koncem o průměru nejvýše 50 mm. Pokud to není možné, použije se jiný rovnocenný způsob. Po zatlačení, oddělení nebo ohnutí ozdobných prvků nesmí zbývající část vyčnívat o více než 10 mm a nesmí mít špičaté nebo ostré hrany.

6.2   Štítky a rámečky světlometů

| 6.2.1 | Vyčnívající štítky a rámečky jsou na světlometech přípustné, pokud výčnělky, měřené od vnější průhledné plochy světlometu, nepřesahují 30 mm a jejich poloměr zaoblení je všude nejméně 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.2.1

Vyčnívající štítky a rámečky jsou na světlometech přípustné, pokud výčnělky, měřené od vnější průhledné plochy světlometu, nepřesahují 30 mm a jejich poloměr zaoblení je všude nejméně 2,5 mm.

| 6.2.2 | Zakrývatelné světlomety musí splňovat požadavky bodu 6.2.1 v provozní i skryté poloze. |
| --- | --- |

6.2.2

Zakrývatelné světlomety musí splňovat požadavky bodu 6.2.1 v provozní i skryté poloze.

| 6.2.3 | Ustanovení bodu 6.2.1 výše se nevztahují na světlomety, které jsou zapuštěny do karoserie nebo přes které karoserie přečnívá, jestliže karoserie splňuje požadavky bodu 5.2 výše. |
| --- | --- |

6.2.3

Ustanovení bodu 6.2.1 výše se nevztahují na světlomety, které jsou zapuštěny do karoserie nebo přes které karoserie přečnívá, jestliže karoserie splňuje požadavky bodu 5.2 výše.

6.3   Mřížky

Části mřížek musí mít poloměr zaoblení:

| — | nejméně 2,5 mm, je-li vzdálenost mezi přilehlými částmi větší než 40 mm, |
| --- | --- |

—

nejméně 2,5 mm, je-li vzdálenost mezi přilehlými částmi větší než 40 mm,

| — | nejméně 1 mm, je-li tato vzdálenost 25 mm až 40 mm, |
| --- | --- |

—

nejméně 1 mm, je-li tato vzdálenost 25 mm až 40 mm,

| — | nejméně 0,5 mm, je-li tato vzdálenost menší než 25 mm. |
| --- | --- |

—

nejméně 0,5 mm, je-li tato vzdálenost menší než 25 mm.

6.4   Zařízení k čištění čelního skla a světlometů

| 6.4.1 | U výše uvedených zařízení se požaduje, aby hřídele stěračů byly opatřeny ochranným krytem s poloměrem zaoblení nejméně 2,5 mm a měly plochu povrchu nejméně 150 mm2, měřenou v průmětu řezu vzdáleného nejvýše 6,5 mm od nejvíce vyčnívajícího bodu. |
| --- | --- |

6.4.1

U výše uvedených zařízení se požaduje, aby hřídele stěračů byly opatřeny ochranným krytem s poloměrem zaoblení nejméně 2,5 mm a měly plochu povrchu nejméně 150 mm2, měřenou v průmětu řezu vzdáleného nejvýše 6,5 mm od nejvíce vyčnívajícího bodu.

| 6.4.2 | Trysky ostřikovače čelního skla a zařízení k čištění světlometů musí mít poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm. Zařízení vyčnívající méně než 5 mm musí mít ztupeny hrany směřující ven. |
| --- | --- |

6.4.2

Trysky ostřikovače čelního skla a zařízení k čištění světlometů musí mít poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm. Zařízení vyčnívající méně než 5 mm musí mít ztupeny hrany směřující ven.

6.5   Ochranná zařízení (nárazníky)

| 6.5.1 | Okraje předních ochranných zařízení musí být zahnuty směrem k vnějšímu povrchu karoserie. |
| --- | --- |

6.5.1

Okraje předních ochranných zařízení musí být zahnuty směrem k vnějšímu povrchu karoserie.

| 6.5.2 | Součásti předních ochranných zařízení musí být konstruovány tak, aby všechny jejich tuhé povrchové partie, které směřují ven, byly zaobleny poloměrem nejméně 5 mm. |
| --- | --- |

6.5.2

Součásti předních ochranných zařízení musí být konstruovány tak, aby všechny jejich tuhé povrchové partie, které směřují ven, byly zaobleny poloměrem nejméně 5 mm.

| 6.5.3 | Příslušenství jako vlečné závěsy a navijáky nesmí vyčnívat před krajní povrch nárazníku. Navijáky však mohou přečnívat přední povrch nárazníku, jestliže jsou zakryty, nejsou-li v provozu, vhodným ochranným krytem s poloměrem zaoblení nejméně 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.5.3

Příslušenství jako vlečné závěsy a navijáky nesmí vyčnívat před krajní povrch nárazníku. Navijáky však mohou přečnívat přední povrch nárazníku, jestliže jsou zakryty, nejsou-li v provozu, vhodným ochranným krytem s poloměrem zaoblení nejméně 2,5 mm.

| 6.5.4 | Požadavky bodu 6.5.2 se nevztahují na části nárazníku nebo části na něj namontované nebo do něj zasazené, jestliže vyčnívají méně než 5 mm. Hrany těchto zařízení vyčnívajících méně než 5 mm musí být ztupeny. Pro zařízení montovaná na nárazníky a uvedená v jiných bodech tohoto předpisu se nadále uplatňují zvláštní požadavky obsažené v tomto předpisu. |
| --- | --- |

6.5.4

Požadavky bodu 6.5.2 se nevztahují na části nárazníku nebo části na něj namontované nebo do něj zasazené, jestliže vyčnívají méně než 5 mm. Hrany těchto zařízení vyčnívajících méně než 5 mm musí být ztupeny. Pro zařízení montovaná na nárazníky a uvedená v jiných bodech tohoto předpisu se nadále uplatňují zvláštní požadavky obsažené v tomto předpisu.

6.6   Kliky, závěsy a tlačítka zámků dveří, zavazadlových prostorů, kapot, větracích otvorů, přístupových otvorů a držadla

| 6.6.1 | Výše uvedené části nesmí vyčnívat více než: 30 mm u tlačítek, 70 mm u držadel a zámků kapot a 50 mm ve všech ostatních případech. Musí mít poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.6.1

Výše uvedené části nesmí vyčnívat více než: 30 mm u tlačítek, 70 mm u držadel a zámků kapot a 50 mm ve všech ostatních případech. Musí mít poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm.

| 6.6.2 | Jsou-li kliky bočních dveří otočného typu, musí splňovat jeden nebo několik z těchto požadavků:






  6.6.2.1 | U klik otáčejících se rovnoběžně s rovinou dveří musí volný konec klik směřovat dozadu. Konec takových klik musí být zahnut k rovině dveří a musí být v ochranném olemování nebo být zapuštěn. |
| --- | --- | --- |

6.6.2

Jsou-li kliky bočních dveří otočného typu, musí splňovat jeden nebo několik z těchto požadavků:

6.6.2.1

U klik otáčejících se rovnoběžně s rovinou dveří musí volný konec klik směřovat dozadu. Konec takových klik musí být zahnut k rovině dveří a musí být v ochranném olemování nebo být zapuštěn.

| 6.6.2.2 | Kliky otáčející se na vnější stranu kterýmkoli směrem, který není rovnoběžný s rovinou dveří, musí být, jsou-li v zavřené poloze, v ochranném olemování nebo zapuštěny. Volný konec musí směřovat buď dozadu, nebo dolů.
  Kliky, které tento poslední požadavek nesplňují, jsou však přípustné, jestliže:






  — | mají samostatný vratný mechanismus, |
| --- | --- | --- |

6.6.2.2

Kliky otáčející se na vnější stranu kterýmkoli směrem, který není rovnoběžný s rovinou dveří, musí být, jsou-li v zavřené poloze, v ochranném olemování nebo zapuštěny. Volný konec musí směřovat buď dozadu, nebo dolů.

Kliky, které tento poslední požadavek nesplňují, jsou však přípustné, jestliže:

—

mají samostatný vratný mechanismus,

| — | v případě, že vratný mechanismus selže, nemohou vyčnívat více než 15 mm, |
| --- | --- |

—

v případě, že vratný mechanismus selže, nemohou vyčnívat více než 15 mm,

| — | mají v takové otevřené poloze poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm (tento požadavek se neuplatní, vyčnívají-li v nejvíce otevřené poloze nejvýše 5 mm; v tomto případě musí být hrany částí směřujících ven ztupeny), |
| --- | --- |

—

mají v takové otevřené poloze poloměr zaoblení nejméně 2,5 mm (tento požadavek se neuplatní, vyčnívají-li v nejvíce otevřené poloze nejvýše 5 mm; v tomto případě musí být hrany částí směřujících ven ztupeny),

| — | plocha povrchu jejich volného konce, měřená nejvýše 6,5 mm od nejdále vyčnívajícího bodu, není menší než 150 mm2. |
| --- | --- |

—

plocha povrchu jejich volného konce, měřená nejvýše 6,5 mm od nejdále vyčnívajícího bodu, není menší než 150 mm2.

6.7   Stupačky a schůdky

Hrany stupaček a schůdků musí být zaobleny.

6.8   Boční deflektory vzduchu a deště a deflektory vzduchu zabraňující znečišťování oken

Hrany, které by mohly směřovat ven, musí mít poloměr zakřivení nejméně 1 mm.

6.9   Hrany plechů

Hrany plechů jsou přípustné, jestliže jsou zahnuty směrem ke karoserii tak, že se jich nelze dotknout koulí o průměru 100 mm, nebo jsou vybaveny ochranným krytem s poloměrem zaoblení nejméně 2,5 mm.

6.10   Matice kol, kryty nábojů kola a ochranná zařízení

| 6.10.1 | Matice kol, kryty nábojů kola a ochranná zařízení nesmí mít výčnělky ve tvaru žeber. |
| --- | --- |

6.10.1

Matice kol, kryty nábojů kola a ochranná zařízení nesmí mít výčnělky ve tvaru žeber.

| 6.10.2 | Při jízdě vozidla v přímém směru žádná část kol, s výjimkou pneumatik, ležící nad vodorovnou rovinou procházející osou jejich otáčení nesmí vyčnívat za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem na vodorovnou rovinu. Je-li to však odůvodněno funkčními požadavky, mohou ochranná zařízení kryjící matice kol a náboje vyčnívat za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem, jestliže poloměr zaoblení povrchu vyčnívající části je nejméně 5 mm a tato část v žádném případě nevyčnívá za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem více než 30 mm. |
| --- | --- |

6.10.2

Při jízdě vozidla v přímém směru žádná část kol, s výjimkou pneumatik, ležící nad vodorovnou rovinou procházející osou jejich otáčení nesmí vyčnívat za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem na vodorovnou rovinu. Je-li to však odůvodněno funkčními požadavky, mohou ochranná zařízení kryjící matice kol a náboje vyčnívat za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem, jestliže poloměr zaoblení povrchu vyčnívající části je nejméně 5 mm a tato část v žádném případě nevyčnívá za svislý průmět okraje panelu karoserie nad kolem více než 30 mm.

| 6.10.3 | Jestliže šrouby nebo matice vyčnívají za průmět vnějšího povrchu pneumatiky (tj. té části pneumatiky, která se nachází nad vodorovnou rovinou procházející osou otáčení kola), musí být namontováno ochranné zařízení (ochranná zařízení) v souladu s bodem 6.10.2. |
| --- | --- |

6.10.3

Jestliže šrouby nebo matice vyčnívají za průmět vnějšího povrchu pneumatiky (tj. té části pneumatiky, která se nachází nad vodorovnou rovinou procházející osou otáčení kola), musí být namontováno ochranné zařízení (ochranná zařízení) v souladu s bodem 6.10.2.

6.11   Opěrky zvedáků a výfukové (výfuková) potrubí

| 6.11.1 | Opěrky zvedáků (pokud se vyskytují) a výfukové (výfuková) potrubí nesmí vyčnívat více než 10 mm za svislý průmět podlahové čáry nebo svislý průmět průsečnice vztažné roviny s vnějším povrchem vozidla. |
| --- | --- |

6.11.1

Opěrky zvedáků (pokud se vyskytují) a výfukové (výfuková) potrubí nesmí vyčnívat více než 10 mm za svislý průmět podlahové čáry nebo svislý průmět průsečnice vztažné roviny s vnějším povrchem vozidla.

| 6.11.2 | Bez ohledu na tento požadavek může výfukové potrubí vyčnívat více než 10 mm, jsou-li jeho okraje na konci zaobleny s poloměrem zakřivení nejméně 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.11.2

Bez ohledu na tento požadavek může výfukové potrubí vyčnívat více než 10 mm, jsou-li jeho okraje na konci zaobleny s poloměrem zakřivení nejméně 2,5 mm.

7.   ÚPRAVA TYPU VOZIDLA

7.1   Každá změna typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán poté může:

| 7.1.1 | buď dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- |

7.1.1

buď dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

| 7.1.2 | požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

7.1.2

požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

7.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.3 výše.

8.   SHODNOST VÝROBY

8.1   Každé vozidlo opatřené značkou schválení stanovenou podle tohoto předpisu musí být z hlediska vnějších výčnělků shodné se schváleným typem vozidla.

8.2   Shodnost stanovená v bodě 8.1 výše se ověřuje dostatečným počtem namátkových kontrol sériově vyrobených vozidel opatřených značkou schválení, kterou vyžaduje tento předpis.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

9.1   Schválení udělené pro určitý typ vozidla podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou dodrženy požadavky stanovené v bodě 6 výše nebo pokud vozidlo neprošlo kontrolami stanovenými v příloze 3.

9.2   Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme již udělené schválení, musí o tom ihned uvědomit ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODŇATO“.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou: „VÝROBA UKONČENA“.

11.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za zkoušky, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení, odmítnutí či odnětí schválení vydané v jiných státech.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný změnou č. 4).

(2)  Využití této možnosti nemění působnost tohoto předpisu.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, ve kterém ratifikují dohodu o přijetí jednotných podmínek pro schvalování a vzájemné uznávání schválení motorových vozidel, jejich zařízení a součástí, nebo v pořadí, ve kterém k ní přistoupí, a takto přidělená čísla oznámí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

VZOR A

(viz bod 4.4 tohoto předpisu)

Image

VZOR B

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Image

---

(1)  Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.

---

PŘÍLOHA 3

Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu opěradla sedadla a ověření jejich vztahu k bodu „R“ a konstrukčnímu úhlu opěradla sedadla

1.   DEFINICE

| 1.1 | Bod „H“, který udává polohu osoby sedící v prostoru pro cestující, je v podélné svislé rovině stopou teoretické osy otáčení nohou vzhledem k trupu lidského těla představovaného figurínou uvedenou v bodě 3 níže. |
| --- | --- |

1.1

Bod „H“, který udává polohu osoby sedící v prostoru pro cestující, je v podélné svislé rovině stopou teoretické osy otáčení nohou vzhledem k trupu lidského těla představovaného figurínou uvedenou v bodě 3 níže.

| 1.2 | Bod „R“ neboli „vztažný bod místa k sezení“ je výrobcem určený vztažný bod, který:






  1.2.1 | má souřadnice určené ve vztahu k nosné konstrukci vozidla; |
| --- | --- | --- |

1.2

Bod „R“ neboli „vztažný bod místa k sezení“ je výrobcem určený vztažný bod, který:

1.2.1

má souřadnice určené ve vztahu k nosné konstrukci vozidla;

| 1.2.2 | odpovídá teoretické poloze bodu rotace trup/nohy (bod „H“) pro nejnižší a krajní zadní běžnou polohu pro řízení nebo používání určenou pro každé sedadlo dodané výrobcem. |
| --- | --- |

1.2.2

odpovídá teoretické poloze bodu rotace trup/nohy (bod „H“) pro nejnižší a krajní zadní běžnou polohu pro řízení nebo používání určenou pro každé sedadlo dodané výrobcem.

| 1.3 | „Úhlem opěradla sedadla“ se rozumí sklon opěradla sedadla vůči svislici. |
| --- | --- |

1.3

„Úhlem opěradla sedadla“ se rozumí sklon opěradla sedadla vůči svislici.

| 1.4 | „Skutečným úhlem opěradla sedadla“ se rozumí úhel, který svírá svislice procházející bodem „H“ se vztažnou čárou trupu lidského těla představovaného figurínou uvedenou v bodě 3 níže. |
| --- | --- |

1.4

„Skutečným úhlem opěradla sedadla“ se rozumí úhel, který svírá svislice procházející bodem „H“ se vztažnou čárou trupu lidského těla představovaného figurínou uvedenou v bodě 3 níže.

| 1.5 | „Konstrukčním úhlem opěradla sedadla“ se rozumí výrobcem stanovený úhel, který:






  1.5.1 | určuje úhel opěradla sedadla pro nejnižší a krajní zadní běžnou polohu pro řízení nebo používání určenou výrobcem pro každé sedadlo; |
| --- | --- | --- |

1.5

„Konstrukčním úhlem opěradla sedadla“ se rozumí výrobcem stanovený úhel, který:

1.5.1

určuje úhel opěradla sedadla pro nejnižší a krajní zadní běžnou polohu pro řízení nebo používání určenou výrobcem pro každé sedadlo;

| 1.5.2 | je tvořen v bodě „R“ svislicí a vztažnou čárou trupu; |
| --- | --- |

1.5.2

je tvořen v bodě „R“ svislicí a vztažnou čárou trupu;

| 1.5.3 | teoreticky odpovídá skutečnému úhlu opěradla sedadla. |
| --- | --- |

1.5.3

teoreticky odpovídá skutečnému úhlu opěradla sedadla.

2.   STANOVENÍ BODŮ „H“ A SKUTEČNÝCH ÚHLŮ OPĚRADLA SEDADLA

| 2.1 | Bod „H“ a „skutečný úhel opěradla sedadla“ se určí pro každé místo k sezení, které výrobce stanoví. Pokud je možné sedadla v téže řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla atd.), určí se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel opěradla sedadla“, přičemž figurína uvedená v bodě 3 níže se usadí na místo považované pro příslušnou řadu za reprezentativní. Takovým místem je:






  2.1.1 | v případě přední řady – sedadlo řidiče; |
| --- | --- | --- |

2.1

Bod „H“ a „skutečný úhel opěradla sedadla“ se určí pro každé místo k sezení, které výrobce stanoví. Pokud je možné sedadla v téže řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla atd.), určí se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel opěradla sedadla“, přičemž figurína uvedená v bodě 3 níže se usadí na místo považované pro příslušnou řadu za reprezentativní. Takovým místem je:

2.1.1

v případě přední řady – sedadlo řidiče;

| 2.1.2 | v případě zadní řady nebo řad – vnější sedadlo. |
| --- | --- |

2.1.2

v případě zadní řady nebo řad – vnější sedadlo.

| 2.2 | K stanovení bodu „H“ a „skutečného úhlu opěradla sedadla“ se příslušné sedadlo nastaví do nejnižší a krajní zadní běžné polohy pro řízení nebo používání určenou výrobcem vozidla. Je-li sklon opěradla seřiditelný, zajistí se opěradlo v poloze určené výrobcem nebo, není-li určena, ve skutečném úhlu opěradla, co nejblíže úhlu 25° vůči svislici. |
| --- | --- |

2.2

K stanovení bodu „H“ a „skutečného úhlu opěradla sedadla“ se příslušné sedadlo nastaví do nejnižší a krajní zadní běžné polohy pro řízení nebo používání určenou výrobcem vozidla. Je-li sklon opěradla seřiditelný, zajistí se opěradlo v poloze určené výrobcem nebo, není-li určena, ve skutečném úhlu opěradla, co nejblíže úhlu 25° vůči svislici.

3.   POPIS FIGURÍNY

| 3.1 | Použije se trojrozměrná figurína, jejíž hmotnost a obrysy odpovídají dospělému muži střední postavy. Tato figurína je znázorněna na obrázcích 1 a 2 níže. |
| --- | --- |

3.1

Použije se trojrozměrná figurína, jejíž hmotnost a obrysy odpovídají dospělému muži střední postavy. Tato figurína je znázorněna na obrázcích 1 a 2 níže.

| 3.2 | Tato figurína se skládá:






  3.2.1 | ze dvou částí, z nichž jedna napodobuje záda a druhá sedací část těla, které se otáčejí okolo osy představující osu otáčení mezi trupem a stehnem; stopa této osy na boku figuríny je bodem „H“ figuríny; |
| --- | --- | --- |

3.2

Tato figurína se skládá:

3.2.1

ze dvou částí, z nichž jedna napodobuje záda a druhá sedací část těla, které se otáčejí okolo osy představující osu otáčení mezi trupem a stehnem; stopa této osy na boku figuríny je bodem „H“ figuríny;

| 3.2.2 | ze dvou částí, které napodobují nohy a jsou otočně spojeny s částí napodobující sedací část, a |
| --- | --- |

3.2.2

ze dvou částí, které napodobují nohy a jsou otočně spojeny s částí napodobující sedací část, a

| 3.2.3 | ze dvou částí, které napodobují chodidla a jsou spojeny s nohama otočnými klouby napodobujícími kotníky. |
| --- | --- |

3.2.3

ze dvou částí, které napodobují chodidla a jsou spojeny s nohama otočnými klouby napodobujícími kotníky.

| 3.2.4 | Kromě toho je součást, která napodobuje sedací část těla, opatřena vodováhou umožňující ověření její příčné polohy. |
| --- | --- |

3.2.4

Kromě toho je součást, která napodobuje sedací část těla, opatřena vodováhou umožňující ověření její příčné polohy.

| 3.3 | Závaží s hmotností příslušné části těla se ve vhodných bodech, které představují odpovídající těžiště, připevní tak, aby celková hmotnost figuríny byla přibližně 75,6 kg. Přesná hmotnost jednotlivých závaží je uvedena v tabulce u obrázku 2 v dodatku této přílohy. |
| --- | --- |

3.3

Závaží s hmotností příslušné části těla se ve vhodných bodech, které představují odpovídající těžiště, připevní tak, aby celková hmotnost figuríny byla přibližně 75,6 kg. Přesná hmotnost jednotlivých závaží je uvedena v tabulce u obrázku 2 v dodatku této přílohy.

| 3.4 | Vztažnou čáru trupu figuríny představuje přímka, která prochází spojem nohy s pánví a teoretickým spojem krku s hrudníkem (viz obrázek 1 v dodatku k této příloze). |
| --- | --- |

3.4

Vztažnou čáru trupu figuríny představuje přímka, která prochází spojem nohy s pánví a teoretickým spojem krku s hrudníkem (viz obrázek 1 v dodatku k této příloze).

4.   USAZENÍ FIGURÍNY

Trojrozměrná figurína se usadí tímto způsobem:

| 4.1 | vozidlo se umístí na vodorovné rovině a sedadla se seřídí, jak je stanoveno v bodě 2.2; |
| --- | --- |

4.1

vozidlo se umístí na vodorovné rovině a sedadla se seřídí, jak je stanoveno v bodě 2.2;

| 4.2 | zkoušené sedadlo se pokryje látkou, aby se usnadnilo řádné usazení figuríny; |
| --- | --- |

4.2

zkoušené sedadlo se pokryje látkou, aby se usnadnilo řádné usazení figuríny;

| 4.3 | figurína se usadí na příslušné sedadlo, přičemž její osa otáčení je kolmá k podélné rovině souměrnosti vozidla; |
| --- | --- |

4.3

figurína se usadí na příslušné sedadlo, přičemž její osa otáčení je kolmá k podélné rovině souměrnosti vozidla;

| 4.4 | chodidla figuríny se umístí takto:






  4.4.1 | u předních sedadel tak, aby se vodováha, kterou se ověřuje příčná poloha sedací části figuríny, ustálila ve vodorovné poloze; |
| --- | --- | --- |

4.4

chodidla figuríny se umístí takto:

4.4.1

u předních sedadel tak, aby se vodováha, kterou se ověřuje příčná poloha sedací části figuríny, ustálila ve vodorovné poloze;

| 4.4.2 | u zadních sedadel pokud možno tak, aby se chodidla dotýkala předních sedadel. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy, které jsou v různých úrovních, slouží jako vztažný bod chodidlo, které se nejdříve dotkne předního sedadla, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se vodováha ověřující příčnou polohu sedací části figuríny ustálila ve vodorovné poloze; |
| --- | --- |

4.4.2

u zadních sedadel pokud možno tak, aby se chodidla dotýkala předních sedadel. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy, které jsou v různých úrovních, slouží jako vztažný bod chodidlo, které se nejdříve dotkne předního sedadla, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se vodováha ověřující příčnou polohu sedací části figuríny ustálila ve vodorovné poloze;

| 4.4.3 | určuje-li se bod „H“ na některém z prostředních sedadel, umístí se chodidla po jednom po obou stranách tunelu; |
| --- | --- |

4.4.3

určuje-li se bod „H“ na některém z prostředních sedadel, umístí se chodidla po jednom po obou stranách tunelu;

| 4.5 | na stehna se umístí závaží, vodováha sloužící k ověření příčné polohu sedací části figuríny se uvede do vodorovné polohy a závaží se umístí na část představující sedací část figuríny; |
| --- | --- |

4.5

na stehna se umístí závaží, vodováha sloužící k ověření příčné polohu sedací části figuríny se uvede do vodorovné polohy a závaží se umístí na část představující sedací část figuríny;

| 4.6 | figurína se pomocí tyče spojující kolenní klouby odsune od opěradla a záda figuríny se sklopí dopředu. Figurína se opět usadí na sedadle posouváním její sedací části směrem dozadu, dokud nenarazí na odpor, načež se záda figuríny opět opřou o opěradlo sedadla; |
| --- | --- |

4.6

figurína se pomocí tyče spojující kolenní klouby odsune od opěradla a záda figuríny se sklopí dopředu. Figurína se opět usadí na sedadle posouváním její sedací části směrem dozadu, dokud nenarazí na odpor, načež se záda figuríny opět opřou o opěradlo sedadla;

| 4.7 | na figurínu se dvakrát působí vodorovnou silou přibližně 10 ± 1 daN. Směr a působiště této síly jsou na obrázku 2 vyznačeny černou šipkou; |
| --- | --- |

4.7

na figurínu se dvakrát působí vodorovnou silou přibližně 10 ± 1 daN. Směr a působiště této síly jsou na obrázku 2 vyznačeny černou šipkou;

| 4.8 | na pravý a levý bok se zavěsí závaží a poté se umístí závaží na trup. Příčná poloha figuríny zůstává vodorovná; |
| --- | --- |

4.8

na pravý a levý bok se zavěsí závaží a poté se umístí závaží na trup. Příčná poloha figuríny zůstává vodorovná;

| 4.9 | příčná poloha figuríny zůstává vodorovná, přičemž se záda figuríny sklopí dopředu, až se závaží trupu nacházejí nad bodem „H“ tak, že je vyloučeno tření o opěradlo sedadla; |
| --- | --- |

4.9

příčná poloha figuríny zůstává vodorovná, přičemž se záda figuríny sklopí dopředu, až se závaží trupu nacházejí nad bodem „H“ tak, že je vyloučeno tření o opěradlo sedadla;

| 4.10 | záda figuríny se lehce posunou dozadu, čímž se usazení dokončí. Příčná poloha figuríny musí být vodorovná. Jestliže není, popsaný postup se opakuje. |
| --- | --- |

4.10

záda figuríny se lehce posunou dozadu, čímž se usazení dokončí. Příčná poloha figuríny musí být vodorovná. Jestliže není, popsaný postup se opakuje.

5.   VÝSLEDKY

| 5.1 | Po usazení figuríny postupem podle bodu 4 jsou bodem „H“ a skutečným úhlem opěradla příslušného sedadla bod „H“ a úhel sklonu vztažné čáry trupu figuríny. |
| --- | --- |

5.1

Po usazení figuríny postupem podle bodu 4 jsou bodem „H“ a skutečným úhlem opěradla příslušného sedadla bod „H“ a úhel sklonu vztažné čáry trupu figuríny.

| 5.2 | Změří se souřadnice bodu „H“ vzhledem ke třem vzájemně kolmým rovinám a skutečný úhel opěradla sedadla pro srovnání s údaji výrobce vozidla. |
| --- | --- |

5.2

Změří se souřadnice bodu „H“ vzhledem ke třem vzájemně kolmým rovinám a skutečný úhel opěradla sedadla pro srovnání s údaji výrobce vozidla.

6.   OVĚŘENÍ VZÁJEMNÉ POLOHY BODU „R“ A BODU „H“ A VZTAHU MEZI KONSTRUKČNÍM A SKUTEČNÝM ÚHLEM OPĚRADLA

| 6.1 | Výsledky měření bodu „H“ a skutečného úhlu sklonu opěradla sedadla podle bodu 5.2 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a konstrukčním úhlem sklonu opěradla sedadla poskytnutými výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

6.1

Výsledky měření bodu „H“ a skutečného úhlu sklonu opěradla sedadla podle bodu 5.2 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a konstrukčním úhlem sklonu opěradla sedadla poskytnutými výrobcem vozidla.

| 6.2 | Vzájemné polohy bodu „R“ a bodu „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem opěradla sedadla se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, jestliže bod „H“, určený svými souřadnicemi, leží ve čtverci o straně 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a jestliže se skutečný úhel opěradla sedadla od konstrukčního úhlu neodchyluje o více než 5°. |
| --- | --- |

6.2

Vzájemné polohy bodu „R“ a bodu „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem opěradla sedadla se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, jestliže bod „H“, určený svými souřadnicemi, leží ve čtverci o straně 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a jestliže se skutečný úhel opěradla sedadla od konstrukčního úhlu neodchyluje o více než 5°.

| 6.2.1 | Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel opěradla sedadla pro zkoušku a v případě potřeby se figurína seřídí tak, aby se bod „H“ shodoval s bodem „R“ a skutečný úhel opěradla sedadla s konstrukčním úhlem opěradla sedadla. |
| --- | --- |

6.2.1

Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel opěradla sedadla pro zkoušku a v případě potřeby se figurína seřídí tak, aby se bod „H“ shodoval s bodem „R“ a skutečný úhel opěradla sedadla s konstrukčním úhlem opěradla sedadla.

| 6.3 | Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel opěradla sedadla nesplňují požadavky bodu 6.2 výše, určí se bod „H“ nebo skutečný úhel opěradla sedadla ještě dvakrát (celkem se určí třikrát). Jestliže výsledky dvou z těchto tří úkonů splňují požadavky, výsledek zkoušky se považuje za vyhovující. |
| --- | --- |

6.3

Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel opěradla sedadla nesplňují požadavky bodu 6.2 výše, určí se bod „H“ nebo skutečný úhel opěradla sedadla ještě dvakrát (celkem se určí třikrát). Jestliže výsledky dvou z těchto tří úkonů splňují požadavky, výsledek zkoušky se považuje za vyhovující.

| 6.4 | Jestliže alespoň dva z těchto tří výsledků nesplňují požadavky bodu 6.2, výsledek zkoušky se považuje za nevyhovující. |
| --- | --- |

6.4

Jestliže alespoň dva z těchto tří výsledků nesplňují požadavky bodu 6.2, výsledek zkoušky se považuje za nevyhovující.

| 6.5 | Jestliže nastane případ podle bodu 6.4 nebo nelze provést ověření, protože výrobce neposkytl informace o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu opěradla sedadla, je možné použít průměr výsledků všech tří úkonů a považovat jej za použitelný ve všech případech, kdy je v tomto předpise uveden bod „R“ nebo konstrukční úhel opěradla sedadla. |
| --- | --- |

6.5

Jestliže nastane případ podle bodu 6.4 nebo nelze provést ověření, protože výrobce neposkytl informace o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu opěradla sedadla, je možné použít průměr výsledků všech tří úkonů a považovat jej za použitelný ve všech případech, kdy je v tomto předpise uveden bod „R“ nebo konstrukční úhel opěradla sedadla.

Dodatek

SOUČÁSTI TROJROZMĚRNÉ FIGURÍNY

Image

ROZMĚRY A HMOTNOST FIGURÍNY

Hmotnost figuríny

| kg |
| --- |
| Součásti napodobující záda a sedací část | 16,6 |
| Závaží trupu | 31,2 |
| Závaží sedací části | 7,8 |
| Závaží stehen | 6,8 |
| Závaží nohou | 13,2 |
| Celkem | 75,6 |

kg

Součásti napodobující záda a sedací část

16,6

Závaží trupu

31,2

Závaží sedací části

7,8

Závaží stehen

6,8

Závaží nohou

13,2

Celkem

75,6

Obrázek 2

Image

---

PŘÍLOHA 4

MĚŘENÍ VÝČNĚLKŮ A VZDÁLENOSTÍ

1.   ZPŮSOB STANOVENÍ ROZMĚRŮ VÝČNĚLKU KONSTRUKČNÍHO DÍLU PŘIPEVNĚNÉHO NA VNĚJŠÍM POVRCHU

| 1.1 | Rozměry výčnělku konstrukčního dílu namontovaného na vypouklém panelu lze stanovit buď přímo, nebo podle výkresu příslušného řezu dílu v poloze po připevnění. |
| --- | --- |

1.1

Rozměry výčnělku konstrukčního dílu namontovaného na vypouklém panelu lze stanovit buď přímo, nebo podle výkresu příslušného řezu dílu v poloze po připevnění.

| 1.2 | Nelze-li rozměr výčnělku konstrukčního dílu namontovaného na jiném než vypouklém panelu stanovit prostým změřením, stanoví se podle maximální odchylky vzdálenosti mezi vztažnou čárou panelu a středem koule o průměru 100 mm při jejím posouvání za stálého dotyku s dotčeným dílem. Příklad použití této metody je znázorněn na obrázku 1. |
| --- | --- |

1.2

Nelze-li rozměr výčnělku konstrukčního dílu namontovaného na jiném než vypouklém panelu stanovit prostým změřením, stanoví se podle maximální odchylky vzdálenosti mezi vztažnou čárou panelu a středem koule o průměru 100 mm při jejím posouvání za stálého dotyku s dotčeným dílem. Příklad použití této metody je znázorněn na obrázku 1.

| 1.3 | U držadel se rozměr vyčnívající části měří ve vztahu k rovině procházející body připojení. Příklad je znázorněn na obrázku 2. |
| --- | --- |

1.3

U držadel se rozměr vyčnívající části měří ve vztahu k rovině procházející body připojení. Příklad je znázorněn na obrázku 2.

2.   ZPŮSOB STANOVENÍ VÝČNĚLKU ŠTÍTKŮ A RÁMEČKŮ SVĚTLOMETŮ

| 2.1 | Výčnělek z vnějšího povrchu světlometu se měří vodorovným směrem od bodu dotyku koule o průměru 100 mm, jak je znázorněno na obrázku 3. |
| --- | --- |

2.1

Výčnělek z vnějšího povrchu světlometu se měří vodorovným směrem od bodu dotyku koule o průměru 100 mm, jak je znázorněno na obrázku 3.

3.   ZPŮSOB STANOVENÍ VZDÁLENOSTI MEZI JEDNOTLIVÝMI DÍLY MŘÍŽKY

| 3.1 | Vzdáleností mezi jednotlivými díly mřížky je vzdálenost mezi dvěma rovinami procházejícími body dotyku koule a kolmými k přímce spojující tyto body dotyku. Příklady použití této metody jsou znázorněny na obrázcích 4 a 5. |
| --- | --- |

3.1

Vzdáleností mezi jednotlivými díly mřížky je vzdálenost mezi dvěma rovinami procházejícími body dotyku koule a kolmými k přímce spojující tyto body dotyku. Příklady použití této metody jsou znázorněny na obrázcích 4 a 5.

Obrázek 1

Image

Obrázek 2

Image

Obrázek 3

Image

Obrázek 4 a 5

Image

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/18

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 80 — Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 3 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 18. červen 2007

opravu 1 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 12. listopad 2008

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Požadavky na sedadla |
| --- | --- |

5.

| 6. | Požadavky na ukotvení sedadel v typu vozidla |
| --- | --- |

6.

| 7. | Požadavky na montáž sedadel do typu vozidla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Změna a rozšíření schválení typu sedadla a/nebo typu vozidla |
| --- | --- |

10.

| 11. | Ukončení výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

13.

| Dodatek 1 – | Postupy zkoušek sedadel podle bodu 5 a/nebo ukotvení podle bodu 6.1.2 |
| --- | --- |

Dodatek 1 –

| Dodatek 2 – | Postupy zkoušek ukotvení na vozidle podle bodu 6.1.1 |
| --- | --- |

Dodatek 2 –

| Dodatek 3 – | Požadovaná měření |
| --- | --- |

Dodatek 3 –

| Dodatek 4 – | Stanovení biomechanických kritérií |
| --- | --- |

Dodatek 4 –

| Dodatek 5 – | Požadavky a postupy statické zkoušky |
| --- | --- |

Dodatek 5 –

| Dodatek 6 – | Schopnost pohlcení energie zadní části opěradla sedadel |
| --- | --- |

Dodatek 6 –

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení o udělení, odmítnutí, rozšíření či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu nebo typů sedadla vozidla z hlediska jeho (jejich) pevnosti podle předpisu č. 80 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Sdělení o udělení, odmítnutí, rozšíření či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla z hlediska pevnosti ukotvení sedadel podle předpisu č. 80 |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle |
| --- | --- |

Příloha 4 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

| 1.1 | Tento předpis se vztahuje na:






  a) | sedadla pro cestující určená k namontování tak, aby směřovala dopředu, ve vozidlech kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1); |
| --- | --- | --- |

1.1

Tento předpis se vztahuje na:

a)

sedadla pro cestující určená k namontování tak, aby směřovala dopředu, ve vozidlech kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1);

| b) | vozidla kategorií M2 a M3, třídy II, III a B (1) s ohledem na ukotvení sedadel pro cestující a montáž sedadel. |
| --- | --- |

b)

vozidla kategorií M2 a M3, třídy II, III a B (1) s ohledem na ukotvení sedadel pro cestující a montáž sedadel.

| 1.2 | Na žádost výrobce se mohou vozidla kategorie M2
   (1) schválená podle předpisu č. 17 považovat za vyhovující požadavkům tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.2

Na žádost výrobce se mohou vozidla kategorie M2
   (1) schválená podle předpisu č. 17 považovat za vyhovující požadavkům tohoto předpisu.

| 1.3 | Vozidla, u nichž se na některá sedadla vztahuje výjimka podle předpisu č. 14 bodu 7.4, se schvalují podle tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.3

Vozidla, u nichž se na některá sedadla vztahuje výjimka podle předpisu č. 14 bodu 7.4, se schvalují podle tohoto předpisu.

2.   DEFINICE

| 2.1 | „Schválením sedadla“ se rozumí schválení typu sedadla jako součásti se zřetelem k ochraně cestujících na sedadlech směřujících dopředu z hlediska jejich pevnosti a konstrukce opěradel; |
| --- | --- |

2.1

„Schválením sedadla“ se rozumí schválení typu sedadla jako součásti se zřetelem k ochraně cestujících na sedadlech směřujících dopředu z hlediska jejich pevnosti a konstrukce opěradel;

| 2.2 | „schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska pevnosti částí konstrukce vozidla, ke kterým jsou uchycena sedadla, a z hlediska montáže sedadel; |
| --- | --- |

2.2

„schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska pevnosti částí konstrukce vozidla, ke kterým jsou uchycena sedadla, a z hlediska montáže sedadel;

| 2.3 | „typem sedadla“ se rozumí sedadla, která se podstatně neliší z hlediska následujících vlastností, jež ovlivňují jejich pevnost a agresivnost:






  2.3.1 | konstrukce, tvar, rozměry a materiál nosných částí, |
| --- | --- | --- |

2.3

„typem sedadla“ se rozumí sedadla, která se podstatně neliší z hlediska následujících vlastností, jež ovlivňují jejich pevnost a agresivnost:

2.3.1

konstrukce, tvar, rozměry a materiál nosných částí,

| 2.3.2 | typ a rozměry systému seřízení a blokovacího systému opěradla sedadla, |
| --- | --- |

2.3.2

typ a rozměry systému seřízení a blokovacího systému opěradla sedadla,

| 2.3.3 | rozměry, konstrukce a materiál pro připevňovací součásti a podpěry (např. pro nohy); |
| --- | --- |

2.3.3

rozměry, konstrukce a materiál pro připevňovací součásti a podpěry (např. pro nohy);

| 2.4 | „typem vozidla“ se rozumí vozidla, která se podstatně neliší z hlediska:






  2.4.1 | konstrukčních vlastností podstatných z hlediska tohoto předpisu a |
| --- | --- | --- |

2.4

„typem vozidla“ se rozumí vozidla, která se podstatně neliší z hlediska:

2.4.1

konstrukčních vlastností podstatných z hlediska tohoto předpisu a

| 2.4.2 | typu nebo typů typově schváleného (schválených) sedadla (sedadel), případně namontovaného (namontovaných) ve vozidle; |
| --- | --- |

2.4.2

typu nebo typů typově schváleného (schválených) sedadla (sedadel), případně namontovaného (namontovaných) ve vozidle;

| 2.5 | „sedadlem“ se rozumí konstrukce včetně polštářování a připevňovacích součástí, která může být připevněna ke konstrukci vozidla, a je určena pro použití ve vozidle a sezení jedné nebo více dospělých osob; |
| --- | --- |

2.5

„sedadlem“ se rozumí konstrukce včetně polštářování a připevňovacích součástí, která může být připevněna ke konstrukci vozidla, a je určena pro použití ve vozidle a sezení jedné nebo více dospělých osob;

| 2.6 | „jednotlivým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění jednoho sedícího cestujícího; |
| --- | --- |

2.6

„jednotlivým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění jednoho sedícího cestujícího;

| 2.7 | „dvojitým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění dvou vedle sebe sedících cestujících; dvě sedadla vedle sebe, která nejsou vzájemně spojená, se považují za dvě jednotlivá sedadla; |
| --- | --- |

2.7

„dvojitým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění dvou vedle sebe sedících cestujících; dvě sedadla vedle sebe, která nejsou vzájemně spojená, se považují za dvě jednotlivá sedadla;

| 2.8 | „řadou sedadel“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění tří nebo více vedle sebe sedících cestujících; několik jednotlivých nebo dvojitých sedadel umístěných vedle sebe se nepovažuje za řadu sedadel; |
| --- | --- |

2.8

„řadou sedadel“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění tří nebo více vedle sebe sedících cestujících; několik jednotlivých nebo dvojitých sedadel umístěných vedle sebe se nepovažuje za řadu sedadel;

| 2.9 | „sedákem“ se rozumí téměř vodorovná část sedadla určená k nesení sedícího cestujícího; |
| --- | --- |

2.9

„sedákem“ se rozumí téměř vodorovná část sedadla určená k nesení sedícího cestujícího;

| 2.10 | „opěradlem“ se rozumí téměř svislá část sedadla určená k podepření zad cestujícího, jeho ramen a, pokud možno, hlavy; |
| --- | --- |

2.10

„opěradlem“ se rozumí téměř svislá část sedadla určená k podepření zad cestujícího, jeho ramen a, pokud možno, hlavy;

| 2.11 | „systémem seřízení“ se rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou seřídit do polohy, která vyhovuje sedícímu cestujícímu; |
| --- | --- |

2.11

„systémem seřízení“ se rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou seřídit do polohy, která vyhovuje sedícímu cestujícímu;

| 2.12 | „systémem posouvání“ se rozumí zařízení, které umožňuje příčné nebo podélné posunutí sedadla nebo jedné z jeho částí bez pevné mezilehlé polohy sedadla nebo jeho části, usnadňující přístup cestujících; |
| --- | --- |

2.12

„systémem posouvání“ se rozumí zařízení, které umožňuje příčné nebo podélné posunutí sedadla nebo jedné z jeho částí bez pevné mezilehlé polohy sedadla nebo jeho části, usnadňující přístup cestujících;

| 2.13 | „blokovacím systémem“ se rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro používání; |
| --- | --- |

2.13

„blokovacím systémem“ se rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro používání;

| 2.14 | „ukotvením“ se rozumí část podlahy nebo karosérie vozidla, ke které se sedadlo připevní; |
| --- | --- |

2.14

„ukotvením“ se rozumí část podlahy nebo karosérie vozidla, ke které se sedadlo připevní;

| 2.15 | „připevňovacími součástmi“ se rozumí šrouby nebo jiné součástky, které se používají pro připevnění sedadla k vozidlu; |
| --- | --- |

2.15

„připevňovacími součástmi“ se rozumí šrouby nebo jiné součástky, které se používají pro připevnění sedadla k vozidlu;

| 2.16 | „vozíkem“ se rozumí zkušební zařízení vyrobené a používané pro dynamické napodobení silničních nehod s čelním nárazem; |
| --- | --- |

2.16

„vozíkem“ se rozumí zkušební zařízení vyrobené a používané pro dynamické napodobení silničních nehod s čelním nárazem;

| 2.17 | „pomocným sedadlem“ se rozumí sedadlo pro figurínu, které se montuje na vozík za zkoušené sedadlo. Toto sedadlo musí být shodné se sedadlem, které má být ve vozidle umístěno za zkoušeným sedadlem; |
| --- | --- |

2.17

„pomocným sedadlem“ se rozumí sedadlo pro figurínu, které se montuje na vozík za zkoušené sedadlo. Toto sedadlo musí být shodné se sedadlem, které má být ve vozidle umístěno za zkoušeným sedadlem;

| 2.18 | „vztažnou rovinou“ se rozumí rovina procházející body dotyku pat figuríny, používaná pro stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místo k sezení v motorovém vozidle v souladu s požadavky přílohy 4; |
| --- | --- |

2.18

„vztažnou rovinou“ se rozumí rovina procházející body dotyku pat figuríny, používaná pro stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místo k sezení v motorovém vozidle v souladu s požadavky přílohy 4;

| 2.19 | „vztažnou výškou“ se rozumí výška vrcholu sedadla nad referenční rovinou; |
| --- | --- |

2.19

„vztažnou výškou“ se rozumí výška vrcholu sedadla nad referenční rovinou;

| 2.20 | „figurínou“ se rozumí figurína, která odpovídá specifikacím pro HYBRID II nebo III (2); |
| --- | --- |

2.20

„figurínou“ se rozumí figurína, která odpovídá specifikacím pro HYBRID II nebo III (2);

| 2.21 | „vztažnou zónou“ se rozumí prostor mezi dvěma svislými podélnými rovinami ve vzdálenosti 400 mm od sebe a symetrické s bodem „H“ a definované otočením přístroje zkušební hlavice ze svislé do vodorovné polohy, které je popsáno v příloze 1 předpisu č. 21. Přístroj se umístí podle popisu v příloze předpisu č. 21 a nastaví se na maximální délku 840 mm a minimální délku 736 mm pro určení zbytkového uvedeného prostoru; |
| --- | --- |

2.21

„vztažnou zónou“ se rozumí prostor mezi dvěma svislými podélnými rovinami ve vzdálenosti 400 mm od sebe a symetrické s bodem „H“ a definované otočením přístroje zkušební hlavice ze svislé do vodorovné polohy, které je popsáno v příloze 1 předpisu č. 21. Přístroj se umístí podle popisu v příloze předpisu č. 21 a nastaví se na maximální délku 840 mm a minimální délku 736 mm pro určení zbytkového uvedeného prostoru;

| 2.22 | „tříbodovým pásem“ se rozumí pro účely tohoto předpisu rovněž pásy s více než třemi body pro ukotvení; |
| --- | --- |

2.22

„tříbodovým pásem“ se rozumí pro účely tohoto předpisu rovněž pásy s více než třemi body pro ukotvení;

| 2.23 | „vzdáleností mezi sedadly“ se rozumí v případě sedadel orientovaných stejným směrem vzdálenost mezi předním okrajem polštářování opěradla sedadla a zadním okrajem polštářování opěradla sedadla umístěného před tímto sedadlem; vzdálenost se měří horizontálně ve výšce 620 mm nad podlahou. |
| --- | --- |

2.23

„vzdáleností mezi sedadly“ se rozumí v případě sedadel orientovaných stejným směrem vzdálenost mezi předním okrajem polštářování opěradla sedadla a zadním okrajem polštářování opěradla sedadla umístěného před tímto sedadlem; vzdálenost se měří horizontálně ve výšce 620 mm nad podlahou.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení sedadla předkládá výrobce sedadla nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení sedadla předkládá výrobce sedadla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 3.2 | Žádost o schválení vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.2

Žádost o schválení vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 3.3 | K žádosti o schválení sedadla nebo vozidla musí být ve třech kopiích připojeny následující doklady a údaje:






  3.3.1 | pro schválení sedadla:






  3.3.1.1 | podrobný popis sedadla, jeho připevňovacích součástí a systémů seřízení, posouvání a blokovacího systému, |
| --- | --- | --- | --- |

3.3

K žádosti o schválení sedadla nebo vozidla musí být ve třech kopiích připojeny následující doklady a údaje:

3.3.1

pro schválení sedadla:

3.3.1.1

podrobný popis sedadla, jeho připevňovacích součástí a systémů seřízení, posouvání a blokovacího systému,

| 3.3.1.2 | výkresy sedadla ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné, jeho připevňovacích součástí a systémů seřízení, posouvání a blokovacího systému; |
| --- | --- |

3.3.1.2

výkresy sedadla ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné, jeho připevňovacích součástí a systémů seřízení, posouvání a blokovacího systému;

| 3.3.2 | pro schválení vozidla:






  3.3.2.1 | podrobný popis částí konstrukce vozidla používaných jako kotevní úchyty, |
| --- | --- | --- |

3.3.2

pro schválení vozidla:

3.3.2.1

podrobný popis částí konstrukce vozidla používaných jako kotevní úchyty,

| 3.3.2.2 | výkresy částí vozidla, ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné, používané jako kotevní úchyty. |
| --- | --- |

3.3.2.2

výkresy částí vozidla, ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné, používané jako kotevní úchyty.

| 3.4 | Technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek je třeba předložit:






  3.4.1 | v případě schvalování sedadla dvě sedadla, která jsou shodná se schvalovaným typem, |
| --- | --- | --- |

3.4

Technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek je třeba předložit:

3.4.1

v případě schvalování sedadla dvě sedadla, která jsou shodná se schvalovaným typem,

| 3.4.2 | v případě schvalování vozidla příslušnou část konstrukce vozidla. |
| --- | --- |

3.4.2

v případě schvalování vozidla příslušnou část konstrukce vozidla.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Schválení se udělí, pokud sedadlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedeného bodu 5. |
| --- | --- |

4.1

Schválení se udělí, pokud sedadlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedeného bodu 5.

| 4.2 | Schválení se udělí, pokud vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedených bodů 6 a 7. |
| --- | --- |

4.2

Schválení se udělí, pokud vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedených bodů 6 a 7.

| 4.3 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 01, což odpovídá sérii změn 01) udávají sérii změn začleňující poslední závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu sedadla a/nebo vozidla. |
| --- | --- |

4.3

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 01, což odpovídá sérii změn 01) udávají sérii změn začleňující poslední závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu sedadla a/nebo vozidla.

| 4.4 | Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu sedadla a/nebo vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.4

Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu sedadla a/nebo vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

| 4.5 | Na každé sedadlo shodné s typem sedadla schváleného podle tohoto předpisu a každé vozidlo shodné s typem vozidla schváleného podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:






  4.5.1 | písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3), |
| --- | --- | --- |

4.5

Na každé sedadlo shodné s typem sedadla schváleného podle tohoto předpisu a každé vozidlo shodné s typem vozidla schváleného podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:

4.5.1

písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3),

| 4.5.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.5.1. |
| --- | --- |

4.5.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.5.1.

| 4.6 | Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.6

Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

| 4.7 | Značka schválení musí být výrobcem umístěna na sedadlo nebo sedadla nebo na výrobní štítek, na němž jsou uvedeny údaje o vozidle, nebo v jeho blízkosti. |
| --- | --- |

4.7

Značka schválení musí být výrobcem umístěna na sedadlo nebo sedadla nebo na výrobní štítek, na němž jsou uvedeny údaje o vozidle, nebo v jeho blízkosti.

| 4.8 | V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení typu. |
| --- | --- |

4.8

V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení typu.

5.   POŽADAVKY NA SEDADLA

| 5.1 | Každý typ sedadla musí na žádost výrobce vyhovět buď požadavkům dodatku 1 (dynamická zkouška), nebo požadavkům dodatků 5 a 6 (statická zkouška). |
| --- | --- |

5.1

Každý typ sedadla musí na žádost výrobce vyhovět buď požadavkům dodatku 1 (dynamická zkouška), nebo požadavkům dodatků 5 a 6 (statická zkouška).

| 5.2 | Zkoušky, kterým typ sedadla vyhověl, se zapíší do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1. |
| --- | --- |

5.2

Zkoušky, kterým typ sedadla vyhověl, se zapíší do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1.

| 5.3 | Každý systém seřízení a posouvání musí zahrnovat samočinně fungující blokovací systém. |
| --- | --- |

5.3

Každý systém seřízení a posouvání musí zahrnovat samočinně fungující blokovací systém.

| 5.4 | Blokovací systém a systém seřízení si po zkoušce nemusí zachovat schopnost funkce. |
| --- | --- |

5.4

Blokovací systém a systém seřízení si po zkoušce nemusí zachovat schopnost funkce.

6.   POŽADAVKY NA UKOTVENÍ SEDADEL V TYPU VOZIDLA

| 6.1 | Kotevní úchyty sedadel ve vozidle musí být schopny vyhovět:






  6.1.1 | buď zkoušce podle dodatku 2, |
| --- | --- | --- |

6.1

Kotevní úchyty sedadel ve vozidle musí být schopny vyhovět:

6.1.1

buď zkoušce podle dodatku 2,

| 6.1.2 | nebo, pokud se sedadlo montuje na zkoušenou část konstrukce vozidla, zkouškám, které jsou předepsány v dodatku 1. Sedadlo nemusí být schválené sedadlo, pokud splňuje požadavky bodu 3.2.1 výše uvedeného dodatku. |
| --- | --- |

6.1.2

nebo, pokud se sedadlo montuje na zkoušenou část konstrukce vozidla, zkouškám, které jsou předepsány v dodatku 1. Sedadlo nemusí být schválené sedadlo, pokud splňuje požadavky bodu 3.2.1 výše uvedeného dodatku.

| 6.2 | Přípustná je trvalá deformace na ukotvení a jeho okolí, včetně lomů, za předpokladu, že byla po stanovenou dobu dodržena předepsaná velikost síly. |
| --- | --- |

6.2

Přípustná je trvalá deformace na ukotvení a jeho okolí, včetně lomů, za předpokladu, že byla po stanovenou dobu dodržena předepsaná velikost síly.

| 6.3 | Pokud je ve vozidle použit více než jeden typ ukotvení, pro získání schválení vozidla se vyzkouší každá z variant ukotvení. |
| --- | --- |

6.3

Pokud je ve vozidle použit více než jeden typ ukotvení, pro získání schválení vozidla se vyzkouší každá z variant ukotvení.

| 6.4 | K současnému schválení sedadla a vozidla je možno užít jedinou zkoušku. |
| --- | --- |

6.4

K současnému schválení sedadla a vozidla je možno užít jedinou zkoušku.

| 6.5 | U vozidel kategorie M3 se ukotvení sedadel považuje za vyhovující požadavkům bodů 6.1 a 6.2, jestliže je ukotvení bezpečnostních pásů sedadel příslušných míst k sezení připevněno přímo na montovaných sedadlech a jestliže toto ukotvení bezpečnostních pásů splňuje požadavky předpisu č. 14, v případě potřeby s výjimkou podle bodu 7.4. |
| --- | --- |

6.5

U vozidel kategorie M3 se ukotvení sedadel považuje za vyhovující požadavkům bodů 6.1 a 6.2, jestliže je ukotvení bezpečnostních pásů sedadel příslušných míst k sezení připevněno přímo na montovaných sedadlech a jestliže toto ukotvení bezpečnostních pásů splňuje požadavky předpisu č. 14, v případě potřeby s výjimkou podle bodu 7.4.

7.   POŽADAVKY NA MONTÁŽ SEDADEL DO TYPU VOZIDLA

| 7.1 | Všechna montovaná dopředu směřující sedadla se schvalují podle požadavků bodu 5 tohoto předpisu a musí splňovat následující podmínky:






  7.1.1 | sedadlo má vztažnou výšku alespoň 1 m a |
| --- | --- | --- |

7.1

Všechna montovaná dopředu směřující sedadla se schvalují podle požadavků bodu 5 tohoto předpisu a musí splňovat následující podmínky:

7.1.1

sedadlo má vztažnou výšku alespoň 1 m a

| 7.1.2 | bod „H“ sedadla umístěného bezprostředně za zkoušeným sedadlem je maximálně o 72 mm výše než bod „H“ zkoušeného sedadla, anebo, je-li bod „H“ zadního sedadla vyšší o více než 72 mm, musí být zkoušené sedadlo vyzkoušeno a schváleno pro montáž v této poloze. |
| --- | --- |

7.1.2

bod „H“ sedadla umístěného bezprostředně za zkoušeným sedadlem je maximálně o 72 mm výše než bod „H“ zkoušeného sedadla, anebo, je-li bod „H“ zadního sedadla vyšší o více než 72 mm, musí být zkoušené sedadlo vyzkoušeno a schváleno pro montáž v této poloze.

| 7.2 | Při schvalování podle dodatku 1 se provedou zkoušky 1 a 2 s těmito výjimkami:






  7.2.1 | zkouška 1 se neprovede, pokud do zadní část sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné dopředu orientované sedadlo); |
| --- | --- | --- |

7.2

Při schvalování podle dodatku 1 se provedou zkoušky 1 a 2 s těmito výjimkami:

7.2.1

zkouška 1 se neprovede, pokud do zadní část sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné dopředu orientované sedadlo);

| 7.2.2 | zkouška 2 se neprovede,






  7.2.2.1 | pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo |
| --- | --- | --- |

7.2.2

zkouška 2 se neprovede,

7.2.2.1

pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo

| 7.2.2.2 | pokud je sedadlo za zkoušeným sedadlem vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky) nebo |
| --- | --- |

7.2.2.2

pokud je sedadlo za zkoušeným sedadlem vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky) nebo

| 7.2.2.3 | pokud sedadlo splňuje požadavky dodatku 6 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

7.2.2.3

pokud sedadlo splňuje požadavky dodatku 6 tohoto předpisu.

| 7.3 | Při schvalování podle dodatků 5 a 6 se provedou všechny zkoušky s těmito výjimkami:






  7.3.1 | zkouška podle dodatku 5 se neprovede, pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné dopředu orientované sedadlo), |
| --- | --- | --- |

7.3

Při schvalování podle dodatků 5 a 6 se provedou všechny zkoušky s těmito výjimkami:

7.3.1

zkouška podle dodatku 5 se neprovede, pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné dopředu orientované sedadlo),

| 7.3.2 | zkouška podle dodatku 6 se neprovede,






  7.3.2.1 | pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo |
| --- | --- | --- |

7.3.2

zkouška podle dodatku 6 se neprovede,

7.3.2.1

pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo

| 7.3.2.2 | pokud je sedadlo za zkoušeným sedadlem vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky). |
| --- | --- |

7.3.2.2

pokud je sedadlo za zkoušeným sedadlem vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky).

8.   SHODNOST VÝROBY

Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:

| 8.1 | sedadla a/nebo vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby odpovídala schválenému typu a splňovala požadavky stanovené v bodech 5, 6 a 7 výše. |
| --- | --- |

8.1

sedadla a/nebo vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby odpovídala schválenému typu a splňovala požadavky stanovené v bodech 5, 6 a 7 výše.

| 8.2 | Splnění požadavků bodu 8.1 se ověřuje vhodnou kontrolou výroby. V tomto případě se vhodnou kontrolou rozumí ověření rozměrů výrobku a existence postupů pro účinnou kontrolu kvality výrobků. |
| --- | --- |

8.2

Splnění požadavků bodu 8.1 se ověřuje vhodnou kontrolou výroby. V tomto případě se vhodnou kontrolou rozumí ověření rozměrů výrobku a existence postupů pro účinnou kontrolu kvality výrobků.

| 8.3 | Orgán, který schválení udělil, může kdykoli prověřit metody kontrolování shody používané v jednotlivých výrobních jednotkách a na vzorcích může provést jakoukoli potřebnou zkoušku vybranou ze zkoušek prováděných při schvalování. Běžné je provádět taková ověření jednou za rok. |
| --- | --- |

8.3

Orgán, který schválení udělil, může kdykoli prověřit metody kontrolování shody používané v jednotlivých výrobních jednotkách a na vzorcích může provést jakoukoli potřebnou zkoušku vybranou ze zkoušek prováděných při schvalování. Běžné je provádět taková ověření jednou za rok.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 9.1 | Schválení udělené typu sedadla a/nebo typu vozidla podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny výše uvedené požadavky. |
| --- | --- |

9.1

Schválení udělené typu sedadla a/nebo typu vozidla podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny výše uvedené požadavky.

| 9.2 | Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme již udělené schválení, musí o tom formulářem sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu ihned uvědomit ostatní smluvní strany, jež uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

9.2

Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme již udělené schválení, musí o tom formulářem sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu ihned uvědomit ostatní smluvní strany, jež uplatňují tento předpis.

10.   ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU SEDADLA A/NEBO TYPU VOZIDLA

| 10.1 | Každá změna typu sedadla a/nebo typu vozidla musí být oznámena správnímu orgánu, který schválil typ sedadla a/nebo typ vozidla. Tento orgán pak může buď:






  10.1.1 | usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že sedadlo a/nebo vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- | --- |

10.1

Každá změna typu sedadla a/nebo typu vozidla musí být oznámena správnímu orgánu, který schválil typ sedadla a/nebo typ vozidla. Tento orgán pak může buď:

10.1.1

usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že sedadlo a/nebo vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

| 10.1.2 | vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

10.1.2

vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

| 10.2 | Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých změn se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem uvedeným v bodě 4.4 výše. |
| --- | --- |

10.2

Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých změn se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem uvedeným v bodě 4.4 výše.

| 10.3 | Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

10.3

Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

11.   UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

12.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

| 12.1 | Počínaje úředním datem vstupu série změn 01 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 01. |
| --- | --- |

12.1

Počínaje úředním datem vstupu série změn 01 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.

| 12.2 | Od 1. října 1999 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřekračující 3 500 kg a od šedesátého dne po vstupu série změn 01 v platnost pro vozidla kategorie M3 musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělovat schválení pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01. |
| --- | --- |

12.2

Od 1. října 1999 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřekračující 3 500 kg a od šedesátého dne po vstupu série změn 01 v platnost pro vozidla kategorie M3 musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělovat schválení pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.

| 12.3 | Od 1. října 2001 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřekračující 3 500 kg a od 1. října 1999 pro vozidla kategorie M3 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznání schválení, jež nebyla udělena v souladu s požadavky série změn 01 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

12.3

Od 1. října 2001 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřekračující 3 500 kg a od 1. října 1999 pro vozidla kategorie M3 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznání schválení, jež nebyla udělena v souladu s požadavky série změn 01 tohoto předpisu.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, naposledy pozměněný ve znění změny č. 4).

(2)  Technický popis a podrobné výkresy figurín Hybrid II a III, které odpovídají rozměrům padesátiprocentní mužské postavy v USA, a detaily pro jejich seřízení pro tuto zkoušku jsou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů a mohou být na vyžádání konzultovány na sekretariátu Evropské hospodářské komise, Palais des Nations, Ženeva, Švýcarsko.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

Dodatek 1

Postupy zkoušek sedadel podle bodu 5 a/nebo ukotvení podle bodu 6.1.2

1.   Požadavky

1.1   Zkoušky mají stanovit:

| 1.1.1 | zda je (jsou) cestující správně zadržován(i) sedadlem (sedadly) před ním (nimi) a/nebo použitím bezpečnostního pásu.






  1.1.1.1 | Tento požadavek se považuje za splněný, pokud dopředný pohyb kterékoliv části trupu a hlavy figuríny nepřekročí příčnou svislou rovinu umístěnou ve vzdálenosti 1,6 m od bodu „R“ pomocného sedadla; |
| --- | --- | --- |

1.1.1

zda je (jsou) cestující správně zadržován(i) sedadlem (sedadly) před ním (nimi) a/nebo použitím bezpečnostního pásu.

1.1.1.1

Tento požadavek se považuje za splněný, pokud dopředný pohyb kterékoliv části trupu a hlavy figuríny nepřekročí příčnou svislou rovinu umístěnou ve vzdálenosti 1,6 m od bodu „R“ pomocného sedadla;

| 1.1.2 | zda cestující na sedadle není (nejsou) vážně zraněn(i).






  1.1.2.1 | Tento požadavek se považuje za splněný, pokud jsou pro instrumentovanou (přístroji osazenou) figurínu splněna následující biomechanická kritéria stanovená podle dodatku 4, tj.:






  1.1.2.1.1 | biomechanické kritérium hlavy (HAC) je nižší než 500, |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.2

zda cestující na sedadle není (nejsou) vážně zraněn(i).

1.1.2.1

Tento požadavek se považuje za splněný, pokud jsou pro instrumentovanou (přístroji osazenou) figurínu splněna následující biomechanická kritéria stanovená podle dodatku 4, tj.:

1.1.2.1.1

biomechanické kritérium hlavy (HAC) je nižší než 500,

| 1.1.2.1.2 | biomechanické kritérium hrudníku (ThAC) je nižší než 30 g, s výjimkou případů, kdy celková doba je kratší než 3 ms (g = 9,81 m/s2), |
| --- | --- |

1.1.2.1.2

biomechanické kritérium hrudníku (ThAC) je nižší než 30 g, s výjimkou případů, kdy celková doba je kratší než 3 ms (g = 9,81 m/s2),

| 1.1.2.1.3 | biomechanické kritérium stehenní kosti (FAC) je nižší než 10 kN, přičemž po celkovou dobu delší než 20 ms není překročena hodnota 8 kN, |
| --- | --- |

1.1.2.1.3

biomechanické kritérium stehenní kosti (FAC) je nižší než 10 kN, přičemž po celkovou dobu delší než 20 ms není překročena hodnota 8 kN,

| 1.1.3 | zda jsou sedadlo a části jeho upevnění dostatečně pevné.






  1.1.3.1 | Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže:






  1.1.3.1.1 | žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.3

zda jsou sedadlo a části jeho upevnění dostatečně pevné.

1.1.3.1

Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže:

1.1.3.1.1

žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí;

| 1.1.3.1.2 | sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a pokud veškeré blokovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zablokovány; |
| --- | --- |

1.1.3.1.2

sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a pokud veškeré blokovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zablokovány;

| 1.1.3.1.3 | po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění. |
| --- | --- |

1.1.3.1.3

po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění.

1.2   Veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm.

| 1.2.1 | Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky z výše uvedeného bodu 1.2 pouze na tuhý podklad. |
| --- | --- |

1.2.1

Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky z výše uvedeného bodu 1.2 pouze na tuhý podklad.

| 1.2.2 | Požadavky bodu 1.2 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou nacházející se 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku. |
| --- | --- |

1.2.2

Požadavky bodu 1.2 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou nacházející se 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku.

2.   Příprava zkoušených sedadel

2.1   Zkoušené sedadlo se namontuje:

| 2.1.1 | buď na zkušební plošinu shodnou s karosérií vozidla, |
| --- | --- |

2.1.1

buď na zkušební plošinu shodnou s karosérií vozidla,

| 2.1.2 | nebo na tuhou zkušební plošinu. |
| --- | --- |

2.1.2

nebo na tuhou zkušební plošinu.

2.2   Ukotvení zkoušeného (zkoušených) sedadla (sedadel) na zkušební plošině musí být stejné nebo musí mít shodné vlastnosti jako ukotvení používané ve vozidle (vozidlech), pro které (která) je sedadlo určeno.

2.3   Zkoušené sedadlo musí být kompletní, s veškerým čalouněním a s příslušenstvím. Pokud je sedadlo vybaveno stolkem, je tento ve sklopené poloze.

2.4   Pokud je sedadlo bočně seřiditelné, musí být v poloze maximálního vysunutí.

2.5   Je-li opěradlo seřiditelné, nastaví se tak, aby sklon trupu figuríny použité při stanovení bodu „H“ a skutečný úhel trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle byly co možno nejblíže úhlu doporučenému výrobcem pro běžné použití; pokud nebyl tento úhel výrobcem doporučen, nastaví se opěradlo co nejblíže úhlu 25o od svislice směrem dozadu.

2.6   Je-li opěradlo sedadla vybaveno výškově nastavitelnou opěrkou hlavy, nastaví se tato opěrka do nejnižší polohy.

2.7   Jak k pomocnému sedadlu, tak i ke zkoušenému sedadlu se na kotevní místa umístěná podle předpisu č. 14 (popřípadě včetně výjimky stanovené v bodě 7.4 tohoto předpisu), namontují bezpečnostní pásy schváleného typu podle předpisu č. 16.

3.   Dynamické zkoušky

3.1   Zkouška 1

Zkušební plošina se namontuje na vozík.

3.2   Pomocné sedadlo

Pomocné sedadlo může být shodného typu jako je zkoušené sedadlo a namontuje se rovnoběžně se zkoušeným sedadlem a přímo za ním. Obě sedadla musí být ve stejné výšce, shodně seřízena a vzdálenost mezi nimi musí být 750 mm.

| 3.2.1 | Pokud se užije pomocné sedadlo jiného typu, musí být toto sedadlo popsáno ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla a o shodě se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.2.1

Pokud se užije pomocné sedadlo jiného typu, musí být toto sedadlo popsáno ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla a o shodě se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.

3.3   Figurína

| 3.3.1 | Figurína se umístí bez zádržného zařízení na pomocné sedadlo tak, aby se její rovina symetrie shodovala s rovinou symetrie příslušného místa k sezení. |
| --- | --- |

3.3.1

Figurína se umístí bez zádržného zařízení na pomocné sedadlo tak, aby se její rovina symetrie shodovala s rovinou symetrie příslušného místa k sezení.

| 3.3.2 | Ruce figuríny spočívají na jejích stehnech, lokty se dotýkají opěradla sedadla; nohy jsou maximálně vysunuty a jsou pokud možno rovnoběžné; paty figuríny se dotýkají podlahy. |
| --- | --- |

3.3.2

Ruce figuríny spočívají na jejích stehnech, lokty se dotýkají opěradla sedadla; nohy jsou maximálně vysunuty a jsou pokud možno rovnoběžné; paty figuríny se dotýkají podlahy.

| 3.3.3 | Všechny figuríny se na sedadlo umístí následujícím postupem:






  3.3.3.1 | figurína se umístí na sedadlo do polohy odpovídající co nejvíce požadované poloze; |
| --- | --- | --- |

3.3.3

Všechny figuríny se na sedadlo umístí následujícím postupem:

3.3.3.1

figurína se umístí na sedadlo do polohy odpovídající co nejvíce požadované poloze;

| 3.3.3.2 | před trup figuríny se co nejníže umístí plochý tuhý povrch o rozměru 76 × 76 mm; |
| --- | --- |

3.3.3.2

před trup figuríny se co nejníže umístí plochý tuhý povrch o rozměru 76 × 76 mm;

| 3.3.3.3 | tento plochý povrch se vodorovně přitlačí na trup figuríny silou od 250 do 350 N:






  3.3.3.3.1 | trup se za ramena předkloní do svislé polohy a pak se položí zpět na opěradlo sedadla; tento postup se opakuje dvakrát; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.3

tento plochý povrch se vodorovně přitlačí na trup figuríny silou od 250 do 350 N:

3.3.3.3.1

trup se za ramena předkloní do svislé polohy a pak se položí zpět na opěradlo sedadla; tento postup se opakuje dvakrát;

| 3.3.3.3.2 | aniž by se hnulo trupem, umístí se hlava do takové polohy, aby plošina nesoucí měřicí zařízení v hlavě byla vodorovná a aby střední předozadní rovina hlavy byla rovnoběžná se střední rovinou vozidla; |
| --- | --- |

3.3.3.3.2

aniž by se hnulo trupem, umístí se hlava do takové polohy, aby plošina nesoucí měřicí zařízení v hlavě byla vodorovná a aby střední předozadní rovina hlavy byla rovnoběžná se střední rovinou vozidla;

| 3.3.3.4 | plochý povrch se opatrně odejme; |
| --- | --- |

3.3.3.4

plochý povrch se opatrně odejme;

| 3.3.3.5 | figurína se na sedadle posune vpřed a výše popsaný postup instalace se opakuje; |
| --- | --- |

3.3.3.5

figurína se na sedadle posune vpřed a výše popsaný postup instalace se opakuje;

| 3.3.3.6 | v případě potřeby se opraví poloha dolních končetin; |
| --- | --- |

3.3.3.6

v případě potřeby se opraví poloha dolních končetin;

| 3.3.3.7 | namontované měřicí přístroje nesmí žádným způsobem ovlivňovat pohyb figuríny během nárazu; |
| --- | --- |

3.3.3.7

namontované měřicí přístroje nesmí žádným způsobem ovlivňovat pohyb figuríny během nárazu;

| 3.3.3.8 | před zkouškou se teplota systému měřicího zařízení stabilizuje a udržuje pokud možno v rozmezí od 19 °C do 26 °C. |
| --- | --- |

3.3.3.8

před zkouškou se teplota systému měřicího zařízení stabilizuje a udržuje pokud možno v rozmezí od 19 °C do 26 °C.

3.4   Simulace nárazu

| 3.4.1 | Celková změna rychlosti vozíku simulujícího náraz musí být od 30 do 32 km/hod. |
| --- | --- |

3.4.1

Celková změna rychlosti vozíku simulujícího náraz musí být od 30 do 32 km/hod.

| 3.4.2 | Zpoždění nebo, podle volby žadatele, zrychlení vozíku v průběhu simulace nárazu musí být v souladu s ustanoveními uvedenými na obr. 1 níže. S výjimkou intervalů o celkové délce kratší než 3 ms musí křivka zpoždění nebo zrychlení vozíku jako funkce času zůstat mezi limitními křivkami uvedenými na obrázku 1. |
| --- | --- |

3.4.2

Zpoždění nebo, podle volby žadatele, zrychlení vozíku v průběhu simulace nárazu musí být v souladu s ustanoveními uvedenými na obr. 1 níže. S výjimkou intervalů o celkové délce kratší než 3 ms musí křivka zpoždění nebo zrychlení vozíku jako funkce času zůstat mezi limitními křivkami uvedenými na obrázku 1.

| 3.4.3 | Průměrné zpoždění nebo zrychlení musí dosahovat hodnot mezi 6,5 a 8,5 g. |
| --- | --- |

3.4.3

Průměrné zpoždění nebo zrychlení musí dosahovat hodnot mezi 6,5 a 8,5 g.

3.5   Zkouška 2

| 3.5.1 | Zkouška 1 se opakuje s figurínou umístěnou na pomocném sedadle: figurína je zadržována bezpečnostním pásem montovaným a seřízeným v souladu s pokyny výrobce. Počet bodů pro ukotvení bezpečnostního pásu se zapíše do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.5.1

Zkouška 1 se opakuje s figurínou umístěnou na pomocném sedadle: figurína je zadržována bezpečnostním pásem montovaným a seřízeným v souladu s pokyny výrobce. Počet bodů pro ukotvení bezpečnostního pásu se zapíše do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

| 3.5.2 | Pomocné sedadlo musí být buď shodného typu jako je zkoušené sedadlo, nebo jiného typu; musí být podrobně popsáno na formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.5.2

Pomocné sedadlo musí být buď shodného typu jako je zkoušené sedadlo, nebo jiného typu; musí být podrobně popsáno na formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

| 3.5.3 | V případě, kdy se provádí zkouška 2 s figurínou připoutanou tříbodovým bezpečnostním pásem a kdy nejsou překročena biomechanická kritéria, považuje se pomocné sedadlo za vyhovující požadavkům, které se týkají zatížení při statické zkoušce a pohybu horního ukotvení během zkoušky podle předpisu č. 14, s ohledem na montáž. |
| --- | --- |

3.5.3

V případě, kdy se provádí zkouška 2 s figurínou připoutanou tříbodovým bezpečnostním pásem a kdy nejsou překročena biomechanická kritéria, považuje se pomocné sedadlo za vyhovující požadavkům, které se týkají zatížení při statické zkoušce a pohybu horního ukotvení během zkoušky podle předpisu č. 14, s ohledem na montáž.

Obrázek 1

Image

---

Dodatek 2

Postup zkoušek ukotvení na vozidle podle bodu 6.1.1

1.   Zkušební těleso

| 1.1 | Upevňovacími pomůckami dodanými výrobcem (svorníky, šrouby apod.) se na části konstrukce, na níž má proběhnout zkouška, upevní tuhá konstrukce dostatečně shodná se sedadlem, které má být používáno ve vozidle. |
| --- | --- |

1.1

Upevňovacími pomůckami dodanými výrobcem (svorníky, šrouby apod.) se na části konstrukce, na níž má proběhnout zkouška, upevní tuhá konstrukce dostatečně shodná se sedadlem, které má být používáno ve vozidle.

| 1.2 | Pokud může být na stejné ukotvení montováno více typů sedadel, která se liší, pokud jde o vzdálenost mezi předním a zadním okrajem jejich podstavce, provede se zkouška s nejkratším podstavcem. Tento podstavec musí být popsán v certifikátu schválení typu. |
| --- | --- |

1.2

Pokud může být na stejné ukotvení montováno více typů sedadel, která se liší, pokud jde o vzdálenost mezi předním a zadním okrajem jejich podstavce, provede se zkouška s nejkratším podstavcem. Tento podstavec musí být popsán v certifikátu schválení typu.

2.   Postup zkoušky

| 2.1 | Působí se silou F |
| --- | --- |

2.1

Působí se silou F

| 2.1.1 | tuhou konstrukcí uvedenou v bodě 1.1, působiště síly leží 750 mm nad vztažnou rovinou na svislé přímce, na které ne nachází geometrický střed povrchu ohraničeného polygonem, jehož vrcholy jsou jednotlivé body ukotvení, případně krajní ukotvení sedadla; |
| --- | --- |

2.1.1

tuhou konstrukcí uvedenou v bodě 1.1, působiště síly leží 750 mm nad vztažnou rovinou na svislé přímce, na které ne nachází geometrický střed povrchu ohraničeného polygonem, jehož vrcholy jsou jednotlivé body ukotvení, případně krajní ukotvení sedadla;

| 2.1.2 | vodorovně, směr působení je do přední části vozidla; |
| --- | --- |

2.1.2

vodorovně, směr působení je do přední části vozidla;

| 2.1.3 | s co možno nejkratší dobou náběhu síly a po dobu nejméně 0,2 s. |
| --- | --- |

2.1.3

s co možno nejkratší dobou náběhu síly a po dobu nejméně 0,2 s.

| 2.2 | Velikost síly F se stanoví buď |
| --- | --- |

2.2

Velikost síly F se stanoví buď

| 2.2.1 | vzorcem F = (5 000 ± 50) × i,
  kde
  F je síla v N a i je počet míst k sezení na sedadle, pro které se zkoušené ukotvení schvaluje, nebo jestliže tak požaduje výrobce, |
| --- | --- |

2.2.1

vzorcem F = (5 000 ± 50) × i,

kde

F je síla v N a i je počet míst k sezení na sedadle, pro které se zkoušené ukotvení schvaluje, nebo jestliže tak požaduje výrobce,

| 2.2.2 | na základě reprezentativních zatížení změřených v průběhu dynamických zkoušek podle dodatku 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

2.2.2

na základě reprezentativních zatížení změřených v průběhu dynamických zkoušek podle dodatku 1 tohoto předpisu.

---

Dodatek 3

POŽADOVANÁ MĚŘENÍ

1.   Veškerá požadovaná měření se provádějí za použití měřicího systému, který odpovídá požadavkům mezinárodní normy ISO 6487:1987 s názvem „Měřicí metody při nárazových zkouškách: Přístrojové vybavení“.

2.   Dynamická zkouška

2.1   Měření na vozíku

Charakteristiky zpoždění nebo zrychlení vozíku se stanoví na základě zpoždění nebo zrychlení měřeného na tuhém rámu vozíku měřicím systémem s CFC 60.

2.2   Měření na figuríně

Odečty z měřicích zařízení se zaznamenávají nezávislými datovými kanály s těmito CFC:

| 2.2.1 | Měření v hlavě figuríny
  Výsledné tříosé zrychlení vztažené k těžišti (γr) (1) se měří při CFC 600; |
| --- | --- |

2.2.1

Měření v hlavě figuríny

Výsledné tříosé zrychlení vztažené k těžišti (γr) (1) se měří při CFC 600;

| 2.2.2 | Měření na hrudníku figuríny
  Výsledné tříosé zrychlení těžiště se měří při CFC 180. |
| --- | --- |

2.2.2

Měření na hrudníku figuríny

Výsledné tříosé zrychlení těžiště se měří při CFC 180.

| 2.2.3 | Měření na stehenní kosti figuríny
  Osová tlaková síla se měří při CFC 600. |
| --- | --- |

2.2.3

Měření na stehenní kosti figuríny

Osová tlaková síla se měří při CFC 600.

---

(1)  Při vyjádření v g (= 9,81 m/s2) se jeho skalární hodnota vypočte ze vzorce:

Formula

kde

| γl | = | hodnota okamžitého podélného zrychlení; |
| --- | --- | --- |
| γv | = | hodnota okamžitého svislého zrychlení; |
| γt | = | hodnota okamžitého příčného zrychlení. |

γl

=

hodnota okamžitého podélného zrychlení;

γv

=

hodnota okamžitého svislého zrychlení;

γt

=

hodnota okamžitého příčného zrychlení.

---

Dodatek 4

STANOVENÍ BIOMECHANICKÝCH KRITÉRIÍ

1.   Biomechanické kritérium hlavy (HAC)

| 1.1 | Kritérium poranění (HAC) se stanoví na základě výsledného tříosého zrychlení měřeného v souladu s dodatkem 3 bodem 2.2.1 podle následujícího vzorce:



  kde t1 a t2 jsou jakékoli hodnoty času v průběhu zkoušky a HAC je maximální hodnotou z intervalu t1, t2. Hodnoty t1 a t2 se vyjadřují v sekundách. |
| --- | --- |

1.1

Kritérium poranění (HAC) se stanoví na základě výsledného tříosého zrychlení měřeného v souladu s dodatkem 3 bodem 2.2.1 podle následujícího vzorce:

Formula

kde t1 a t2 jsou jakékoli hodnoty času v průběhu zkoušky a HAC je maximální hodnotou z intervalu t1, t2. Hodnoty t1 a t2 se vyjadřují v sekundách.

2.   Biomechanické kritérium hrudníku (ThAC)

| 2.1 | Toto kritérium se stanoví absolutní hodnotou výsledného zrychlení vyjádřeného v g a měřeného v souladu s dodatkem 3 bodem 2.2.2 a dobou zrychlení vyjádřenou v ms. |
| --- | --- |

2.1

Toto kritérium se stanoví absolutní hodnotou výsledného zrychlení vyjádřeného v g a měřeného v souladu s dodatkem 3 bodem 2.2.2 a dobou zrychlení vyjádřenou v ms.

3.   Biomechanické kritérium stehenní kosti (FAC)

Toto kritérium je určeno tlakovou silou vyjádřenou v kN, která se přenese osově na každou ze stehenních kostí figuríny a měří v souladu s dodatkem 3 bodem 2.2.3, a dobou působení tlakové síly vyjádřenou v ms.

---

Dodatek 5

POŽADAVKY A POSTUPY STATICKÉ ZKOUŠKY

1.   Požadavky

1.1   Požadavky na sedadla, jejichž zkoušky se provádějí v souladu s tímto dodatkem, mají stanovit:

| 1.1.1 | zda jsou cestující na sedadlech správně zadržováni sedadlem před nimi; |
| --- | --- |

1.1.1

zda jsou cestující na sedadlech správně zadržováni sedadlem před nimi;

| 1.1.2 | zda nejsou cestující na sedadlech vážně zraněni, a |
| --- | --- |

1.1.2

zda nejsou cestující na sedadlech vážně zraněni, a

| 1.1.3 | zda sedadlo a části jeho upevnění jsou dostatečně pevné. |
| --- | --- |

1.1.3

zda sedadlo a části jeho upevnění jsou dostatečně pevné.

1.2   Požadavky bodu 1.1.1 se považují za splněné, pokud maximální výchylka působiště každé síly podle bodu 2.2.1 měřená ve vodorovné rovině a v podélné rovině příslušného místa sezení nepřekročí hodnotu 400 mm.

1.3   Požadavky bodu 1.1.2 se považují za splněné, pokud je splněno toto:

| 1.3.1 | maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.1 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 100 mm, |
| --- | --- |

1.3.1

maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.1 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 100 mm,

| 1.3.2 | maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.2 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 50 mm. |
| --- | --- |

1.3.2

maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.2 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 50 mm.

| 1.3.3 | Veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm. |
| --- | --- |

1.3.3

Veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm.

| 1.3.4 | Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky z výše uvedeného bodu 1.3.3 pouze na tuhý podklad. |
| --- | --- |

1.3.4

Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky z výše uvedeného bodu 1.3.3 pouze na tuhý podklad.

| 1.3.5 | Požadavky bodu 1.3.3 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou vzdálenou 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku. |
| --- | --- |

1.3.5

Požadavky bodu 1.3.3 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou vzdálenou 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku.

1.4   Požadavky bodu 1.1.3 se považují za splněné, jestliže:

| 1.4.1 | žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí; |
| --- | --- |

1.4.1

žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí;

| 1.4.2 | sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a pokud veškeré blokovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zablokovány; |
| --- | --- |

1.4.2

sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a pokud veškeré blokovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zablokovány;

| 1.4.3 | po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění. |
| --- | --- |

1.4.3

po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění.

2.   Statická zkouška

2.1   Zkušební těleso

| 2.1.1 | Toto těleso je tvořeno válcovým povrchem s poloměrem křivosti 82 ± 3 mm, které je široké:






  2.1.1.1 | alespoň stejně jako opěradlo každého místa k sezení zkoušeného sedadla, pokud jde o horní těleso, |
| --- | --- | --- |

2.1.1

Toto těleso je tvořeno válcovým povrchem s poloměrem křivosti 82 ± 3 mm, které je široké:

2.1.1.1

alespoň stejně jako opěradlo každého místa k sezení zkoušeného sedadla, pokud jde o horní těleso,

| 2.1.1.2 | 320 – 0/+ 10 mm, pokud jde o spodní těleso, jak je uvedeno obrázku 1 tohoto dodatku. |
| --- | --- |

2.1.1.2

320 – 0/+ 10 mm, pokud jde o spodní těleso, jak je uvedeno obrázku 1 tohoto dodatku.

| 2.1.2 | Povrch tělesa, který je v kontaktu s částmi sedadla, musí být vyroben z materiálu, jehož tvrdost je nejméně 80 podle Shoreho stupnice A. |
| --- | --- |

2.1.2

Povrch tělesa, který je v kontaktu s částmi sedadla, musí být vyroben z materiálu, jehož tvrdost je nejméně 80 podle Shoreho stupnice A.

| 2.1.3 | Každý válcový povrch musí být vybaven nejméně jedním snímačem síly schopným měřit síly působící ve směru podle bodu 2.2.1.1 |
| --- | --- |

2.1.3

Každý válcový povrch musí být vybaven nejméně jedním snímačem síly schopným měřit síly působící ve směru podle bodu 2.2.1.1

2.2   Postup zkoušky

| 2.2.1 | Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná

  N, na zadní část sedadla v každé jeho poloze místa k sezení.





  2.2.1.1 | Touto silou se působí ve směru svislé střední roviny dotyčného místa k sezení; síla působí vodorovně a zezadu sedadla směrem dopředu. |
| --- | --- | --- |

2.2.1

Formula

2.2.1.1

Touto silou se působí ve směru svislé střední roviny dotyčného místa k sezení; síla působí vodorovně a zezadu sedadla směrem dopředu.

| 2.2.1.2 | Směr působení síly je ve výšce H1 rovnající se 0,70 m až 0,80 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce. |
| --- | --- |

2.2.1.2

Směr působení síly je ve výšce H1 rovnající se 0,70 m až 0,80 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce.

| 2.2.2 | Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná

  N, současně na zadní část sedadla odpovídající každému místu k sezení sedadla a síla působí ve stejné svislé rovině a ve stejném směru ve výšce H2 rovnající se 0,45 m až 0,55 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce. |
| --- | --- |

2.2.2

Formula

| 2.2.3 | Zkušební těleso musí být během působení sil podle výše uvedených bodů 2.2.1 a 2.2.2 udržováno co nejvíce v kontaktu se zadní částí sedadla. Zkušební tělesa musí mít možnost otáčení ve vodorovné rovině. |
| --- | --- |

2.2.3

Zkušební těleso musí být během působení sil podle výše uvedených bodů 2.2.1 a 2.2.2 udržováno co nejvíce v kontaktu se zadní částí sedadla. Zkušební tělesa musí mít možnost otáčení ve vodorovné rovině.

| 2.2.4 | Pokud má sedadlo více než jedno místo k sezení, musí síly působit na příslušná místa k sezení současně a musí se použít tolik horních i dolních těles, kolik je míst k sezení. |
| --- | --- |

2.2.4

Pokud má sedadlo více než jedno místo k sezení, musí síly působit na příslušná místa k sezení současně a musí se použít tolik horních i dolních těles, kolik je míst k sezení.

| 2.2.5 | Výchozí poloha každého zkušebního tělesa se pro každé místo sezení stanoví tak, že se zkušební zařízení přivede do styku se sedadlem silou nejméně 20 N. |
| --- | --- |

2.2.5

Výchozí poloha každého zkušebního tělesa se pro každé místo sezení stanoví tak, že se zkušební zařízení přivede do styku se sedadlem silou nejméně 20 N.

| 2.2.6 | Síly uvedené v bodech 2.2.1 a 2.2.2 výše se vyvodí co možno nejrychleji a udržují se při jakékoli deformaci na stanovených hodnotách po dobu nejméně 0,2 s. |
| --- | --- |

2.2.6

Síly uvedené v bodech 2.2.1 a 2.2.2 výše se vyvodí co možno nejrychleji a udržují se při jakékoli deformaci na stanovených hodnotách po dobu nejméně 0,2 s.

| 2.2.7 | Pokud byla zkouška provedena s jednou nebo více silami, nikoli však se všemi silami většími, než jsou síly stanovené v bodech 2.2.1 a 2.2.2, a pokud sedadlo splňuje požadavky, považuje se zkouška za vyhovující. |
| --- | --- |

2.2.7

Pokud byla zkouška provedena s jednou nebo více silami, nikoli však se všemi silami většími, než jsou síly stanovené v bodech 2.2.1 a 2.2.2, a pokud sedadlo splňuje požadavky, považuje se zkouška za vyhovující.

Obrázek 1

Zkušební těleso pro statickou zkoušku

Image

---

Dodatek 6

Schopnost pohlcení energie zadní částí opěradla sedadel

| 1. | Prvky zadní části opěradel sedadel, které leží ve vztažné zóně podle bodu 2.21 tohoto předpisu, se na žádost výrobce ověří v souladu s požadavky na pohlcení energie podle přílohy 4 předpisu č. 21. K tomu účelu se veškeré montované příslušenství zkouší ve všech polohách používání, s výjimkou stolků, které se uvedou do sklopené polohy. |
| --- | --- |

1.

Prvky zadní části opěradel sedadel, které leží ve vztažné zóně podle bodu 2.21 tohoto předpisu, se na žádost výrobce ověří v souladu s požadavky na pohlcení energie podle přílohy 4 předpisu č. 21. K tomu účelu se veškeré montované příslušenství zkouší ve všech polohách používání, s výjimkou stolků, které se uvedou do sklopené polohy.

| 2. | O zkoušce se uvede záznam ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. Přiloží se nákres té oblasti části opěradla sedadla, která byla ověřena zkouškou pohlcení energie. |
| --- | --- |

2.

O zkoušce se uvede záznam ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. Přiloží se nákres té oblasti části opěradla sedadla, která byla ověřena zkouškou pohlcení energie.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PŘÍLOHA 2

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

1.   Uspořádání značky schválení typu sedadla

Image

2.   Uspořádání značky schválení typu vozidla

Image

---

PŘÍLOHA 4

Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle

1.   ÚČEL

Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo více míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu naměřených údajů ke konstrukčním specifikacím uváděným výrobcem vozidla (1).

2.   DEFINICE

Pro účely této přílohy se použijí tyto definice:

| 2.1 | „vztažnými údaji“ se rozumí jedna nebo více následujících charakteristik místa k sezení:






  2.1.1 | bod „H“ a bod „R“ a jejich vztah, |
| --- | --- | --- |

2.1

„vztažnými údaji“ se rozumí jedna nebo více následujících charakteristik místa k sezení:

2.1.1

bod „H“ a bod „R“ a jejich vztah,

| 2.1.2 | skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah; |
| --- | --- |

2.1.2

skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah;

| 2.2. | „trojrozměrným zařízením pro stanovení bodu „H“ “ (zařízení 3 DH) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy. |
| --- | --- |

2.2.

„trojrozměrným zařízením pro stanovení bodu „H“ “ (zařízení 3 DH) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy.

| 2.3 | „bodem „H“ “ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3 DH umístěného na sedadle vozidla podle bodu 4 níže. Bod „H“ se nachází ve středu osy zařízení mezi terčíky bodu „H“ na obou stranách zařízení 3 DH. Bod „H“ teoreticky odpovídá bodu „R“ (tolerance viz bod 3.2.2 níže). Jakmile je bod „H“ stanoven postupem popsaným v bodě 4, považuje se za pevný vzhledem ke konstrukci sedáku a pohybuje se při úpravě polohy sedadla spolu s ním; |
| --- | --- |

2.3

„bodem „H“ “ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3 DH umístěného na sedadle vozidla podle bodu 4 níže. Bod „H“ se nachází ve středu osy zařízení mezi terčíky bodu „H“ na obou stranách zařízení 3 DH. Bod „H“ teoreticky odpovídá bodu „R“ (tolerance viz bod 3.2.2 níže). Jakmile je bod „H“ stanoven postupem popsaným v bodě 4, považuje se za pevný vzhledem ke konstrukci sedáku a pohybuje se při úpravě polohy sedadla spolu s ním;

| 2.4 | „bodem „R“ “ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrnou vztažnou soustavu; |
| --- | --- |

2.4

„bodem „R“ “ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrnou vztažnou soustavu;

| 2.5 | „linií trupu“ se rozumí osa sondy zařízení 3 DH se sondou ve zcela zadní poloze; |
| --- | --- |

2.5

„linií trupu“ se rozumí osa sondy zařízení 3 DH se sondou ve zcela zadní poloze;

| 2.6 | „skutečným úhlem trupu“ se rozumí úhel naměřený mezi svislicí vedoucí bodem „H“ a linií trupu při použití úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3 DH. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz bod 3.2.2 níže); |
| --- | --- |

2.6

„skutečným úhlem trupu“ se rozumí úhel naměřený mezi svislicí vedoucí bodem „H“ a linií trupu při použití úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3 DH. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz bod 3.2.2 níže);

| 2.7 | „konstrukčním úhlem trupu“ se rozumí úhel mezi svislicí vedoucí bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla stanovené výrobcem vozidla; |
| --- | --- |

2.7

„konstrukčním úhlem trupu“ se rozumí úhel mezi svislicí vedoucí bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla stanovené výrobcem vozidla;

| 2.8 | „střední rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina zařízení 3 DH umístěného na všech určených místech k sezení; představují ji souřadnice bodu „H“ na ose „Y“. U jednotlivých sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby udávána výrobcem; |
| --- | --- |

2.8

„střední rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina zařízení 3 DH umístěného na všech určených místech k sezení; představují ji souřadnice bodu „H“ na ose „Y“. U jednotlivých sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby udávána výrobcem;

| 2.9 | „trojrozměrnou vztažnou soustavou“ se rozumí soustava popsaná v dodatku 2 této přílohy; |
| --- | --- |

2.9

„trojrozměrnou vztažnou soustavou“ se rozumí soustava popsaná v dodatku 2 této přílohy;

| 2.10 | „výchozími značkami“ se rozumí fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem; |
| --- | --- |

2.10

„výchozími značkami“ se rozumí fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;

| 2.11 | „polohou vozidla pro měření“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích značek v trojrozměrné vztažné soustavě. |
| --- | --- |

2.11

„polohou vozidla pro měření“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích značek v trojrozměrné vztažné soustavě.

3.   POŽADAVKY

3.1   Předložení údajů

Pro každé místo k sezení, jsou-li požadovány vztažné údaje pro prokázání shody s ustanoveními tohoto předpisu, se musí předložit všechny anebo vhodný výběr následujících údajů ve formuláři, který je uveden v dodatku 3 této přílohy:

| 3.1.1 | souřadnice bodu „R“ vztažené k trojrozměrné vztažné soustavě, |
| --- | --- |

3.1.1

souřadnice bodu „R“ vztažené k trojrozměrné vztažné soustavě,

| 3.1.2 | konstrukční úhel trupu, |
| --- | --- |

3.1.2

konstrukční úhel trupu,

| 3.1.3 | veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3 níže. |
| --- | --- |

3.1.3

veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3 níže.

3.2   Vztah mezi naměřenými údaji a konstrukčními specifikacemi

3.2.1   Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem stanoveným v bodě 4 níže se postupně porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a s hodnotou konstrukčního úhlu trupu uváděnými výrobcem vozidla.

3.2.2   Vzájemné polohy bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, jestliže bod „H“, určený svými souřadnicemi, leží ve čtverci se svislými a vodorovnými stranami o délce 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a jestliže skutečný úhel trupu se od konstrukčního úhlu trupu liší nejvýše o 5 °.

3.2.3   Jsou-li splněny tyto podmínky, bod „R“ a konstrukční úhel trupu se použijí jako důkaz splnění ustanovení tohoto předpisu.

3.2.4   Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu nesplňují požadavky výše uvedeného bodu 3.2.2, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem třikrát). Pokud výsledky dvou z těchto tří úkonů splňují požadavky, platí podmínky výše uvedeného bodu 3.2.3.

3.2.5   Jestliže výsledky nejméně dvou ze tří úkonů popsaných v bodě 3.2.4 nevyhovují požadavkům bodu 3.2.2 nebo jestliže ověření nemůže být provedeno, protože výrobce vozidla nedodal informace týkající se polohy bodu „R“ nebo údaje o konstrukčním úhlu trupu, použije se těžiště tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů a tyto výsledky se považují za použitelné ve všech případech, kdy je v tomto předpise zmíněn bod „R“ nebo konstrukční úhel trupu.

4.   POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1   Vozidlo se dle úvahy výrobce stabilizuje při teplotě 20 ± 10 °C , aby se zajistilo, že materiál sedadel dosáhne pokojové teploty. Jestliže sedadlo, které má být zkoušeno, nebylo ještě nikdy použito, usadí se na něj dvakrát po dobu jedné minuty osoba nebo zařízení o hmotnosti 70 až 80 kg, aby se prohnul sedák a opěradlo. Na žádost výrobce se sestavy všech sedadel ponechají nezatížené po dobu minimálně 30 minut před instalací zařízení 3 DH.

4.2   Vozidlo musí být v poloze pro měření stanovené v bodě 2.11.

4.3   Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do nejzazší normální polohy pro řízení či jízdu podle údajů výrobce vozidla, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla s vyloučením posuvu sedadla používaného pro jiné účely, než je normální poloha pro řízení nebo jízdu. Existují-li jiné způsoby seřízení (seřízení výšky, úhlu sklonu, opěradla apod.), nastaví se sedadlo do polohy určené výrobcem vozidla. U odpružených sedadel se svislá poloha ustaví napevno, aby odpovídala normální poloze pro řízení podle údajů výrobce.

4.4   Oblast místa k sezení, která přijde do styku se zařízením 3 DH, se pokryje bavlněnou textilií dostatečných rozměrů a vhodné struktury, čímž se rozumí hladká bavlněná tkanina o hustotě 18,9 vlákna na cm2 a plošné hmotnosti 0,228 kg/m2 nebo pletená či netkaná textilie rovnocenných charakteristik.

Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní charakteristiky (2) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.

4.5   Sestava sedací a trupové části zařízení 3 DH se umístí tak, aby střední rovina sedící osoby (C/LO) byla totožná se střední rovinou zařízení 3 DH. Na žádost výrobce může být zařízení 3 DH posunuto směrem dovnitř vzhledem k C/LO, pokud je zařízení 3 DH umístěno tak daleko vně, že hrana sedadla nedovolí vyrovnání zařízení 3 DH.

4.6   Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolní končetiny. Přímka vedená terčíky bodu „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá k podélné střední rovině sedadla.

4.7   Poloha chodidel a nohou zařízení 3 DH se nastaví takto:

4.7.1   Určené místo k sezení: řidič a spolujezdec na vnějším předním sedadle

| 4.7.1.1 | Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3 DH, jako je pravé chodidlo od střední roviny vpravo. V případě potřeby se nastaví vodováha ověřující příčnou polohu zařízení 3 DH do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestav nohou a chodidel směrem vzad. Přímka procházející terčíky bodu „H“ je kolmá k podélné střední rovině sedadla. |
| --- | --- |

4.7.1.1

Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3 DH, jako je pravé chodidlo od střední roviny vpravo. V případě potřeby se nastaví vodováha ověřující příčnou polohu zařízení 3 DH do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestav nohou a chodidel směrem vzad. Přímka procházející terčíky bodu „H“ je kolmá k podélné střední rovině sedadla.

| 4.7.1.2 | Jestliže levá noha nemůže být udržena v poloze rovnoběžné s pravou nohou a levé chodidlo nelze opřít o nosnou konstrukci, posune se levé chodidlo tak, aby bylo podepřeno. Nastavení terčíků musí být zachováno. |
| --- | --- |

4.7.1.2

Jestliže levá noha nemůže být udržena v poloze rovnoběžné s pravou nohou a levé chodidlo nelze opřít o nosnou konstrukci, posune se levé chodidlo tak, aby bylo podepřeno. Nastavení terčíků musí být zachováno.

4.7.2   Určené místo k sezení: vnější zadní

Na zadních nebo pomocných sedadlech je poloha nohou určena výrobcem. Pokud v takovém případě chodidla spočívají na částech podlahy, které jsou různě vysoko, chodidlo, které jako první přijde do styku s předním sedadlem, slouží jako vztažné a druhé chodidlo se nastaví tak, aby vodováha udávající příčnou orientaci sedací části zařízení ukazovala vodorovnou polohu.

4.7.3   Ostatní určená místa k sezení:

Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1 s tou výjimkou, že chodidla se umístí podle určení výrobce vozidla.

4.8   Nasadí se závaží bérců a stehen a zařízení 3 DH se vyrovná.

4.9   Skořepina zádové části se sklopí vpřed až k dorazu a zařízení 3 DH se pomocí tyče T odtáhne od opěradla. Zařízení 3 DH se usadí do nové polohy na sedadle jedním z následujících způsobů:

| 4.9.1 | jestliže má zařízení 3 DH tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení 3 DH se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržovací sílu na tyč T, tj. až se skořepina zádové části dotkne opěradla. V případě potřeby se upraví poloha bérce; |
| --- | --- |

4.9.1

jestliže má zařízení 3 DH tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení 3 DH se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržovací sílu na tyč T, tj. až se skořepina zádové části dotkne opěradla. V případě potřeby se upraví poloha bérce;

| 4.9.2 | jestliže zařízení 3 DH nemá tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup Zařízení 3 DH se posune směrem dozadu působením vodorovné síly na tyč T, až se skořepina sedací části dotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 dodatku 1 k této příloze). |
| --- | --- |

4.9.2

jestliže zařízení 3 DH nemá tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup Zařízení 3 DH se posune směrem dozadu působením vodorovné síly na tyč T, až se skořepina sedací části dotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 dodatku 1 k této příloze).

4.10   Na sestavu zádové a sedací části zařízení 3 DH se v místě průsečíku úhloměrné stupnice kyčelního úhlu a uložení tyče T působí silou 100 ± 10 N. Síla musí působit ve směru přímky procházející výše uvedeným průsečíkem do bodu těsně nad uložením stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze). Skořepina zádové části se pak opatrně vrátí k opěradlu. Po zbývající část postupu je potřeba postupovat opatrně a zabránit sklouznutí zařízení 3 DH směrem dopředu.

4.11   Nasadí se pravé a levé závaží hýždí a potom střídavě osm závaží trupu. Polohu zařízení 3 DH je třeba zachovat.

4.12   Skořepina zádové části se nakloní dopředu, aby se uvolnil tlak na opěradlo. Zařízením 3 DH se třikrát kývne ze strany na stranu v úhlu 10° (5° na každou stranu od svislé roviny), aby se uvolnilo nahromaděné tření mezi zařízením 3 DH a sedadlem.

Během kývání by se mohla tyč T zařízení 3 DH odchýlit od určeného vodorovného a svislého nastavení. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční silou přidržet. Při přidržování tyče T a kývání zařízením 3 DH je nezbytné zajistit, aby ve svislém směru nebo ve směru dopředu a dozadu neúmyslně nepůsobily žádné vnější síly.

Chodidla zařízení 3 DH nesmí být při tomto úkonu přidržována. Pokud chodidla změní polohu, měla by tak prozatím zůstat.

Skořepina zádové části se opatrně vrátí k opěradlu a zkontroluje se, zda jsou obě vodováhy v nulové poloze. Dojde-li k jakémukoli pohybu nohou v průběhu kývání figuríny, nohy musí být přemístěny následovně:

střídavě se mírně nadzvedávají obě chodidla od podlahy, až přestane docházet k dalšímu pohybu chodidel. Během zvedání musí být chodidla zcela volná, možnost rotace nesmí být omezena; nesmí působit žádné síly zepředu ani z boku. Jakmile se chodidla umístí zpět do dolní polohy, musí být pata v kontaktu s konstrukcí k tomu určenou.

Zkontroluje se, zda je boční vodováha v nulové poloze; podle potřeby se na horní část skořepiny zádové části zatlačí ze strany tak, aby se sedací část zařízení 3 DH na sedadle vyrovnala.

4.13   Tyč T je přidržována, aby zařízení 3 DH neklouzalo po sedáku směrem vpřed, a postupuje se takto:

| a) | skořepina zádové části se vrátí k opěradlu; |
| --- | --- |

a)

skořepina zádové části se vrátí k opěradlu;

| b) | na tyč úhlu zad se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřesahující 25 N, dokud úhloměrná stupnice kyčelního úhlu neukáže, že bylo po uvolnění zatížení dosaženo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3DH nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Pokud je nutná další úprava rovnovážné polohy zařízení 3 DH, sklopí se skořepina zádové části směrem dopředu, zařízení se znovu vyrovná a opakuje se postup od bodu 4.12. |
| --- | --- |

b)

na tyč úhlu zad se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřesahující 25 N, dokud úhloměrná stupnice kyčelního úhlu neukáže, že bylo po uvolnění zatížení dosaženo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3DH nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Pokud je nutná další úprava rovnovážné polohy zařízení 3 DH, sklopí se skořepina zádové části směrem dopředu, zařízení se znovu vyrovná a opakuje se postup od bodu 4.12.

4.14   Provedou se všechna měření:

| 4.14.1 | souřadnice bodu „H“ se měří vzhledem k trojrozměrné vztažné soustavě; |
| --- | --- |

4.14.1

souřadnice bodu „H“ se měří vzhledem k trojrozměrné vztažné soustavě;

| 4.14.2 | skutečný úhel trupu se odečte na úhloměrné stupnici sklonu zad zařízení 3 DH se sondou ve zcela zadní poloze. |
| --- | --- |

4.14.2

skutečný úhel trupu se odečte na úhloměrné stupnici sklonu zad zařízení 3 DH se sondou ve zcela zadní poloze.

4.15   Je-li třeba zařízení 3 DH instalovat znovu, musí před novou instalací zůstat sestava sedadla nezatížená nejméně po dobu 30 minut. 3 DH zařízení by nemělo zatěžovat sedadlo déle, než je doba požadovaná pro zkoušku.

4.16   Jestliže lze sedadla v téže řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla atd.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden skutečný úhel trupu, přičemž zařízení 3 DH podle dodatku 1 této přílohy umístí na místo považované pro dotyčnou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:

| 4.16.1 | v případě přední řady – sedadlo řidiče; |
| --- | --- |

4.16.1

v případě přední řady – sedadlo řidiče;

| 4.16.2 | v případě zadní řady nebo řad – krajní sedadlo. |
| --- | --- |

4.16.2

v případě zadní řady nebo řad – krajní sedadlo.

---

(1)  U míst k sezení jiných než přední sedadla, u nichž nelze bod „H“ stanovit pomocí postupu nebo trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“, může být podle uvážení příslušného orgánu jako vztažný bod použit bod „R“ označený výrobcem.

(2)  Úhel sklonu, výškový rozdíl vůči upevnění sedadla, struktura povrchu apod.

Dodatek 1

Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“
   (1)

(zařízení 3 DH)

1.   Skořepiny zádové a sedací části

Skořepiny zádové a sedací části jsou vyrobeny z vyztužených plastů a kovu; simulují lidský trup a stehno a jsou mechanicky otočně spojeny v bodu „H“. K sondě otočně upevněné v bodu „H“ je připevněna úhloměrná stupnice (kvadrant) k měření skutečného úhlu trupu. Seřiditelná stehenní tyč připojená ke skořepině sedací části určuje osu stehna a slouží jako základní přímka pro úhloměrnou stupnici kyčelního úhlu.

2.   Prvky těla a dolních končetin

Segmenty bérců jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části tyčí T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V segmentech bérců jsou zabudovány úhloměrné stupnice pro měření kolenních úhlů. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. Ke stanovení polohy zařízení v prostoru slouží dvě vodováhy. V příslušných těžištích jsou umístěna závaží jednotlivých prvků těla, s jejichž pomocí lze vyvolat průhyb sedadla odpovídající muži o hmotnosti 76 kg. Veškeré spoje zařízení 3DH je nutno kontrolovat, zda jsou volně pohyblivé bez znatelného tření.

Obrázek 1

Označení prvků zařízení 3 DH

Image

Obrázek 2

Rozměry prvků zařízení 3 DH a rozložení zatížení

Image

---

(1)  Podrobnosti ohledně konstrukce zařízení 3 DH může poskytnout Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Conmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania/15096, USA.

Uvedené zařízení odpovídá popisu dle normy ISO 6549:1980.

Dodatek 2

TROJROZMĚRNÁ VZTAŽNÁ SOUSTAVA

| 1. | Trojrozměrná vztažná soustava je definována třemi pravoúhlými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek). (1) |
| --- | --- |

1.

Trojrozměrná vztažná soustava je definována třemi pravoúhlými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek). (1)

| 2. | Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na nosnou plochu tak, aby souřadnice výchozích značek odpovídaly hodnotám uvedeným výrobcem. |
| --- | --- |

2.

Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na nosnou plochu tak, aby souřadnice výchozích značek odpovídaly hodnotám uvedeným výrobcem.

| 3. | Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se stanoví vůči výchozím značkám určeným výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.

Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se stanoví vůči výchozím značkám určeným výrobcem vozidla.

Obrázek

Trojrozměrná vztažná soustava

Image

---

(1)  Vztažná soustava odpovídá normě ISO 4130:1978.

Dodatek 3

VZTAŽNÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE MÍST K SEZENÍ

1.   Kódování vztažných údajů

Vztažné údaje se zaznamenávají do seznamu postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení jsou označena dvoumístným kódem. Prvním znakem je arabská číslice určující řadu sedadel, počítáno směrem zepředu dozadu. Druhým znakem je velké písmeno označující umístění místa k sezení v řadě při pohledu ve směru jízdy vozidla; používají se tato písmena:

| L | = | levé |
| --- | --- | --- |
| C | = | střední |
| R | = | pravé |

L

=

levé

C

=

střední

R

=

pravé

2.   Popis polohy vozidla pro měření

2.1   Souřadnice výchozích značek

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Seznam vztažných údajů

3.1   Místo k sezení: ...

3.1.1   Souřadnice bodu „R“

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2   Konstrukční úhel trupu: ...

3.1.3   Specifikace pro seřízení sedadla (1)

| | vodorovně: ... |
| --- | --- |

vodorovně: ...

| | svisle: ... |
| --- | --- |

svisle: ...

| | úhlově: ... |
| --- | --- |

úhlově: ...

| | úhel trupu: ... |
| --- | --- |

úhel trupu: ...

Pozn.: vztažné údaje pro další místa k sezení uveďte v bodech 3.2, 3.3 atd.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/46

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 87 — Jednotná ustanovení pro schvalování denních svítilen motorových vozidel

Zahrnující veškerá platná znění až po:

dodatek 14 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 24. října 2009

Oprava 1 změn 2 – Datum vstupu v platnost: 11. listopad 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Značení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Schválení |
| --- | --- |

5.

| 6. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Intenzita světla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Přivrácená plocha |
| --- | --- |

8.

| 9. | Barva světla |
| --- | --- |

9.

| 10. | Zkušební postup |
| --- | --- |

10.

| 11. | Zkouška odolnosti proti teplu |
| --- | --- |

11.

| 12. | Změny typu denní svítilny a rozšíření schválení |
| --- | --- |

12.

| 13. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

13.

| 15. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

15.

| 14. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

14.

| 16. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a orgánů státní správy |
| --- | --- |

16.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení týkající se schválení nebo rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby určitého typu denní svítilny podle předpisu 87 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Příklad uspořádání značky schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Fotometrická měření |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Minimální úhly požadované pro rozložení světla v prostoru |
| --- | --- |

Příloha 6 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Předpis se vztahuje na denní svítilny vozidel kategorií L, M, N, a T (1).

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:

| 2.1 | „Denní svítilnou“ se rozumí dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné. |
| --- | --- |

2.1

„Denní svítilnou“ se rozumí dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné.

| 2.2 | Pro tento předpis platí definice z předpisu č. 48 a jeho série změn platných v době podání žádosti o schválení. |
| --- | --- |

2.2

Pro tento předpis platí definice z předpisu č. 48 a jeho série změn platných v době podání žádosti o schválení.

| 2.3 | „Denními svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:






  a) | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- | --- |

2.3

„Denními svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:

a)

obchodní název nebo značka;

| b) | vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.). |
| --- | --- |

b)

vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.).

Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.

| 2.4 | Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu. |
| --- | --- |

2.4

Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.

Žadatel může na základě své volby stanovit, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.

3.2.   K žádosti musí být pro každý typ denní svítilny přiloženy:

| 3.2.1 | výkresy (ve trojím vyhotovení) dostatečně podrobné pro možnost určení typu denní svítilny a udávající geometrickou polohu (polohy), ve které (kterých) má být denní svítilna montována na vozidle, osu pozorování, která se bere jako vztažná osa při zkouškách (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°) a bod, který se pro tyto zkoušky považuje za vztažný střed; a osvětlovací plocha; |
| --- | --- |

3.2.1

výkresy (ve trojím vyhotovení) dostatečně podrobné pro možnost určení typu denní svítilny a udávající geometrickou polohu (polohy), ve které (kterých) má být denní svítilna montována na vozidle, osu pozorování, která se bere jako vztažná osa při zkouškách (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°) a bod, který se pro tyto zkoušky považuje za vztažný střed; a osvětlovací plocha;

| 3.2.2 | stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména:






  a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; nebo |
| --- | --- | --- |

3.2.2

stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména:

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; nebo

| b) | specifický identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

specifický identifikační kód modulu zdroje světla;

| 3.2.3 | dvě svítilny. |
| --- | --- |

3.2.3

dvě svítilny.

4.   ZNAČENÍ

Denní svítilny předložené ke schválení musí

4.1   být na rozptylovém skle opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

4.2   být opatřeny – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:

| a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek nebo |
| --- | --- |

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek nebo

| b) | specifický identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

specifický identifikační kód modulu zdroje světla;

4.3   být označeny v případě svítilen s elektronickým ovládáním zdroje světla a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modulu/modulů zdroje světla jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem;

4.4   mít dostatečné místo pro značku schválení typu a doplňkové symboly předepsané v bodě 5,2; toto místo musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v bodě 3.2.1.

4.5   U svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:

| 4.5.1 | obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné; |
| --- | --- |

4.5.1

obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

| 4.5.2 | specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 5.2.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 3.2.1.
  Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele, |
| --- | --- |

4.5.2

specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 5.2.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 3.2.1.

Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele,

| 4.5.3 | označení jmenovitého napětí a jmenovitého příkonu. |
| --- | --- |

4.5.3

označení jmenovitého napětí a jmenovitého příkonu.

4.6   Svítilny fungující při jiných napětích než jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo případně 24 V, s aplikací elektronického ovládání zdroje světla, které není součástí svítilny, musí být rovněž opatřeny značením označujícím druhotné konstrukční napětí.

4.7   Elektronické ovládání zdroje světla, které je součástí svítilny, ale není zamontováno do tělesa svítilny, musí být označeno názvem výrobce a svým identifikačním číslem.

5.   SCHVÁLENÍ

5.1   Obecně

5.1.1   Vyhoví-li obě svítilny předložené podle bodu 3.2.3 výše požadavkům tohoto předpisu, typ se schválí.

5.1.2   Zjistí-li se, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny odpovídají požadavkům několika předpisů uvedených v příloze k dohodě z roku 1958, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují.

5.1.3   Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Jedna a táž smluvní strana nesmí přidělit toto schvalovací číslo jinému typu svítilny, na který se vztahuje tento předpis.

5.1.4   Zpráva o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu svítilny v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.

5.1.5   Každá svítilna odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být opatřena, v místě uvedeném v bodě 4.4 výše, značkou schválení typu, jak je popsána v bodech 5.2 a 5.3 níže.

5.1.6   Značka a symboly uvedené v bodě 5.2. musí být jasně čitelné a nesmazatelné, a to i tehdy, když je svítilna namontována na vozidlo.

5.2   Složení schvalovací značky

Schvalovací značka sestává z:

| 5.2.1 | mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:






  5.2.1.1 | písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2), |
| --- | --- | --- |

5.2.1

mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:

5.2.1.1

písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2),

| 5.2.1.2 | číslo schválení typu; |
| --- | --- |

5.2.1.2

číslo schválení typu;

| 5.2.2 | doplňkového symbolu „RL“. |
| --- | --- |

5.2.2

doplňkového symbolu „RL“.

| 5.2.3 | Dvě číslice schvalovacího čísla, která označují sérii změn platnou v době vydání schválení, mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů. |
| --- | --- |

5.2.3

Dvě číslice schvalovacího čísla, která označují sérii změn platnou v době vydání schválení, mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.

5.3   Uspořádání schvalovací značky

5.3.1   Samostatné svítilny

Příklad uspořádání schvalovacích značek s výše popsanými doplňkovými symboly je uveden na obr. 1 v příloze 2 tohoto předpisu.

5.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety nebo svítilny

5.3.2.1   V případech, kdy se zjistí, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny / světlomety splňují požadavky současně několika předpisů, je možno vyznačit jedinou mezinárodní schvalovací značku sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení vystavila, a schvalovací číslo. Tato schvalovací značka může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách/světlometech kdekoliv, pokud:

| 5.3.2.1.1 | je po namontování viditelná. |
| --- | --- |

5.3.2.1.1

je po namontování viditelná.

| 5.3.2.1.2 | žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu. |
| --- | --- |

5.3.2.1.2

žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

5.3.2.2   Identifikační symbol každé svítilny/světlometu odpovídající předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době vystavení schválení se – případně s vyžadovanou šipkou – vyznačí:

| 5.3.2.2.1 | buď na příslušné osvětlovací ploše, |
| --- | --- |

5.3.2.2.1

buď na příslušné osvětlovací ploše,

| 5.3.2.2.2 | nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů jasně identifikovat. |
| --- | --- |

5.3.2.2.2

nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů jasně identifikovat.

5.3.2.3   Jednotlivé části jediné schvalovací značky nesmějí mít menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.

5.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.

5.3.2.5   Příklady uspořádání schvalovacích značek pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny v obr. 2 v příloze 2 tohoto předpisu.

5.3.3   Svítilny nebo světlomety sloučené s ostatními svítilnami, jejichž rozptylové sklo může být užito pro jiné typy zařízení

Platí ustanovení bodu 5.3.2.

5.3.3.1   Kromě toho, je-li použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými schvalovacími značkami jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso zařízení má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle bodu 4.4 a je opatřeno schvalovacími značkami pro platné funkce.

Jestliže různé typy zařízení obsahují totéž základní těleso, může toto těleso nést všechny jednotlivé schvalovací značky.

5.3.3.2   Příklady uspořádání schvalovacích značek pro výše uvedený případ podává obr. 3 v příloze 2 tohoto předpisu.

6.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

6.1   Každá svítilna musí splňovat požadavky stanovené v následujících odstavcích.

6.2   Denní svítilny musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby za normálních provozních podmínek a přes otřesy, jimž mohou být potom vystaveny, byla zajištěna jejich dobrá funkce a zachovaly si vlastnosti předepsané tímto předpisem.

6.3   V případě modulů zdroje světla musí být ověřeny následující skutečnosti.

| 6.3.1 | Konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková:






  a) | aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné poloze než v určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů; |
| --- | --- | --- |

6.3.1

Konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková:

a)

aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné poloze než v určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů;

| b) | aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi, pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla. |
| --- | --- |

b)

aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi, pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla.

| 6.3.2 | Modul/moduly zdroje světla musí být zajištěny proti nežádoucí manipulaci. |
| --- | --- |

6.3.2

Modul/moduly zdroje světla musí být zajištěny proti nežádoucí manipulaci.

6.4   Modul zdroje světla

6.4.1   Konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková, aby nebylo možné ani za tmy modul (moduly) namontovat do jiné než správné polohy.

6.4.2   Modul/moduly zdroje světla musí být zajištěny proti nežádoucí manipulaci.

6.5   V případě výměnné žárovky/výměnných žárovek:

| 6.5.1 | Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití. |
| --- | --- |

6.5.1

Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití.

| 6.5.2 | Konstrukce zařízení musí být taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné poloze než v té správné. |
| --- | --- |

6.5.2

Konstrukce zařízení musí být taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné poloze než v té správné.

| 6.5.3 | Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky. |
| --- | --- |

6.5.3

Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

7.   INTENZITA SVĚTLA

7.1   Intenzita světla vyzařovaného každou svítilnou nesmí být menší než 400 cd ve směru vztažné osy.

7.2   Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených ve schématech zapojení v příloze 6 tohoto předpisu, nesmí být intenzita světla vyzařovaného kteroukoli svítilnou:

| 7.2.1 | v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 3 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v bodu 7.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce; |
| --- | --- |

7.2.1

v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 3 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v bodu 7.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce;

| 7.2.2 | v žádném směru viditelnosti svítilny přesáhnout 1 200 cd. |
| --- | --- |

7.2.2

v žádném směru viditelnosti svítilny přesáhnout 1 200 cd.

7.3   Mimoto v celém poli vymezeném podle definice ve schématu v příloze 6 musí být svítivost rovna nejméně 1,0 cd.

7.4   V případě svítilny s více než jedním zdrojem světla musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, i když je porouchán některý ze zdrojů světla, a maximální svítivost nesmí být překročena, když svítí všechny zdroje světla.

Skupina světelných zdrojů zapojená tak, že porucha kteréhokoli z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jediný světelný zdroj.

8.   PŘIVRÁCENÁ PLOCHA

Oblast přivrácené plochy ve směru vztažné osy svítilny nesmí být menší než 25 cm2 a větší než 200 cm2.

9.   BARVA SVĚTLA

Vyzařované světlo musí být bílé barvy. Měří se za podmínek předepsaných v bodě 10 níže.

10.   ZKUŠEBNÍ POSTUP

10.1   Všechna měření, fotometrická a kolorimetrická, se provádějí se standardní žárovkou kategorie předepsané pro zařízení, napájecí napětí se seřídí tak, aby se vytvářel referenční světelný tok požadovaný pro danou kategorii svítilny, pokud není vybaven elektronickým ovládáním zdroje světla.

10.2   V případě, že systém využívá elektronické ovládání zdroje světla, jež je součástí svítilny (3), se všechna měření, fotometrická a kolorimetrická, provádějí při napájení napětím na přívodní svorky svítilny o hodnotě 6,75 V, 13,5 V nebo případně 28,0 V.

10.3   V případě, že systém využívá elektronické ovládání zdroje světla, jež není součástí svítilny, se napětí podle údajů výrobce přivádí na přívodní svorky svítilny. Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla, které je potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím. Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.

10.4   U jakékoliv svítilny s výjimkou svítilen vybavených žárovkami musí svítivosti měřené po jedné minutě a svítivosti měřené po 30 minutách svícení vyhovovat minimálním a maximálním požadavkům. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.

10.5   Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.

11.   ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI TEPLU

11.1   Svítilna se musí podrobit hodinové zkoušce nepřetržitým provozem, následující po 20minutové době zahřívání. Okolní teplota musí být 23 °C ± 5 °C. Užita musí být žárovka kategorie, která je pro svítilnu doporučená, a musí být proudově napájena tak, aby dávala pro odpovídající zkušební napětí stanovený střední výkon. U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) je však třeba zkoušet se zdroji namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 10.2 tohoto předpisu.

11.2   Je-li předepsán jen maximální výkon, provede se zkouška za regulování napětí tak, aby se dosáhlo výkonu rovnajícího se 90 % předepsaného výkonu. Výše zmíněný stanovený střední nebo maximální výkon musí být ve všech případech vybrán z rozsahu napětí 6, 12 nebo 24 V, při němž se dosahuje nejvyšší hodnoty; u svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) se použijí zkušební podmínky stanovené v bodě 10.2 tohoto předpisu.

11.3   Po ustálení svítilny za teploty okolí nesmí být znatelné žádné zkreslení, deformace, štěpení nebo změna barvy. V případě pochybnosti se změří intenzita světla podle bodu 7 výše. Při uvedeném měření dosáhnou hodnoty přinejmenším 90 procent hodnot získaných před zkouškou odolnosti vůči žáru na stejném zařízení.

12.   ZMĚNY TYPU DENNÍ SVÍTILNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

12.1   Každá změna typu denní svítilny musí být oznámena orgánu státní správy, který příslušný typ denní svítilny schválil. Tento orgán potom může buď:

| 12.1.1 | usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že svítilna v každém případě stále splňuje požadavky; nebo |
| --- | --- |

12.1.1

usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že svítilna v každém případě stále splňuje požadavky; nebo

| 12.1.2 | požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

12.1.2

požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

12.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v odstavci 5.1.4. výše.

12.3   Příslušný orgán vystavující rozšíření schválení typu přiřadí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm smluvní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v bodě 1 tohoto předpisu.

13.   SHODNOST VÝROBY

Výrobní postup musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:

| 13.1 | Svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6, 7, 8 a 9 výše. |
| --- | --- |

13.1

Svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6, 7, 8 a 9 výše.

| 13.2 | Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

13.2

Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu.

| 13.3 | Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

13.3

Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.

| 13.4 | Orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

13.4

Orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.

14.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

14.1   Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud denní svítilna opatřená značkou schválení typu neodpovídá schválení typu, může být typové schválení denní svítilny udělené podle tohoto předpisu odňato.

14.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

15.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu denní svítilny schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom takový orgán informuje ostatní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

16.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a rovněž názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým je nutné zasílat formuláře o definitivním ukončení výroby či o udělení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení vydaných v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(3)  Pro účely tohoto předpisu se definicí „jež je součástí svítilny“ rozumí, že je fyzicky začleněno do tělesa svítilny, nebo že je vnější, oddělené či nikoli od tělesa svítilny, ale dodávané výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PŘÍLOHA 2

PŘÍKLAD USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU

Obrázek 1

Image

Příklady možných značení pro skupinové svítilny na předku vozidla

Obrázek 2

Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar světelného zařízení. Čáry nejsou součástí značky schválení typu.

Image

Svítilna sloučená se světlometem

Obrázek 3

Image

Pouzdro světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:

Image

---

PŘÍLOHA 3

FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ

1.   Při fotometrických měřeních je nutné vhodným maskováním zabránit rozptylovému zrcadlení.

2.   V případě, že jsou výsledky měření sporné, musí se měření provést tak, aby byly splněny následující požadavky:

| 2.1 | vzdálenost při měření musí být taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti; |
| --- | --- |

2.1

vzdálenost při měření musí být taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;

| 2.2 | měřicí zařízení musí být takové, aby úhel protilehlý vůči příjemci ze vztažného středu svítilny byl v rozmezí od 10′ do 1°; |
| --- | --- |

2.2

měřicí zařízení musí být takové, aby úhel protilehlý vůči příjemci ze vztažného středu svítilny byl v rozmezí od 10′ do 1°;

| 2.3 | požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně. |
| --- | --- |

2.3

požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně.

3.   V případě, že denní svítilna může být na vozidlo montována ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí být fotometrická měření opakována pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy určené výrobcem.

4.   Fotometrická měření svítilen

Fotometrické vlastnosti se ověřují:

| 4.1 | U nevýměnných zdrojů světla (žárovky nebo jiné zdroje):
  se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 10 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.1

U nevýměnných zdrojů světla (žárovky nebo jiné zdroje):

se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 10 tohoto předpisu.

| 4.2 | U výměnných žárovek:
  při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světleného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než ± 5 %. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají. |
| --- | --- |

4.2

U výměnných žárovek:

při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světleného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než ± 5 %. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.

| 4.3 | U všech denních svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV. |
| --- | --- |

4.3

U všech denních svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.

5.   Tabulka standardního rozložení světla

Image

| 5.1 | Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je horizontální, je rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a je orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. Hodnoty v tabulce udávají minimální svítivost pro různé směry měření, v procentech minimální hodnoty požadované ve vztažné ose pro každou svítilnu (ve směru H = 0° a V = 0°). |
| --- | --- |

5.1

Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je horizontální, je rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a je orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. Hodnoty v tabulce udávají minimální svítivost pro různé směry měření, v procentech minimální hodnoty požadované ve vztažné ose pro každou svítilnu (ve směru H = 0° a V = 0°).

| 5.2 | Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 3., schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, pokud svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahuje alespoň minimální procentní hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr. |
| --- | --- |

5.2

Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 3., schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, pokud svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahuje alespoň minimální procentní hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.

Obrázek 4

Moduly zdroje světla

MD E3 17325

Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17325.

---

PŘÍLOHA 4

Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V resp. 13,5 V. resp. 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise. |
| --- | --- |

1.2.1

žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise.

| 1.2.2 | Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka. |
| --- | --- |

1.2.2

Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.

1.3   Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

Pro každý typ svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.

2.2   Metody používané při zkouškách

| 2.2.1 | Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.

| 2.2.2 | Při jakýchkoli zkouškách shody prováděných výrobcem je možné se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky pro schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.2

Při jakýchkoli zkouškách shody prováděných výrobcem je možné se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky pro schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.

| 2.2.3 | Pro uplatnění bodů 2.2.1 a 2.2.2 je nutná pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřeními provedeným příslušným orgánem. |
| --- | --- |

2.2.3

Pro uplatnění bodů 2.2.1 a 2.2.2 je nutná pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřeními provedeným příslušným orgánem.

| 2.2.4 | Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků. |
| --- | --- |

2.2.4

Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků.

2.3   Podstata výběru vzorků

Vzorky svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor svítilen téhož typu definovaného podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 3 a požadovaných chromatických souřadnic.

2.5   Kritéria přípustnosti

Výrobce je povinen provést statistický rozbor výsledků zkoušek a stanovit ve shodě s příslušným orgánem kritéria přípustnosti pro své výrobky tak, aby byly splněny požadavky na ověření shody výrobků stanovené v bodě 13.1 tohoto předpisu.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 5 (první odběr vzorků) byla při 95% spolehlivosti 0,95.

---

PŘÍLOHA 5

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci případných požadavků tohoto předpisu.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, resp. 13,5 V. resp. 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise. |
| --- | --- |

1.2.1

žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise.

| 1.2.2 | Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka. |
| --- | --- |

1.2.2

Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.

| 1.2.3 | Svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu. |
| --- | --- |

1.2.3

Svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

1.3   Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním výběru vzorků se namátkou vyberou čtyři svítilny. První vzorek dvou svítilen se označí písmenem A, druhý vzorek dvou svítilen se označí písmenem B.

2.1   Shoda není zpochybněna

| 2.1.1 | Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u svítilen následující:






  2.1.1.1 | vzorek A







  A1: | jedna svítilna | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| A2: | obě svítilny více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít ke vzorku B | |

2.1.1

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u svítilen následující:

2.1.1.1

vzorek A

A1:

jedna svítilna

0 procent

jedna svítilna ne více než

20 procent

A2:

obě svítilny více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít ke vzorku B

| 2.1.1.2 | vzorek B







  B1: | obě svítilny | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

vzorek B

B1:

obě svítilny

0 procent

| 2.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.1.2

nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shoda je zpochybněna

| 2.2.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:






  2.2.1.1 | vzorek A







  A3: | jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:

2.2.1.1

vzorek A

A3:

jedna svítilna ne více než

20 procent

jedna svítilna více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.1.2 | vzorek B







  B2: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| B3: | v případě A2 | |
| jedna svítilna | 0 procent |
| jedna svítilna více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1.2

vzorek B

B2:

v případě A2

jedna svítilna více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jedna svítilna ne více než

20 procent

B3:

v případě A2

jedna svítilna

0 procent

jedna svítilna více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.2 | nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.2.2

nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:

| 2.3.1 | vzorek A







  A4: | jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 30 procent |
| A5: | obě svítilny více než | 20 procent |

2.3.1

vzorek A

A4:

jedna svítilna ne více než

20 procent

jedna svítilna více než

30 procent

A5:

obě svítilny více než

20 procent

| 2.3.2 | vzorek B







  B4: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jedna svítilna více než | 20 procent |
| B5: | v případě A2 | |
| obě svítilny více než | 20 procent |
| B6: | v případě A2 | |
| jedna svítilna | 0 procent |
| jedna svítilna více než | 30 procent |

2.3.2

vzorek B

B4:

v případě A2

jedna svítilna více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jedna svítilna více než

20 procent

B5:

v případě A2

obě svítilny více než

20 procent

B6:

v případě A2

jedna svítilna

0 procent

jedna svítilna více než

30 procent

| 2.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou svítilen a čtvrtý vzorek D dvou svítilen, které jsou vybrány ze zásob svítilen vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shoda není zpochybněna

| 3.1.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen činí:






  3.1.1.1 | vzorek C







  C1: | jedna svítilna | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| C2: | obě svítilny více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít ke vzorku D | |

3.1.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen činí:

3.1.1.1

vzorek C

C1:

jedna svítilna

0 procent

jedna svítilna ne více než

20 procent

C2:

obě svítilny více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít ke vzorku D

| 3.1.1.2 | vzorek D







  D1: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| obě svítilny | 0 procent |

3.1.1.2

vzorek D

D1:

v případě C2

obě svítilny

0 procent

| 3.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.1.2

nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shoda je zpochybněna

| 3.2.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:






  3.2.1.1 | vzorek D







  D2: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jedna svítilna ne více než | 20 procent |

3.2.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:

3.2.1.1

vzorek D

D2:

v případě C2

jedna svítilna více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jedna svítilna ne více než

20 procent

| 3.2.1.2 | nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.2.1.2

nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:

| 3.3.1 | vzorek C







  C3: | jedna svítilna ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna více než | 20 procent |
| C4: | obě svítilny více než | 20 procent |

3.3.1

vzorek C

C3:

jedna svítilna ne více než

20 procent

jedna svítilna více než

20 procent

C4:

obě svítilny více než

20 procent

| 3.3.2 | vzorek D







  D3: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jedna svítilna 0 nebo více než | 0 procent |
| jedna svítilna více než | 20 procent |

3.3.2

vzorek D

D3:

v případě C2

jedna svítilna 0 nebo více než

0 procent

jedna svítilna více než

20 procent

| 3.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

Obrázek 1

Image

---

PŘÍLOHA 6

MINIMÁLNÍ ÚHLY POŽADOVANÉ PRO ROZLOŽENÍ SVĚTLA V PROSTORU

Ve všech případech jsou minimální vertikální úhly prostorového rozložení světla 10° nad a 5° pod vodorovnou částí pro zařízení denní svítilny zahrnuté v předpisu.

Minimální vodorovné úhly prostorového rozložení světla:

Image

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/69 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/69

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 91 — Jednotná ustanovení pro schvalování typu bočních obrysových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

dodatek 11 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. říjen 2008

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení typu |
| --- | --- |

3.

| 4. | Značení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Schválení |
| --- | --- |

5.

| 6. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Svítivost vyzařovaného světla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Barva vyzařovaného světla |
| --- | --- |

8.

| 9. | Zkušební postup |
| --- | --- |

9.

| 10. | Změny typu boční obrysové svítilny a rozšíření schválení typu |
| --- | --- |

10.

| 11. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

13.

| 14. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

14.

| 15. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

15.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Požadované minimální úhly prostorového rozložení světla |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Oznámení o udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu boční obrysové svítilny s označením SM1/SM2. |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Fotometrická měření |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Barva vyzařovaného světla: chromatické souřadnice |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 7 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na boční obrysové svítilny u vozidel kategorií M, N, O a T (1).

2.   DEFINICE

| 2.1 | Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu. |
| --- | --- |

2.1

Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

| 2.2 | „Boční obrysovou svítilnou“ se rozumí svítilna užívaná k označování přítomnosti vozidla při pohledu z boku. |
| --- | --- |

2.2

„Boční obrysovou svítilnou“ se rozumí svítilna užívaná k označování přítomnosti vozidla při pohledu z boku.

| 2.3 | „Bočními obrysovými svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:






  a) | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- | --- |

2.3

„Bočními obrysovými svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:

a)

obchodní název nebo značka;

| b) | vlastnosti optického systému (úroveň svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.). |
| --- | --- |

b)

vlastnosti optického systému (úroveň svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.).

Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.

| 2.4 | Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu. |
| --- | --- |

2.4

Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

| 3.1 | Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
  Žadatel může na základě své volby stanovit, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto odlišné podmínky montáže musí být uvedeny v osvědčení o schválení. V žádosti se uvede:






  3.1.1 | zda má boční obrysová svítilna vyzařovat oranžové nebo červené světlo. |
| --- | --- | --- |

3.1

Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.

Žadatel může na základě své volby stanovit, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto odlišné podmínky montáže musí být uvedeny v osvědčení o schválení. V žádosti se uvede:

3.1.1

zda má boční obrysová svítilna vyzařovat oranžové nebo červené světlo.

| 3.2 | U každého typu boční obrysové svítilny se k žádosti přiloží:






  3.2.1 | Výkresy v trojím vyhotovení a dostatečně podrobné, aby umožňovaly identifikaci typu svítilny a udávající geometricky polohu/polohy, v níž/nichž může být svítilna montována na vozidlo; osu pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°); bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed; tečny svislé a vodorovné k svítící ploše a jejich vzdálenosti od vztažného středu svítilny. Ve výkresech musí být vyznačeno umístění čísla schválení typu a doplňkových symbolů ve vztahu ke kružnici značky schválení typu. |
| --- | --- | --- |

3.2

U každého typu boční obrysové svítilny se k žádosti přiloží:

3.2.1

Výkresy v trojím vyhotovení a dostatečně podrobné, aby umožňovaly identifikaci typu svítilny a udávající geometricky polohu/polohy, v níž/nichž může být svítilna montována na vozidlo; osu pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°); bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed; tečny svislé a vodorovné k svítící ploše a jejich vzdálenosti od vztažného středu svítilny. Ve výkresech musí být vyznačeno umístění čísla schválení typu a doplňkových symbolů ve vztahu ke kružnici značky schválení typu.

| 3.2.2 | Stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména:






  a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo |
| --- | --- | --- |

3.2.2

Stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména:

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo

| b) | zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla. |
| --- | --- |

b)

zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.

| 3.2.3 | Dva vzorky; jestliže je schválení typu požadováno pro boční obrysové svítilny, které nejsou totožné, ale jsou symetrické a vhodné pro umístění jedna na levé a druhá na pravé straně vozidla, případně jedna směřující dopředu a druhá dozadu, mohou být oba předávané vzorky totožné a vhodné pro umístění pouze na pravé nebo na levé straně vozidla a/nebo případně pouze směřující dopředu nebo pouze směřující dozadu. |
| --- | --- |

3.2.3

Dva vzorky; jestliže je schválení typu požadováno pro boční obrysové svítilny, které nejsou totožné, ale jsou symetrické a vhodné pro umístění jedna na levé a druhá na pravé straně vozidla, případně jedna směřující dopředu a druhá dozadu, mohou být oba předávané vzorky totožné a vhodné pro umístění pouze na pravé nebo na levé straně vozidla a/nebo případně pouze směřující dopředu nebo pouze směřující dozadu.

4.   ZNAČENÍ

| 4.1 | Boční obrysové svítilny předložené ke schválení typu: |
| --- | --- |

4.1

Boční obrysové svítilny předložené ke schválení typu:

| 4.2 | musí být opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. |
| --- | --- |

4.2

musí být opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

| 4.3 | Musí být opatřeny – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:






  a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); a/nebo |
| --- | --- | --- |

4.3

Musí být opatřeny – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); a/nebo

| b) | zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla. |
| --- | --- |

b)

zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.

| 4.4 | Musí mít plochu dostatečných rozměrů pro značku schválení typu a doplňkové symboly, které jsou předepsány v bodě 5.4 níže; tato plocha musí být vyznačena ve výkresech zmíněných v bodě 3.2.1 výše. |
| --- | --- |

4.4

Musí mít plochu dostatečných rozměrů pro značku schválení typu a doplňkové symboly, které jsou předepsány v bodě 5.4 níže; tato plocha musí být vyznačena ve výkresech zmíněných v bodě 3.2.1 výše.

| 4.5 | Svítilny s nevýměnnými zdroji světla nebo nevýměnným modulem / nevýměnnými moduly zdroje světla musí nést označení s předepsaným napětím nebo rozsahem napětí a stanoveným příkonem. |
| --- | --- |

4.5

Svítilny s nevýměnnými zdroji světla nebo nevýměnným modulem / nevýměnnými moduly zdroje světla musí nést označení s předepsaným napětím nebo rozsahem napětí a stanoveným příkonem.

| 4.6 | V případě svítilen s modulem/moduly zdroje světla nese modul / nesou moduly zdroje světla:






  4.6.1 | obchodní jméno nebo značku žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné, |
| --- | --- | --- |

4.6

V případě svítilen s modulem/moduly zdroje světla nese modul / nesou moduly zdroje světla:

4.6.1

obchodní jméno nebo značku žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné,

| 4.6.2 | zvláštní identifikační kód modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 5.4.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 3.2.1.
  Označení schválení nemusí být stejné jako označení svítilny, ve které je modul užíván, avšak obojí značení musí být provedena stejným žadatelem. |
| --- | --- |

4.6.2

zvláštní identifikační kód modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 5.4.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 3.2.1.

Označení schválení nemusí být stejné jako označení svítilny, ve které je modul užíván, avšak obojí značení musí být provedena stejným žadatelem.

| 4.6.3 | označení jmenovitého napětí (a jmenovitého příkonu). |
| --- | --- |

4.6.3

označení jmenovitého napětí (a jmenovitého příkonu).

5.   SCHVÁLENÍ

| 5.1 | Pokud obě boční obrysové svítilny přijaté ke schválení typu podle bodu 3.2.3 výše splňují ustanovení tohoto nařízení, schválení se udělí. |
| --- | --- |

5.1

Pokud obě boční obrysové svítilny přijaté ke schválení typu podle bodu 3.2.3 výše splňují ustanovení tohoto nařízení, schválení se udělí.

| 5.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu, provedené k datu vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu boční obrysové svítilny, na který se vztahuje tento předpis, kromě případu, kdy je schválení rozšířeno na boční obrysovou svítilnu lišící se pouze barvou vyzařovaného světla. |
| --- | --- |

5.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu, provedené k datu vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu boční obrysové svítilny, na který se vztahuje tento předpis, kromě případu, kdy je schválení rozšířeno na boční obrysovou svítilnu lišící se pouze barvou vyzařovaného světla.

| 5.3 | Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu boční obrysové svítilny podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.3

Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu boční obrysové svítilny podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

| 5.4 | Každá boční obrysová svítilna odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být na místě uvedeném výše v bodě 4.4 kromě značení předepsaného v bodech 4.2 a 4.3 nebo 4.4 označena:






  5.4.1 | mezinárodní značkou schválení typu, která se skládá z/ze:






  5.4.1.1 | písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2), a |
| --- | --- | --- | --- |

5.4

Každá boční obrysová svítilna odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být na místě uvedeném výše v bodě 4.4 kromě značení předepsaného v bodech 4.2 a 4.3 nebo 4.4 označena:

5.4.1

mezinárodní značkou schválení typu, která se skládá z/ze:

5.4.1.1

písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2), a

| 5.4.1.2 | čísla schválení, jak je předepsáno výše v odstavci 5.2. |
| --- | --- |

5.4.1.2

čísla schválení, jak je předepsáno výše v odstavci 5.2.

| 5.4.2 | Doplňkovým symbolem „SM1“ nebo „SM2“. |
| --- | --- |

5.4.2

Doplňkovým symbolem „SM1“ nebo „SM2“.

| 5.4.3 | Dvěma číslicemi čísla schválení, které udávají sérii změn platných v době, kdy se schválení uděluje, a které mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů. |
| --- | --- |

5.4.3

Dvěma číslicemi čísla schválení, které udávají sérii změn platných v době, kdy se schválení uděluje, a které mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.

| 5.4.4 | Vertikální šipkou začínající na horizontální úsečce a směřující dolů u zařízení se sníženým rozložením světla v souladu s bodem 2.5 v příloze 4 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.4.4

Vertikální šipkou začínající na horizontální úsečce a směřující dolů u zařízení se sníženým rozložením světla v souladu s bodem 2.5 v příloze 4 tohoto předpisu.

| 5.5 | Značení a symboly uvedené v bodech 5.4.1 až 5.4.3 musí být nesmazatelné a jasně čitelné i na zařízení, které je namontováno na vozidle. |
| --- | --- |

5.5

Značení a symboly uvedené v bodech 5.4.1 až 5.4.3 musí být nesmazatelné a jasně čitelné i na zařízení, které je namontováno na vozidle.

| 5.6 | Zjistí-li se, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny odpovídají požadavkům několika předpisů, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují. |
| --- | --- |

5.6

Zjistí-li se, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny odpovídají požadavkům několika předpisů, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují.

| 5.6.1 | Značka schválení typu sestává z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila; značka schválení typu může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud:






  5.6.1.1 | je po jejich namontování viditelná; |
| --- | --- | --- |

5.6.1

Značka schválení typu sestává z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila; značka schválení typu může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud:

5.6.1.1

je po jejich namontování viditelná;

| 5.6.1.2 | není možno žádnou světlo převádějící část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesejmula i schvalovací značka. |
| --- | --- |

5.6.1.2

není možno žádnou světlo převádějící část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesejmula i schvalovací značka.

| 5.7 | Pro každou svítilnu se vyznačí identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, na jejichž základě bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušných sérií změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení:






  5.7.1 | buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo, nebo |
| --- | --- | --- |

5.7

Pro každou svítilnu se vyznačí identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, na jejichž základě bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušných sérií změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení:

5.7.1

buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo, nebo

| 5.7.2 | ve skupině tak, aby každá svítilna mohla být jasně rozpoznána (viz tři možné vzory v příkladu 2 v příloze 3). |
| --- | --- |

5.7.2

ve skupině tak, aby každá svítilna mohla být jasně rozpoznána (viz tři možné vzory v příkladu 2 v příloze 3).

| 5.8 | Jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivé značky v předpise, podle kterého bylo schválení uděleno. |
| --- | --- |

5.8

Jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivé značky v předpise, podle kterého bylo schválení uděleno.

| 5.9 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu soustavy, pro který platí tento předpis. |
| --- | --- |

5.9

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu soustavy, pro který platí tento předpis.

| 5.10 | V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu pro jednotlivou svítilnu (příklad 1) a pro soustavu svítilen (příklad 2). |
| --- | --- |

5.10

V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu pro jednotlivou svítilnu (příklad 1) a pro soustavu svítilen (příklad 2).

| 5.11 | Svítilny, které jsou ve skupině s typem světlometu, jehož rozptylové sklo je použito i u jiných typů světlometů. Použijí se ustanovení bodů 5.6 až 5.9. |
| --- | --- |

5.11

Svítilny, které jsou ve skupině s typem světlometu, jehož rozptylové sklo je použito i u jiných typů světlometů. Použijí se ustanovení bodů 5.6 až 5.9.

| 5.11.1 | Pokud však různé typy světlometů nebo soustavy svítilen se světlometem mají totéž rozptylové sklo, může být toto sklo opatřeno různými značkami schválení typu pro tyto typy světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu – i pokud je od rozptylového skla neoddělitelné - je opatřeno značkami schválení typu pro platné funkce. Pokud různé typy světlometů mají shodné těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu. |
| --- | --- |

5.11.1

Pokud však různé typy světlometů nebo soustavy svítilen se světlometem mají totéž rozptylové sklo, může být toto sklo opatřeno různými značkami schválení typu pro tyto typy světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu – i pokud je od rozptylového skla neoddělitelné - je opatřeno značkami schválení typu pro platné funkce. Pokud různé typy světlometů mají shodné těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu.

| 5.11.2 | V příloze 3 tohoto nařízení jsou uvedeny příklady značek schválení typu pro svítilny, které jsou ve skupině se světlometem (příklad 3). |
| --- | --- |

5.11.2

V příloze 3 tohoto nařízení jsou uvedeny příklady značek schválení typu pro svítilny, které jsou ve skupině se světlometem (příklad 3).

| 5.12 | Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může byt umístěna na vnitřní nebo na vnější (průhledné či neprůhledné) části zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části zařízení vyzařující světlo. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře. |
| --- | --- |

5.12

Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může byt umístěna na vnitřní nebo na vnější (průhledné či neprůhledné) části zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části zařízení vyzařující světlo. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.

6.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 6.1 | Každá boční obrysová svítilna, které má být uděleno schválení typu, musí plnit požadavky stanovené v bodech 7 a 8 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

6.1

Každá boční obrysová svítilna, které má být uděleno schválení typu, musí plnit požadavky stanovené v bodech 7 a 8 tohoto předpisu.

| 6.2 | Boční obrysové svítilny musí být konstruovány a vyráběny tak, aby za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž jsou vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem. |
| --- | --- |

6.2

Boční obrysové svítilny musí být konstruovány a vyráběny tak, aby za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž jsou vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem.

| 6.3 | U modulů zdroje světla se ověří, že:






  6.3.1 | konstrukce modulu/modulů zdroje světla je taková:






  a) | aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné poloze, než v určené a správné poloze, a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů; |
| --- | --- | --- | --- |

6.3

U modulů zdroje světla se ověří, že:

6.3.1

konstrukce modulu/modulů zdroje světla je taková:

a)

aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné poloze, než v určené a správné poloze, a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů;

| b) | aby, pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi. |
| --- | --- |

b)

aby, pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi.

| 6.3.2 | Modul/moduly zdroje světla musí být zabezpečen/zabezpečeny proti jakékoliv manipulaci v jeho/jejich konstrukci. |
| --- | --- |

6.3.2

Modul/moduly zdroje světla musí být zabezpečen/zabezpečeny proti jakékoliv manipulaci v jeho/jejich konstrukci.

| 6.4 | U výměnné žárovky / výměnných žárovek:






  6.4.1 | lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití. |
| --- | --- | --- |

6.4

U výměnné žárovky / výměnných žárovek:

6.4.1

lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití.

| 6.4.2 | Konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být namontována pouze ve správné poloze. |
| --- | --- |

6.4.2

Konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být namontována pouze ve správné poloze.

| 6.4.3 | Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem stanoveným v publikaci IEC č. 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky. |
| --- | --- |

6.4.3

Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem stanoveným v publikaci IEC č. 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

7.   SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

| 7.1 | Svítivost světla, které vyzařuje každý ze dvou odevzdaných vzorků, musí být:








  Kategorie boční obrysové svítilny | SM1 | SM2 |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.1 | Minimální svítivost |

7.1

Svítivost světla, které vyzařuje každý ze dvou odevzdaných vzorků, musí být:

Kategorie boční obrysové svítilny

SM1

SM2

7.1.1

Minimální svítivost

ve vztažné ose

4,0 cd

0,6 cd

v jiném daném úhlovém poli

0,6 cd

0,6 cd

| 7.1.2 | Maximální svítivost |
| --- | --- |

7.1.2

Maximální svítivost

v daném úhlovém poli (3)

25,0 cd

25,0 cd

| 7.1.3 | Úhlové pole |
| --- | --- |

7.1.3

Úhlové pole

vodorovné

± 45°

± 30°

svislé

± 10°

± 10°

| 7.1.4 | U svítilen, které mají více než jeden zdroj světla: | musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, pokud kterýkoliv ze zdrojů světla nefunguje; |
| --- | --- | --- |

7.1.4

U svítilen, které mají více než jeden zdroj světla:

musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, pokud kterýkoliv ze zdrojů světla nefunguje;

| | svítí-li všechny zdroje světla, nesmí být překročena maximální daná svítivost; |
| --- | --- |

svítí-li všechny zdroje světla, nesmí být překročena maximální daná svítivost;

veškeré zdroje světla, které jsou zapojeny do série, se považují za jediný zdroj světla.

| 7.2 | Mimo vztažnou osu a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 1 tohoto předpisu, svítivost světla vyzařovaného každou z obou předložených bočních obrysových svítilen:






  7.2.1 | v každém směru, který odpovídá bodům tabulky rozložení světla uvedené v příloze 4 tohoto předpisu, nesmí být menší než součin minima specifikovaného v tabulce v bodě 7.1 výše a procenta stanoveného ve zmíněné tabulce pro daný směr; |
| --- | --- | --- |

7.2

Mimo vztažnou osu a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 1 tohoto předpisu, svítivost světla vyzařovaného každou z obou předložených bočních obrysových svítilen:

7.2.1

v každém směru, který odpovídá bodům tabulky rozložení světla uvedené v příloze 4 tohoto předpisu, nesmí být menší než součin minima specifikovaného v tabulce v bodě 7.1 výše a procenta stanoveného ve zmíněné tabulce pro daný směr;

| 7.2.2 | v kterémkoliv směru v prostoru, ze kterého je boční obrysová svítilna viditelná, nesmí překročit maximum stanovené v bodě 7.1 výše; |
| --- | --- |

7.2.2

v kterémkoliv směru v prostoru, ze kterého je boční obrysová svítilna viditelná, nesmí překročit maximum stanovené v bodě 7.1 výše;

| 7.2.3 | musí být dodržena ustanovení bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu o místních změnách svítivosti. |
| --- | --- |

7.2.3

musí být dodržena ustanovení bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu o místních změnách svítivosti.

| 7.3 | Podrobnosti o metodách měření, které se mají použít, jsou uvedeny v příloze 4, na kterou odkazuje bod 6.2.1. |
| --- | --- |

7.3

Podrobnosti o metodách měření, které se mají použít, jsou uvedeny v příloze 4, na kterou odkazuje bod 6.2.1.

8.   BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

| 8.1 | Boční obrysová svítilna musí vyzařovat oranžové světlo; světlo však může být červené, je-li nejzadnější boční obrysová svítilna skupinová, sdružená nebo sloučená se zadní obrysovou svítilnou, zadní doplňkovou obrysovou svítilnou, zadní mlhovkou, brzdovou svítilnou, nebo je sloučená nebo má část plochy výstupu světla společnou se zadní odrazkou. |
| --- | --- |

8.1

Boční obrysová svítilna musí vyzařovat oranžové světlo; světlo však může být červené, je-li nejzadnější boční obrysová svítilna skupinová, sdružená nebo sloučená se zadní obrysovou svítilnou, zadní doplňkovou obrysovou svítilnou, zadní mlhovkou, brzdovou svítilnou, nebo je sloučená nebo má část plochy výstupu světla společnou se zadní odrazkou.

| 8.2 | Barva světla vyzařovaného v poli mřížky rozložení světla uvedené v bodě 2 přílohy 4 musí být při měření v souladu s přílohou 5 tohoto předpisu v mezích tříbarevných souřadnic stanovených pro příslušnou barvu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny v barvě. |
| --- | --- |

8.2

Barva světla vyzařovaného v poli mřížky rozložení světla uvedené v bodě 2 přílohy 4 musí být při měření v souladu s přílohou 5 tohoto předpisu v mezích tříbarevných souřadnic stanovených pro příslušnou barvu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny v barvě.

9.   ZKUŠEBNÍ POSTUP

| 9.1 | Měření musí být prováděna s bezbarvou standardní žárovkou typu, který je doporučen pro boční obrysovou svítilnu, při napájení napětím potřebným k vytvoření vztažného světelného toku požadovaného pro tento typ žárovek, a s ohledem na ustanovení bodu 9.2 níže. |
| --- | --- |

9.1

Měření musí být prováděna s bezbarvou standardní žárovkou typu, který je doporučen pro boční obrysovou svítilnu, při napájení napětím potřebným k vytvoření vztažného světelného toku požadovaného pro tento typ žárovek, a s ohledem na ustanovení bodu 9.2 níže.

| 9.2 | U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se veškerá měření provádějí při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V.
  V případě zdrojů světla napájených zvláštními napáječi se výše uvedená napětí připojí na vstupní svorky takových napáječů. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat speciální napáječ potřebný k napájení světelných zdrojů. |
| --- | --- |

9.2

U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se veškerá měření provádějí při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V.

V případě zdrojů světla napájených zvláštními napáječi se výše uvedená napětí připojí na vstupní svorky takových napáječů. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat speciální napáječ potřebný k napájení světelných zdrojů.

| 9.3 | Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení. |
| --- | --- |

9.3

Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.

10.   ZMĚNY TYPU BOČNÍ OBRYSOVÉ SVÍTILNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU

| 10.1 | Jakákoli změna typu boční obrysové svítilny musí být oznámena správnímu orgánu, který udělil schválení typu svítilny. Tento orgán může:






  10.1.1 | buď dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že boční obrysová svítilna stále splňuje požadavky; nebo |
| --- | --- | --- |

10.1

Jakákoli změna typu boční obrysové svítilny musí být oznámena správnímu orgánu, který udělil schválení typu svítilny. Tento orgán může:

10.1.1

buď dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že boční obrysová svítilna stále splňuje požadavky; nebo

| 10.1.2 | požadovat další zkušební zprávu od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek. |
| --- | --- |

10.1.2

požadovat další zkušební zprávu od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.

| 10.2 | Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným výše v bodě 5.3. |
| --- | --- |

10.2

Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným výše v bodě 5.3.

| 10.3 | Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přidělí každému formuláři zprávy o takovém rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře pro oznámení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

10.3

Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přidělí každému formuláři zprávy o takovém rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře pro oznámení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

11.   SHODNOST VÝROBY

Postupy kontroly shodnosti výroby se musí shodovat s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:

| 11.1 | Každá boční obrysová svítilna schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby byla shodná se schváleným typem, což znamená, že splňuje požadavky stanovené v bodech 7 a 8 výše. |
| --- | --- |

11.1

Každá boční obrysová svítilna schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby byla shodná se schváleným typem, což znamená, že splňuje požadavky stanovené v bodech 7 a 8 výše.

| 11.2 | Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 6 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

11.2

Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 6 tohoto předpisu.

| 11.3 | Musí být splněny minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

11.3

Musí být splněny minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.

| 11.4 | Orgán státní správy, který příslušný typ schválil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti aplikované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

11.4

Orgán státní správy, který příslušný typ schválil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti aplikované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky.

12.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 12.1 | Schválení typu udělené určité boční obrysové svítilně může být odejmuto, nejsou-li splněny výše stanovené podmínky. |
| --- | --- |

12.1

Schválení typu udělené určité boční obrysové svítilně může být odejmuto, nejsou-li splněny výše stanovené podmínky.

| 12.2 | Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které předtím udělila, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře pro oznámení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

12.2

Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které předtím udělila, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře pro oznámení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

13.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení typu zcela zastaví výrobu boční obrysové svítilny schválené v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení informuje tento orgán ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře pro oznámení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

14.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž mají být zasílána oznámení o udělení schválení typu, jeho rozšíření, odmítnutí či odnětí vystavená v jiných zemích.

15.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

| 15.1 | Počínaje dnem vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3. |
| --- | --- |

15.1

Počínaje dnem vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3.

| 15.2 | Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělit schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ boční obrysové svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3. |
| --- | --- |

15.2

Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělit schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ boční obrysové svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3.

| 15.3 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

15.3

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 15.4 | Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům bočních obrysových svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

15.4

Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům bočních obrysových svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 15.5 | Schválení EHK udělené podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení typu včetně rozšíření podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, musí smluvní strana, která schválení udělila, tuto skutečnost oznámit ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

15.5

Schválení EHK udělené podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení typu včetně rozšíření podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, musí smluvní strana, která schválení udělila, tuto skutečnost oznámit ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.

| 15.6 | Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ boční obrysové svítilny schválený podle doplňku č. 3 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

15.6

Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ boční obrysové svítilny schválený podle doplňku č. 3 tohoto předpisu.

| 15.7 | Do 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout typ boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

15.7

Do 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout typ boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 15.8 | Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu boční obrysové svítilny, který nesplňuje požadavky doplňku č. 3 tohoto předpisu, pokud taková boční obrysová svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu. |
| --- | --- |

15.8

Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu boční obrysové svítilny, který nesplňuje požadavky doplňku č. 3 tohoto předpisu, pokud taková boční obrysová svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

| 15.9 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení typu pro boční obrysové svítilny na základě předchozích doplňků tohoto předpisu za předpokladu, že je taková boční obrysová svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu. |
| --- | --- |

15.9

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení typu pro boční obrysové svítilny na základě předchozích doplňků tohoto předpisu za předpokladu, že je taková boční obrysová svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

| 15.10 | Od oficiálního dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na vozidle montáž boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

15.10

Od oficiálního dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na vozidle montáž boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3 tohoto předpisu.

| 15.11 | Po dobu 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k sérii změn 00 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále povolovat na vozidle montáž boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

15.11

Po dobu 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k sérii změn 00 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále povolovat na vozidle montáž boční obrysové svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 15.12 | Po uplynutí 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž boční obrysové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, na nové vozidlo, pro které bylo uděleno vnitrostátní schválení typu nebo jednotlivé schválení později než 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 v platnost. |
| --- | --- |

15.12

Po uplynutí 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž boční obrysové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, na nové vozidlo, pro které bylo uděleno vnitrostátní schválení typu nebo jednotlivé schválení později než 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 v platnost.

| 15.13 | Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž boční obrysové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, na nové vozidlo prvně registrované později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost. |
| --- | --- |

15.13

Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž boční obrysové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 3, na nové vozidlo prvně registrované později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 3 k tomuto předpisu v platnost.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend.4).

(2)  pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(3)  Kromě toho u červených bočních obrysových svítilen v úhlovém poli od 60° do 90° ve vodorovném směru a v úhlovém poli ± 20° ve svislém směru směrem k přední části vozidla činí maximální hodnota vyzařovaného světla 0,25 cd.

---

PŘÍLOHA 1

POŽADOVANÉ MINIMÁLNÍ ÚHLY PROSTOROVÉHO ROZLOŽENÍ SVĚTLA

Minimální svislé úhly, SM1 a SM2:

Image

Úhel 10 ° pod vodorovnou rovinu může být snížen na 5 °, jsou-li svítilny montovány ve výšce 750 mm nad vozovkou nebo níže.

Minimální vodorovné úhly, SM1:

Image

Minimální vodorovné úhly, SM2:

Image

---

PŘÍLOHA 2

OZNÁMENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

Příklad 1 (a)

Image

Příklad 1 (b)

Image

Příklad 2

Zjednodušené značení sestavy několika svítilen, které jsou součástí téhož celku

VZOR A

Image

VZOR B

Image

VZOR C

Image

Pozn.: Uvedené tři příklady značek schválení typu, vzor A, vzor B a vzor C, představují tři možné varianty značení zařízení světelné signalizace, jsou-li dvě svítilny nebo více svítilen součástí jednoho celku skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.

Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E4) pod schvalovacím číslem 3333 a že sestává z/ze:

| | zadní a boční odrazky třídy IA schválené jako typ podle série změn 02 předpisu č. 3; |
| --- | --- |

zadní a boční odrazky třídy IA schválené jako typ podle série změn 02 předpisu č. 3;

| | zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 6 předpisu č. 01; |
| --- | --- |

zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 6 předpisu č. 01;

| | zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7; |
| --- | --- |

zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7;

| | zadní mlhovky (F) schválené podle série změn 01 předpisu č. 38; |
| --- | --- |

zadní mlhovky (F) schválené podle série změn 01 předpisu č. 38;

| | zpětného světlometu (AR) schváleného podle série změn 01 předpisu č. 23; |
| --- | --- |

zpětného světlometu (AR) schváleného podle série změn 01 předpisu č. 23;

| | brzdové svítilny (S1) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7; |
| --- | --- |

brzdové svítilny (S1) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7;

| | boční obrysové svítilny (SM1) schválené v souladu s tímto předpisem v jeho původním znění. |
| --- | --- |

boční obrysové svítilny (SM1) schválené v souladu s tímto předpisem v jeho původním znění.

Svítilna skupinová nebo sloučená se světlometem

Příklad 3

Image

Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:

Image

Příklad 4

Moduly zdroje světla

MD E3 17325

Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17325.

---

PŘÍLOHA 4

FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ

1.   Metody měření

1.1   Při fotometrických měřeních se musí vhodným stíněním zabránit rozptýleným odrazům.

1.2   Mají-li být výsledky měření nezpochybnitelné, musí měření splňovat následující požadavky:

| 1.2.1 | vzdálenost měření musí být taková, aby bylo možné použít zákona nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti; |
| --- | --- |

1.2.1

vzdálenost měření musí být taková, aby bylo možné použít zákona nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;

| 1.2.2 | měřící zařízení musí být takové, aby úhlový otvor měřiče pozorovaný ze vztažného středu svítilny byl mezi 10’ a 1°. |
| --- | --- |

1.2.2

měřící zařízení musí být takové, aby úhlový otvor měřiče pozorovaný ze vztažného středu svítilny byl mezi 10’ a 1°.

| 1.2.3 | požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně. |
| --- | --- |

1.2.3

požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně.

1.3   V případě, že zařízení může být na vozidlo montováno ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí být fotometrická měření opakována pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy určené výrobcem.

1.4   Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je horizontální, kolmý ke střední podélné rovině vozidla a orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem.

2.   Tabulky rozložení světla

2.1   Boční obrysové svítilny kategorie SM1

Image

| 2.1.1 | Minimální hodnoty:
  0,6 cd v kterémkoli bodě mimo vztažnou osu, ve vztažné ose musí být 4,0 cd. |
| --- | --- |

2.1.1

Minimální hodnoty:

0,6 cd v kterémkoli bodě mimo vztažnou osu, ve vztažné ose musí být 4,0 cd.

| 2.1.2 | Maximální hodnoty:
  25,0 cd v kterémkoli bodě. |
| --- | --- |

2.1.2

Maximální hodnoty:

25,0 cd v kterémkoli bodě.

2.2   Boční obrysové svítilny kategorie SM2

Image

| 2.2.1 | Minimální hodnoty:
  0,6 cd v kterémkoli bodě. |
| --- | --- |

2.2.1

Minimální hodnoty:

0,6 cd v kterémkoli bodě.

| 2.2.2 | Maximální hodnoty:
  25,0 cd v kterémkoli bodě. |
| --- | --- |

2.2.2

Maximální hodnoty:

25,0 cd v kterémkoli bodě.

2.3   Pro boční obrysové svítilny kategorií SM1 a SM2 může být dostačující kontrola pouze pěti bodů, které si vybere zkušební orgán.

2.4.   Uvnitř pole rozložení světla, které je výše znázorněno jako mřížka, má být světelný obrazec v podstatě spojitý, tj. svítivost v každém místě části pole ohraničeného čarami mřížky musí plnit alespoň nejnižší minimální hodnotu, která se týká příslušných čar mřížky.

2.5   U zařízení určených k montáži ve výšce nejvýše 750 mm nad povrchem vozovky se však fotometrická svítivost ověřuje pouze do úhlu 5° pod horizontálou.

3.   Fotometrická měření svítilen

Fotometrické vlastnosti se ověřují:

3.1   U nevýměnných zdrojů světla (žárovky nebo jiné zdroje):

se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 9.2 tohoto předpisu.

3.2   U výměnných žárovek:

při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světleného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než 5 %. Případně je možné postupně na každé pozici použít standardní žárovku svítící svým vztažným světelným tokem a jednotlivá měření na každé pozici sečíst.

3.3   U všech signalizačních svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou/žárovkami, musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.

---

PŘÍLOHA 5

Barva vyzařovaného světla: chromatické souřadnice

Ke zkoušce kolorimetrických vlastností se použije zdroj světla s barevnou teplotou 2 856 K odpovídající světelnému zdroji A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE). U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) je však v souladu s bodem 9.2 tohoto předpisu třeba zkoušet kolorimetrické vlastnosti se zdroji namontovanými ve svítilně.

---

PŘÍLOHA 6

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA KONTROLNÍ POSTUPY SHODNOSTI VÝROBY

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky shodnosti se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané boční obrysové svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou boční obrysové svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje), za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. |
| --- | --- |

1.2.1

žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

| 1.2.2. | Pokud v případě boční obrysové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na bočních obrysových svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka. |
| --- | --- |

1.2.2.

Pokud v případě boční obrysové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na bočních obrysových svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.

1.3   Boční obrysové svítilny vybavené standardní žárovkou nebo boční obrysové svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným v boční obrysové svítilně.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODY VÝROBCEM

Pro každý typ boční obrysové svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň níže uvedené zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.

2.2   Použité zkušební metody

| 2.2.1 | Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.

| 2.2.2 | Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.2

Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.

| 2.2.3 | Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán. |
| --- | --- |

2.2.3

Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

| 2.2.4 | Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků. |
| --- | --- |

2.2.4

Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.

2.3   Způsob odběru vzorků

Vzorky bočních obrysových svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor bočních obrysových svítilen téhož typu, vymezeného podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a řízení jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 4 a požadovaných chromatických souřadnic.

2.5   Kritéria přípustnosti

Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 11.1 tohoto předpisu.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.

---

PŘÍLOHA 7

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané boční obrysové svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou boční obrysové svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje), za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. |
| --- | --- |

1.2.1

žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

| 1.2.2 | Pokud v případě boční obrysové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na bočních obrysových svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka. |
| --- | --- |

1.2.2

Pokud v případě boční obrysové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na bočních obrysových svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.

| 1.2.3 | Boční obrysové svítilny se zjevnými závadami se neberou v úvahu. |
| --- | --- |

1.2.3

Boční obrysové svítilny se zjevnými závadami se neberou v úvahu.

1.3   Boční obrysové svítilny vybavené standardní žárovkou nebo boční obrysové svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným v boční obrysové svítilně.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři boční obrysové svítilny. Vzorek prvních dvou svítilen se označí písmenem A, vzorek druhých dvou svítilen písmenem B.

2.1   Shoda není zpochybněna

| 2.1.1 | Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen není při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen v nepříznivých směrech činí:






  2.1.1.1 | vzorek A







  A1: | u jedné boční obrysové svítilny | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u druhé boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| A2: | u obou bočních obrysových svítilen více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít k souboru B | |

2.1.1

Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen není při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen v nepříznivých směrech činí:

2.1.1.1

vzorek A

A1:

u jedné boční obrysové svítilny

0 procent

u druhé boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

A2:

u obou bočních obrysových svítilen více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít k souboru B

| 2.1.1.2 | vzorek B







  B1: | u obou bočních obrysových svítilen | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

vzorek B

B1:

u obou bočních obrysových svítilen

0 procent

| 2.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.1.2

nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shoda je zpochybněna

| 2.2.1 | Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen je při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:






  2.2.1.1 | vzorek A







  A3: | u jedné boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1

Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen je při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:

2.2.1.1

vzorek A

A3:

u jedné boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.1.2 | vzorek B







  B2: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné boční obrysové svítilny více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| B3: | v případě A2 | |
| u jedné boční obrysové svítilny | 0 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1.2

vzorek B

B2:

v případě A2

u jedné boční obrysové svítilny více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

B3:

v případě A2

u jedné boční obrysové svítilny

0 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.2 | nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.2.2

nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení typu

Shodnost je zpochybněna a použije se kapitola 12, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 v této příloze odchylky naměřených hodnot u bočních obrysových svítilen následující:

| 2.3.1 | vzorek A







  A4: | u jedné boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 30 procent |
| A5: | u obou bočních obrysových svítilen více než | 20 procent |

2.3.1

vzorek A

A4:

u jedné boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

30 procent

A5:

u obou bočních obrysových svítilen více než

20 procent

| 2.3.2 | vzorek B







  B4: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné boční obrysové svítilny více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 20 procent |
| B5: | v případě A2 | |
| u obou bočních obrysových svítilen více než | 20 procent |
| B6: | v případě A2 | |
| u jedné boční obrysové svítilny | 0 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 30 procent |

2.3.2

vzorek B

B4:

v případě A2

u jedné boční obrysové svítilny více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

20 procent

B5:

v případě A2

u obou bočních obrysových svítilen více než

20 procent

B6:

v případě A2

u jedné boční obrysové svítilny

0 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

30 procent

| 2.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je do dvou měsíců po oznámení nutné odebrat třetí vzorek dvou bočních obrysových svítilen C a čtvrtý vzorek dvou bočních obrysových svítilen D ze zásob vyrobených po přijetí nápravných opatření.

3.1   Shoda není zpochybněna

| 3.1.1 | Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:






  3.1.1.1 | vzorek C







  C1: | u jedné boční obrysové svítilny | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u druhé boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| C2: | u obou bočních obrysových svítilen více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít k souboru D | |

3.1.1

Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:

3.1.1.1

vzorek C

C1:

u jedné boční obrysové svítilny

0 procent

u druhé boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

C2:

u obou bočních obrysových svítilen více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít k souboru D

| 3.1.1.2 | vzorek D







  D1: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u obou bočních obrysových svítilen | 0 procent |

3.1.1.2

vzorek D

D1:

v případě vzorku C2

u obou bočních obrysových svítilen

0 procent

| 3.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.1.2

nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shoda je zpochybněna

| 3.2.1 | Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen je při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:






  3.2.1.1 | vzorek D







  D2: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u jedné boční obrysové svítilny více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |

3.2.1

Shoda hromadně vyráběných bočních obrysových svítilen je při výběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u bočních obrysových svítilen činí:

3.2.1.1

vzorek D

D2:

v případě vzorku C2

u jedné boční obrysové svítilny více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

| 3.2.1.2 | nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.2.1.2

nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení typu

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 12, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 v této příloze odchylky naměřených hodnot u bočních obrysových svítilen následující:

| 3.3.1 | vzorek C







  C3: | u jedné boční obrysové svítilny nejvýše | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 20 procent |
| C4: | u obou bočních obrysových svítilen více než | 20 procent |

3.3.1

vzorek C

C3:

u jedné boční obrysové svítilny nejvýše

20 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

20 procent

C4:

u obou bočních obrysových svítilen více než

20 procent

| 3.3.2 | vzorek D







  D3: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné boční obrysové svítilny 0 procent nebo více než | 0 procent |
| u druhé boční obrysové svítilny více než | 20 procent |

3.3.2

vzorek D

D3:

v případě vzorku C2

u jedné boční obrysové svítilny 0 procent nebo více než

0 procent

u druhé boční obrysové svítilny více než

20 procent

| 3.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

Diagram 1

Image

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/92 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/92

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 98 — Jednotná ustanovení pro schvalování světlometů motorových vozidel vybavených výbojkovými zdroji světla

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 13 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 19. srpen 2010

OBSAH

PŘEDPIS

A.   SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

| 0. | Rozsah působnosti |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení světlometu |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osvětlení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Hodnocení působení nepohodlí ostatním řidičům a/nebo jejich oslňování |
| --- | --- |

7.

C.   DALŠÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

| 8. | Změna typu světlometu a rozšíření schválení |
| --- | --- |

8.

| 9. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

12.

| 13. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

13.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení typu nebo o ukončení výroby typu světlometu podle předpisu č. 98 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Příklady uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Měřicí stěny |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Zkoušky stability fotometrických parametrů světlometů v provozu
  Dodatek– Přehled dob činností pro zkoušku stability fotometrických parametrů |
| --- | --- |

Příloha 4 –

Zkoušky stability fotometrických parametrů světlometů v provozu

Dodatek– Přehled dob činností pro zkoušku stability fotometrických parametrů

| Příloha 5 – | Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu - zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných světlometů
  Dodatek 1– Časová posloupnost schvalovacích zkoušek
  Dodatek 2– Metoda měření rozptylu a propustnosti světla
  Dodatek 3– Metoda zkoušení postřikem
  Dodatek 4– Zkouška přilnavosti lepicí pásky |
| --- | --- |

Příloha 5 –

Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu - zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných světlometů

Dodatek 1– Časová posloupnost schvalovacích zkoušek

Dodatek 2– Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

Dodatek 3– Metoda zkoušení postřikem

Dodatek 4– Zkouška přilnavosti lepicí pásky

| Příloha 6 – | Vztažný střed |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Označování napětí |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Ověření „rozhraní“ u potkávacího světla světlometu za pomoci přístrojů |
| --- | --- |

Příloha 10 –

| Příloha 11 – | Požadavky na LED moduly a světlomety obsahující LED moduly |
| --- | --- |

Příloha 11 –

A.   SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

0.   ROZSAH PŮSOBNOSTI (1)

Tento předpis se vztahuje na:

| a) | světlomety a |
| --- | --- |

a)

světlomety a

| b) | rozdělené světelné systémy, |
| --- | --- |

b)

rozdělené světelné systémy,

využívající výbojkové zdroje světla, u vozidel kategorií M, N a L3.

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu,

1.1   pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.2   „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo.

1.3   „Povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla.

1.4   „Napáječem“ se rozumí elektrické napájení výbojkového zdroje světla. Tento napáječ může být zčásti nebo úplně uvnitř nebo vně světlometu.

1.5   „Vzájemně přizpůsobeným párem“ se rozumí sada svítilen stejné funkce na levé a pravé straně vozidla.

1.6   Světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší takovými podstatnými parametry jako:

| 1.6.1 | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- |

1.6.1

obchodní název nebo značka;

| 1.6.2 | parametry optického systému; |
| --- | --- |

1.6.2

parametry optického systému;

| 1.6.3 | začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí, popřípadě deformací měnit optické účinky; |
| --- | --- |

1.6.3

začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí, popřípadě deformací měnit optické účinky;

| 1.6.4 | vhodnost pro pravostranný nebo levostranný provoz nebo pro oba systémy provozu; |
| --- | --- |

1.6.4

vhodnost pro pravostranný nebo levostranný provoz nebo pro oba systémy provozu;

| 1.6.5 | druh vyzařovaného světla (potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí); |
| --- | --- |

1.6.5

druh vyzařovaného světla (potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí);

| 1.6.6 | materiály tvořící rozptylová skla a případný povlak; |
| --- | --- |

1.6.6

materiály tvořící rozptylová skla a případný povlak;

| 1.6.7 | Zařízení určené k instalaci na levé straně vozidla a odpovídající zařízení určenému k instalaci na pravé straně vozidla bude nicméně považováno za zařízení stejného typu. |
| --- | --- |

1.6.7

Zařízení určené k instalaci na levé straně vozidla a odpovídající zařízení určenému k instalaci na pravé straně vozidla bude nicméně považováno za zařízení stejného typu.

1.7   Kdekoli se v tomto předpise odkazuje na standardní žárovku (žárovky) a na výbojkový zdroj (zdroje) světla, rozumí se odkaz na předpis č. 37 resp. č. 99, a jejich série změn platné v době podání žádosti o schválení.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ SVĚTLOMETU (2)

2.1   Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky světlometu nebo jeho řádně pověřený zástupce. Žádost musí uvádět:

| 2.1.1 | zda je světlomet určen pro zajištění potkávacího světla, dálkového světla nebo obou světel; |
| --- | --- |

2.1.1

zda je světlomet určen pro zajištění potkávacího světla, dálkového světla nebo obou světel;

| 2.1.2 | jde-li o světlomet určený pro zajištění potkávacího světla, zda je konstruován pro oba, levostranný i pravostranný provoz, nebo buď pro levostranný, anebo pravostranný provoz; |
| --- | --- |

2.1.2

jde-li o světlomet určený pro zajištění potkávacího světla, zda je konstruován pro oba, levostranný i pravostranný provoz, nebo buď pro levostranný, anebo pravostranný provoz;

| 2.1.3 | jestliže je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, montážní polohu (polohy) světlometu ve vztahu k zemi a podélné střední rovině vozidla; |
| --- | --- |

2.1.3

jestliže je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, montážní polohu (polohy) světlometu ve vztahu k zemi a podélné střední rovině vozidla;

| 2.1.4 | maximální svislé úhly nad a pod nominální polohou (polohami), které může dosáhnout zařízení k zaměření světlometu; |
| --- | --- |

2.1.4

maximální svislé úhly nad a pod nominální polohou (polohami), které může dosáhnout zařízení k zaměření světlometu;

| 2.1.5 | které světelné zdroje jsou napájeny, jsou-li použity různé světelné kombinace; |
| --- | --- |

2.1.5

které světelné zdroje jsou napájeny, jsou-li použity různé světelné kombinace;

| 2.1.6 | zda je použit rozdělený světelný systém a který typ světla (které typy světla) má tento systém poskytnout; |
| --- | --- |

2.1.6

zda je použit rozdělený světelný systém a který typ světla (které typy světla) má tento systém poskytnout;

| 2.1.7 | kategorii zdroje světla uvedenou v předpisech č. 37 a 99 a jejich sériích změn platných v době žádosti o schválení.
  Pro rozdělený světelný systém používající nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, číslo dílu přidělené generátoru světla jeho výrobcem. |
| --- | --- |

2.1.7

kategorii zdroje světla uvedenou v předpisech č. 37 a 99 a jejich sériích změn platných v době žádosti o schválení.

Pro rozdělený světelný systém používající nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, číslo dílu přidělené generátoru světla jeho výrobcem.

2.2   Ke každé žádosti se přiloží:

| 2.2.1 | výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu (viz dále body 3.2 a 4.2). Výkresy musí znázorňovat místo určené pro číslo schválení a doplňkové symboly ve vztahu ke kružnici značky schválení, v případě LED modulu (modulů) také místo vyhrazené pro zvláštní identifikační kód (kódy) modulu (modulů) a musí zobrazit světlomet ve svislém řezu a v náryse, s hlavními detaily optické konstrukce včetně případného drážkování. |
| --- | --- |

2.2.1

výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu (viz dále body 3.2 a 4.2). Výkresy musí znázorňovat místo určené pro číslo schválení a doplňkové symboly ve vztahu ke kružnici značky schválení, v případě LED modulu (modulů) také místo vyhrazené pro zvláštní identifikační kód (kódy) modulu (modulů) a musí zobrazit světlomet ve svislém řezu a v náryse, s hlavními detaily optické konstrukce včetně případného drážkování.

| 2.2.2 | Stručná technická specifikace obsahující obchodní značku, pokud se používá, a typ napáječe (napáječů) a krajní polohy podle dále uvedeného bodu 6.2.7 v případě, že světlomet vyzařuje světlo určené pro osvětlování zatáček. Pro LED modul (moduly) musí obsahovat:






  a) | stručný technický popis LED modulu (modulů); |
| --- | --- | --- |

2.2.2

Stručná technická specifikace obsahující obchodní značku, pokud se používá, a typ napáječe (napáječů) a krajní polohy podle dále uvedeného bodu 6.2.7 v případě, že světlomet vyzařuje světlo určené pro osvětlování zatáček. Pro LED modul (moduly) musí obsahovat:

a)

stručný technický popis LED modulu (modulů);

| b) | výkres s rozměry, základními elektrickými a fotometrickými hodnotami a skutečným světelným tokem. |
| --- | --- |

b)

výkres s rozměry, základními elektrickými a fotometrickými hodnotami a skutečným světelným tokem.

Dále pro rozdělený světelný systém stručnou technickou specifikaci zahrnující seznam světlovodů a příslušných optických komponentů a dokumentaci popisující generátor (generátory) světla dostačující k identifikaci. Tato dokumentace musí obsahovat číslo dílu přidělené výrobcem generátoru světla, výkres s rozměry a základní elektrické a fotometrické parametry a oficiální zkušební protokol týkající se bodu 5.8 tohoto předpisu.

| 2.2.3 | Následující vzorky:






  2.2.3.1 | pro schválení světlometu dva vzorky od každého typu světlometu, jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla, se standardními výbojkovými zdroji světla, a jeden napáječ od každého případně použitého typu.
  Pro schválení rozděleného světelného systému používajícího nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, dva vzorky systému zahrnující generátor světla a jeden napáječ od každého případně použitého typu. |
| --- | --- | --- |

2.2.3

Následující vzorky:

2.2.3.1

pro schválení světlometu dva vzorky od každého typu světlometu, jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla, se standardními výbojkovými zdroji světla, a jeden napáječ od každého případně použitého typu.

Pro schválení rozděleného světelného systému používajícího nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, dva vzorky systému zahrnující generátor světla a jeden napáječ od každého případně použitého typu.

| 2.2.4 | Pro zkoušku plastového materiálu, ze kterého jsou rozptylová skla zhotovena:






  2.2.4.1 | čtrnáct rozptylových skel;






  2.2.4.1.1 | deset těchto skel může být nahrazeno deseti vzorky materiálu o rozměrech nejméně 60 × 80 mm, majících plochý nebo vypouklý vnější povrch a převážně plochou část ve středu měření o rozměrech nejméně 15 × 15 mm (s poloměr zakřivení minimálně 300 mm); |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.4

Pro zkoušku plastového materiálu, ze kterého jsou rozptylová skla zhotovena:

2.2.4.1

čtrnáct rozptylových skel;

2.2.4.1.1

deset těchto skel může být nahrazeno deseti vzorky materiálu o rozměrech nejméně 60 × 80 mm, majících plochý nebo vypouklý vnější povrch a převážně plochou část ve středu měření o rozměrech nejméně 15 × 15 mm (s poloměr zakřivení minimálně 300 mm);

| 2.2.4.1.2 | každé takové rozptylové sklo nebo vzorek materiálu musí být vyrobeno technologií užívanou při hromadné výrobě; |
| --- | --- |

2.2.4.1.2

každé takové rozptylové sklo nebo vzorek materiálu musí být vyrobeno technologií užívanou při hromadné výrobě;

| 2.2.4.2 | odrážeč, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat. |
| --- | --- |

2.2.4.2

odrážeč, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat.

| 2.2.5 | Ke zkoušce nepropustnosti UV záření z výbojkových zdrojů světla u dílů zhotovených z plastových materiálů a propouštějících světlo uvnitř světlometu:






  2.2.5.1 | jeden vzorek každého příslušného materiálu použitého ve světlometu nebo vzorek světlometu, který tyto materiály obsahuje. Každý vzorek materiálu musí mít stejný vzhled a příslušné povrchové ošetření (pokud existuje), určené pro použití ve světlometu, který se schvaluje. |
| --- | --- | --- |

2.2.5

Ke zkoušce nepropustnosti UV záření z výbojkových zdrojů světla u dílů zhotovených z plastových materiálů a propouštějících světlo uvnitř světlometu:

2.2.5.1

jeden vzorek každého příslušného materiálu použitého ve světlometu nebo vzorek světlometu, který tyto materiály obsahuje. Každý vzorek materiálu musí mít stejný vzhled a příslušné povrchové ošetření (pokud existuje), určené pro použití ve světlometu, který se schvaluje.

| 2.2.5.2 | Zkoušení nepropustnosti vnitřních materiálů vůči UV záření světelného zdroje není nutné:






  2.2.5.2.1 | jestliže jsou použity výbojkové zdroje světla typu s nízkou úrovní UV záření, jak je stanoveno v předpise č. 99, nebo; |
| --- | --- | --- |

2.2.5.2

Zkoušení nepropustnosti vnitřních materiálů vůči UV záření světelného zdroje není nutné:

2.2.5.2.1

jestliže jsou použity výbojkové zdroje světla typu s nízkou úrovní UV záření, jak je stanoveno v předpise č. 99, nebo;

| 2.2.5.2.2 | jestliže jsou přijata opatření k ochraně příslušné části světlometu před UV zářením, např. prostřednictvím skleněných filtrů. |
| --- | --- |

2.2.5.2.2

jestliže jsou přijata opatření k ochraně příslušné části světlometu před UV zářením, např. prostřednictvím skleněných filtrů.

2.3   V případě rozděleného světelného systému 10 vzorků materiálů a příslušného ochranného povlaku/krytu, ze kterého je zhotoven světlovod a ostatní optické části systému.

2.4   Materiály, z kterých jsou zhotovena rozptylová skla, a v případě rozděleného světelného systému materiály, z kterých jsou zhotoveny optické části systému a případné příslušné povlaky/kryty, musí být doloženy zkušebními protokoly s jejich parametry, pokud tyto materiály již byly zkoušeny.

3.   ZNAČENÍ

3.1   Světlomety nebo rozdělené světelné systémy předkládané ke schválení musí být čitelně a označeny nesmazatelným obchodním názvem nebo značkou žadatele.

3.2   Na rozptylovém skle a na základním tělese (3) musí mít světlomety dostatečně velké místo pro značku schválení a doplňkové symboly, stanovené v kapitole 4; tato místa musí být vyznačena na výkresech uvedených v bodě 2.2.1 výše.

3.3   Světlomety konstruované tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného i levostranného provozu, musí mít označení udávající obě polohy nastavení optické jednotky na vozidle nebo výbojkového zdroje světla na odrážeči; tato označení se skládají z písmen „R/D“ pro polohu odpovídající pravostrannému provozu a z písmen „L/G“ pro polohu odpovídající levostrannému provozu.

3.4   Všechny světelné svazky mohou mít na ploše výstupu světla vztažný střed podle vyobrazení v příloze 6.

3.5   V případě generátoru světla rozděleného světelného systému používajícího nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, musí být generátor světla opatřen obchodním názvem nebo značkou svého výrobce a číslem dílu, který je uveden v bodě 2.2.2 výše.

3.6   U světlometů s LED modulem (moduly) musí mít světlomet vyznačen jmenovité napětí a jmenovitý příkon a zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.

3.7   U LED modulu (modulů) předložených se světlometem ke schválení:

| 3.7.1 | musí být vyznačen obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné; |
| --- | --- |

3.7.1

musí být vyznačen obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné;

| 3.7.2 | musí být vyznačen specifický identifikační kód modulu. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.
  Tento specifický identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „MD“ jako „MODUL“ následovaná značkou schválení bez kružnice, která je předepsaná v bodě 4.2.1 dále, a v případě, že je použito několik nestejných modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky. Tento specifický identifikační kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1 výše. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky musí pocházet od téhož žadatele. |
| --- | --- |

3.7.2

musí být vyznačen specifický identifikační kód modulu. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.

Tento specifický identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „MD“ jako „MODUL“ následovaná značkou schválení bez kružnice, která je předepsaná v bodě 4.2.1 dále, a v případě, že je použito několik nestejných modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky. Tento specifický identifikační kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1 výše. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky musí pocházet od téhož žadatele.

3.8   Jestliže je elektronický ovladač zdroje světla, který není součástí LED modulu, použit k řízení LED modulu (modulů), potom musí být označen specifickým identifikačním kódem (kódy), jmenovitým vstupním napětím a příkonem.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Obecně

4.1.1   Schválení se udělí, pokud všechny vzorky typu světlometu dodané ke schválení podle výše uvedené kapitoly 2 splňují požadavky tohoto předpisu.

4.1.2   Světlomety splňující tento předpis mohou být skupinové, sdružené nebo sloučené s další světelnou nebo signalizační funkcí (funkcemi) za předpokladu, že jejich příslušné světelné funkce nejsou porušeny.

4.1.3   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety vyhovují požadavkům více než jednoho předpisu, lze přidělit jedinou značku schválení za předpokladu, že každá/každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů splňuje ustanovení, která se na ni/něj vztahují.

4.1.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00) označují sérii změn zahrnující poslední technické změny tohoto předpisu v době, kdy bylo schválení vydáno. Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž schvalovací číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis. Vzájemně přizpůsobený pár se nicméně považuje za jeden typ světlometu.

4.1.5   Osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se zašle stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

4.1.6   Kromě označení předepsaného v bodě 3.1 musí být každý světlomet, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto předpisu, na místě uvedeném v bodě 3.2 výše opatřen schvalovací značkou podle popisu v bodech 4.2 a 4.3 níže.

4.2   Složení značky schválení

Značka schválení sestává z:

| 4.2.1 | mezinárodního označení schválení, které obsahuje:






  4.2.1.1 | písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4) |
| --- | --- | --- |

4.2.1

mezinárodního označení schválení, které obsahuje:

4.2.1.1

písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4)

| 4.2.1.2 | číslo schválení, jak je předepsáno výše v bodě 4.1.4; |
| --- | --- |

4.2.1.2

číslo schválení, jak je předepsáno výše v bodě 4.1.4;

| 4.2.2 | následujícího doplňkového symbolu nebo symbolů:






  4.2.2.1 | u světlometů, které splňují pouze požadavky pro levostranný provoz, z vodorovné šipky směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz; |
| --- | --- | --- |

4.2.2

následujícího doplňkového symbolu nebo symbolů:

4.2.2.1

u světlometů, které splňují pouze požadavky pro levostranný provoz, z vodorovné šipky směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz;

| 4.2.2.2 | u světlometů, které jsou za pomoci vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla konstruovány pro splnění požadavků obou dopravních systémů, z vodorovné šipky s hroty na obou stranách, přičemž hroty směřují vlevo a vpravo; |
| --- | --- |

4.2.2.2

u světlometů, které jsou za pomoci vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla konstruovány pro splnění požadavků obou dopravních systémů, z vodorovné šipky s hroty na obou stranách, přičemž hroty směřují vlevo a vpravo;

| 4.2.2.3 | u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, z písmen „DC“; |
| --- | --- |

4.2.2.3

u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, z písmen „DC“;

| 4.2.2.4 | u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, z písmen „DR“; |
| --- | --- |

4.2.2.4

u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, z písmen „DR“;

| 4.2.2.5 | u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, z písmen „DCR“; |
| --- | --- |

4.2.2.5

u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, z písmen „DCR“;

| 4.2.2.6 | u světlometů s rozptylovým sklem z plastového materiálu z písmen „PL“, která jsou umístěna vedle symbolů předepsaných v bodech 4.2.2.3 až 4.2.2.5 výše; |
| --- | --- |

4.2.2.6

u světlometů s rozptylovým sklem z plastového materiálu z písmen „PL“, která jsou umístěna vedle symbolů předepsaných v bodech 4.2.2.3 až 4.2.2.5 výše;

| 4.2.2.7 | u světlometů vyhovujících požadavkům tohoto předpisu, pokud jde o dálkové světlo, z údaje o maximální svítivosti, vyjádřeném referenční značkou definovanou v bodě 6.3.2.2 níže, umístěnou v blízkosti kružnice s písmenem „E“ uvnitř;
  v případě sloučených světlometů musí být údaj o maximální svítivosti dálkového světla vyjádřen výše uvedeným způsobem. |
| --- | --- |

4.2.2.7

u světlometů vyhovujících požadavkům tohoto předpisu, pokud jde o dálkové světlo, z údaje o maximální svítivosti, vyjádřeném referenční značkou definovanou v bodě 6.3.2.2 níže, umístěnou v blízkosti kružnice s písmenem „E“ uvnitř;

v případě sloučených světlometů musí být údaj o maximální svítivosti dálkového světla vyjádřen výše uvedeným způsobem.

| 4.2.2.8 | U rozdělených světelných systémů je písmeno „D“ vyžadované v bodech 4.2.2.3, 4.2.2.4 a 4.2.2.5 nahrazeno na základě stejných požadavků písmeny „DLS“. |
| --- | --- |

4.2.2.8

U rozdělených světelných systémů je písmeno „D“ vyžadované v bodech 4.2.2.3, 4.2.2.4 a 4.2.2.5 nahrazeno na základě stejných požadavků písmeny „DLS“.

| 4.2.3 | Na osvědčení o schválení a formuláři sdělení, zasílaném státům, které jsou smluvními stranami dohody a které uplatňují tento předpis, musí být ve všech případech uvedeny příslušné pracovní postupy užité při zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné (přípustná) napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.
  V příslušných případech se zařízení označí takto:






  4.2.3.1 | u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s kteroukoliv jinou sloučenou funkcí: se za symbolem potkávacího světlometu v značce schválení umístí šikmá čára (/). |
| --- | --- | --- |

4.2.3

Na osvědčení o schválení a formuláři sdělení, zasílaném státům, které jsou smluvními stranami dohody a které uplatňují tento předpis, musí být ve všech případech uvedeny příslušné pracovní postupy užité při zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné (přípustná) napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.

V příslušných případech se zařízení označí takto:

4.2.3.1

u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s kteroukoliv jinou sloučenou funkcí: se za symbolem potkávacího světlometu v značce schválení umístí šikmá čára (/).

| 4.2.3.2 | Požadavek podle výše uvedeného bodu 4.2.3.1 se netýká světlometů splňujících požadavky tohoto předpisu, které jsou konstruovány tak, že potkávací a dálkové světlo jsou zajišťovány stejným výbojkovým zdrojem světla. |
| --- | --- |

4.2.3.2

Požadavek podle výše uvedeného bodu 4.2.3.1 se netýká světlometů splňujících požadavky tohoto předpisu, které jsou konstruovány tak, že potkávací a dálkové světlo jsou zajišťovány stejným výbojkovým zdrojem světla.

| 4.2.4 | Dvě číslice čísla schválení (00 pro předpis v současném znění) udávají sérii změn začleňující nejaktuálnější závažné technické úpravy předpisu v době vydání schválení a případná požadovaná šipka může být zakreslena v blízkosti výše uvedených doplňkových symbolů. |
| --- | --- |

4.2.4

Dvě číslice čísla schválení (00 pro předpis v současném znění) udávají sérii změn začleňující nejaktuálnější závažné technické úpravy předpisu v době vydání schválení a případná požadovaná šipka může být zakreslena v blízkosti výše uvedených doplňkových symbolů.

| 4.2.5 | Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 až 4.2.3 výše, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž je vyzařováno světlo. U rozděleného světelného systému s vnějším rozptylovým sklem vestavěným do světlovodu je podmínka uspokojivě splněna, jestliže značka schválení je umístěna alespoň na generátoru světla a na světlovodu nebo na jeho ochranném krytu. Značení musí být vždy viditelné, je-li světlomet nebo systém namontován na vozidle nebo když se otevře pohyblivá část, jako je například kapota. |
| --- | --- |

4.2.5

Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 až 4.2.3 výše, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž je vyzařováno světlo. U rozděleného světelného systému s vnějším rozptylovým sklem vestavěným do světlovodu je podmínka uspokojivě splněna, jestliže značka schválení je umístěna alespoň na generátoru světla a na světlovodu nebo na jeho ochranném krytu. Značení musí být vždy viditelné, je-li světlomet nebo systém namontován na vozidle nebo když se otevře pohyblivá část, jako je například kapota.

4.3   Uspořádání značky schválení

4.3.1   Samostatné svítilny

Příklady uspořádání značek schválení s výše uvedenými doplňkovými symboly udávají obr. 1 až 9 přílohy 2 tohoto předpisu.

4.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny

| 4.3.2.1 | Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, mohou být opatřeny jedinou mezinárodní značkou schválení, která sestává z kružnice s písmenem „E“ uvnitř, za níž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud






  4.3.2.1.1 | je viditelná podle bodu 4.2.5; |
| --- | --- | --- |

4.3.2.1

Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, mohou být opatřeny jedinou mezinárodní značkou schválení, která sestává z kružnice s písmenem „E“ uvnitř, za níž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud

4.3.2.1.1

je viditelná podle bodu 4.2.5;

| 4.3.2.1.2 | není možno žádnou světlo propouštějící součást skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesejmula i značka schválení. |
| --- | --- |

4.3.2.1.2

není možno žádnou světlo propouštějící součást skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesejmula i značka schválení.

| 4.3.2.2 | Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační znak podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:






  4.3.2.2.1 | buď na příslušné ploše výstupu světla; |
| --- | --- | --- |

4.3.2.2

Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační znak podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:

4.3.2.2.1

buď na příslušné ploše výstupu světla;

| 4.3.2.2.2 | nebo ve skupině tak, aby mohla být každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jednoznačně rozlišena (viz čtyři možné příklady v příloze 2, obr.10). |
| --- | --- |

4.3.2.2.2

nebo ve skupině tak, aby mohla být každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jednoznačně rozlišena (viz čtyři možné příklady v příloze 2, obr.10).

| 4.3.2.3 | Rozměry součástí jednotlivé značky schválení nesmí být menší než minimální rozměr požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, na jehož základě bylo schválení uděleno. |
| --- | --- |

4.3.2.3

Rozměry součástí jednotlivé značky schválení nesmí být menší než minimální rozměr požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, na jehož základě bylo schválení uděleno.

| 4.3.2.4 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis. |
| --- | --- |

4.3.2.4

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.

| 4.3.2.5 | Příklady uspořádání značek schválení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen se všemi výše zmiňovanými doplňkovými symboly jsou uvedeny v příloze 2, obr. 10. |
| --- | --- |

4.3.2.5

Příklady uspořádání značek schválení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen se všemi výše zmiňovanými doplňkovými symboly jsou uvedeny v příloze 2, obr. 10.

4.3.3   Svítilny, jejichž rozptylová skla mohou být použita pro různé typy světlometů a které mohou být sloučené nebo seskupené s jinými svítilnami

Platí ustanovení uvedená výše v bodě 4.3.2.

| 4.3.3.1 | Je-li užito stejné rozptylové sklo, může být navíc opatřeno odlišnými značkami schválení pro různé typy světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že hlavní těleso nebo rozdělený světelný systém světlometu i v případě, že jsou od rozptylového skla neoddělitelné, mají rovněž místo, popsané výše v bodě 3.2, a toto místo je opatřeno značkou schválení pro skutečné funkce. |
| --- | --- |

4.3.3.1

Je-li užito stejné rozptylové sklo, může být navíc opatřeno odlišnými značkami schválení pro různé typy světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že hlavní těleso nebo rozdělený světelný systém světlometu i v případě, že jsou od rozptylového skla neoddělitelné, mají rovněž místo, popsané výše v bodě 3.2, a toto místo je opatřeno značkou schválení pro skutečné funkce.

| 4.3.3.2 | Příklady uspořádání značek schválení pro výše uvedený případ jsou uvedeny v příloze 2, obr. 11 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.3.3.2

Příklady uspořádání značek schválení pro výše uvedený případ jsou uvedeny v příloze 2, obr. 11 tohoto předpisu.

4.3.4   Rozdělené světelné systémy

Rozdělené světelné systémy musí vyhovět ustanovením bodů 4.3.1 až 4.3.3.2 ve spojení s požadavky bodu 3.4.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (5)

5.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

5.1   Každý vzorek musí splňovat ustanovení, uvedená dále v kapitolách 6 až 8.

5.2   Světlomety musejí být provedeny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovávaly předepsané fotometrické charakteristiky a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.2.1   Světlomety musí být vybaveny zařízením, které umožňuje jejich nastavení na vozidle takovým způsobem, aby světlomety vyhověly platným ustanovením, která se na ně vztahují. Takové zařízení nemusí být montováno na jednotkách, ze kterých nelze odstranit odrážeč a rozptylové sklo za podmínky, že užití takových jednotek je omezeno na vozidla, u nichž může být seřízení světlometů zajištěno jinými prostředky.

Pokud jsou světlomet základního potkávacího světla a světlomet dálkového světla, každý vybavený svým vlastním zdrojem (zdroji) světla, smontovány do složené jednotky, musí zařízení pro seřizování umožnit správné seřízení každého z obou optických systémů samostatně. Stejné ustanovení se vztahuje na světlomety poskytující přední mlhové světlo a dálkové světlo, na světlomety poskytující základní potkávací světlo a přední mlhové světla a na světlomety poskytující všechny tři tyto světelné funkce.

5.2.2   Tato ustanovení se však nevztahují na soupravy světlometů, jejichž odrážeče jsou neoddělitelné. Pro tento typ soupravy platí požadavky bodu 6.3 tohoto předpisu.

5.3   Světlomety konstruované pro splnění požadavků jak pravostranného, tak levostranného provozu, mohou být upraveny pro daný druh provozu buď vhodným počátečním seřízením při montáži na vozidlo nebo volitelným nastavením prováděným uživatelem. Takové počáteční seřízení nebo volitelné nastavení může např. spočívat v určitém úhlovém nastavení, a to buď optické jednotky na vozidle nebo zdroje (zdrojů) světla vzhledem k optické jednotce. Ve všech případech smějí být možné jen dvě přesně vymezené seřizovací polohy, jedna pro pravostranný provoz a druhá pro levostranný provoz, přičemž konstrukce musí vylučovat samovolné přesunutí světlometu z jedné polohy do druhé nebo jeho nastavení do mezipolohy. Jestliže zdroj světla má dvě různé seřizovací polohy, musí součásti určené k upevnění zdroje světla k odrážeči být konstruovány a vyrobeny tak, aby zdroj světla v obou těchto polohách byl upevněn se stejnou přesností, jaká se vyžaduje u světlometů navržených jen pro jednostranný provoz. Vyhovění ustanovením tohoto bodu se ověřuje vizuální kontrolou a tam, kde je to nutné, zkušební montáží.

5.4   Uspořádání osvětlení pro různé podmínky provozu

5.4.1   U světlometů konstruovaných ke splnění požadavků provozu pouze na jedné straně vozovky (buď pravé nebo levé), musí být přijata opatření k ochraně proti oslnění uživatelů v zemi, kde provoz je na opačné straně vozovky než v zemi, pro kterou byl světlomet konstruován (6). Takovými opatřeními mohou být:

| a) | zaclonění vnější části rozptylového skla světlometu; |
| --- | --- |

a)

zaclonění vnější části rozptylového skla světlometu;

| b) | nastavení světla směrem dolů. Vodorovné nastavení je dovoleno; |
| --- | --- |

b)

nastavení světla směrem dolů. Vodorovné nastavení je dovoleno;

| c) | jakékoliv jiné opatření k odstranění nebo redukci asymetrické části světla. |
| --- | --- |

c)

jakékoliv jiné opatření k odstranění nebo redukci asymetrické části světla.

5.4.2   Při použití tohoto (těchto) opatření musí být splněny následující požadavky na osvětlení při nastavení, které zůstane nezměřeno ve srovnání s nastavením pro původní směr dopravy.

| 5.4.2.1 | Potkávací světlo konstruované pro pravostranný provoz a přizpůsobené levostrannému provozu:






  v bodě 0,86D – 1,72L, | nejméně 5 luxů |
| --- | --- | --- |
| v bodě 0,57U – 3,43R, | ne více než 1,4 luxu. |

5.4.2.1

Potkávací světlo konstruované pro pravostranný provoz a přizpůsobené levostrannému provozu:

v bodě 0,86D – 1,72L,

nejméně 5 luxů

v bodě 0,57U – 3,43R,

ne více než 1,4 luxu.

| 5.4.2.2 | Potkávací světlo konstruované pro levostranný provoz a přizpůsobené pravostrannému provozu:






  v bodě 0,86D – 1,72R, | nejméně 5 luxů |
| --- | --- | --- |
| v bodě 0,57U – 3,43L, | ne více než 1,4 luxu. |

5.4.2.2

Potkávací světlo konstruované pro levostranný provoz a přizpůsobené pravostrannému provozu:

v bodě 0,86D – 1,72R,

nejméně 5 luxů

v bodě 0,57U – 3,43L,

ne více než 1,4 luxu.

5.5   U světlometů konstruovaných střídavě pro dálkové a potkávací světlo nebo potkávací světlo a/nebo dálkové světlo konstruované tak, aby ozařovalo zatáčky, musí být všechna mechanická, elektromechanická nebo jiná zařízení začleněná do světlometu pro tyto účely (7) konstruována tak, aby:

| 5.5.1 | zařízení bylo dostatečně odolné a vydrželo za normálních podmínek použití 50 000 funkčních cyklů. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky může za účelem ověření splnění tohoto požadavku:






  a) | požadovat, aby žadatel poskytl vybavení nutné k provedení zkoušky; |
| --- | --- | --- |

5.5.1

zařízení bylo dostatečně odolné a vydrželo za normálních podmínek použití 50 000 funkčních cyklů. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky může za účelem ověření splnění tohoto požadavku:

a)

požadovat, aby žadatel poskytl vybavení nutné k provedení zkoušky;

| b) | neprovést zkoušku, jestliže ke světlometu předloženému žadatelem je přiložen zkušební protokol vydaný technickou zkušebnou odpovědnou za schvalovací zkoušky, pro světlomety shodné konstrukce (montáže), potvrzující splnění tohoto požadavku; |
| --- | --- |

b)

neprovést zkoušku, jestliže ke světlometu předloženému žadatelem je přiložen zkušební protokol vydaný technickou zkušebnou odpovědnou za schvalovací zkoušky, pro světlomety shodné konstrukce (montáže), potvrzující splnění tohoto požadavku;

| 5.5.2 | v případě poruchy nesmí hodnoty osvětlení nad přímkou H-H přesahovat hodnoty potkávacího světla podle bodu 6.2.6; dále u světlometů konstruovaných pro potkávací světlo a/nebo dálkové světlo, které ozařuje zatáčky, musí být minimální osvětlení nejméně 5 luxů (přímka VV, D 75 cm) dosaženo ve zkušebním bodě 25 V.
  Při provádění zkoušek k ověření plnění těchto požadavků se musí technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky řídit pokyny předloženými žadatelem; |
| --- | --- |

5.5.2

v případě poruchy nesmí hodnoty osvětlení nad přímkou H-H přesahovat hodnoty potkávacího světla podle bodu 6.2.6; dále u světlometů konstruovaných pro potkávací světlo a/nebo dálkové světlo, které ozařuje zatáčky, musí být minimální osvětlení nejméně 5 luxů (přímka VV, D 75 cm) dosaženo ve zkušebním bodě 25 V.

Při provádění zkoušek k ověření plnění těchto požadavků se musí technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky řídit pokyny předloženými žadatelem;

| 5.5.3 | základní potkávací nebo dálkové světlo se vždy nastavuje bez toho, aby se mechanizmus zastavil mezi těmito dvěma polohami; |
| --- | --- |

5.5.3

základní potkávací nebo dálkové světlo se vždy nastavuje bez toho, aby se mechanizmus zastavil mezi těmito dvěma polohami;

| 5.5.4 | uživatel nemůže normálními prostředky změnit tvar nebo polohu pohyblivých částí. |
| --- | --- |

5.5.4

uživatel nemůže normálními prostředky změnit tvar nebo polohu pohyblivých částí.

5.6   Musí být provedeny doplňkové zkoušky podle požadavků přílohy 4, které zajistí, aby v průběhu užívání nedocházelo k nadměrné změně fotometrických parametrů.

5.7   Světlo propouštějící díly světlometů zhotovené z plastů se zkouší podle požadavků přílohy 5.

5.8   Vyměnitelnost zdrojů světla

5.8.1   Výbojkový zdroj (zdroje) světla použitý ve výbojkových světlometech nebo v rozdělených světelných systémech musí být výměnný a musí být schválen podle předpisu č. 99 a jeho sérií změn platných v době žádosti o schválení typu. Výbojkový zdroj (zdroje) světla, který není schválen podle předpisu č. 99, může být použit pouze v případě, kdy je nevýměnnou částí generátoru světla. V případě rozdělených světelných systémů však může být generátor světla vyměnitelný bez použití speciálního nářadí také v případě, že v něm použitý zdroj světla není schválen.

5.8.2   V případě, že je ve výbojkovém světlometu použit jeden nebo více (doplňkových) žárovkových zdrojů světla, pak tyto žárovkové zdroje světla musí být schváleny podle předpisu č. 37 a jeho sérií změn platných v době žádosti o schválení typu, za předpokladu, že předpis č. 37 a jeho série změn platné v době žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení v použití.

5.8.3   Konstrukce zařízení musí být taková, že případná žárovka nemůže být upevněna jinak než ve správné poloze.

5.8.4   U vyměnitelných výbojkových zdrojů světla a u doplňkových žárovkových zdrojů světla musí držák zdroje světla odpovídat rozměrovým parametrům uvedeným v seznamu údajů publikace IEC č. 60061, který odpovídá kategorii použitého zdroje (zdrojů) světla. Montáž zdroje (zdrojů) světla do světlometu musí být snadná.

5.9   Nevýměnné výbojkové zdroje světla, které nejsou schválené podle předpisu č. 99 a jsou použité v rozdělených světelných systémech, musí navíc splňovat následující požadavky (odpovídající těm, které jsou uvedeny v předpise č. 99 pro schválení výbojkových zdrojů světla):

| 5.9.1 | požadavky na spouštění, rozběh a teplé opětovné spouštění podle bodu 3.6 předpisu č. 99; |
| --- | --- |

5.9.1

požadavky na spouštění, rozběh a teplé opětovné spouštění podle bodu 3.6 předpisu č. 99;

| 5.9.2 | požadavky na barvu podle bodu 3.9 předpisu č. 99. Barva musí být bílá; |
| --- | --- |

5.9.2

požadavky na barvu podle bodu 3.9 předpisu č. 99. Barva musí být bílá;

| 5.9.3 | požadavky na UV záření podle bodu 3.10 předpisu č. 99, je-li tak uvedeno v žádosti o schválení (bod 2.2.2 výše). |
| --- | --- |

5.9.3

požadavky na UV záření podle bodu 3.10 předpisu č. 99, je-li tak uvedeno v žádosti o schválení (bod 2.2.2 výše).

5.10   Systém světlometu a napáječe nesmí generovat rušivé záření nebo rušivá napětí na napájecích svorkách tak, aby způsobily poruchy ostatních elektrických/elektronických systémů vozidla (8).

5.11   Je-li to nezbytné pro průběh zkoušky, může zkušebna od výrobce požadovat dodatečné zkušební vzorky, zkušební stavy (držáky) nebo speciální zdroje napájení.

5.12   Zkušební postup musí být proveden v souladu s montážními specifikacemi výrobce.

5.13   Světlomet (je-li vybaven LED moduly) a LED modul (moduly) sám (samy) musí splňovat příslušné požadavky uvedené v příloze 11 tohoto předpisu. Splnění požadavků musí být přezkoušeno.

6.   OSVĚTLENÍ

6.1   Všeobecná ustanovení

6.1.1   Světlomety nebo rozdělené světelné systémy musí být konstruovány tak, aby s vhodnými výbojkovými zdroji světla dávaly dostatečné osvětlení potkávacím světlem bez oslňování a dobré osvětlení dálkovým světlem.

6.1.2   Osvětlení vytvářené světlometem se ověřuje na svislé měřící stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m před světlometem a kolmo k jeho ose, jak je uvedeno v příloze 3 tohoto předpisu; měřicí stěna musí být dostatečně široká, aby dovolila ověření a nastavení „rozhraní“ potkávacího světla v rozsahu nejméně 5° na obě strany od přímky V-V.

6.1.3.   Světlomet nebo rozdělené světelné systémy jsou považovány za vyhovující, jsou-li fotometrické požadavky stanovené v kapitole 6 splněny s jedním zdrojem světla, který byl zahořen během nejméně 15 cyklů, podle bodu 4 přílohy 4 předpisu č. 99.

Pokud je výbojkový zdroj světla schválen podle předpisu č. 99, je standardním zdrojem světla (etalonem) a jeho světelný tok se může lišit od objektivního světelného toku určeného v předpise č. 99. V tom případě se proto osvětlení koriguje.

Tato korekce se netýká rozdělených světelných systémů, které užívají nevyměnitelný výbojkový zdroj světla, nebo světlometů s úplně nebo částečně integrovaným napáječem (napáječi).

Jestliže výbojkový zdroj světla není schválen podle předpisu č. 99, musí být sériovým nevýměnným zdrojem světla.

6.1.4   Rozměry určující polohu oblouku uvnitř standardního výbojkového zdroje světla jsou uvedeny v příslušném seznamu údajů v předpise č. 99.

6.1.5   Splnění fotometrických parametrů musí být ověřováno v souladu s body 6.2.6 nebo 6.3 tohoto předpisu. Toto rovněž platí pro oblast ohraničenou mezi 3°R a 3°L (měřicí metoda pro barvu rozhraní je přitom vzata v úvahu).

6.1.6   Barva světla vyzařovaného světlomety, které používají výbojkové zdroje světla, musí být bílá.

6.1.7   Čtyři vteřiny po zapnutí světlometu, který nebyl v provozu 30 nebo více minut:

| 6.1.7.1 | u světlometu, který vytváří pouze dálkové světlo, musí být dosaženo v bodě HV nejméně 60 luxů. |
| --- | --- |

6.1.7.1

u světlometu, který vytváří pouze dálkové světlo, musí být dosaženo v bodě HV nejméně 60 luxů.

| 6.1.7.2 | u světlometů, které vytvářejí pouze potkávací světlo nebo alternativně potkávací a dálkové světelné funkce, jak je uvedeno v bodě 5.4 tohoto předpisu, musí být dosaženo v bodě 50V nejméně 10 luxů. |
| --- | --- |

6.1.7.2

u světlometů, které vytvářejí pouze potkávací světlo nebo alternativně potkávací a dálkové světelné funkce, jak je uvedeno v bodě 5.4 tohoto předpisu, musí být dosaženo v bodě 50V nejméně 10 luxů.

| 6.1.7.3 | v obou případech musí být výkonové napájení dostatečné k zajištění požadovaného nárůstu silného proudového impulzu. |
| --- | --- |

6.1.7.3

v obou případech musí být výkonové napájení dostatečné k zajištění požadovaného nárůstu silného proudového impulzu.

6.2   Ustanovení pro potkávací světla

6.2.1   Rozložení svítivosti potkávacího světla světlometu musí obsahovat „rozhraní“ (viz dále obr. 1), které umožní, aby světlomet byl správně nastaven na fotometrické měření a pro zaměření na vozidle.

„Rozhraní“ musí poskytovat:

| a) | V případě světla pro pravostranný provoz:






  i) | přímou „vodorovnou část“ směrem vlevo, |
| --- | --- | --- |

a)

V případě světla pro pravostranný provoz:

i)

přímou „vodorovnou část“ směrem vlevo,

| ii) | zdviženou část „ohyb - rameno“ směrem vpravo. |
| --- | --- |

ii)

zdviženou část „ohyb - rameno“ směrem vpravo.

| b) | V případě světla pro levostranný provoz:






  i) | přímou „vodorovnou část“ směrem vpravo, |
| --- | --- | --- |

b)

V případě světla pro levostranný provoz:

i)

přímou „vodorovnou část“ směrem vpravo,

| ii) | zdviženou část „ohyb - rameno“ směrem vlevo. |
| --- | --- |

ii)

zdviženou část „ohyb - rameno“ směrem vlevo.

Ve všech případech musí mít část „ohyb - rameno“ ostrý okraj.

6.2.2   Světlomet musí být vizuálně zaměřen pomocí „rozhraní“ (viz dále obr. 1) takto:

| 6.2.2.1 | pro svislé nastavení: vodorovná část „rozhraní“ se posune nahoru z přímky B a nastaví se do jmenovité polohy 1 % (25 cm) pod přímku H–H;

  Obrázek 1 |
| --- | --- |

6.2.2.1

pro svislé nastavení: vodorovná část „rozhraní“ se posune nahoru z přímky B a nastaví se do jmenovité polohy 1 % (25 cm) pod přímku H–H;

Obrázek 1

Image

| 6.2.2.2 | pro vodorovné nastavení: část „rozhraní“„ohyb – rameno“ se pohybuje:






  a) | pro pravostranný provoz zprava doleva a po tomto pohybu musí být vodorovně umístěná tak, aby: |
| --- | --- | --- |

6.2.2.2

pro vodorovné nastavení: část „rozhraní“„ohyb – rameno“ se pohybuje:

a)

pro pravostranný provoz zprava doleva a po tomto pohybu musí být vodorovně umístěná tak, aby:

| b) | nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo zleva přímku A a |
| --- | --- |

b)

nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo zleva přímku A a

| c) | na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překročilo přímku A a |
| --- | --- |

c)

na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překročilo přímku A a

| d) | uzel „ohybu“ byl zejména na přímce V-V; |
| --- | --- |

d)

uzel „ohybu“ byl zejména na přímce V-V;

nebo

pro levostranný provoz zleva doprava a po tomto pohybu musí být svisle umístěná tak, aby:

| a) | nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo přímku A vpravo a |
| --- | --- |

a)

nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo přímku A vpravo a

| b) | na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překročilo přímku A a |
| --- | --- |

b)

na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překročilo přímku A a

| c) | uzel „ohybu“ byl zejména na přímce V-V. |
| --- | --- |

c)

uzel „ohybu“ byl zejména na přímce V-V.

| 6.2.2.3 | V případě, že takto seřízený světlomet nevyhovuje požadavkům uvedeným v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3, může být jeho zaměření změněno za předpokladu, že osa světelného svazku se neposune:
  vodorovně od přímky A o více než:






  a) | pro pravostranný provoz 0,5° vlevo nebo 0,75° vpravo nebo |
| --- | --- | --- |

6.2.2.3

V případě, že takto seřízený světlomet nevyhovuje požadavkům uvedeným v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3, může být jeho zaměření změněno za předpokladu, že osa světelného svazku se neposune:

vodorovně od přímky A o více než:

a)

pro pravostranný provoz 0,5° vlevo nebo 0,75° vpravo nebo

| b) | pro levostranný provoz 0,5° vpravo nebo 0,75° vlevo a |
| --- | --- |

b)

pro levostranný provoz 0,5° vpravo nebo 0,75° vlevo a

svisle ne více než o 0,25° nahoru nebo dolů od přímky B.

| 6.2.2.4 | Pokud však svislé nastavení nemůže být provedeno opakovaně v požadované poloze v tolerancích uvedených v bodě 6.2.2.3 výše, použije se ke zkoušce shodnosti požadované minimální kvality „rozhraní“ a k provedení svislého a vodorovného nastavení světelného svazku metoda za pomoci přístrojů z přílohy 10, body 2 a 3. |
| --- | --- |

6.2.2.4

Pokud však svislé nastavení nemůže být provedeno opakovaně v požadované poloze v tolerancích uvedených v bodě 6.2.2.3 výše, použije se ke zkoušce shodnosti požadované minimální kvality „rozhraní“ a k provedení svislého a vodorovného nastavení světelného svazku metoda za pomoci přístrojů z přílohy 10, body 2 a 3.

6.2.3   Je-li světlomet takto seřízen a požaduje-li se jeho schválení výhradně pro potkávací světlo, musí vyhovovat pouze požadavkům uvedeným v bodech 6.2.4 a 6.2.5 níže; je-li určen jak pro potkávací tak i pro dálkové světlo, musí vyhovovat požadavkům podle bodů 6.2.4 až 6.2.6. Hodnoty určené pro segment II v bodě 6.2.5 se netýkají měřicí stěny 2 v příloze 3.

6.2.4   Pro každý světlomet potkávacího světla je dovolen pouze jeden výbojkový zdroj světla. Jsou dovoleny maximálně dva doplňkové zdroje světla takto:

| 6.2.4.1 | K posílení světla k osvětlování zatáček může být použit jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 nebo jeden nebo více doplňkových LED modulů uvnitř potkávacího světla světlometu. |
| --- | --- |

6.2.4.1

K posílení světla k osvětlování zatáček může být použit jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 nebo jeden nebo více doplňkových LED modulů uvnitř potkávacího světla světlometu.

| 6.2.4.2 | Jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 a/nebo jeden nebo více LED modul (modulů) uvnitř potkávacího světla světlometu může být použit pro účely generování infračerveného záření. Musí být aktivován (aktivovány) pouze současně spolu s výbojkovým zdrojem světla. V případě závady výbojkového zdroje světla musí být tento doplňkový zdroj světla a/nebo LED modul (moduly) automaticky vypnut (vypnuty).
  Zkušební napětí pro měření s tímto doplňkovým zdrojem světla a/nebo LED modulem (moduly) je stejné jako v bodě 6.2.4.4. |
| --- | --- |

6.2.4.2

Jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 a/nebo jeden nebo více LED modul (modulů) uvnitř potkávacího světla světlometu může být použit pro účely generování infračerveného záření. Musí být aktivován (aktivovány) pouze současně spolu s výbojkovým zdrojem světla. V případě závady výbojkového zdroje světla musí být tento doplňkový zdroj světla a/nebo LED modul (moduly) automaticky vypnut (vypnuty).

Zkušební napětí pro měření s tímto doplňkovým zdrojem světla a/nebo LED modulem (moduly) je stejné jako v bodě 6.2.4.4.

| 6.2.4.3 | V případě závady doplňkového zdroje světla nebo LED modulu musí světlomet nadále plnit požadavky na potkávací světlo. |
| --- | --- |

6.2.4.3

V případě závady doplňkového zdroje světla nebo LED modulu musí světlomet nadále plnit požadavky na potkávací světlo.

| 6.2.4.4 | Napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) je:







  buď: | 13,5 V ± 0,1 V | pro 12 V systémy |
| --- | --- | --- | --- |
| nebo: | určeno jinak | (viz příloha 7) |

6.2.4.4

Napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) je:

buď:

13,5 V ± 0,1 V

pro 12 V systémy

nebo:

určeno jinak

(viz příloha 7)

6.2.5   Více než 10 minut po zapálení výbojky musí osvětlení na měřicí stěně 1 nebo 2 (nebo zrcadlové k čáře V-V pro levostranný provoz) splňovat následující požadavky:

Poznámka: V tabulce:

| | Písmeno L znamená, že bod nebo segment se nalézá nalevo od přímky V-V. |
| --- | --- |

Písmeno L znamená, že bod nebo segment se nalézá nalevo od přímky V-V.

| | Písmeno R znamená, že bod nebo segment se nalézá napravo od přímky V-V. |
| --- | --- |

Písmeno R znamená, že bod nebo segment se nalézá napravo od přímky V-V.

| | Písmeno U znamená, že bod nebo segment se nalézá nad přímkou H-H. |
| --- | --- |

Písmeno U znamená, že bod nebo segment se nalézá nad přímkou H-H.

| | Písmeno D znamená, že bod nebo segment se nalézá pod přímkou H-H. |
| --- | --- |

Písmeno D znamená, že bod nebo segment se nalézá pod přímkou H-H.

| Body nebo segmenty | Označení | Osvětlení
  (v luxech) | Vodorovné
  vzdálenosti | Svislé
  vzdálenosti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | Na a nad přímkou H-H2, nebo
  na a nad přímkou H-H3-H4 | 1 max | | |
| 1 | HV | 1 max | 0 | 0 |
| 2 | B 50 L | 0,5 max | L 150 | U 25 |
| 3 | 75 R | 20 min | R 50 | D 25 |
| 4 | 50 L | 20 max | L 150 | D 37,5 |
| 5 | 25 L1 | 30 max | L 150 | D 75 |
| 6 | 50 V | 12 min | 0 | D 37,5 |
| 7 | 50 R | 20 min | R 75 | D 37,5 |
| 8 | 25 L2 | 4 min | L 396 | D 75 |
| 9 | 25 R1 | 4 min | R 396 | D 75 |
| 10 | 25 L3 | 2 min | L 670 | D 75 |
| 11 | 25 R2 | 2 min | R 670 | D 75 |
| 12 | 15 L | 1 min | L 910 | D 125 |
| 13 | 15 R | 1 min | R 910 | D 125 |
| 14 | | (9) | L 350 | U 175 |
| 15 | | (9) | 0 | U 175 |
| 16 | | (9) | R 350 | U 175 |
| 17 | | (9) | L 175 | U 87,5 |
| 18 | | (9) | 0 | U 87,5 |
| 19 | | (9) | R 175 | U 87,5 |
| 20 | | 0,1 min | L 350 | 0 |
| 21 | | 0,2 min | L 175 | 0 |
| A až B | Segment I | 6 min | L 225 až R 225 | D 37,5 |
| C až D | Segment II | 6 max | R 140 až R 396 | U 45 |
| E až F | Segment III a níže | 20 max | L 417 až R 375 | D 187,5 |
| | E max R | 70 max | Napravo od přímky V-V | Nad D 75 |
| | E max L | 50 max | Nalevo od přímky V-V | |

Body nebo segmenty

Označení

Osvětlení

(v luxech)

Vodorovné

vzdálenosti

Svislé

vzdálenosti

Na a nad přímkou H-H2, nebo

na a nad přímkou H-H3-H4

1 max

1

HV

1 max

0

0

2

B 50 L

0,5 max

L 150

U 25

3

75 R

20 min

R 50

D 25

4

50 L

20 max

L 150

D 37,5

5

25 L1

30 max

L 150

D 75

6

50 V

12 min

0

D 37,5

7

50 R

20 min

R 75

D 37,5

8

25 L2

4 min

L 396

D 75

9

25 R1

4 min

R 396

D 75

10

25 L3

2 min

L 670

D 75

11

25 R2

2 min

R 670

D 75

12

15 L

1 min

L 910

D 125

13

15 R

1 min

R 910

D 125

14

(9)

L 350

U 175

15

(9)

0

U 175

16

(9)

R 350

U 175

17

(9)

L 175

U 87,5

18

(9)

0

U 87,5

19

(9)

R 175

U 87,5

20

0,1 min

L 350

0

21

0,2 min

L 175

0

A až B

Segment I

6 min

L 225 až R 225

D 37,5

C až D

Segment II

6 max

R 140 až R 396

U 45

E až F

Segment III a níže

20 max

L 417 až R 375

D 187,5

E max R

70 max

Napravo od přímky V-V

Nad D 75

E max L

50 max

Nalevo od přímky V-V

6.2.6   Požadavky ve výše uvedeném bodě 6.2.5 se také vztahují na světlomety konstruované pro světlo k osvětlování zatáček a/nebo které obsahují doplňkový zdroj světla nebo LED modul (moduly) uvedené v bodě 6.2.4.2. U světlometu konstruovaného pro světlo k osvětlování zatáček může být jeho zaměření změněno za předpokladu, že se osa světelného svazku neposune svisle o více než 0,2°.

| 6.2.6.1 | Jestliže se světlo k osvětlování zatáček získá:






  6.2.6.1.1 | otáčením potkávacího světla nebo vodorovným posunem uzlu ohybu rozhraní, musí se měření provést až potom, kdy montážní celek kompletního světlometu byl znovu horizontálně zaměřen, např. goniometrem; |
| --- | --- | --- |

6.2.6.1

Jestliže se světlo k osvětlování zatáček získá:

6.2.6.1.1

otáčením potkávacího světla nebo vodorovným posunem uzlu ohybu rozhraní, musí se měření provést až potom, kdy montážní celek kompletního světlometu byl znovu horizontálně zaměřen, např. goniometrem;

| 6.2.6.1.2 | posunem jedné nebo více optických částí světlometu bez vodorovného posunu uzlu ohybu rozhraní, musí se měření provést s tím, že tyto části jsou ve svých krajních pracovních polohách; |
| --- | --- |

6.2.6.1.2

posunem jedné nebo více optických částí světlometu bez vodorovného posunu uzlu ohybu rozhraní, musí se měření provést s tím, že tyto části jsou ve svých krajních pracovních polohách;

| 6.2.6.1.3 | pomocí jednoho doplňkového zdroje světla nebo jednoho nebo více LED modulu (modulů) bez vodorovného posunu uzlu ohybu rozhraní se měření musí provést s tímto aktivovaným zdrojem světla nebo LED modulem (moduly). |
| --- | --- |

6.2.6.1.3

pomocí jednoho doplňkového zdroje světla nebo jednoho nebo více LED modulu (modulů) bez vodorovného posunu uzlu ohybu rozhraní se měření musí provést s tímto aktivovaným zdrojem světla nebo LED modulem (moduly).

6.3   Ustanovení pro dálková světla

6.3.1   Jedná-li se o světlomet konstruovaný jak pro dálkové, tak pro potkávací světlo, měření osvětlení vytvářeného na měřící stěně dálkovým světlem se provede při stejném zaměření světlometu jako při měřeních podle bodu 6.2.5 výše; jedná-li se o světlomet konstruovaný jen pro dálkové světlo, seřídí se tak, aby plocha největšího osvětlení byla soustředěna na průsečík čar H-H a V-V; takový světlomet musí vyhovovat pouze požadavkům uvedeným v bodě 6.3. Zkušební napětí jsou stejná jako v bodě 6.2.4.4.

6.3.2   Pro dálkové světlo lze použít několik zdrojů světla, tyto zdroje světla jsou uvedeny buď v předpise č. 37 (v tomto případě jsou žárovky provozovány při referenčním světelném toku) nebo v předpise č. 99.

Je také možné, že část dálkového světla poskytovaná jedním z těchto zdrojů světla bude použita výlučně na časově krátké světelné signály (signál před předjížděním), jak je uvedeno žadatelem. Je potřebné toto uvést na příslušném nákresu a ve formuláři sdělení bude učiněna poznámka.

6.3.3   Osvětlení vytvářené dálkovým světlem na měřící stěně musí splňovat následující požadavky:

| 6.3.3.1 | Průsečík (HV) přímek HH a VV musí být umístěn uvnitř isoluxy, která představuje 80 % maximálního osvětlení. Toto maximální osvětlení, dále označované jako Emax, musí být mezi 70 a 345 luxy. |
| --- | --- |

6.3.3.1

Průsečík (HV) přímek HH a VV musí být umístěn uvnitř isoluxy, která představuje 80 % maximálního osvětlení. Toto maximální osvětlení, dále označované jako Emax, musí být mezi 70 a 345 luxy.

| 6.3.3.2 | Referenční značka uvedená v bodě 4.2.2.7 výše je určena vzorcem:
  Referenční značka = 0,146 Emax

  Tato hodnota se zaokrouhlí na nejbližší z hodnot: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40. |
| --- | --- |

6.3.3.2

Referenční značka uvedená v bodě 4.2.2.7 výše je určena vzorcem:

Referenční značka = 0,146 Emax

Tato hodnota se zaokrouhlí na nejbližší z hodnot: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.

| 6.3.3.3 | Jestliže se vychází z bodu HV vodorovně vpravo i vlevo, osvětlení nesmí být menší než 40 luxů až do vzdálenosti 1,125 m a ne menší než 10 luxů do vzdálenosti 2,25 m. |
| --- | --- |

6.3.3.3

Jestliže se vychází z bodu HV vodorovně vpravo i vlevo, osvětlení nesmí být menší než 40 luxů až do vzdálenosti 1,125 m a ne menší než 10 luxů do vzdálenosti 2,25 m.

6.4   Hodnoty osvětlení měřící stěny uvedené v bodech 6.2.5 až 6.3.2.3 výše se měří fotoelektrickým článkem s účinnou plochou odpovídající čtverci o straně 65 mm.

6.5   Ustanovení pro pohyblivé odrážeče

6.5.1   Světlomet, který má světlo vestavěno způsobem popsaným v bodě 2.1.4., musí splňovat požadavky bodu 6.2 nebo 6.3, nebo obou bodů.

6.5.2   Dodatečné zkoušky se provedou při odrážeči nakloněném nahoru o úhel uvedený v bodě 2.1.4 nebo o 2°, přičemž platí menší hodnota, pomocí zařízení pro seřizování světlometů. Světlomet se potom přestaví dolů (pomocí goniometru) a fotometrické parametry musí být splněny v následujících bodech:

Základní potkávací světlo: HV a 75 R (případně 75 L)

Dálkové světlo: E max, HV jako procenta z Emax

Jestliže seřizovací zařízení nedovolují plynulý pohyb, vybere se poloha nejbližší dvěma stupňům.

6.5.3   Odrážeč se vrátí do jmenovité úhlové polohy definované v bodě 6.2.2 a goniometr se vrátí do své původní polohy. Odrážeč se nakloní vzhůru pomocí zařízení pro seřizování světlometů o úhel uvedený v bodě 2.1.4 nebo o 2°, přičemž platí menší hodnota. Světlomet se potom přestaví vzhůru (např. pomocí goniometru) a zkontrolují se body podle bodu 6.5.2.

7.   HODNOCENÍ PŮSOBENÍ NEPOHODLÍ OSTATNÍM ŘIDIČŮM A/NEBO JEJICH OSLŇOVÁNÍ

Musí být přezkoušeno působení nepohodlí a/nebo oslnění způsobené potkávacím světlem světlometu (10)

C.   DALŠÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

8.   ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

8.1   Každá změna typu světlometu včetně napáječe musí být oznámena správnímu orgánu, který schválení udělil. Tento orgán pak může buď:

| 8.1.1 | usoudit, že uskutečněné změny zřejmě nemají hodnotitelný negativní vliv a že světlomet v každém případě ještě plní požadavky; nebo |
| --- | --- |

8.1.1

usoudit, že uskutečněné změny zřejmě nemají hodnotitelný negativní vliv a že světlomet v každém případě ještě plní požadavky; nebo

| 8.1.2 | požadovat od zkušebny odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek nový technický protokol. |
| --- | --- |

8.1.2

požadovat od zkušebny odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek nový technický protokol.

8.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení, které uvádí změny, se postupem podle bodu 4.1.5 výše rozešle stranám dohody, které uplatňují tento předpis.

8.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři osvědčení o takovém rozšíření pořadové číslo a informuje o tom formulářem osvědčení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní strany dohody z r. 1958, které uplatňují tento předpis.

9.   SHODNOST VÝROBY

9.1   Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby odpovídaly schválenému typu splněním požadavků stanovených výše v kapitole 6.

9.2   Pro ověření, zda jsou splněny požadavky bodu 9.1, se provedou náležité kontroly výroby.

9.3   Držitel schválení musí obzvláště:

| 9.3.1 | zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti výroby; |
| --- | --- |

9.3.1

zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti výroby;

| 9.3.2 | mít přístup ke zkušebnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu; |
| --- | --- |

9.3.2

mít přístup ke zkušebnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

| 9.3.3 | zajistit, aby údaje výsledků zkoušek byly zaznamenávány a aby přiložené doklady byly dostupné po období, které je třeba stanovit po dohodě se správním orgánem; |
| --- | --- |

9.3.3

zajistit, aby údaje výsledků zkoušek byly zaznamenávány a aby přiložené doklady byly dostupné po období, které je třeba stanovit po dohodě se správním orgánem;

| 9.3.4 | analyzovat výsledky všech zkoušek s cílem ověření a zajištění stability parametrů výrobku v tolerancích přípustných odchylek průmyslové výroby; |
| --- | --- |

9.3.4

analyzovat výsledky všech zkoušek s cílem ověření a zajištění stability parametrů výrobku v tolerancích přípustných odchylek průmyslové výroby;

| 9.3.5 | zajistit, aby pro každý typ výrobku byly prováděny nejméně zkoušky stanovené podle přílohy 8 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

9.3.5

zajistit, aby pro každý typ výrobku byly prováděny nejméně zkoušky stanovené podle přílohy 8 tohoto předpisu;

| 9.3.6 | zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se prokáže neshodnost s daným typem zkoušky, následoval další odběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky pro obnovení shodnosti příslušné výroby. |
| --- | --- |

9.3.6

zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se prokáže neshodnost s daným typem zkoušky, následoval další odběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky pro obnovení shodnosti příslušné výroby.

9.4   Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti uplatňované v každé výrobní jednotce.

9.4.1   Při každé inspekci musí být inspektorovi předloženy záznamy zkoušek a záznamy o kontrole výroby.

9.4.2   Inspektor může náhodně odebírat vzorky ke zkoušce v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být stanoven podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.

9.4.3   Pokud se úroveň kvality jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá být potřebné ověřit platnost zkoušek podle bodu 9.4.2, musí inspektor odebrat vzorky, které se zašlou zkušebně, která provedla zkoušky při schválení typu, s využitím kritérií stanovených v příloze 9.

9.4.4   Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpise. Tyto zkoušky se provedou na náhodně vybraných vzorcích, aniž by způsobily potíže v dodávkách výrobce a v souladu s kritérií přílohy 9.

9.4.5   Příslušný správní orgán se vynasnaží, aby frekvence inspekcí činila jednu inspekci za dva roky. Toto je nicméně ponecháno na rozhodnutí příslušného orgánu a jeho důvěry v opatření pro zajištění účinného řízení shodnosti výroby. V případech, kdy při některé z těchto inspekcí jsou shledány neuspokojivé výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly učiněny veškeré potřebné kroky pro co nejrychlejší možné obnovení shodnosti výroby.

9.5   Světlomety se zjevnými závadami se neberou v úvahu.

9.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

9.7   Měřicí body 14 až 21 z bodu 6.2.6 tohoto předpisu se neberou v úvahu.

10.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

10.1   Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být schválení typu světlometu udělené podle tohoto předpisu odňato.

10.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Po obdržení takového sdělení orgán informuje formulářem osvědčení podle vzoru v příloze 1 k tomuto předpisu ostatní strany dohody z r. 1958, které uplatňují tento předpis.

12.   NÁZVY A ADRESY ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody z r. 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Spojených národů názvy a adresy zkušeben odpovědných za schvalovací zkoušky a správních orgánů, které udělují schválení, kterým se mají zasílat formuláře o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby, vydaná v jiných státech.

13.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

13.1   Od data účinnosti doplňku 9 nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu změněného doplňkem 9 k původnímu znění předpisu.

13.2   Po uplynutí 24 měsíců od data účinnosti doplňku 9 musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělovat schválení pouze tehdy, pokud typ světlometu splňuje požadavky tohoto předpisu změněného doplňkem 9 k původnímu znění předpisu.

13.3   Schválení udělená podle předcházejících doplňků tohoto předpisu zůstávají v platnosti.

13.4   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat v udělování schválení podle předcházejících doplňků tohoto předpisu, pokud světlomety jsou určeny jako náhrada do vozidel v provozu.

13.5   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu podle předcházejících doplňků k tomuto předpisu.

---

(1)  Nic z toho, co je v tomto předpise uvedeno, nebrání žádné smluvní straně dohody, která tento předpis uplatňuje, aby zakázala kombinovat světlomet obsahující plastové rozptylové sklo, jež je schváleno podle tohoto předpisu, s mechanickým zařízením pro čištění světlometu (se stěrači) na vozidlech, které registruje.

(2)  Pokud jde o výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.

(3)  Pokud nelze rozptylové sklo od hlavního tělesa světlometu oddělit, postačuje jediné značení podle bodu 4.2.5.

(4)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

(5)  Technické požadavky pro výbojkové zdroje světla: viz předpis č. 99.

(6)  Pokyny k montáži svítilen, které jsou takto vybaveny, naleznete v předpisu č. 48.

(7)  Tato opatření se neuplatňují na řídící spínač.

(8)  Splnění požadavků na elektromagnetickou kompatibilitu se týká každého jednotlivého typu vozidla.

(9)  Hodnoty osvětlení v bodech 14 až 19 musí být takové, že:

| | 14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luxu a dále |
| --- | --- |

14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luxu a dále

| | 17 + 18 + 19 ≥ 0,6 luxu. |
| --- | --- |

17 + 18 + 19 ≥ 0,6 luxu.

(10)  Tento požadavek bude předmětem doporučení ve prospěch správních orgánů.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4: 210 × 297 mm)

Image

Image

---

PŘÍLOHA 2

PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

Obrázek 1

Image

| Obrázek 2 | Obrázek 3a |
| --- | --- |
| |
| Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení je světlomet splňující požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, který je konstruován: |
| jen pro levostranný provoz | pro oba systémy provozu, a to pomocí vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla na vozidle. |

Obrázek 2

Obrázek 3a

Image

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení je světlomet splňující požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, který je konstruován:

jen pro levostranný provoz

pro oba systémy provozu, a to pomocí vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla na vozidle.

Obrázek 3b

Image

| Obrázek 4 | Obrázek 5 |
| --- | --- |
| |
| Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení je světlomet splňující požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění pouze pro potkávací světlo, mající výbojkový zdroj světla a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu, který je konstruován: |
| pro oba systémy provozu | jen pro pravostranný provoz. |

Obrázek 4

Obrázek 5

Image

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení je světlomet splňující požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění pouze pro potkávací světlo, mající výbojkový zdroj světla a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu, který je konstruován:

pro oba systémy provozu

jen pro pravostranný provoz.

Obrázek 6

Image

| Obrázek 7a | Obrázek 7b |
| --- | --- |
| |
| Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet: |
| s výbojkovým zdrojem světla pouze pro potkávací světlo, konstruovaný pouze pro levostranný provoz; | stejné uspořádání jako na obrázku 6, ale přední mlhové světlo nemůže být rozsvíceno společně s dálkovým světlem. |

Obrázek 7a

Obrázek 7b

Image

Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet:

s výbojkovým zdrojem světla pouze pro potkávací světlo, konstruovaný pouze pro levostranný provoz;

stejné uspořádání jako na obrázku 6, ale přední mlhové světlo nemůže být rozsvíceno společně s dálkovým světlem.

| Obrázek 8 | Obrázek 9 |
| --- | --- |
| |
| Identifikace potkávacího světlometu, který splňuje požadavky tohoto předpisu a má rozptylové sklo z plastového materiálu |
| a je sdružený nebo skupinový nebo sloučený s halogenovým dálkovým světlem R 8. | konstruováno pro oba systémy provozu. |
| Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s halogenovým dálkovým světlem. Potkávací světlo je konstruováno pouze pro pravostranný provoz. | Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s dalším sloučeným světlometem. |

Obrázek 8

Obrázek 9

Image

Identifikace potkávacího světlometu, který splňuje požadavky tohoto předpisu a má rozptylové sklo z plastového materiálu

a je sdružený nebo skupinový nebo sloučený s halogenovým dálkovým světlem R 8.

konstruováno pro oba systémy provozu.

Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s halogenovým dálkovým světlem. Potkávací světlo je konstruováno pouze pro pravostranný provoz.

Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s dalším sloučeným světlometem.

Obrázek 10

Image

Obrázek 11

Příklady možnosti zjednodušení značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen montovaných na předku vozidla

(Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar a celkové uspořádání zařízení pro světelnou signalizaci. Tyto čáry nejsou částí značky schválení.)

VZOR A

Image

VZOR B

Image

VZOR C

Image

VZOR D

Image

POZNÁMKA:

Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení, přičemž toto zařízení zahrnuje:

| | přední obrysovou svítilnu, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7, pro montáž na levou stranu, |
| --- | --- |

přední obrysovou svítilnu, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7, pro montáž na levou stranu,

| | světlomet s výbojkovým potkávacím světlem, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a výbojkové dálkové světlo s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd (jak udává číslo 30), schválený podle tohoto předpisu v jeho původním znění a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu, |
| --- | --- |

světlomet s výbojkovým potkávacím světlem, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a výbojkové dálkové světlo s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd (jak udává číslo 30), schválený podle tohoto předpisu v jeho původním znění a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu,

| | přední mlhový světlomet, schválený podle série změn 02 předpisu č. 19 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu, |
| --- | --- |

přední mlhový světlomet, schválený podle série změn 02 předpisu č. 19 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu,

| | přední směrovou svítilnu kategorie 1a, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6. |
| --- | --- |

přední směrovou svítilnu kategorie 1a, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6.

Obrázek 12

Svítilna sloučená nebo skupinová se světlometem

Příklad 1

Image

Hlavní těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:

| | | nebo | |
| --- | --- | --- | --- |
| nebo | | nebo | |

Image

nebo

Image

nebo

Image

nebo

Image

Příklad 2

Image

Obrázek 13

LED moduly

Image

---

PŘÍLOHA 3

Obrázek A

Měřicí stěna 1

| * | Nejsou dodrženy přesné rozměry. |
| --- | --- |

*

Nejsou dodrženy přesné rozměry.

Potkávací světlo

Image

Obrázek B

Měřicí stěna 2

| * | Nejsou dodrženy přesné rozměry. |
| --- | --- |

*

Nejsou dodrženy přesné rozměry.

Potkávací světlo

Image

Obrázek C

Měřicí body pro hodnoty osvětlení

Image

---

PŘÍLOHA 4

Zkoušky stability fotometrických parametrů světlometů v provozu

ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ

Poté, co byly za použití postupů předepsaných v tomto předpise změřeny u svazku dálkového světla v bodě Emax a u svazku potkávacího světla v bodech HV, 50R, 50L a B50 fotometrické hodnoty (nebo u HV, 50 L, B 50 R pro světlomety konstruované pro levostranný provoz), zkouší se na vzorku úplného světlometu stabilita fotometrických parametrů v provozu. Pojmem „úplný světlomet“ se rozumí úplný vlastní světlomet, včetně napáječe (napáječů) a těch okolních součástí tělesa světlometu a žárovek, které by mohly ovlivnit rozptyl tepla světlometu.

Zkoušky se provedou tímto způsobem:

| a) | v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle; |
| --- | --- |

a)

v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle;

| b) | v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeném na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použitý bude LED modul dodaný žadatelem. |
| --- | --- |

b)

v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeném na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použitý bude LED modul dodaný žadatelem.

Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při zkouškách schválení typu světlometu.

Zkušební vzorek musí být provozován, aniž by byl odmontován ze zkušební podstavy nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem světla kategorie, která je pro daný světlomet určena.

1.   ZKOUŠKA STABILITY FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ

Zkouška se provádí v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.

1.1   Čistý světlomet

Světlomet je v činnosti po dobu 12 hodin podle pokynů uvedených v bodě 1.1.1 a přezkoušen podle pokynů uvedených v bodě 1.1.2.

1.1.1   Postup zkoušky

Světlomet musí být provozován po stanovený čas tak, aby:

| a) | v případě, kdy je třeba schválit pouze jednu světelnou funkci (dálkové nebo potkávací světlo), byl odpovídající zdroj světla napájen po předepsanou dobu (1); |
| --- | --- |

a)

v případě, kdy je třeba schválit pouze jednu světelnou funkci (dálkové nebo potkávací světlo), byl odpovídající zdroj světla napájen po předepsanou dobu (1);

| b) | v případě sloučeného potkávacího světlometu a dálkového světlometu nebo v případě sloučeného předního mlhového světlometu a dálkového světlometu:
  jestliže žadatel o schválení typu prohlásí, že světlomet má být užíván s jediným rozsvíceným (2) zdrojem světla v daném čase, musí být zkouška provedena za této podmínky, přičemž každá stanovená funkce má být v činnosti (1) následně po sobě po polovinu času stanoveného v bodě 1.1,
  ve všech ostatních případech (1)
   (2) se světlomet podrobí následujícímu cyklu, dokud není dosaženo stanovené doby: | 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo |
| --- | --- | --- |

b)

v případě sloučeného potkávacího světlometu a dálkového světlometu nebo v případě sloučeného předního mlhového světlometu a dálkového světlometu:

jestliže žadatel o schválení typu prohlásí, že světlomet má být užíván s jediným rozsvíceným (2) zdrojem světla v daném čase, musí být zkouška provedena za této podmínky, přičemž každá stanovená funkce má být v činnosti (1) následně po sobě po polovinu času stanoveného v bodě 1.1,

ve všech ostatních případech (1)
   (2) se světlomet podrobí následujícímu cyklu, dokud není dosaženo stanovené doby:

15 minut, rozsvíceno potkávací světlo

| | 5 minut, rozsvíceny všechny funkce; |
| --- | --- |

5 minut, rozsvíceny všechny funkce;

v případě, že potkávací a dálkové světlo jsou zajištěny stejným výbojkovým zdrojem světla, bude cyklus:

| | 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo |
| --- | --- |

15 minut, rozsvíceno potkávací světlo

| | 5 minut, rozsvíceny všechny složky dálkového světla; |
| --- | --- |

5 minut, rozsvíceny všechny složky dálkového světla;

| c) | v případě skupinových světelných funkcí byly všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a), přičemž bylo vzato v úvahu též užití sloučených světelných funkcí b) podle specifikací výrobce; |
| --- | --- |

c)

v případě skupinových světelných funkcí byly všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a), přičemž bylo vzato v úvahu též užití sloučených světelných funkcí b) podle specifikací výrobce;

| d) | v případě potkávacího světla konstruovaného k zajištění světla k osvětlování zatáček s přídavným zdrojem světla se tento zdroj světla zapíná na 1 minutu a vypíná na 9 minut pouze během aktivace potkávacího světla (viz dodatek 1); |
| --- | --- |

d)

v případě potkávacího světla konstruovaného k zajištění světla k osvětlování zatáček s přídavným zdrojem světla se tento zdroj světla zapíná na 1 minutu a vypíná na 9 minut pouze během aktivace potkávacího světla (viz dodatek 1);

| e) | v případě, že je pro dálkové světlo použito několik zdrojů světla v souladu s bodem 6.3.2, a pokud žadatel uvádí, že část dálkového světla (jeden z těchto doplňkových zdrojů světla) bude používán výlučně na časově krátké světelné signály (signál před předjížděním), bude zkouška provedena bez těchto částí dálkového světla. |
| --- | --- |

e)

v případě, že je pro dálkové světlo použito několik zdrojů světla v souladu s bodem 6.3.2, a pokud žadatel uvádí, že část dálkového světla (jeden z těchto doplňkových zdrojů světla) bude používán výlučně na časově krátké světelné signály (signál před předjížděním), bude zkouška provedena bez těchto částí dálkového světla.

1.1.1.2   Zkušební napětí

Toto napětí bude použito na svorkách zkušebního vzorku následovně:

| a) | V případě vyměnitelných žárovkových zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla:
  zkouška musí být provedena podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek může být použit při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké je možno použít. |
| --- | --- |

a)

V případě vyměnitelných žárovkových zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla:

zkouška musí být provedena podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek může být použit při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké je možno použít.

| b) | V případě vyměnitelného výbojkového zdroje (výbojkových zdrojů) světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla je 13,2 ± 0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, pokud není v žádosti o schválení uvedeno jinak. |
| --- | --- |

b)

V případě vyměnitelného výbojkového zdroje (výbojkových zdrojů) světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla je 13,2 ± 0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, pokud není v žádosti o schválení uvedeno jinak.

| c) | V případě nevyměnitelného zdroje světla fungujícího přímo podle podmínek systému napětí vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevyměnitelnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí elektrického systému vozidla, pokud to žadatel případně specifikoval. |
| --- | --- |

c)

V případě nevyměnitelného zdroje světla fungujícího přímo podle podmínek systému napětí vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevyměnitelnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí elektrického systému vozidla, pokud to žadatel případně specifikoval.

| d) | V případě vyměnitelných nebo nevyměnitelných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a úplně ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení zdroje (zdrojů) světla. |
| --- | --- |

d)

V případě vyměnitelných nebo nevyměnitelných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a úplně ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení zdroje (zdrojů) světla.

| e) | LED modul (moduly) musí být změřeny při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud není v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla musí být změřeny podle specifikací žadatele. |
| --- | --- |

e)

LED modul (moduly) musí být změřeny při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud není v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla musí být změřeny podle specifikací žadatele.

| f) | Pokud jsou signální svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené do zkušebního vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí musí být stanoveno podle specifikací výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci. |
| --- | --- |

f)

Pokud jsou signální svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené do zkušebního vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí musí být stanoveno podle specifikací výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci.

1.1.2   Výsledky zkoušky

1.1.2.1   Vizuální prohlídka:

poté, co se světlomet ustálí na teplotu okolí, očistí se rozptylové sklo světlometu a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se pak prohlédne; nesmí být patrné žádné zborcení, deformace, praskliny nebo změna barvy ani na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle.

1.1.2.2   Fotometrická zkouška:

v souladu s požadavky tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:

| | Potkávací světlo: | 50 R - B 50 L - HV u světlometů, konstruovaných pro pravostranný provoz |
| --- | --- | --- |

Potkávací světlo:

50 R - B 50 L - HV u světlometů, konstruovaných pro pravostranný provoz

| | 50 L - B 50 R - HV u světlometů, konstruovaných pro levostranný provoz |
| --- | --- |

50 L - B 50 R - HV u světlometů, konstruovaných pro levostranný provoz

| | Dálkové světlo: bod Emax. |
| --- | --- |

Dálkové světlo: bod Emax.

Může být provedeno další zaměření, aby byly vzaty v úvahu veškeré deformace základny světlometu teplem (změna polohy čáry rozhraní je stanovena v bodě 2 této přílohy).

Mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami naměřenými před zkouškou je přípustný rozdíl 10 % (zahrnující i odchylky fotometrických postupů).

1.2   Znečištěný světlomet

Po odzkoušení podle ustanovení bodu 1.1 výše musí být světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 v činnosti po dobu jedné hodiny podle bodu 1.1.1 a odzkoušen podle ustanovení bodu 1.1.2.

1.2.1   Příprava světlometu

1.2.1.1   Zkušební směs

| 1.2.1.1.1 | Pro světlomety s vnějším rozptylovým krytem ze skla: | Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z: | 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.1.1.1

Pro světlomety s vnějším rozptylovým krytem ze skla:

Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

| | 1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,

| | 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a |
| --- | --- |

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

| | přiměřeného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m. |
| --- | --- |

přiměřeného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.

| | Směs nesmí být starší než 14 dní. |
| --- | --- |

Směs nesmí být starší než 14 dní.

| 1.2.1.1.2 | Pro světlomet s vnějším rozptylových krytem z plastu: | Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z: | 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.1.1.2

Pro světlomet s vnějším rozptylových krytem z plastu:

Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

| | 1 hmotnostního díl rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 hmotnostního díl rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,

| | 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a |
| --- | --- |

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

| | 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a |
| --- | --- |

13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a

| | 2 ± 1 hmotnostního dílu povrchově aktivní látky (4). |
| --- | --- |

2 ± 1 hmotnostního dílu povrchově aktivní látky (4).

| | Směs nesmí být starší než 14 dní. |
| --- | --- |

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.2   Nanesení zkušební směsi na světlomet:

Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu světlometu, která vyzařuje světlo, a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, až hodnota osvětlení poklesne na 15–20 % hodnot měřených v každém z následujících bodů za podmínek popsaných v této příloze:

| | v bodě Emax pro potkávací/dálkové světlo a pouze pro dálkové světlo, |
| --- | --- |

v bodě Emax pro potkávací/dálkové světlo a pouze pro dálkové světlo,

| | v bodech 50 R a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro pravostranný provoz |
| --- | --- |

v bodech 50 R a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro pravostranný provoz

| | v bodech 50 L a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro levostranný provoz. |
| --- | --- |

v bodech 50 L a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro levostranný provoz.

2.   ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA

Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena.

Světlomet zkoušený podle bodu 1 musí být podroben zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl demontován nebo seřízen s ohledem na jeho zkušební upevnění.

Jestliže má světlomet pohyblivý odrážeč, je pro tuto zkoušku vybrána pouze poloha nejbližší průměrnému svislému úhlovému zdvihu.

2.1   Zkouška potkávacích světlometů

Zkouší se v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Použije se sériově vyrobený výbojkový zdroj světla, který byl zahořen po dobu nejméně 15 hodin, světlomet musí být v činnosti s potkávacím světlem a nesmí být demontován ze zkušebního upevnění nebo nově seřízen s ohledem na jeho zkušební upevnění. (Pro účely této zkoušky se napětí nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2). Poloha čáry rozhraní v její vodorovné části (mezi přímkou V-V a svislicí procházející bodem B 50 L u pravostranného provozu nebo bodem B 50 R u levostranného provozu) musí být ověřena za 3 minuty (r3) a za 60 minut (r60) po skončení provozu.

Výše uvedená změna polohy čáry rozhraní se měří jakoukoliv metodou, která je přijatelně přesná a dává reprodukovatelné výsledky.

2.2   Výsledky zkoušky

2.2.1   Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se považuje za přijatelný pro potkávací světlomet, není-li absolutní hodnota Formula měřená u světlometu větší než 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na podstavci představujícím správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:

| | činnost potkávacího světlometu po dobu 1 hodiny (napětí musí být nastaveno podle bodu 1.1.1.2); |
| --- | --- |

činnost potkávacího světlometu po dobu 1 hodiny (napětí musí být nastaveno podle bodu 1.1.1.2);

| | přestávka v trvání 1 hodiny. |
| --- | --- |

přestávka v trvání 1 hodiny.

Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI, naměřené u prvního vzorku, a ΔrII, naměřené u druhého vzorku, větší než 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  Pokud je zkoušený světlomet skupinový a/nebo sloučený se signálními svítilnami, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny, s výjimkou denní svítilny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(2)  Pokud mají být najednou rozsvíceny dva nebo více zdrojů za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití zdrojů světla.

(3)  NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce (DS) 0,6–0,7 a viskozitu v rozpětí 200–300 cP.

(4)  Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.

(5)  Bod 50 V je umístěný 375 mm pod přímkou H-V na svislé přímce V-V na cloně ve vzdálenosti 25 m.

Dodatek

Přehled dob činností pro zkoušku stability fotometrických parametrů

Image

---

PŘÍLOHA 5

Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu – zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných světlometů

1.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

1.1   Vzorky předložené podle bodů 2.2.5 a 2.3 tohoto předpisu musí splňovat ustanovení uvedená níže v bodech 2.1 až 2.5.

1.2   Dva vzorky úplných světlometů/systémů předložené podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu s rozptylovými skly z plastového materiálu musí, pokud jde o materiál rozptylových skel, splňovat níže uvedená ustanovení.

1.3   Vzorky rozptylových skel z plastového materiálu nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, se kterým jsou případně určeny k namontování, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí daném tabulkou A uvedenou v dodatku 1 k této příloze.

1.4   Pokud však výrobce světlometu může prokázat, že výrobek úspěšně prošel zkouškami uvedenými níže v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pouze zkoušky uvedené v dodatku 1, tabulce B.

1.5   Jsou-li světlomety určeny pouze pro pravostranný nebo pouze pro levostranný provoz, mohou být zkoušky ve shodě s touto přílohou provedeny pouze na jediném vzorku podle výběru žadatele.

2.   ZKOUŠKY

2.1   Odolnost proti změnám teploty

2.1.1   Zkoušky

Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti:

| | 3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %, |
| --- | --- |

3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %,

| | 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %, |
| --- | --- |

1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,

| | 15 hodin při teplotě – 30 ± 2 °C, |
| --- | --- |

15 hodin při teplotě – 30 ± 2 °C,

| | 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %, |
| --- | --- |

1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,

| | 3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C, |
| --- | --- |

3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C,

| | 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %, |
| --- | --- |

1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,

Vzorky musí být před touto zkouškou uloženy nejméně po dobu čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.

Poznámka: Doba jedné hodiny při teplotě 23 ± 5 °C zahrnuje dobu, která je potřebná k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k účinkům teplotního šoku.

2.1.2   Fotometrická měření

2.1.2.1   Metoda

Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní.

Při měření se použije standardní svítilna a měří se v následujících bodech:

| | v bodech B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů pro levostranný provoz); |
| --- | --- |

v bodech B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů pro levostranný provoz);

| | v bodě Emax pro dálkové světlo dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu. |
| --- | --- |

v bodě Emax pro dálkové světlo dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.

2.1.2.2   Výsledky

Rozdíly mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.

2.2   Odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemickým činidlům

2.2.1   Odolnost vůči atmosférickým vlivům

Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo vzorky materiálu) se vystaví vyzařování ze zdroje, který má podobné spektrální rozložení jako černé těleso o teplotě 5 500 K až 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry tak, aby co nejvíce snížily vyzařování o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení výkonem 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 na takovou dobu, aby získaly světelnou energii hodnoty 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Teplota měřená na černém panelu uvnitř ohraničené plochy, umístěném na stejné úrovni jako vzorky, musí být 50 °C ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrného osvětlení se vzorky musí kolem zdroje vyzařování otáčet rychlostí 1 až 5krát za minutu.

Vzorky se ostřikují destilovanou vodou s vodivostí nižší než 1 mS/m a teplotou 23 °C ± 5 °C podle následujícího cyklu:

| ostřikování | : | 5 minut, |
| --- | --- | --- |
| sušení | : | 25 minut. |

ostřikování

:

5 minut,

sušení

:

25 minut.

2.2.2   Odolnost vůči chemickým činidlům

Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 výše a měření popsaného níže v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě 2.2.2.2 za použití roztoku o složení stanoveném níže v bodě 2.2.2.1.

2.2.2.1   Zkušební směs

Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech).

2.2.2.2   Nanesení zkušebního roztoku

Napusťte až do nasycení kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) roztokem popsaným výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund jím po dobu 10 minut potírejte vnější přední povrch vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.

Během této desetiminutové doby se látkový polštářek znovu napouští roztokem tak, aby skladba nanášené tekutiny byla trvale totožná s předepsaným roztokem.

Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání.

2.2.2.3   Očištění

Po ukončení aplikace zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem popsaným v bodě 2.3 (Odolnost vůči čistícím prostředkům) při 23 °C ± 5 °C.

Pak se vzorky pečlivě opláchnou destilovanou vodou o teplotě 23 °C ± 5 °C, která neobsahuje více než 0,2 % nečistot, a otřou se měkkou látkou.

2.2.3   Výsledky

2.2.3.1   Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější přední povrch vzorků bez prasklin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a střední hodnota změn v propustnosti

Δt = (T2 – T3)/T2 naměřených na těchto třech vzorcích metodou popsanou v dodatku 2 této přílohy nesmí překročit hodnotu 0,020

(Δtm < 0,020).

2.2.3.2   Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům nesmí vzorky vykazovat žádné stopy chemického poleptání, které by způsobily změny rozptylu světelného toku, jehož střední hodnota změn

Δd = (T5 – T4)/T2 naměřených na těchto třech vzorcích metodou popsanou v dodatku 2 této přílohy nesmí překročit hodnotu 0,020

(Δdm < 0,020).

2.2.4   Odolnost vůči záření zdroje světla

Musí být provedena následující zkouška:

| | ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů světlometu se vystaví účinkům světla výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků musí být stejné jako ve světlometu. Tyto vzorky musí mít stejnou barvu a případnou povrchovou úpravu jako části světlometu. |
| --- | --- |

ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů světlometu se vystaví účinkům světla výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků musí být stejné jako ve světlometu. Tyto vzorky musí mít stejnou barvu a případnou povrchovou úpravu jako části světlometu.

| | Po 1 500 hodinách nepřetržité expozice musí být kolorimetrické parametry propouštěného světla splněny s novým standardním výbojkovým zdrojem světla a povrch nesmí vykazovat praskliny, škrábnutí, odlupování a deformace. |
| --- | --- |

Po 1 500 hodinách nepřetržité expozice musí být kolorimetrické parametry propouštěného světla splněny s novým standardním výbojkovým zdrojem světla a povrch nesmí vykazovat praskliny, škrábnutí, odlupování a deformace.

2.3   Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům

2.3.1   Odolnost vůči čistícím prostředkům

Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo vzorků materiálu) se ohřeje na 50 ± 5 °C a pak ponoří na pět minut do roztoku, udržovaném na teplotě 23 ± 5 °C a tvořeném 99 díly destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a jedním dílem alkylaryl sulfonátu.

Na konci zkoušky se vzorky vysuší při 50 ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.

2.3.2   Odolnost vůči uhlovodíkům

Vnější povrch těchto tří vzorků se potom po dobu jedné minuty lehce otírá bavlněnou tkaninou napuštěnou směsí 70 objemových % n-heptanu a 30 objemových % toluenu a nechá se na vzduchu zaschnout.

2.3.3   Výsledky

Po výše uvedených dvou zkouškách, které se provedou postupně, nesmí střední hodnota změn v propustnosti

Δt = (T2 – T3)/T2 naměřených na těchto třech vzorcích metodou popsanou v dodatku 2 této přílohy překročit hodnotu 0,010

(Δtm < 0,010).

2.4   Odolnost vůči mechanickému narušení

2.4.1   Metoda mechanického narušení

Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušení postupem popsaným v dodatku 3 této přílohy.

2.4.2   Výsledky

Změny po této zkoušce:

| v propustnosti | : | Δt = (T2 – T3)/T2 |
| --- | --- | --- |
| a v rozptylu | : | Δd = (T5 – T4)/T2 |

v propustnosti

:

Δt = (T2 – T3)/T2

a v rozptylu

:

Δd = (T5 – T4)/T2

musí být změřeny postupem popsaným v dodatku 2, na ploše stanovené v bodě 2.2.4 výše. Pro střední hodnotu tří vzorků musí platit:

| | Δtm ≤ 0,100, |
| --- | --- |

Δtm ≤ 0,100,

| | Δdm ≤ 0,050. |
| --- | --- |

Δdm ≤ 0,050.

2.5   Zkouška přilnavosti případných povlaků

2.5.1   Příprava vzorku

Plocha o velikosti 20 mm × 20 mm se v oblasti povlaku rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň tento povlak.

2.5.2   Popis zkoušky

Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, jejíž šířka musí být alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1.

Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k danému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V té chvíli se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3   Výsledky

Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.

2.6   Zkoušky úplného světlometu s plastovým rozptylovým sklem

2.6.1   Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení

2.6.1.1   Zkoušky

Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.

2.6.1.2   Výsledky

Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit o více než 30 % maximální hodnoty předepsané v bodech B 50 L a HV a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými v bodě 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se jedná o body B 50 R, HV a 75 L).

2.6.2   Zkouška přilnavosti případného povlaku

Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.

Dodatek 1

ČASOVÁ POSLOUPNOST SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

A.   Zkoušky plastových materiálů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).

| Vzorky
  Zkoušky | Rozptylová skla nebo vzorky materiálu | Rozptylová skla |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| 1.1 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) |

Vzorky

Zkoušky

Rozptylová skla nebo vzorky materiálu

Rozptylová skla

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

1.1

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

| 1.1.1 | Změna teploty (bod 2.1.1) |
| --- | --- |

1.1.1

Změna teploty (bod 2.1.1)

x

x

x

| 1.2 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) |
| --- | --- |

1.2

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

| 1.2.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.2.1

Měření propustnosti

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 1.2.2 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.2.2

Měření rozptylu

x

x

x

x

x

x

| 1.3 | Atmosférické vlivy (bod 2.2.1) |
| --- | --- |

1.3

Atmosférické vlivy (bod 2.2.1)

x

x

x

| 1.3.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.3.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.4 | Chemická činidla (bod 2.2.2) |
| --- | --- |

1.4

Chemická činidla (bod 2.2.2)

x

x

x

| 1.4.1 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.4.1

Měření rozptylu

x

x

x

| 1.5 | Čistící prostředky (bod 2.3.1) |
| --- | --- |

1.5

Čistící prostředky (bod 2.3.1)

x

x

x

| 1.6 | Uhlovodíky (bod 2.3.2) |
| --- | --- |

1.6

Uhlovodíky (bod 2.3.2)

x

x

x

| 1.6.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.6.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.7 | Narušení (bod 2.4.1) |
| --- | --- |

1.7

Narušení (bod 2.4.1)

x

x

x

| 1.7.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.7.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.7.2 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.7.2

Měření rozptylu

x

x

x

| 1.8 | Přilnavost (bod 2.5) |
| --- | --- |

1.8

Přilnavost (bod 2.5)

x

| 1.9 | Odolnost proti záření zdroje světla (bod 2.2.4) |
| --- | --- |

1.9

Odolnost proti záření zdroje světla (bod 2.2.4)

x

B.   Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu)

| Zkoušky | Úplný světlomet |
| --- | --- |
| Vzorek č. |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Narušení (bod 2.6.1.1.1) |

Zkoušky

Úplný světlomet

Vzorek č.

1

2

2.1

Narušení (bod 2.6.1.1.1)

x

| 2.2 | Fotometrie (bod 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Fotometrie (bod 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Přilnavost (bod 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Přilnavost (bod 2.6.2)

x

Dodatek 2

Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

1.   ZAŘÍZENÍ (viz obrázek)

Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 × 10–4 rd je omezen clonou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je vzorek umístěn.

Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonu DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.

Do ohniskové roviny obrazu čočky L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech α/2 = 1° a αmax/2 = 12°.

Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze zdroje světla. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy.

Vzdálenost L2 - DT a ohnisková vzdálenost F2
   (1) čočky L2 se volí tak, aby obraz DT zcela pokrýval snímač R.

Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka.

2.   MĚŘENÍ

Provádějí se tato měření:

| Měření | Se vzorkem | Se středovoučástí DD | Představovaná veličina |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | Počáteční dopadající tok světla |
| T2 | ano
  (před zkouškou) | ne | Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24° |
| T3 | ano
  (po zkoušce) | ne | Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24° |
| T4 | ano
  (před zkouškou) | ano | Tok světla rozptylovaný novým materiálem |
| T5 | ano
  (po zkoušce) | ano | Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem |

Měření

Se vzorkem

Se středovoučástí DD

Představovaná veličina

T1

ne

ne

Počáteční dopadající tok světla

T2

ano

(před zkouškou)

ne

Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24°

T3

ano

(po zkoušce)

ne

Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24°

T4

ano

(před zkouškou)

ano

Tok světla rozptylovaný novým materiálem

T5

ano

(po zkoušce)

ano

Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem

Obrázek 1

Optické zařízení pro měření odchylek rozptylu a propustnosti

Image

---

(1)  Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.

Dodatek 3

METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM

1.   Zkušební zařízení

1.1   Stříkací pistole

Stříkací pistole se osadí tryskou o průměru 1,3 mm umožňující dosahovat při pracovním tlaku 6,0 – 0 + 0,5 barů průtokové rychlosti 0,24 ± 0,02 l/min.

Za těchto provozních podmínek musí mít vzorek kužele vytvořený na povrchu, který je účinkům narušení vystaven na vzdálenost 380 ± 10 mm od trysky, průměr 170 ± 50 mm.

1.2   Zkušební směs

Zkušební směs sestává z:

křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm a s téměř běžným rozložením s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2 a

vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3, přičemž směs obsahuje 25 g písku na litr vody.

2.   Zkouška

Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému tak, jak je uvedeno výše. Proud se směruje téměř kolmo na zkoušený povrch.

Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se nastřikuje až do doby, kdy je změna v rozptylu světla vzorku nebo vzorků, měřená postupem podle dodatku 2, taková, že:

Formula

K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.

Dodatek 4

ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY

1.   ÚČEL

Touto metodou je za standardních podmínek možno stanovit lineární přilnavost lepící pásky ke skleněné desce.

2.   PRINCIP

Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.

3.   DEFINOVANÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY

Podmínky okolního prostředí musí být: teplota: 23 °C ± 5 °C, relativní vlhkost: 65 ± 15 %

4.   ZKOUŠENÉ VZORKY

Kotouč vzorku lepicí pásky se před zkouškou na 24 hodin uloží v určených atmosférických podmínkách (viz bod 3 výše).

Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody.

5.   POSTUP

Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.

Pět zkušebních pásků se odebere při odvíjení lepicí pásky v radiálním směru rychlostí zhruba 300 mm/s a během 15 sekund se nanesou takto:

páska se postupně nalepí na skleněnou desku, zlehka se prstem po délce uhladí bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a sklem nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.

Soustava se v uvedených povětrnostních podmínkách ponechá 10 minut v klidu.

V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky.

Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá.

Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí.

6.   VÝSLEDKY

Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Tato hodnosta se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.

---

PŘÍLOHA 6

VZTAŽNÝ STŘED

Průměr = a

Image

---

PŘÍLOHA 7

OZNAČOVÁNÍ NAPĚTÍ

Image

| Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje pouze výbojkové zdroje světla a napáječ, a dále na obou vnějších částech napáječe.
  Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V. | | Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje alespoň jeden výbojkový zdroj světla a napáječ.
  Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V.
  Žádná z žárovek a/nebo LED modulů, které obsahuje světlomet, není určena pro síť o napětí 24 V. |
| --- | --- | --- |

Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje pouze výbojkové zdroje světla a napáječ, a dále na obou vnějších částech napáječe.

Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V.

Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje alespoň jeden výbojkový zdroj světla a napáječ.

Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V.

Žádná z žárovek a/nebo LED modulů, které obsahuje světlomet, není určena pro síť o napětí 24 V.

---

PŘÍLOHA 8

Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

1.   VŠEOBECNĚ

1.1   Požadavky na shodnost jsou z mechanického a geometrického hlediska považovány za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

1.2   Pokud jde o fotometrické parametry, shodnost hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu, prováděném při napájecím napětí 13,5 V ± 0,1 V nebo případně jinak stanoveném napětí, a:

| | buď
  vybaveného přemístitelným standardizovaným výbojkovým zdrojem světla podle bodu 6.1.3. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se přitom může lišit od referenčního světelného toku určeného předpisem č. 99. V tomto případě se osvětlení následně koriguje; |
| --- | --- |

buď

vybaveného přemístitelným standardizovaným výbojkovým zdrojem světla podle bodu 6.1.3. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se přitom může lišit od referenčního světelného toku určeného předpisem č. 99. V tomto případě se osvětlení následně koriguje;

| | nebo
  vybaveného sériově vyráběným výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se přitom může lišit od nominálního světelného toku, vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být měřené osvětlení opraveno o 20 % v příznivém směru, |
| --- | --- |

nebo

vybaveného sériově vyráběným výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se přitom může lišit od nominálního světelného toku, vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být měřené osvětlení opraveno o 20 % v příznivém směru,

| 1.2.1 | se žádná hodnota osvětlení nepříznivě neodchyluje od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %, je-li měřena a opravena podle bodu 1.2 výše. V bodech B 50 L (nebo R) a na přímce H/H2 (nebo H/H3/H4) a výše smí být maximální nepříznivá odchylka:







  B 50 L (nebo R) (1) | : | 0,20 luxu odpovídající 20 %,
  0,30 luxu odpovídající 30 %, |
| --- | --- | --- | --- |
| na přímce H/H2 (nebo přímce H/H3/H4) a výše | : | 0,30 luxu odpovídající 20 %,
  0,45 luxu odpovídající 30 %, |

1.2.1

se žádná hodnota osvětlení nepříznivě neodchyluje od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %, je-li měřena a opravena podle bodu 1.2 výše. V bodech B 50 L (nebo R) a na přímce H/H2 (nebo H/H3/H4) a výše smí být maximální nepříznivá odchylka:

B 50 L (nebo R) (1)

:

0,20 luxu odpovídající 20 %,

0,30 luxu odpovídající 30 %,

na přímce H/H2 (nebo přímce H/H3/H4) a výše

:

0,30 luxu odpovídající 20 %,

0,45 luxu odpovídající 30 %,

| 1.2.2 | nebo pokud






  1.2.2.1 | hodnoty stanovené v tomto předpise pro potkávací světlo jsou splněny v bodě HV (s tolerancí + 0,2 luxu) a nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřící stěně (v 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm okolo bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí + 0,1 luxu), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R1, 25 L2 a v segmentu I; |
| --- | --- | --- |

1.2.2

nebo pokud

1.2.2.1

hodnoty stanovené v tomto předpise pro potkávací světlo jsou splněny v bodě HV (s tolerancí + 0,2 luxu) a nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřící stěně (v 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm okolo bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí + 0,1 luxu), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R1, 25 L2 a v segmentu I;

| 1.2.2.2 | a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř isoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3 tohoto předpisu dodržována tolerance + 20 % pro maximální hodnoty a – 20 % pro minimální hodnoty. |
| --- | --- |

1.2.2.2

a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř isoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3 tohoto předpisu dodržována tolerance + 20 % pro maximální hodnoty a – 20 % pro minimální hodnoty.

| 1.2.3 | Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. |
| --- | --- |

1.2.3

Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.

| 1.2.4 | Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí být zkoušky tohoto světlometu opakovány s použitím jiné standardní výbojky nebo jiného systému výbojkového zdroje světla a napáječe, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.2. |
| --- | --- |

1.2.4

Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí být zkoušky tohoto světlometu opakovány s použitím jiné standardní výbojky nebo jiného systému výbojkového zdroje světla a napáječe, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.2.

1.3   S ohledem na ověřování změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla musí být dodržen následující postup:

| | jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4. |
| --- | --- |

jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4.

| | Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekročí-li veličina Δr (určená v bodech 2.1. a 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu) hodnotu 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekročí-li veličina Δr (určená v bodech 2.1. a 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu) hodnotu 1,5 mrad.

| | Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

1.4   Je nutné dodržet barevné souřadnice.

1.5   Pokud však nemůže být svislé nastavení opakovaně uvedeno do požadované polohy v tolerancích uvedených v bodě 6.2.2.3 tohoto předpisu, je nutné vyzkoušet jeden vzorek postupem popsaným v bodech 2 a 3 přílohy 10.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek prokazuje neshodnost, pokud jde o typ příslušné zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti se v tomto předpise týkají fotometrických charakteristik a ověřování změn svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.

2.2   Metody používané při zkouškách

| 2.2.1 | Zkoušky se zpravidla provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se zpravidla provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise.

| 2.2.2 | Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce musí prokázat, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.2

Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce musí prokázat, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.

| 2.2.3 | Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušební aparatury a stanovení její korelace s měřeními prováděnými příslušným orgánem. |
| --- | --- |

2.2.3

Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušební aparatury a stanovení její korelace s měřeními prováděnými příslušným orgánem.

| 2.2.4 | Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a odběru vzorků. |
| --- | --- |

2.2.4

Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a odběru vzorků.

2.3   Způsob odběru vzorků

Vzorky světlometů se vybírají náhodně z jednotné výrobní série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaných podle výrobních postupů výrobce.

Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.

2.4   Měřené a zaznamenávané fotometrické parametry

Vybrané světlomety se podrobí fotometrickým měřením v bodech stanovených v tomto předpise. Odečítané hodnoty se v případě dálkových světel omezují na body Emax, HV (2), HL, HR (3) a v případě potkávacích světel na body B 50 L (nebo R) (4), HV, 50 V, 75 R (nebo L) a 25 L2 (nebo R2), (viz obrázek v příloze 3).

2.5   Kritéria přijatelnosti

Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.

Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby s 95 % úrovní spolehlivosti byla minimální pravděpodobnost úspěšného absolvování namátkové kontroly podle přílohy 9 (první odběr vzorků) 0,95.

---

(1)  Písmena v závorkách odpovídají světlometům určeným pro levostranný provoz.

(2)  Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

(3)  HL a HR: Body na přímce H-H, umístěné ve vzdálenosti 1,125 m nalevo, resp. napravo od bodu HV.

(4)  Viz poznámka pod čarou 1.

---

PŘÍLOHA 9

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky na shodnost se podle požadavků tohoto předpisu považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky.

1.2   Pokud jde o fotometrické parametry, shodnost hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu, prováděném při napájecím napětí 13,5 V ± 0,1 V nebo případně jinak stanoveném napětí, a:

| | buď
  vybaveného přemístitelným standardizovaným výbojkovým zdrojem světla podle bodu 6.1.3. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se přitom může lišit od vztažného světelného toku určeného předpisem č. 99. V tomto případě se osvětlení následně koriguje; |
| --- | --- |

buď

vybaveného přemístitelným standardizovaným výbojkovým zdrojem světla podle bodu 6.1.3. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se přitom může lišit od vztažného světelného toku určeného předpisem č. 99. V tomto případě se osvětlení následně koriguje;

| | nebo
  vybaveného sériově vyráběným výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem, které jsou součástí výbavy. Světelný tok tohoto zdroje světla se přitom může lišit od nominálního světelného toku, vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být měřené osvětlení opraveno o 20 % v příznivém směru, |
| --- | --- |

nebo

vybaveného sériově vyráběným výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem, které jsou součástí výbavy. Světelný tok tohoto zdroje světla se přitom může lišit od nominálního světelného toku, vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být měřené osvětlení opraveno o 20 % v příznivém směru,

| 1.2.1 | se žádná naměřená hodnota nepříznivě neodchyluje od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %.
  Maximální odchylka v pásmu oslnění smí být:







  B 50 L (nebo R) (1) | : | 0,20 luxu odpovídající 20 %,
  0,30 luxu odpovídající 30 %, |
| --- | --- | --- | --- |
| na přímce H/H2 (nebo přímce H/H3/H4) a výše | : | 0,30 luxu odpovídající 20 %,
  0,45 luxu odpovídající 30 %, |

1.2.1

se žádná naměřená hodnota nepříznivě neodchyluje od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %.

Maximální odchylka v pásmu oslnění smí být:

B 50 L (nebo R) (1)

:

0,20 luxu odpovídající 20 %,

0,30 luxu odpovídající 30 %,

na přímce H/H2 (nebo přímce H/H3/H4) a výše

:

0,30 luxu odpovídající 20 %,

0,45 luxu odpovídající 30 %,

| 1.2.2 | nebo pokud






  1.2.2.1 | hodnoty stanovené v tomto předpise pro potkávací světlo jsou splněny v HV (s tolerancí + 0,2 luxu) a nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřící stěně (v 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm okolo bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí + 0,1 luxu), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R1, 25 L2 a v segmentu I; |
| --- | --- | --- |

1.2.2

nebo pokud

1.2.2.1

hodnoty stanovené v tomto předpise pro potkávací světlo jsou splněny v HV (s tolerancí + 0,2 luxu) a nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřící stěně (v 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm okolo bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí + 0,1 luxu), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R1, 25 L2 a v segmentu I;

| 1.2.2.2 | a jestliže u dálkového světla s HV ležícím uvnitř isoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3 tohoto předpisu dodržována tolerance + 20 % pro maximální hodnoty a – 20 % pro minimální hodnoty. Referenční značka se nebere v úvahu. |
| --- | --- |

1.2.2.2

a jestliže u dálkového světla s HV ležícím uvnitř isoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3 tohoto předpisu dodržována tolerance + 20 % pro maximální hodnoty a – 20 % pro minimální hodnoty. Referenční značka se nebere v úvahu.

| 1.2.3 | Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. |
| --- | --- |

1.2.3

Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.

| 1.2.4 | Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí být zkoušky tohoto světlometu opakovány s použitím jiné standardní výbojky nebo jiného systému výbojkového zdroje světla a napáječe, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.2. |
| --- | --- |

1.2.4

Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí být zkoušky tohoto světlometu opakovány s použitím jiné standardní výbojky nebo jiného systému výbojkového zdroje světla a napáječe, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.2.

1.3   S ohledem na ověřování změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla musí být dodržen následující postup:

| | jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4. |
| --- | --- |

jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4.

| | Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekročí-li veličina Dr (určená v bodech 2.1 a 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu) hodnotu 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekročí-li veličina Dr (určená v bodech 2.1 a 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu) hodnotu 1,5 mrad.

| | Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

1.4   Je nutné dodržet barevné souřadnice.

1.5   Pokud však nemůže být svislé nastavení opakovaně uvedeno do požadované polohy v tolerancích uvedených v bodě 6.2.2.3 tohoto předpisu, je nutné vyzkoušet jeden vzorek postupem popsaným v bodech 2 a 3 přílohy 10.

2.   PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ

Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.

2.1   Shodnost se nezpochybní

| 2.1.1 | Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů v nepříznivém směru následující:






  2.1.1.1 | vzorek A







  A1: | jeden světlomet | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| A2: | oba světlomety více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít k vzorku B | |

2.1.1

Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů v nepříznivém směru následující:

2.1.1.1

vzorek A

A1:

jeden světlomet

0 procent

jeden světlomet ne více než

20 procent

A2:

oba světlomety více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít k vzorku B

| 2.1.1.2 | vzorek B







  B1: | oba světlomety | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

vzorek B

B1:

oba světlomety

0 procent

| 2.1.2 | nebo jestliže u vzorku A jsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.1.2

nebo jestliže u vzorku A jsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shodnost se zpochybní

| 2.2.1 | Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby jeho výroba splňovala požadavky (přijetí nápravných opatření), jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:






  2.2.1.1 | vzorek A







  A3: | jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1

Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby jeho výroba splňovala požadavky (přijetí nápravných opatření), jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:

2.2.1.1

vzorek A

A3:

jeden světlomet ne více než

20 procent

jeden světlomet více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.1.2 | vzorek B







  B2: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| B3: | v případě A2 | |
| jeden světlomet | 0 procent |
| jeden světlomet více než | 20 procent |
| ale ne více než | 30 procent |

2.2.1.2

vzorek B

B2:

v případě A2

jeden světlomet více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jeden světlomet ne více než

20 procent

B3:

v případě A2

jeden světlomet

0 procent

jeden světlomet více než

20 procent

ale ne více než

30 procent

| 2.2.2 | nebo jestliže u vzorku A nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.2.2

nebo jestliže u vzorku A nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení

Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se zpochybní shodnost a musí být uplatněn bod 10, pokud jsou odchylky naměřených hodnot u odrážečů v nepříznivém směru následující:

| 2.3.1 | vzorek A







  A4: | jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 30 procent |
| A5: | oba světlomety více než | 20 procent |

2.3.1

vzorek A

A4:

jeden světlomet ne více než

20 procent

jeden světlomet více než

30 procent

A5:

oba světlomety více než

20 procent

| 2.3.2 | vzorek B







  B4: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jeden světlomet více než | 20 procent |
| B5: | v případě A2 | |
| oba světlomety více než | 20 procent |
| B6: | v případě A2 | |
| jeden světlomet | 0 procent |
| jeden světlomet více než | 30 procent |

2.3.2

vzorek B

B4:

v případě A2

jeden světlomet více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jeden světlomet více než

20 procent

B5:

v případě A2

oba světlomety více než

20 procent

B6:

v případě A2

jeden světlomet

0 procent

jeden světlomet více než

30 procent

| 2.3.3 | nebo jestliže u vzorků A a B nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

2.3.3

nebo jestliže u vzorků A a B nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je do dvou měsíců po oznámení nutné odebrat třetí vzorek dvou světlometů C a čtvrtý vzorek dvou světlometů D ze zásob vyrobených po přijetí nápravných opatření.

3.1   Shodnost se nezpochybní

| 3.1.1 | Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:






  3.1.1.1 | vzorek C







  C1: | jeden světlomet | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| C2: | oba světlomety více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| přejít k souboru D | |

3.1.1

Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:

3.1.1.1

vzorek C

C1:

jeden světlomet

0 procent

jeden světlomet ne více než

20 procent

C2:

oba světlomety více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

přejít k souboru D

| 3.1.1.2 | vzorek D







  D1: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| oba světlomety | 0 procent |

3.1.1.2

vzorek D

D1:

v případě C2

oba světlomety

0 procent

| 3.1.2 | nebo jestliže u vzorku C jsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.1.2

nebo jestliže u vzorku C jsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shodnost se zpochybní

| 3.2.1 | Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby jeho výroba splňovala požadavky (přijetí nápravných opatření), jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:






  3.2.1.1 | vzorek D







  D2: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 0 procent |
| ale ne více než | 20 procent |
| jeden světlomet ne více než | 20 procent |

3.2.1

Po provedení postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy se shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby jeho výroba splňovala požadavky (přijetí nápravných opatření), jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí:

3.2.1.1

vzorek D

D2:

v případě C2

jeden světlomet více než

0 procent

ale ne více než

20 procent

jeden světlomet ne více než

20 procent

| 3.2.1.2 | nebo jestliže u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.2.1.2

nebo jestliže u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení

Shodnost se zpochybní a musí být uplatněn bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obr. 1 této přílohy jsou odchylky měřených hodnot světlometů:

| 3.3.1 | vzorek C







  C3: | jeden světlomet ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet více než | 20 procent |
| C4: | oba světlomety více než | 20 procent |

3.3.1

vzorek C

C3:

jeden světlomet ne více než

20 procent

jeden světlomet více než

20 procent

C4:

oba světlomety více než

20 procent

| 3.3.2 | vzorek D







  D3: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden světlomet 0 nebo více než | 0 procent |
| jeden světlomet více než | 20 procent |

3.3.2

vzorek D

D3:

v případě C2

jeden světlomet 0 nebo více než

0 procent

jeden světlomet více než

20 procent

| 3.3.3 | nebo jestliže u vzorků C a D nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2. |
| --- | --- |

3.3.3

nebo jestliže u vzorků C a D nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

4.   ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ

Pro ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se použije následující postup:

| | Jeden světlomet ze vzorku A odebraný postupem podle obr. 1 této přílohy musí být zkoušen postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl podroben třem po sobě jdoucím cyklům, popsaným v bodě 2.2.2 přílohy 4. |
| --- | --- |

Jeden světlomet ze vzorku A odebraný postupem podle obr. 1 této přílohy musí být zkoušen postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl podroben třem po sobě jdoucím cyklům, popsaným v bodě 2.2.2 přílohy 4.

| | Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže Dr nepřesahuje 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže Dr nepřesahuje 1,5 mrad.

| | Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet ze vzorku A, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet ze vzorku A, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

| | Jestliže hodnota 1,5 mrad je u vzorku A překročena, podrobí se stejnému postupu dva světlomety vzorku B a hodnota Dr nesmí u žádného z nich překročit 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Jestliže hodnota 1,5 mrad je u vzorku A překročena, podrobí se stejnému postupu dva světlomety vzorku B a hodnota Dr nesmí u žádného z nich překročit 1,5 mrad.

Obrázek 1

Image

---

(1)  Písmena v závorkách odpovídají světlometům určeným pro levostranný provoz.

---

PŘÍLOHA 10

Ověření „rozhraní“ u potkávacího světla světlometu za pomoci přístrojů

1.   OBECNĚ

V případě, kde se použije bod 6.2.2.4 tohoto předpisu, se kvalita „rozhraní“ zkouší podle požadavků uvedených v bodě 2 níže a svislé a vodorovné nastavení světelného svazku za pomoci přístrojů se provede podle požadavků uvedených v bodě 3 níže.

Před provedením měření kvality „rozhraní“ a zaměřovacího postupu za pomoci přístrojů se požaduje předběžné optické zaměření podle bodů 6.2.2.1 a 6.2.2.2 tohoto předpisu.

2.   MĚŘENÍ KVALITY „ROZHRANÍ“

Pro stanovení minimální ostrosti se provede měření svislým skenováním vodorovné části „rozhraní“ v úhlových krocích 0,05° v měřící vzdálenosti:

| a) | 10 m s detektorem o průměru přibližně 10 mm nebo |
| --- | --- |

a)

10 m s detektorem o průměru přibližně 10 mm nebo

| b) | 25 m s detektorem o průměru přibližně 30 mm. |
| --- | --- |

b)

25 m s detektorem o průměru přibližně 30 mm.

Vzdálenost měření, ve které se zkouška provedla, se musí zaznamenat v bodě 9 ve formuláři zprávy (viz příloha 1 tohoto předpisu)

Ke stanovení maximální ostrosti se musí měření provést svislým skenováním vodorovné části „rozhraní“ v úhlových krocích 0,05° výhradně v měřící vzdálenosti 25 m a s detektorem o průměru přibližně 30 mm.

Kvalita „rozhraní“ se považuje za přijatelnou, jestliže požadavkům bodů 2.1 až 2.3 níže vyhovuje nejméně jeden soubor měření.

2.1   Musí být viditelné pouze jedno „rozhraní“. (1)

2.2   Ostrost „rozhraní“

Činitel ostrosti G je určen svislým skenováním vodorovnou částí „rozhraní“ v poloze 2,5° od přímky V-V, kde:

G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kde β = svislá poloha ve stupních.

Hodnota G nesmí být menší než 0,13 (minimální ostrost) a ne větší než 0,40 (maximální ostrost).

2.3   Linearita

Vodorovná část „rozhraní“, která slouží pro svislé nastavení, musí být mezi 1,5° a 3,5° od přímky V-V vodorovná (viz obrázek 1 níže).

| a) | Inflexní body gradientu „rozhraní“ na svislých přímkách v bodech 1,5°, 2,5° a 3,5° jsou určeny rovnicí:
  (d2 (log E) / dβ2 = 0). |
| --- | --- |

a)

Inflexní body gradientu „rozhraní“ na svislých přímkách v bodech 1,5°, 2,5° a 3,5° jsou určeny rovnicí:

(d2 (log E) / dβ2 = 0).

| b) | Maximální svislá vzdálenost mezi stanovenými inflexními body nesmí překročit 0,2°. |
| --- | --- |

b)

Maximální svislá vzdálenost mezi stanovenými inflexními body nesmí překročit 0,2°.

3.   SVISLÉ A VODOROVNÉ NASTAVENÍ

Jestliže „rozhraní“ splňuje požadavky kvality podle bodu 2 této přílohy, nastavení světelného svazku může být provedeno metodou za pomoci přístrojů.

Obrázek 1

Měření kvality „rozhraní“

Image

3.1   Svislé seřízení

Pohybem směrem nahoru zpod čáry B (viz obr. 2 níže) se provede svislé skenování přes vodorovnou část „rozhraní“ pod úhlem 2,5° od přímky V-V. Inflexní bod (bod, kde d2 (log E) / dv2 = 0) je určen a umístěn na přímku B, která je umístěna jedno procento pod přímkou H-H.

3.2   Vodorovné nastavení

Žadatel musí určit jednu z následujících metod vodorovného nastavení:

| a) | Metoda „přímky 0,2 D“ (viz obr. 2 níže)
  Poté, co byl světlomet svisle zaměřen, skenuje se jedna vodorovná přímka v poloze 0,2° D od 5° nalevo do 5° napravo. Maximální gradient „G“ stanovený pomocí vzorce G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kde β je vodorovná poloha ve stupních, nesmí být menší než 0,08.
  Inflexní bod zjištěný na přímce 0,2 D je třeba umístit na přímku A.

  Obrázek 2


  Svislé a vodorovné nastavení za pomoci přístrojů – metoda vodorovného skenování po přímce |
| --- | --- |

a)

Metoda „přímky 0,2 D“ (viz obr. 2 níže)

Poté, co byl světlomet svisle zaměřen, skenuje se jedna vodorovná přímka v poloze 0,2° D od 5° nalevo do 5° napravo. Maximální gradient „G“ stanovený pomocí vzorce G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kde β je vodorovná poloha ve stupních, nesmí být menší než 0,08.

Inflexní bod zjištěný na přímce 0,2 D je třeba umístit na přímku A.

Obrázek 2

Svislé a vodorovné nastavení za pomoci přístrojů – metoda vodorovného skenování po přímce

Image

| b) | Metoda „tří přímek“ (viz obr. 3 níže)
  Poté, co byl světlomet svisle zaměřen, se skenují tři svislé přímky od 2° D do 2° U v bodech 1°R, 2°R a 3°R. Příslušné maximální gradienty „G“ jsou stanoveny pomocí vzorce:
  G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)),
  kde β je svislá poloha vyjádřená ve stupních, která nesmí být nižší než 0,08. Inflexní body určené na třech čarách slouží k vytyčení přímky. Průsečík této přímky a přímky B určené během svislého zaměření se musí nacházet na přímce V.

  Obrázek 3


  Svislé a vodorovné nastavení za pomoci přístrojů – skenovací metoda tří přímek |
| --- | --- |

b)

Metoda „tří přímek“ (viz obr. 3 níže)

Poté, co byl světlomet svisle zaměřen, se skenují tři svislé přímky od 2° D do 2° U v bodech 1°R, 2°R a 3°R. Příslušné maximální gradienty „G“ jsou stanoveny pomocí vzorce:

G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)),

kde β je svislá poloha vyjádřená ve stupních, která nesmí být nižší než 0,08. Inflexní body určené na třech čarách slouží k vytyčení přímky. Průsečík této přímky a přímky B určené během svislého zaměření se musí nacházet na přímce V.

Obrázek 3

Svislé a vodorovné nastavení za pomoci přístrojů – skenovací metoda tří přímek

Image

---

(1)  Tento bod může být změněn pokud je k dispozici objektivní zkušební postup.

---

PŘÍLOHA 11

Požadavky na LED moduly a světlomety obsahující LED moduly

1.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

1.1   Každý vzorek LED modulu předložený ke zkouškám musí splňovat příslušné specifikace tohoto předpisu, pokud je případně zkoušen s elektronickým ovladačem (ovladači) zdroje světla.

1.2   LED modul (moduly) musí být konstruován (konstruovány) tak, aby při běžném použití zůstal (zůstaly) v provozuschopném stavu. Nesmí navíc vykazovat žádnou konstrukční nebo výrobní chybu.

1.3   LED modul (moduly) musí být chráněn (chráněny) proti manipulaci.

1.4   Konstrukce vyměnitelného LED modulu (modulů) musí být taková, aby:

| 1.4.1 | po vyjmutí a výměně modulu za jiný, který byl dodaný žadatelem a označený identifikačním kódem modulu zdroje světla, byly splněny fotometrické požadavky světlometu; |
| --- | --- |

1.4.1

po vyjmutí a výměně modulu za jiný, který byl dodaný žadatelem a označený identifikačním kódem modulu zdroje světla, byly splněny fotometrické požadavky světlometu;

| 1.4.2 | LED moduly s odlišnými identifikačními kódy modulu zdroje světla nebylo možné uvnitř stejného pouzdra světlometu vyměnit. |
| --- | --- |

1.4.2

LED moduly s odlišnými identifikačními kódy modulu zdroje světla nebylo možné uvnitř stejného pouzdra světlometu vyměnit.

1.5   Elektronický ovladač (ovladače) zdroje světla může (mohou) být součástí LED modulu (modulů).

2.   VÝROBA

2.1   LED diody v LED modulech musí být vybaveny vhodnými upevňovacími prvky.

2.2   Upevňovací prvky musí být pevné a stále zajištěné k LED diodám a k LED modulu.

3.   ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY

3.1   Použití

3.1.1   Všechny vzorky se zkouší dle bodu 4 níže;

3.1.2   Druhem zdroje světla v LED modulu musí být světlo emitující diody (LED), jak stanovuje předpis č. 48 v bodě 2.7.1, zvláště s ohledem na prvek viditelného vyzařování. Ostatní druhy zdrojů světla nejsou dovoleny.

3.2   Provozní podmínky

3.2.1   Provozní podmínky LED modulu

Všechny vzorky se zkouší za podmínek uvedených v odstavci 6.2.4.4 tohoto předpisu. Není-li stanoveno v této příloze jinak, LED moduly se zkouší uvnitř světlometu předloženého výrobcem.

3.2.2   Teplota okolí

Pro měření elektrických a fotometrických parametrů se světlomet provozuje v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23°C ± 5°C.

3.3   Zahoření

Dle požadavku žadatele musí být LED modul v provozu 15 hodin a před začátkem zkoušky ochlazen na teplotu okolí, jak je stanovené tímto předpisem.

4.   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY A ZKOUŠKY

4.1   UV-záření

UV záření LED modulu musí být takové, že platí:

Formula

kde:

| | S(l)(jednotka: 1) je funkce spektrálního vážení; |
| --- | --- |

S(l)(jednotka: 1) je funkce spektrálního vážení;

| | km = 683 lm/W je maximální hodnota světelné účinnosti záření. |
| --- | --- |

km = 683 lm/W je maximální hodnota světelné účinnosti záření.

(Definice ostatních symbolů viz bod 4.1.1 přílohy 9 předpisu č. 112)

Tato hodnota se vyčíslí pomocí intervalů jednoho nanometru. UV-záření musí být váženo s ohledem na hodnoty uvedené v následující tabulce UV:

| l | S(l) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,00009 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000530 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

l

S(l)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,00009

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000530

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Tabulka UV: Hodnoty dle příručky „Pokyny IRPA/INIRC k limitům expozice ultrafialovému záření“. Vybrané vlnové délky (v nanometrech) jsou reprezentativní; ostatní hodnoty by se měly interpolovat.

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/151 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/151

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 99 — Jednotná ustanovení pro schvalování výbojkových zdrojů světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

dodatek 5 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Správní ustanovení |
| --- | --- |

2.

| 3. | Technické požadavky |
| --- | --- |

3.

| 4. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

4.

| 5. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

5.

| 6. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

6.

| 7. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

7.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 | Listy dat výbojkových zdrojů světla |
| --- | --- |

Příloha 1

| Příloha 2 | Sdělení o udělení (rozšíření, odmítnutí či odebrání schválení nebo definitivním ukončení výroby) typu výbojkového zdroje světla podle předpisu č. 99 |
| --- | --- |

Příloha 2

| Příloha 3 | Příklad uspořádání značky schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3

| Příloha 4 | Metoda měření elektrických a fonometrických vlastností |
| --- | --- |

Příloha 4

| Příloha 5 | Optické nastavení pro měření polohy a tvaru oblouku a polohy elektrod |
| --- | --- |

Příloha 5

| Příloha 6 | Minimální požadavky na postupy kontroly kvality výrobcem |
| --- | --- |

Příloha 6

| Příloha 7 | Výběr vzorků a úrovně shody zkušebních záznamů výrobce |
| --- | --- |

Příloha 7

| Příloha 8 | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 8

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na výbojkové zdroje světla uvedené v příloze 1 a určené k použití ve schválených světlometech motorových vozidel.

2.   SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

2.1   Definice

2.1.1   Pojem „kategorie“ je v tomto předpisu použit k označení odlišných základních konstrukcí standardizovaných výbojkových zdrojů světla. Každá kategorie má určité označení, například: „D2S“.

2.1.2   Výbojkové zdroje světla různých „typů“ (1) jsou výbojkové zdroje světla v rámci stejné kategorie, které se liší v základních znacích, jakými jsou například:

| 2.1.2.1 | výrobní nebo obchodní značka; to znamená:






  a) | výbojkové zdroje světla, které nesou stejný obchodní název nebo značku, ale jsou vyráběné různými výrobci, se považují za odlišné typy, |
| --- | --- | --- |

2.1.2.1

výrobní nebo obchodní značka; to znamená:

a)

výbojkové zdroje světla, které nesou stejný obchodní název nebo značku, ale jsou vyráběné různými výrobci, se považují za odlišné typy,

| b) | výbojkové zdroje světla, které jsou vyráběné stejným výrobcem a liší se pouze obchodním názvem nebo značkou, mohou být považovány za stejný typ; |
| --- | --- |

b)

výbojkové zdroje světla, které jsou vyráběné stejným výrobcem a liší se pouze obchodním názvem nebo značkou, mohou být považovány za stejný typ;

| 2.1.2.2 | konstrukce baňky a/nebo patice, pokud tyto rozdíly mají vliv na optické výsledky. |
| --- | --- |

2.1.2.2

konstrukce baňky a/nebo patice, pokud tyto rozdíly mají vliv na optické výsledky.

2.2   Žádost o schválení

2.2.1   Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.

2.2.2   Ke každé žádosti se přiloží (viz též bod 2.4.2):

| 2.2.2.1 | výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu; |
| --- | --- |

2.2.2.1

výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu;

| 2.2.2.2 | technický popis, včetně určení napáječe; |
| --- | --- |

2.2.2.2

technický popis, včetně určení napáječe;

| 2.2.2.3 | tři vzorky od každé barvy, pro kterou byla žádost podána; |
| --- | --- |

2.2.2.3

tři vzorky od každé barvy, pro kterou byla žádost podána;

| 2.2.2.4 | jeden vzorek napáječe. |
| --- | --- |

2.2.2.4

jeden vzorek napáječe.

2.2.3   Pokud se typ výbojkového zdroje světla liší od typu, který byl již schválen, jen obchodním názvem nebo značkou, postačí předložit:

| 2.2.3.1 | prohlášení výrobce, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikovatelný pod kódem schválení; |
| --- | --- |

2.2.3.1

prohlášení výrobce, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikovatelný pod kódem schválení;

| 2.2.3.2 | dva vzorky nesoucí nový obchodní název nebo značku. |
| --- | --- |

2.2.3.2

dva vzorky nesoucí nový obchodní název nebo značku.

2.2.4   Dříve než schválí daný typ, ověří příslušný orgán, zda existují vyhovující opatření k zabezpečení účinných kontrol shodnosti výroby.

2.3   Nápisy

2.3.1   Výbojkové zdroje světla, předložené ke schválení, musí mít na patici nebo na baňce uveden:

| 2.3.1.1 | obchodní název nebo značku žadatele; |
| --- | --- |

2.3.1.1

obchodní název nebo značku žadatele;

| 2.3.1.2 | mezinárodní označení příslušné kategorie; |
| --- | --- |

2.3.1.2

mezinárodní označení příslušné kategorie;

| 2.3.1.3 | jmenovitý příkon; je-li součástí mezinárodního označení příslušné kategorie, nemusí být zvlášť vyznačen; |
| --- | --- |

2.3.1.3

jmenovitý příkon; je-li součástí mezinárodního označení příslušné kategorie, nemusí být zvlášť vyznačen;

| 2.3.1.4 | dostatečně velké místo pro umístění značky schválení typu. |
| --- | --- |

2.3.1.4

dostatečně velké místo pro umístění značky schválení typu.

2.3.2   Místo uvedené v bodě 2.3.1.4 musí být vyznačeno na výkresech připojených k žádosti o schválení.

2.3.3   Na patici mohou být umístěny i jiné nápisy než nápisy stanovené v bodech 2.3.1 a 2.4.4.

2.3.4   Napáječ použitý pro typové schválení světelného zdroje musí být označen typem obchodním názvem a jmenovitým napětím a příkonem, jak je uvedeno v příslušném listu dat světlometu.

2.4   Schválení

2.4.1   Schválení bude uděleno, pokud všechny vzorky typu výbojkového zdroje světla předložené v souladu s bodem 2.2.2.3 nebo 2.2.3.2, zkoušené s napáječem dle bodu 2.2.2.4, budou splňovat požadavky tohoto předpisu.

2.4.2   Každému schválenému kódu se přidělí číslo schválení. Jeho první znak označuje sérii změn, které zahrnují nejnovější technické změny předpisu v době vydání schválení typu.

Za těmito znaky následuje identifikační kód, který má nejvýše dvě místa. Použijí se pouze arabské číslice nebo velká písmena uvedená v poznámce pod čarou (2).

Stejná smluvní strana nesmí stejný kód přidělit jinému typu výbojkového zdroje světla. Na žádost žadatele může být stejný kód schválení přiděleno oběma výbojkovým zdrojům světla, které vyzařují bílé nebo selektivní žluté světlo (viz bod 2.1.2).

2.4.3   Osvědčení o schválení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení či o definitivním ukončení výroby typu výbojkového zdroje světla podle tohoto předpisu se oznámí stranám dohody, které uplatňují tento předpis, pomocí formuláře dle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu a výkresu, dodaného žadatelem o schválení, ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) a v měřítku nejméně 2:1.

2.4.4   Každý výbojkový zdroj světla, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto předpisu, je na místě popsaném v bodě 2.3.1.4 a vedle nápisů uvedených v bodě 2.3.1 opatřen mezinárodní značkou schválení typu, jež se skládá ze:

| 2.4.4.1 | seříznutého kruhu, uzavírajícího v sobě písmeno „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která daný typ schválila (3); |
| --- | --- |

2.4.4.1

seříznutého kruhu, uzavírajícího v sobě písmeno „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která daný typ schválila (3);

| 2.4.4.2 | kódu schválení, umístěného vedle seříznutého kruhu. |
| --- | --- |

2.4.4.2

kódu schválení, umístěného vedle seříznutého kruhu.

2.4.5   Jestliže žadatel obdržel stejný kód schválení pro několik obchodních názvů nebo značek, jeden nebo více z nich postačí ke splnění požadavků bodu 2.3.1.1.

2.4.6   Značky a symboly specifikované v bodech 2.3.1 a 2.4.3 musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

2.4.7   Příloha 3 tohoto předpisu udává příklad uspořádání značky schválení typu.

3.   TECHNICKÉ POŽADAVKY

3.1   Definice

3.1.1   „Výbojkový zdroj světla“: zdroj světla, který vyzařuje světlo stabilizovaným obloukovým výbojem.

3.1.2   „Napáječ“: specifické elektrické napájení výbojkového zdroje světla.

3.1.3   „Jmenovité napětí“: vstupní napětí, vyznačené na napáječi.

3.1.4   „Jmenovitý příkon“: příkon vyznačený na výbojkovém zdroji světla a napáječi.

3.1.5   „Zkušební napětí“: napětí na vstupních svorkách napáječe, při kterém jsou elektrické a fotometrické vlastnosti výbojkového zdroje světla určeny a zkoušeny.

3.1.6   „Objektivní hodnota“: konstrukční hodnota elektrické nebo fotometrické vlastnosti. V rámci přípustných odchylek jí má být dosaženo, je-li výbojkový zdroj světla napájen napáječem pracujícím při zkušebním napětí.

3.1.7   „Standardní (etalonový) výbojkový zdroj světla“: zvláštní výbojkový zdroj světla, užívaný pro zkoušení světlometů. Má zredukované rozměrové, elektrické a fotometrické vlastnosti tak, jak je uvedeno v příslušném listu dat.

3.1.8   „Vztažná osa“: osa vymezená vzhledem k patici, na niž odkazují určité rozměry výbojkového zdroje světla.

3.1.9   „Vztažná rovina“: rovina vymezená vzhledem k patici, na niž odkazují určité rozměry výbojkového zdroje světla.

3.2   Obecné specifikace

3.2.1   Každý předložený vzorek, který je zkoušen s napáječem podle bodu 2.2.2.4, musí splnit příslušná ustanovení tohoto předpisu.

3.2.2   Výbojkové zdroje světla musí být konstruovány tak, aby správně fungovaly a tuto vlastnost si při normálním používání zachovaly. Nesmí mimoto vykazovat žádnou konstrukční nebo výrobní vadu.

3.3   Výroba

3.3.1   Baňka výbojkového zdroje světla nesmí vykazovat žádné rýhy nebo skvrny, které by mohly zhoršovat její účinnost a optickou výkonnost.

3.3.2   V případě barevné (vnější) baňky se její povrch po 15 hodinách provozu s napáječem při zkušebním napětí lehce otře bavlněnou látkou napuštěnou roztokem 70 % objemu n-heptanu a 30 % objemu toluenu. Po pěti minutách se povrch vizuálně zkontroluje. Nesmí vykazovat žádné zjevné změny.

3.3.3   Výbojkové zdroje světla musí být opatřeny standardními paticemi, které vyhovují údajům o paticích v listech z publikace IEC č. 60061, třetí vydání, jak je blíže určeno v jednotlivých listech dat přílohy 1.

3.3.4   Patice musí být pevná a pevně spojená s baňkou.

3.3.5   Pro zjištění, zda výbojkové zdroje světla vyhovují požadavkům bodů 3.3.3 a 3.3.4, se provede vizuální kontrola, kontrola rozměrů a případně zkušební montáž.

3.4   Zkoušky

3.4.1   Výbojkové zdroje světla se podrobí zkoušce zahoření podle přílohy 4.

3.4.2   Všechny vzorky se zkoušejí s napáječem podle bodu 2.2.2.4.

3.4.3   Elektrická měření se provádějí nástroji, které spadají alespoň do třídy 0,2 (0,2 procent z celkové stupnice přesnosti).

3.5   Poloha a rozměry elektrod, oblouku a pásků

3.5.1   Geometrická poloha elektrod musí být taková, jak je určeno v příslušných listech dat. Příklad způsobu měření polohy oblouku a elektrod je uveden v příloze 5. Mohou být použity i jiné metody.

| 3.5.1.1 | Poloha a rozměry elektrod světelného zdroje se měří před zahořením, s vypnutým výbojkovým zdrojem světla a za použití optických metod měření přes skleněný kryt. |
| --- | --- |

3.5.1.1

Poloha a rozměry elektrod světelného zdroje se měří před zahořením, s vypnutým výbojkovým zdrojem světla a za použití optických metod měření přes skleněný kryt.

3.5.2   Tvar a posunutí oblouku musí odpovídat požadavkům uvedeným v příslušném listu dat.

| 3.5.2.1 | Měření musí být provedeno po zahoření se zdrojem světla napájeným z napáječe při zkušebním napětí. |
| --- | --- |

3.5.2.1

Měření musí být provedeno po zahoření se zdrojem světla napájeným z napáječe při zkušebním napětí.

3.5.3   Poloha, rozměry a propustnost pásků musí splňovat požadavky uvedené v příslušném listu dat.

| 3.5.3.1 | Měření musí být provedeno po zahoření se zdrojem světla napájeným z napáječe při zkušebním napětí. |
| --- | --- |

3.5.3.1

Měření musí být provedeno po zahoření se zdrojem světla napájeným z napáječe při zkušebním napětí.

3.6   Charakteristiky spouštění, rozběhu a opětovného spouštění za tepla

3.6.1   Spouštění

Zkouší-li se výbojkový zdroj světla za podmínek stanovených v příloze 4, musí se spustit ihned a zůstat rozsvícen.

3.6.2   Rozběh

Měří-li se výbojkový zdroj světla za podmínek stanovených v příloze 4, musí vyzařovat nejméně:

| | po 1 sekundě: 25 % svého cílového světelného toku; |
| --- | --- |

po 1 sekundě: 25 % svého cílového světelného toku;

| | po 4 sekundách: 80 % svého cílového světelného toku. |
| --- | --- |

po 4 sekundách: 80 % svého cílového světelného toku.

Cílový světelný tok je určen v příslušném listu dat.

3.6.3   Opětovné spouštění za tepla

Zkouší-li se výbojkový zdroj světla za podmínek stanovených v příloze 4, musí se poté, co byl vypnutý po dobu určenou v listu dat, ihned znovu rozsvítit. Zdroj světla musí po jedné vteřině vyzařovat nejméně 80 % cílového světelného toku.

3.7   Elektrické vlastnosti

Měří-li se napětí a příkon světelného zdroje za podmínek stanovených v příloze 4, musí být uvedené napětí a příkon v mezích určených v příslušném listu dat.

3.8   Světelný tok

Měří-li se světelný tok za podmínek stanovených v příloze 4, musí být uvedený světelný tok v mezích určených v příslušném listu dat. V případě, že bílá a selektivně žlutá barva jsou určeny pro stejný typ, cílová hodnota platí pro zdroje světla vyzařující bílé světlo, zatímco světelný tok zdroje světla vyzařujícího selektivní žluté světlo musí tvořit nejméně 68 % jmenovité hodnoty.

3.9   Barva

3.9.1   Barva vyzařovaného světla musí být bílá nebo selektivně žlutá. Mimoto kolorimetrické vlastnosti vyjádřené v CIE chromatických souřadnicích musí ležet v mezích udaných v příslušném listu dat.

3.9.2   Na tento předpis se uplatňují definice barvy vyzařovaného světla uvedené v předpise č. 48 a v jeho sériích změn platných v době žádosti o schválení typu.

3.9.3   Barva se měří podle podmínek stanovených v bodě 10 přílohy 4.

3.9.4   Minimální obsah červené ve světle výbojkového zdroje světla musí být takový, aby platilo:

Formula

kde

| Ee (λ) | [W/nm] | je spektrální rozšíření zářivého toku; |
| --- | --- | --- |
| V (λ) | [1] | je spektrální světelná účinnost; |
| λ | [nm] | je délka vlny. |

Ee (λ)

[W/nm]

je spektrální rozšíření zářivého toku;

V (λ)

[1]

je spektrální světelná účinnost;

λ

[nm]

je délka vlny.

Tato hodnota se vyčíslí s využitím intervalů jednoho nanometru.

3.10   Ultrafialové záření

Ultrafialové záření výbojkového zdroje světla musí být takové, aby platilo:

Formula

kde:

| S (λ) | [1] | je spektrální váhová funkce; |
| --- | --- | --- |
| km = 683 | [lm/W] | je fotometrický ekvivalent vyzařování; |
| (definice ostatních symbolů viz bod 3.9.4 výše). |

S (λ)

[1]

je spektrální váhová funkce;

km = 683

[lm/W]

je fotometrický ekvivalent vyzařování;

(definice ostatních symbolů viz bod 3.9.4 výše).

Tato hodnota se vyčíslí s využitím intervalů jednoho nanometru.

Ultrafialové záření se váží podle hodnot uvedených v následující tabulce:

| λ | S(λ) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,000090 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000053 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

λ

S(λ)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,000090

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000053

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Vybrané vlnové délky jsou reprezentativní; ostatní hodnoty se interpolují.

Hodnoty dle příručky „Pokyny IRPA/INIRC k limitům expozice ultrafialovému záření“.

3.11   Standardní výbojkové zdroje světla

Standardní (etalonové) výbojkové zdroje světla musí splňovat požadavky příslušné pro zdroje světla schváleného typu a specifické požadavky uvedené v příslušném listu dat. U typu vyzařujícího bílé nebo selektivní žluté světlo musí standardizovaný zdroj světla vyzařovat bílé světlo.

4.   SHODNOST VÝROBY

4.1   Výbojkové zdroje světla schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny v souladu se schváleným typem a odpovídat nápisům a technickým požadavkům stanoveným v bodě 3 a v přílohách 1 a 3 tohoto předpisu.

4.2   Pro ověření, zda jsou splněny požadavky bodu 4.1, se provedou vhodné kontroly výroby.

4.3   Držitel schválení musí zejména:

| 4.3.1 | zajistit postupy účinné kontroly kvality výrobků; |
| --- | --- |

4.3.1

zajistit postupy účinné kontroly kvality výrobků;

| 4.3.2 | mít přístup ke zkušebnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu; |
| --- | --- |

4.3.2

mít přístup ke zkušebnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

| 4.3.3 | zajistit, aby byly zaznamenávány výsledné údaje zkoušek a aby přiložené doklady byly dostupné po období, které je třeba stanovit po dohodě se správním orgánem; |
| --- | --- |

4.3.3

zajistit, aby byly zaznamenávány výsledné údaje zkoušek a aby přiložené doklady byly dostupné po období, které je třeba stanovit po dohodě se správním orgánem;

| 4.3.4 | analyzovat výsledky všech typů zkoušek podle kritérií přílohy 7 s cílem ověřit a zajistit stabilitu vlastností výrobku v přípustných odchylkách průmyslové výroby; |
| --- | --- |

4.3.4

analyzovat výsledky všech typů zkoušek podle kritérií přílohy 7 s cílem ověřit a zajistit stabilitu vlastností výrobku v přípustných odchylkách průmyslové výroby;

| 4.3.5 | zajistit, aby pro každý typ výbojkového zdroje světla byly prováděny alespoň zkoušky předepsané v příloze 6 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

4.3.5

zajistit, aby pro každý typ výbojkového zdroje světla byly prováděny alespoň zkoušky předepsané v příloze 6 tohoto předpisu;

| 4.3.6 | zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se prokáže, že se neshodují s daným typem zkoušky, následoval další výběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti příslušné výroby. |
| --- | --- |

4.3.6

zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se prokáže, že se neshodují s daným typem zkoušky, následoval další výběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti příslušné výroby.

4.4   Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat metody kontroly shodnosti užívané v kterékoliv výrobní jednotce.

4.4.1   Při každé inspekci musí být inspektorovi předloženy zkušební knihy a záznamy o výrobě.

4.4.2   Inspektor může náhodně odebírat vzorky ke zkoušce v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být určen podle výsledků vlastních kontrol výrobce.

4.4.3   Pokud se úroveň kvality jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek provedených podle bodu 4.4.2, vybere inspektor vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež zkoušky schválení typu provedla.

4.4.4   Příslušný orgán může provést jakoukoliv zkoušku stanovenou tímto předpisem. Tyto zkoušky se provedou na náhodně vybraných vzorcích, aniž by způsobily potíže v dodávkách výrobce, a v souladu s kritérii přílohy 8.

4.4.5   Příslušný orgán musí zajistit, aby obvyklá četnost inspekcí byla jednou za dva roky. To je ponecháno na úsudku příslušného orgánu a jeho důvěře v opatření, jež mají zajistit účinnou kontrolu shodnosti výroby. V případě, kdy jsou zjištěny neuspokojivé výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.

5.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

5.1   Schválení udělené pro typ výbojkového zdroje světla podle tohoto předpisu může být odejmuto, nejsou-li splněny předepsané požadavky na shodnost výroby.

5.2   Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně informovat ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

6.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela zruší výrobu typu výbojkového zdroje světla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

7.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben a názvy a adresy správních orgánů provádějících schvalovací zkoušky, které vydávají schválení daného typu a kterým se zasílají zprávy o udělení, rozšíření, odmítnutí či zrušení schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných státech.

---

(1)  Selektivní žlutá žárovka nebo doplňková selektivní žlutá vnější žárovka, jejímž účelem je výlučně změna barvy a nikoliv jiných vlastností výbojkového zdroje světla, jež vyzařuje bílé světlo, nepředstavuje změnu typu výbojkového zdroje světla.

(2)  0 1 2 3 4 5 6 7 8 9

A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

LISTY DAT VÝBOJKOVÝCH ZDROJŮ SVĚTLA

Přehled kategorií výbojkových zdrojů světla a čísla jejich listů dat:

| Kategorie zdroje světla | Čísla listu dat |
| --- | --- |
| D1R | DxR/1 až 7 |
| D1S | DxS/1 to 6 |
| D2R | DxR/1 až 7 |
| D2S | DxS/1 až 6 |
| D3R | DxR/1 až 7 |
| D3S | DxS/1 až 6 |
| D4R | DxR/1 až 7 |
| D4S | DxS/1 až 6 |

Kategorie zdroje světla

Čísla listu dat

D1R

DxR/1 až 7

D1S

DxS/1 to 6

D2R

DxR/1 až 7

D2S

DxS/1 až 6

D3R

DxR/1 až 7

D3S

DxS/1 až 6

D4R

DxR/1 až 7

D4S

DxS/1 až 6

Seznam listů dat výbojkových zdrojů světla a jejich pořadí v této příloze:

| Čísla listu dat |
| --- |
| DxR/1 až 7 |
| DxS/1 až 6 |

Čísla listu dat

DxR/1 až 7

DxS/1 až 6

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/1

Obrázky mají pouze znázorňovat základní rozměry (v mm) výbojkového zdroje světla

Obrázek 1

Kategorie D1R – Typ se startérem – Patice PK32d-3

Image

Obrázek 2

Kategorie D2R – Konektorový typ – Patice P32d-3

Image

| (1) | Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice. |
| --- | --- |

(1)

Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice.

| (2) | Viz list DxR/3. |
| --- | --- |

(2)

Viz list DxR/3.

| (3) | Vnější povrch baňky musí mít excentricitu menší než ± 0,5 mm ve směru B a menší než + 1 mm/– 0,5 mm ve směru A, pokud se měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na vztažnou osu. |
| --- | --- |

(3)

Vnější povrch baňky musí mít excentricitu menší než ± 0,5 mm ve směru B a menší než + 1 mm/– 0,5 mm ve směru A, pokud se měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na vztažnou osu.

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R

Obrázky mají pouze znázorňovat základní rozměry (v mm) výbojkového zdroje světla

Obrázek 3

Kategorie D3R – Typ se startérem – Patice PK32d-6

Image

Obrázek 4

Kategorie D4R – Konektorový typ – Patice PK32d-6

Image

| (1) | Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice. |
| --- | --- |

(1)

Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice.

| (2) | Viz list DxR/3. |
| --- | --- |

(2)

Viz list DxR/3.

| (3) | Vnější povrch baňky musí mít excentricitu menší než ± 0,5 mm ve směru B a menší než + 1 mm/– 0,5 mm ve směru A, pokud se měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na vztažnou osu. |
| --- | --- |

(3)

Vnější povrch baňky musí mít excentricitu menší než ± 0,5 mm ve směru B a menší než + 1 mm/– 0,5 mm ve směru A, pokud se měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na vztažnou osu.

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/3

Obrázek 5

Definice vztažné osy
   (1)

Patice musí být zasouvána tímto směrem

Image

Obrázek 6

Maximální vnější rozměry výbojky
   (2)

Image

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/4

| Rozměry | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| Poloha elektrod | List DxR/5 |
| Poloha a tvar oblouku | List DxR/6 |
| Poloha černých pásků | List DxR/7 |
| α1 (3) | 45° ± 5° |
| α2 (4) | 45° min. |
| D1R: Patice PK32d-3
  D2R: Patice P32d-3
  D3R: Patice PK32d-6
  D4R: Patice P32d-6 | v souladu s publikací IEC č. 60061 (list 7004-111-3) |
| ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI |
| | D1R/D2R | D3R/D4R | D1R/D2R | D3R/D4R |
| Jmenovité napětí napáječe | V | 12 (4) | 12 |
| Jmenovitý příkon | W | 35 | 35 |
| Elektrické a fotometrické vlastnostI | V | 13,5 | 13,5 |
| Napětí výbojky | Cíl | V | 85 | 42 | 85 | 42 |
| Přípustné odchylky | ± 17 | ± 9 | ± 8 | ± 4 |
| Příkon výbojky | Cíl | W | 35 | 35 |
| Přípustné odchylky | ± 3 | ± 0,5 |
| Světelný tok | Objective | lm | 2 800 | 2 800 |
| Přípustné odchylky | ± 450 | ± 150 |
| Chromatické souřadnice v případě bílého světla | Cíl | | x = 0,375 | y = 0,375 |
| Oblast přípustných odchylek (5) | Hranice | x = 0,345 | y = 0,150 + 0,640 x |
| x = 0,405 | y = 0,050 + 0,750 x |
| Průsečík bodů | x = 0,345 | y = 0,371 |
| x = 0,405 | y = 0,409 |
| x = 0,405 | y = 0,354 |
| x = 0,345 | y = 0,309 |
| Vypínací doba opětovného spouštění za tepla | s | 10 | 10 |

Rozměry

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

Poloha elektrod

List DxR/5

Poloha a tvar oblouku

List DxR/6

Poloha černých pásků

List DxR/7

α1 (3)

45° ± 5°

α2 (4)

45° min.

D1R: Patice PK32d-3

D2R: Patice P32d-3

D3R: Patice PK32d-6

D4R: Patice P32d-6

v souladu s publikací IEC č. 60061 (list 7004-111-3)

ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI

D1R/D2R

D3R/D4R

D1R/D2R

D3R/D4R

Jmenovité napětí napáječe

V

12 (4)

12

Jmenovitý příkon

W

35

35

Elektrické a fotometrické vlastnostI

V

13,5

13,5

Napětí výbojky

Cíl

V

85

42

85

42

Přípustné odchylky

± 17

± 9

± 8

± 4

Příkon výbojky

Cíl

W

35

35

Přípustné odchylky

± 3

± 0,5

Světelný tok

Objective

lm

2 800

2 800

Přípustné odchylky

± 450

± 150

Chromatické souřadnice v případě bílého světla

Cíl

x = 0,375

y = 0,375

Oblast přípustných odchylek (5)

Hranice

x = 0,345

y = 0,150 + 0,640 x

x = 0,405

y = 0,050 + 0,750 x

Průsečík bodů

x = 0,345

y = 0,371

x = 0,405

y = 0,409

x = 0,405

y = 0,354

x = 0,345

y = 0,309

Vypínací doba opětovného spouštění za tepla

s

10

10

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/5

Poloha elektrod

Tato zkouška se používá pro určení správného umístění elektrod vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.

Image

Směr měření: bokorys a půdorys světelného zdroje

| Rozměr v mm | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| a1 | d + 0,5 | d + 0,2 |
| a2 | d + 0,7 | d + 0,35 |
| b1 | 0,4 | 0,15 |
| b2 | 0,8 | 0,3 |
| c | 4,2 | 4,2 |
| d = Standardní zdroje světla
  d < 0,3 pro D1R a D2R,
  d < 0,4 pro D3R a D4R. |

Rozměr v mm

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

a1

d + 0,5

d + 0,2

a2

d + 0,7

d + 0,35

b1

0,4

0,15

b2

0,8

0,3

c

4,2

4,2

d = Standardní zdroje světla

d < 0,3 pro D1R a D2R,

d < 0,4 pro D3R a D4R.

Vršek elektrody bližší ke vztažné rovině musí být umístěn v oblasti určené a1 a b1. Vršek elektrody vzdálenější od vztažné roviny musí být umístěn v oblasti určené a2 a b2.

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/6

Poloha a tvar oblouku

Měří-li se rozložení relativního jasu ve středním příčném řezu D, jak je znázorněno na výkresu výše, maximální hodnota Lmax se bude nacházet ve vzdálenosti r od vztažné osy. Body 20 % Lmax mají vzdálenost s, jak je zřejmé z výkresu níže.

Image

When measuring the relative luminance distribution in the central cross section D as indicated in the drawing above, the maximum value Lmax has the distance r from the reference axis. The points of 20 % of Lmax have the distance s, as shown in the drawing below.

| Rozměry v mm | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| D1R/D2R | D3R/D4R |
| r | 0,50 ± 0,25 | 0,50 ± 0,25 | 0,50 ± 0,20 |
| s | 1,10 ± 0,25 | 1,10 + 0,25 – 0,40 | 1,10 ± 0,25 |

Rozměry v mm

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

D1R/D2R

D3R/D4R

r

0,50 ± 0,25

0,50 ± 0,25

0,50 ± 0,20

s

1,10 ± 0,25

1,10 + 0,25 – 0,40

1,10 ± 0,25

Image

Měří-li se jas ve směru B podle listu DxR/7 s nastavením podle přílohy 5 a s kruhovým polem o průměru 0,2M mm, relativní hodnota jasu vyjádřená v procentech Lmax (v příčném řezu D) musí být:

| Zóna A | ≤ 4,5 % | Přímka B | ≤ 15 % | Přímka C | ≤ 5,0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Zóna A

≤ 4,5 %

Přímka B

≤ 15 %

Přímka C

≤ 5,0 %

Oblast zóny A je určena černým povlakem, vnějším povrchem baňky a rovinou ve vzdálenosti 24,5 mm od vztažné roviny.

Kategorie D1R, D2R, D3R a D4R List DxR/7

Poloha černých pásků

Tato zkouška se používá k určení, zda jsou černé pásky správně umístěny vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.

Image

Měří-li se rozložení jasu oblouku ve středním příčném řezu, jak je znázorněno v listu DxR/6, poté, co se zdroj světla otočil tak, že černý pásek zakrývá oblouk, musí být měřený jas ≤ 0,5 % Lmax.

V oblasti určené α 1 a α 3 může být černý povlak nahrazen jakýmkoliv prostředkem, který zabrání průchodu světla přes určitou oblast.

| Rozměry | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| α1 | 45° ± 5° |
| α3 | 70° min. |
| α4 | 65° min. |
| β1/24, β1/30, β2/24, β2/30 | 25° ± 5° |
| f1/24, f2/24 (6) | 0,15 ± 0,25 | 0,15 ± 0,20 |
| f1/30 | f1/24 mv ± 0,15 (7) | f1/24 mv ± 0,1 |
| f2/30 | f2/24 mv ± 0,15 (7) | f2/24 mv ± 0,1 |
| f1/24 mv – f2/24 mv | ± 0,3 max. | ± 0,2 max. |
| d | 9 ± 1 |

Rozměry

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

α1

45° ± 5°

α3

70° min.

α4

65° min.

β1/24, β1/30, β2/24, β2/30

25° ± 5°

f1/24, f2/24 (6)

0,15 ± 0,25

0,15 ± 0,20

f1/30

f1/24 mv ± 0,15 (7)

f1/24 mv ± 0,1

f2/30

f2/24 mv ± 0,15 (7)

f2/24 mv ± 0,1

f1/24 mv – f2/24 mv

± 0,3 max.

± 0,2 max.

d

9 ± 1

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/1

Obrázky mají pouze znázorňovat základní rozměry (v mm) výbojkového zdroje světla

Obrázek 1

Kategorie D1S – Typ se startérem – Patice PK32d-2

Image

Obrázek 2

Kategorie D2S – Konektorový typ – Patice P32d-2

Image

| (1) | Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice. |
| --- | --- |

(1)

Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice.

| (2) | Viz list DxS/3. |
| --- | --- |

(2)

Viz list DxS/3.

| (3) | Pokud se vnější povrch baňky měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na střed vnitřního prostoru baňky, nesmí mít excentricitu větší než 1 mm. |
| --- | --- |

(3)

Pokud se vnější povrch baňky měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na střed vnitřního prostoru baňky, nesmí mít excentricitu větší než 1 mm.

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/2

Obrázky mají pouze znázorňovat základní rozměry (v mm) výbojkového zdroje světla

Obrázek 3

Kategorie D3S – Typ se startérem – Patice PK32d-5

Image

Obrázek 4

Kategorie D4S – Konektorový typ – Patice PK32d-5

Image

| (1) | Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice. |
| --- | --- |

(1)

Vztažná rovina je určena pozicemi na povrchu držáku, na kterých spočinou tři podpůrné výčnělky kroužku patice.

| (2) | Viz list DxS/3. |
| --- | --- |

(2)

Viz list DxS/3.

| (3) | Pokud se vnější povrch baňky měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na střed vnitřního prostoru baňky, nesmí mít excentricitu větší než 1 mm. |
| --- | --- |

(3)

Pokud se vnější povrch baňky měří ve vzdálenosti 27,1 mm od vztažné roviny a s ohledem na střed vnitřního prostoru baňky, nesmí mít excentricitu větší než 1 mm.

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/3

Obrázek 5

Definice vztažné osy
   (8)

Patice musí být zasouvána tímto směrem

Image

Obrázek 6

Maximální vnější rozměry výbojky
   (9)

Image

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/4

| Rozměry | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| Poloha elektrod | List DxS/5 |
| Poloha a tvar oblouku | List DxS/6 |
| α1, α2 (10) | 55 ° min. | 55 ° min. |
| D1S: Patice PK32d-2
  D2S: Patice P32d-2
  D3S: Patice PK32d-5
  D4S: Patice P32d-5 | v souladu s publikací IEC č. 60061 (list 7004-111-3) |
| ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI |
| | D1S/D2S | D3S/D4S | D1S/D2S | D3S/D4S |
| Jmenovité napětí napáječe | V | 12 (11) | 12 |
| Jmenovitý příkon | W | 35 | 35 |
| Zkušební napětí | V | 13,5 | 13,5 |
| Napětí výbojky | Cíl | V | 85 | 42 | 85 | 42 |
| Přípustné odchylky | ± 17 | ± 9 | ± 8 | ± 4 |
| Příkon výbojky | Cíl | W | 35 | 35 |
| Přípustné odchylky | ± 3 | ± 0,5 |
| Světelný tok | Cíl | lm | 3 200 | 3 200 |
| Přípustné odchylky | ± 450 | ± 150 |
| Chromatické souřadnice v případě bílého světla | Cíl | | x = 0,375 | y = 0,375 |
| Oblast přípustných odchylek (12) | Boundaries | x = 0,345 | y = 0,150 + 0,640 x |
| x = 0,405 | y = 0,050 + 0,750 x |
| Průsečík bodů | x = 0,345 | y = 0,371 |
| x = 0,405 | y = 0,409 |
| x = 0,405 | y = 0,354 |
| x = 0,345 | y = 0,309 |
| Vypínací doba opětovného spouštění za tepla | s | 10 | 10 |

Rozměry

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

Poloha elektrod

List DxS/5

Poloha a tvar oblouku

List DxS/6

α1, α2 (10)

55 ° min.

55 ° min.

D1S: Patice PK32d-2

D2S: Patice P32d-2

D3S: Patice PK32d-5

D4S: Patice P32d-5

v souladu s publikací IEC č. 60061 (list 7004-111-3)

ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI

D1S/D2S

D3S/D4S

D1S/D2S

D3S/D4S

Jmenovité napětí napáječe

V

12 (11)

12

Jmenovitý příkon

W

35

35

Zkušební napětí

V

13,5

13,5

Napětí výbojky

Cíl

V

85

42

85

42

Přípustné odchylky

± 17

± 9

± 8

± 4

Příkon výbojky

Cíl

W

35

35

Přípustné odchylky

± 3

± 0,5

Světelný tok

Cíl

lm

3 200

3 200

Přípustné odchylky

± 450

± 150

Chromatické souřadnice v případě bílého světla

Cíl

x = 0,375

y = 0,375

Oblast přípustných odchylek (12)

Boundaries

x = 0,345

y = 0,150 + 0,640 x

x = 0,405

y = 0,050 + 0,750 x

Průsečík bodů

x = 0,345

y = 0,371

x = 0,405

y = 0,409

x = 0,405

y = 0,354

x = 0,345

y = 0,309

Vypínací doba opětovného spouštění za tepla

s

10

10

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/5

Poloha elektrod

Tato zkouška se používá pro určení správného umístění elektrod vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.

Image

Směr měření: bokorys a půdorys světelného zdroje

| Rozměr v mm | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| a1 | d + 0,2 | d + 0,1 |
| a2 | d + 0,5 | d + 0,25 |
| b1 | 0,3 | 0,15 |
| b2 | 0,6 | 0,3 |
| c | 4,2 | 4,2 |
| d = průměr elektrody,
  d < 0,3 pro D1S a D2S,
  d < 0,4 pro D3S a D4S. |

Rozměr v mm

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

a1

d + 0,2

d + 0,1

a2

d + 0,5

d + 0,25

b1

0,3

0,15

b2

0,6

0,3

c

4,2

4,2

d = průměr elektrody,

d < 0,3 pro D1S a D2S,

d < 0,4 pro D3S a D4S.

Vršek elektrody bližší ke vztažné rovině musí být umístěn v oblasti určené a1 a b1. Vršek elektrody vzdálenější od vztažné roviny musí být umístěn v oblasti určené a2 a b2.

Kategorie D1S, D2S, D3S a D4S List DxS/6

Poloha a tvar oblouku

Tato zkouška se používá k určení tvaru oblouku a jeho polohy vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině měřením jeho zakřivení a rozptylu v příčném řezu ve vzdálenosti 27,1 mm od referenční roviny.

Tvar oblouku slouží pouze ke znázornění.

Směr měření: bokorys světelného zdroje

Image

Měří-li se rozložení relativního jasu ve středním příčném řezu, jak je znázorněno na výkresu výše, maximální hodnota se musí nacházet uvnitř vzdálenosti r od vztažné osy. Bod 20 % maximální hodnoty se musí nacházet ve vzdálenosti s.

| Rozměry v mm | Sériově vyráběné zdroje světla | Standardní zdroje světla |
| --- | --- | --- |
| r | 0,50 ± 0,40 | 0,50 ± 0,20 |
| s | 1,10 ± 0,40 | 1,10 ± 0,25 |

Rozměry v mm

Sériově vyráběné zdroje světla

Standardní zdroje světla

r

0,50 ± 0,40

0,50 ± 0,20

s

1,10 ± 0,40

1,10 ± 0,25

Image

---

(1)  Vztažná osa je kolmá na vztažnou rovinu a prochází průsečíky dvou rovnoběžek, jak je uvedeno na obrázku 5.

(2)  Skleněná baňka a podpěry nesmí dosáhnout pouzdra, jak je uvedeno na obrázku 6. Pouzdro je soustředné ke vztažné ose.

(3)  Část baňky v rozmezí úhlů α1 a α2 je část vyzařující světlo. Tato část musí být pokud možno tvarově stejnorodá a nesmí vykazovat žádná optická zkreslení. To se týká celého obvodu baňky v rozmezí úhlů α1 a α2 kromě černých pásků.

(4)  Použitá napětí napáječů se mohou lišit od 12 V.

(5)  Viz příloha 4.

(6)  „f1/..“ představuje rozměr f1, který má být měřen ve vzdálenosti od vztažné roviny uvedené v mm po dopadu.

(7)  „.../24 mv“ představuje hodnotu měřenou ve vzdálenosti 24 mm od vztažné roviny.

(8)  Vztažná osa je kolmá na vztažnou rovinu a prochází průsečíky dvou rovnoběžek, jak je uvedeno na obrázku 5.

(9)  Skleněná baňka a podpěry nesmí dosáhnout pouzdra, jak je uvedeno na obrázku 6. Pouzdro je soustředné ke vztažné ose.

(10)  Část baňky v rozmezí úhlů ± 1 a ± 2 je část vyzařující světlo. Tato část musí být pokud možno tvarově stejnorodá a nesmí vykazovat žádná optická zkreslení. To se týká celého obvodu baňky v rozmezí úhlů ± 1 a ± 2.

(11)  oužitá napětí napáječů se mohou lišit od 12 V.

(12)  Viz příloha 4

---

PŘÍLOHA 2

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 3

PŘÍKLAD USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU

(viz bod 2.4.3)

Image

---

PŘÍLOHA 4

METODA MĚŘENÍ ELEKTRICKÝCH A FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ

1.   Obecně

Zkoušky spouštění, rozběhu a opětovného spouštění za tepla a měření elektrických a fotometrických vlastností výbojkového zdroje světla se provádí ve volné atmosféře při okolní teplotě 25 °C ± 5 °C.

2.   Napáječ

Všechny zkoušky a měření se provedou s napáječem uvedeným v bodě 2.2.2.4 tohoto předpisu. Výkonové napájení pro zkoušky spouštění a rozběhu musí být schopné zajistit rychlý nárůst proudového impulzu.

3.   Poloha výboje

Poloha výboje je vodorovná v rozmezí ± 10° s vývody směrem dolů. Poloha při zahořování a zkoušce musí být stejná. Jestliže je výbojka náhodně provozována ve špatném směru, musí se před začátkem měření znovu zahořet. Žádné elektricky vodivé předměty se nesmí nacházet během zahořování a měření uvnitř válce, jehož průměr činí 32 mm a délka 60 mm soustředně se vztažnou osou a symetricky k oblouku. Kromě toho je třeba se vyhnout nahodilým magnetickým polím.

4.   Zahoření

Všechny zkoušky se provedou se zdroji světla, které byly zahořeny minimálně 15 cykly následujícího průběhu: 45 minut zapnuto, 15 sekund vypnuto, 5 minut zapnuto, 10 minut vypnuto.

5.   Napájecí napětí

Všechny zkoušky se provedou při zkušebním napětí, které je uvedeno na příslušném listu dat.

6.   Zkouška spouštění

Zkouška spouštění se provádí se zdroji světla, které nebyly zahořeny a nebyly před zkouškou použity po dobu nejméně 24 hodin.

7.   Zkouška rozběhu

Zkouška rozběhu se použije na zdroje světla, které nebyly před zkouškou použity po dobu nejméně jedné hodiny.

8.   Zkouška opětovného spouštění za tepla

Zdroj světla se spustí a nechá v činnosti pomocí napáječe při zkušebním napětí po dobu 15 minut. Napájecí napětí napáječe se pak vypne na dobu, která je uvedena v příslušném listu dat, a poté se znovu zapne.

9.   Elektrická a fotometrická zkouška

Před každým měřením se zdroj světla stabilizuje po dobu 15 minut.

10.   Barva

Barva zdroje světla se měří v integrační kouli s použitím měřicího systému, který udává chromatické souřadnice CIE přijímaného světla s rozlišením ± 0,002. Následující obrázek ukazuje rozsah přípustných odchylek pro bílou barvu a omezenou oblast přípustných odchylek pro výbojkové zdroje světla D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R a D4S.

Image

---

PŘÍLOHA 5

Optické nastavení pro měření polohy a tvaru oblouku a polohy elektrod (1)

Výbojkový zdroj světla se umístí dle vyobrazení:

| | v obr. 1 nebo obr. 2 listu DxR/1 nebo listu DxS/1; |
| --- | --- |

v obr. 1 nebo obr. 2 listu DxR/1 nebo listu DxS/1;

| | v obr. 3 nebo obr. 4 listu DxR/2 nebo listu DxS/2. |
| --- | --- |

v obr. 3 nebo obr. 4 listu DxR/2 nebo listu DxS/2.

Image

Optický systém musí promítnout skutečný obraz A' oblouku A se zvětšením nejlépe M = s′/s = 20 na měřicí stěně. Optický systém musí být aplanatický a achromatický. Clonka d, umístěná v ohniskové vzdálenosti f optického systému, vytvoří projekci oblouku s téměř rovnoběžnými směry pozorování. Aby byl získán úhel poloviční divergence ne větší než μ = 0,5°, nesmí být průměr clonky s ohledem na ohniskovou vzdálenost optického systému větší než d = 2f tan (μ). Činný průměr optického systému nesmí být větší než:

D = (1 + 1/M)d + c + (b1 + b2)/2, (c, b1 a b2 jsou uvedeny v listě DxS/5, resp. v listě DxR/5).

Stupnice na projekční stěně umožňuje měření polohy elektrod. Kalibrace sestavy může být výhodně provedena užitím odděleného projektoru s rovnoběžným paprskem ve spojení se měřidlem, jehož stín se promítne na měřicí stěnu. Zařízení ukáže vztažnou osu a rovinu rovnoběžnou se vztažnou rovinou a ve vzdálenosti „e“ mm od ní (e = 27,1 pro D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R a D4S).

Snímač se instaluje v rovině měřicí stěny s možností pohybu ve svislém směru na čáře odpovídající rovině v „e“ od vztažné roviny výbojkového zdroje světla.

Snímač musí mít relativní spektrální citlivost lidského oka. Velikost snímače nesmí být větší než 0,2 M mm ve vodorovném směru a ne větší než 0,025 M mm ve svislém směru (M = zvětšení). Rozsah měřitelného pohybu musí být takový, aby požadovaná měření zakřivení oblouku r a rozptyl oblouku s byla měřitelná.

---

(1)  Tato metoda je jedním z příkladů metody měření; lze použít jakoukoli jinou metodu s odpovídající přesností měření.

---

PŘÍLOHA 6

Minimální požadavky na postupy kontroly kvality výrobcem

1.   OBECNĚ

Požadavky na shodnost výroby se považují za uspokojivé z hlediska fotometrických (včetně ultrafialového záření), geometrických, vizuálních a elektrických vlastností, jestliže výroba výbojkových zdrojů světla splňuje přípustné odchylky uvedené v příslušných listech dat přílohy 1 a příslušných listech dat pro patice.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

Výrobce nebo držitel značky schválení typu musí pro každý typ výbojkového zdroje světla provést v přiměřených intervalech zkoušky v souladu s ustanoveními tohoto předpisu.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti výroby dle těchto specifikací musí zahrnovat fotometrické, geometrické a optické vlastnosti.

2.2   Metody zkoušek

| 2.2.1 | Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise.

| 2.2.2 | Uplatnění bodu 2.2.1 vyžaduje řádnou kalibraci zkušebního zařízení a korelaci měření s měřeními příslušného orgánu. |
| --- | --- |

2.2.2

Uplatnění bodu 2.2.1 vyžaduje řádnou kalibraci zkušebního zařízení a korelaci měření s měřeními příslušného orgánu.

2.3   Způsob výběru vzorků

Vzorky výbojkových zdrojů světla se vybírají náhodně z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor výbojkových zdrojů světla téhož typu definovaných podle výrobních metod výrobce.

2.4   Kontrolované a zaznamenané vlastnosti

Výbojkové zdroje světla se kontrolují a výsledky zkoušek se zapisují podle skupin vlastností uvedených v seznamu v příloze 7, tabulce 1.

2.5   Kritéria přijatelnosti

Výrobce nebo držitel schválení odpovídá za vypracování statistického rozboru výsledků zkoušek s cílem splnit specifikace stanovené pro kontrolu shodnosti výrobků podle bodu 4.1 tohoto předpisu.

Soulad je potvrzen, není-li překročena úroveň přijatelného nesouladu pro skupinu vlastností uvedených v tabulce 1 přílohy 7. To znamená, že počet výbojkových zdrojů světla, které nesplňují požadavky pro kteroukoliv skupinu vlastností kteréhokoliv typu výbojkového zdroje světla, nepřekročí v příslušných tabulkách 2, 3 nebo 4 přílohy 7 kvalifikační mez.

Poznámka: Každý jednotlivý požadavek týkající se výbojkového zdroje světla se považuje za vlastnost.

---

PŘÍLOHA 7

Výběr vzorků a úrovně shody zkušebních záznamů výrobce

Tabulka 1

Vlastnosti

| Skupina vlastností | Skupina (1) zkušebních záznamů mezi typy výbojkového zdroje světla | Minimálně 12 výběrů vzorků pro každou skupinu za měsíc (1) | Přípustná úroveň nesouladu pro jednotlivou skupinu vlastností (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Značení, rozlišitelnost a trvanlivost | Všechny typy se stejnými vnějšími rozměry | 315 | 1 |
| Kvalita baňky | Všechny typy se stejnými baňkami | 315 | 1 |
| Vnější rozměry (vyjma patice) | Všechny typy stejné kategorie | 315 | 1 |
| Poloha a rozměry oblouku a pásků | Všechny typy stejné kategorie | 200 | 6,5 |
| Spouštění, rozběh a opětovné spouštění za tepla | Všechny typy stejné kategorie | 200 | 1 |
| Napětí a příkon výbojky | Všechny typy stejné kategorie | 200 | 1 |
| Světelný tok, barva a
  ultrafialové záření | Všechny typy stejné kategorie | 200 | 1 |

Skupina vlastností

Skupina (1) zkušebních záznamů mezi typy výbojkového zdroje světla

Minimálně 12 výběrů vzorků pro každou skupinu za měsíc (1)

Přípustná úroveň nesouladu pro jednotlivou skupinu vlastností (%)

Značení, rozlišitelnost a trvanlivost

Všechny typy se stejnými vnějšími rozměry

315

1

Kvalita baňky

Všechny typy se stejnými baňkami

315

1

Vnější rozměry (vyjma patice)

Všechny typy stejné kategorie

315

1

Poloha a rozměry oblouku a pásků

Všechny typy stejné kategorie

200

6,5

Spouštění, rozběh a opětovné spouštění za tepla

Všechny typy stejné kategorie

200

1

Napětí a příkon výbojky

Všechny typy stejné kategorie

200

1

Světelný tok, barva a

ultrafialové záření

Všechny typy stejné kategorie

200

1

Kvalifikační meze pro přijatelnost založené na různých počtech zkušebních výsledků pro každou skupinu vlastností jsou uvedeny v tabulce 2 jako maximální počet neshod. Meze jsou založeny na úrovni přijatelnosti 1 % neshody, při předpokladu přijatelné pravděpodobnosti nejméně 0,95.

Tabulka 2

| Počet výsledků zkoušek pro jednotlivé vlastnosti | Kvalifikační meze pro přijatelnost |
| --- | --- |
| – 200 | 5 |
| 201 – 260 | 6 |
| 261 – 315 | 7 |
| 316 – 370 | 8 |
| 371 – 435 | 9 |
| 436 – 500 | 10 |
| 501 – 570 | 11 |
| 571 – 645 | 12 |
| 646 – 720 | 13 |
| 721 – 800 | 14 |
| 801 – 860 | 15 |
| 861 – 920 | 16 |
| 921 – 990 | 17 |
| 991 – 1 060 | 18 |
| 1 061 – 1 125 | 19 |
| 1 126 – 1 190 | 20 |
| 1 191 – 1 249 | 21 |

Počet výsledků zkoušek pro jednotlivé vlastnosti

Kvalifikační meze pro přijatelnost

– 200

5

201 – 260

6

261 – 315

7

316 – 370

8

371 – 435

9

436 – 500

10

501 – 570

11

571 – 645

12

646 – 720

13

721 – 800

14

801 – 860

15

861 – 920

16

921 – 990

17

991 – 1 060

18

1 061 – 1 125

19

1 126 – 1 190

20

1 191 – 1 249

21

Kvalifikační meze pro přijatelnost založené na různých počtech výsledků zkoušek pro každou skupinu vlastností jsou uvedeny v tabulce 3 jako maximální počet neshod. Meze jsou založeny na úrovni přijatelnosti 6,5 % neshod, při předpokladu přijatelné pravděpodobnosti nejméně 0,95.

Tabulka 3

| Počet zaznamenaných výbojek | Kvalifikační meze |
| --- | --- |
| – 200 | 21 |
| 201 – 213 | 22 |
| 214 – 227 | 23 |
| 228 – 240 | 24 |
| 241 – 254 | 25 |
| 255 – 268 | 26 |
| 269 – 281 | 27 |
| 282 – 295 | 28 |
| 296 – 308 | 29 |
| 309 – 322 | 30 |
| 323 – 336 | 31 |
| 337 – 349 | 32 |
| 350 – 363 | 33 |
| 364 – 376 | 34 |
| 377 – 390 | 35 |
| 391 – 404 | 36 |
| 405 – 417 | 37 |
| 418 – 431 | 38 |
| 432 – 444 | 39 |
| 445 – 458 | 40 |
| 459 – 472 | 41 |
| 473 – 485 | 42 |
| 486 – 499 | 43 |
| 500 – 512 | 44 |
| 513 – 526 | 45 |
| 527 – 540 | 46 |
| 541 – 553 | 47 |
| 554 – 567 | 48 |
| 568 – 580 | 49 |
| 581 – 594 | 50 |
| 595 – 608 | 51 |
| 609 – 621 | 52 |
| 622 – 635 | 53 |
| 636 – 648 | 54 |
| 649 – 662 | 55 |
| 663 – 676 | 56 |
| 677 – 689 | 57 |
| 690 – 703 | 58 |
| 704 – 716 | 59 |
| 717 – 730 | 60 |
| 731 – 744 | 61 |
| 745 – 757 | 62 |
| 758 – 771 | 63 |
| 772 – 784 | 64 |
| 785 – 798 | 65 |
| 799 – 812 | 66 |
| 813 – 825 | 67 |
| 826 – 839 | 68 |
| 840 – 852 | 69 |
| 853 – 866 | 70 |
| 867 – 880 | 71 |
| 881 – 893 | 72 |
| 894 – 907 | 73 |
| 908 – 920 | 74 |
| 921 – 934 | 75 |
| 935 – 948 | 76 |
| 949 – 961 | 77 |
| 962 – 975 | 78 |
| 976 – 988 | 79 |
| 989 – 1 002 | 80 |
| 1 003 – 1 016 | 81 |
| 1 017 – 1 029 | 82 |
| 1 030 – 1 043 | 83 |
| 1 044 – 1 056 | 84 |
| 1 057 – 1 070 | 85 |
| 1 071 – 1 084 | 86 |
| 1 085 – 1 097 | 87 |
| 1 098 – 1 111 | 88 |
| 1 112 – 1 124 | 89 |
| 1 125 – 1 138 | 90 |
| 1 139 – 1 152 | 91 |
| 1 153 – 1 165 | 92 |
| 1 166 – 1 179 | 93 |
| 1 180 – 1 192 | 94 |
| 1 193 – 1 206 | 95 |
| 1 207 – 1 220 | 96 |
| 1 221 – 1 233 | 97 |
| 1 234 – 1 249 | 98 |

Počet zaznamenaných výbojek

Kvalifikační meze

– 200

21

201 – 213

22

214 – 227

23

228 – 240

24

241 – 254

25

255 – 268

26

269 – 281

27

282 – 295

28

296 – 308

29

309 – 322

30

323 – 336

31

337 – 349

32

350 – 363

33

364 – 376

34

377 – 390

35

391 – 404

36

405 – 417

37

418 – 431

38

432 – 444

39

445 – 458

40

459 – 472

41

473 – 485

42

486 – 499

43

500 – 512

44

513 – 526

45

527 – 540

46

541 – 553

47

554 – 567

48

568 – 580

49

581 – 594

50

595 – 608

51

609 – 621

52

622 – 635

53

636 – 648

54

649 – 662

55

663 – 676

56

677 – 689

57

690 – 703

58

704 – 716

59

717 – 730

60

731 – 744

61

745 – 757

62

758 – 771

63

772 – 784

64

785 – 798

65

799 – 812

66

813 – 825

67

826 – 839

68

840 – 852

69

853 – 866

70

867 – 880

71

881 – 893

72

894 – 907

73

908 – 920

74

921 – 934

75

935 – 948

76

949 – 961

77

962 – 975

78

976 – 988

79

989 – 1 002

80

1 003 – 1 016

81

1 017 – 1 029

82

1 030 – 1 043

83

1 044 – 1 056

84

1 057 – 1 070

85

1 071 – 1 084

86

1 085 – 1 097

87

1 098 – 1 111

88

1 112 – 1 124

89

1 125 – 1 138

90

1 139 – 1 152

91

1 153 – 1 165

92

1 166 – 1 179

93

1 180 – 1 192

94

1 193 – 1 206

95

1 207 – 1 220

96

1 221 – 1 233

97

1 234 – 1 249

98

Kvalifikační meze pro přijatelnost založené na různých počtech výsledků zkoušek pro každou skupinu vlastností jsou uvedeny v tabulce 4 jako procenta z výsledků, při předpokladu přijatelné pravděpodobnosti nejméně 0,95.

Tabulka 4

| Počet výsledků zkoušek pro každou vlastnost | Kvalifikační meze jako procento výsledků
  Přípustná úroveň 1 % neshod | Kvalifikační meze jako procento výsledků
  Přípustná úroveň 6,5 % neshod |
| --- | --- | --- |
| 1 250 | 1,68 | 7,91 |
| 2 000 | 1,52 | 7,61 |
| 4 000 | 1,37 | 7,29 |
| 6 000 | 1,30 | 7,15 |
| 8 000 | 1,26 | 7,06 |
| 10 000 | 1,23 | 7,00 |
| 20 000 | 1,16 | 6,85 |
| 40 000 | 1,12 | 6,75 |
| 80 000 | 1,09 | 6,68 |
| 100 000 | 1,08 | 6,65 |
| 1 000 000 | 1,02 | 6,55 |

Počet výsledků zkoušek pro každou vlastnost

Kvalifikační meze jako procento výsledků

Přípustná úroveň 1 % neshod

Kvalifikační meze jako procento výsledků

Přípustná úroveň 6,5 % neshod

1 250

1,68

7,91

2 000

1,52

7,61

4 000

1,37

7,29

6 000

1,30

7,15

8 000

1,26

7,06

10 000

1,23

7,00

20 000

1,16

6,85

40 000

1,12

6,75

80 000

1,09

6,68

100 000

1,08

6,65

1 000 000

1,02

6,55

---

(1)  Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém kvality a řízení kvality.

---

PŘÍLOHA 8

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

| 1. | Požadavky na shodnost výroby se považují za uspokojivé z hlediska fotometrických, geometrických, vizuálních a elektrických vlastností, jestliže výroba výbojkových zdrojů světla splňuje přípustné odchylky uvedené v příslušných listech dat přílohy 1 a příslušných listech dat pro patice. |
| --- | --- |

1.

Požadavky na shodnost výroby se považují za uspokojivé z hlediska fotometrických, geometrických, vizuálních a elektrických vlastností, jestliže výroba výbojkových zdrojů světla splňuje přípustné odchylky uvedené v příslušných listech dat přílohy 1 a příslušných listech dat pro patice.

| 2. | Shodnost hromadné výroby výbojkových zdrojů světla se nezpochybní, jestliže výsledky jsou ve shodě s bodem 5 této přílohy. |
| --- | --- |

2.

Shodnost hromadné výroby výbojkových zdrojů světla se nezpochybní, jestliže výsledky jsou ve shodě s bodem 5 této přílohy.

| 3. | Shodnost se zpochybní a výrobce je požádán, aby svoji výrobu uvedl do souladu s požadavky, jestliže výsledky nejsou ve shodě s bodem 5 této přílohy. |
| --- | --- |

3.

Shodnost se zpochybní a výrobce je požádán, aby svoji výrobu uvedl do souladu s požadavky, jestliže výsledky nejsou ve shodě s bodem 5 této přílohy.

| 4. | Je-li uplatněn bod 3 této přílohy, do dvou měsíců se vybere další vzorek 250 výbojkových zdrojů světla, a to namátkou ze současné výroby. |
| --- | --- |

4.

Je-li uplatněn bod 3 této přílohy, do dvou měsíců se vybere další vzorek 250 výbojkových zdrojů světla, a to namátkou ze současné výroby.

| 5. | O tom, zda vyhoví, či ne, se rozhodne v souladu s hodnotami v tabulce 1. Pro každou skupinu vlastností musí být výbojkové zdroje světla buď schválené nebo neschválené v souladu s hodnotami v tabulce 1 (1).

  Tabulka 1










  Vzorek | 1 procento (2) | 6,5 procenta (2) |
| --- | --- | --- | --- |
| Schválené | Neschválené | Schválené | Neschválené |
| Velikost prvního vzorku: 125 | 2 | 5 | 11 | 16 |
| Je-li počet nevyhovujících jednotek větší než 2 (11) a menší než 5 (16), je nutné vybrat další vzorek o velikosti 125 a hodnotit 250 | 6 | 7 | 26 | 27 |

5.

O tom, zda vyhoví, či ne, se rozhodne v souladu s hodnotami v tabulce 1. Pro každou skupinu vlastností musí být výbojkové zdroje světla buď schválené nebo neschválené v souladu s hodnotami v tabulce 1 (1).

Tabulka 1

Vzorek

1 procento (2)

6,5 procenta (2)

Schválené

Neschválené

Schválené

Neschválené

Velikost prvního vzorku: 125

2

5

11

16

Je-li počet nevyhovujících jednotek větší než 2 (11) a menší než 5 (16), je nutné vybrat další vzorek o velikosti 125 a hodnotit 250

6

7

26

27

---

(1)  Navrhované schéma je navrženo tak, aby podle něj bylo možné posoudit shodu výbojkových zdrojů světla na přijatelnou úroveň neshody 1 % a 6,5 % a je založené na Plánu dvojitého výběru vzorků pro běžnou kontrolu v publikaci IEC č. 60410: Plány výběru vzorků a postupy kontrol jejich vlastností.

(2)  Výbojkové zdroje světla se kontrolují a výsledky zkoušek se zapisují do skupin vlastností dle seznamu v příloze 7 tabulce 1.

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/181 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/181

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 116 — Jednotná technická pravidla pro ochranu motorových vozidel proti neoprávněnému použití

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

dodatek 2 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. října 2008

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice: obecně |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | ČÁST I: SCHVÁLENÍ VOZIDLA KATEGORIE M1 A N1, POKUD JDE O JEHO ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ |
| --- | --- |

5.

| 5.1 | Definice |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Zvláštní požadavky |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Elektromechanická a elektronická zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití |
| --- | --- |

5.4

| 6. | ČÁST II: SCHVALOVÁNÍ POPLAŠNÝCH SYSTÉMŮ VOZIDEL |
| --- | --- |

6.

| 6.1 | Definice |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Zvláštní požadavky |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Provozní parametry a zkušební podmínky |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Návody |
| --- | --- |

6.5

| 7. | ČÁST III: SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO POPLAŠNÝ SYSTÉM |
| --- | --- |

7.

| 7.1 | Definice |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Zvláštní požadavky |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Zkušební podmínky |
| --- | --- |

7.4

| 7.5 | Návody |
| --- | --- |

7.5

| 8. | ČÁST IV: SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRŮ A SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO IMOBILIZÉR |
| --- | --- |

8.

| 8.1 | Definice |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Zvláštní požadavky |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | Provozní parametry a zkušební podmínky |
| --- | --- |

8.4

| 8.5 | Návody |
| --- | --- |

8.5

| 9. | Změna typu a rozšíření schválení |
| --- | --- |

9.

| 10. | Postupy pro zajištění shodnosti výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

13.

| 14. | Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek |
| --- | --- |

14.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Informační dokument: |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Část 1: | podle bodů 5, 7 nebo 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu systému pro typ vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití |
| --- | --- |

Část 1:

| Část 2: | podle bodu 6 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu poplašného systému jako konstrukční části |
| --- | --- |

Část 2:

| Část 3: | podle bodu 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu imobilizéru jako konstrukční části |
| --- | --- |

Část 3:

| Příloha 2 – | Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby: |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Část 1: | typu vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití podle předpisu č. 116 |
| --- | --- |

Část 1:

| Část 2: | typu poplašného systému jako konstrukční části podle předpisu č. 116 |
| --- | --- |

Část 2:

| Část 3: | typu imobilizéru jako konstrukční části podle předpisu č. 116 |
| --- | --- |

Část 3:

| Příloha 3 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Část 1 | : | Postup zkoušky odolnosti proti opotřebení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení |
| --- | --- | --- | --- |
| Část 2 | : | Postup zkoušky zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení s využitím omezovače krouticího momentu |

Příloha 4 –

Část 1

:

Postup zkoušky odolnosti proti opotřebení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení

Část 2

:

Postup zkoušky zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení s využitím omezovače krouticího momentu

| Příloha 5 – | (Vyhrazeno) |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Vzor prohlášení o shodě |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Vzor osvědčení o instalaci |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Elektromagnetická kompatibilita |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Požadavky týkající se spínačů ovládaných mechanickým klíčem |
| --- | --- |

Příloha 10 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na:

| 1.1 | ČÁST I – Schválení vozidla kategorie M1 a N1 (1), pokud jde o jeho zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

1.1

ČÁST I – Schválení vozidla kategorie M1 a N1 (1), pokud jde o jeho zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

| 1.2 | ČÁST II – Schválení poplašných systémů vozidel určených k trvalé montáži do vozidel kategorie M1 a do těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny (1). |
| --- | --- |

1.2

ČÁST II – Schválení poplašných systémů vozidel určených k trvalé montáži do vozidel kategorie M1 a do těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny (1).

| 1.3 | ČÁST III – Schválení vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich poplašný systém (poplašné systémy) (2). |
| --- | --- |

1.3

ČÁST III – Schválení vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich poplašný systém (poplašné systémy) (2).

| 1.4 | ČÁST IV – Schválení imobilizérů a vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich imobilizéry (1)
   (2). |
| --- | --- |

1.4

ČÁST IV – Schválení imobilizérů a vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich imobilizéry (1)
   (2).

| 1.5 | Montáž zařízení uvedených v části I do vozidel jiných kategorií je nepovinná, pokud však jsou tato zařízení instalována, musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.5

Montáž zařízení uvedených v části I do vozidel jiných kategorií je nepovinná, pokud však jsou tato zařízení instalována, musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu.

| 1.6 | Montáž zařízení uvedených v částech III a IV do vozidel jiných kategorií, nebo do vozidel kategorie N1 s hmotností přesahující 2 tuny, je nepovinná, ovšem každé takové namontované zařízení musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.6

Montáž zařízení uvedených v částech III a IV do vozidel jiných kategorií, nebo do vozidel kategorie N1 s hmotností přesahující 2 tuny, je nepovinná, ovšem každé takové namontované zařízení musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu.

| 1.7 | Na žádost výrobce mohou smluvní strany udělovat schválení podle částí I až IV pro vozidla jiných kategorií a pro zařízení určená k montáži do těchto vozidel. |
| --- | --- |

1.7

Na žádost výrobce mohou smluvní strany udělovat schválení podle částí I až IV pro vozidla jiných kategorií a pro zařízení určená k montáži do těchto vozidel.

| 1.8 | V okamžiku, kdy se začne používat tento předpis, prohlásí smluvní strany, které části tohoto předpisu budou vyžadovat na svém území pro každou kategorii vozidel (3). |
| --- | --- |

1.8

V okamžiku, kdy se začne používat tento předpis, prohlásí smluvní strany, které části tohoto předpisu budou vyžadovat na svém území pro každou kategorii vozidel (3).

2.   DEFINICE: OBECNĚ

| 2.1 | „Výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Není podstatné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schválení. |
| --- | --- |

2.1

„Výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Není podstatné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schválení.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení typu vozidla nebo konstrukční části podle tohoto předpisu předkládá výrobce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení typu vozidla nebo konstrukční části podle tohoto předpisu předkládá výrobce.

| 3.2 | K žádosti musí být přiložen informační dokument podle vzoru v příloze 1 části 1, 2 nebo 3. |
| --- | --- |

3.2

K žádosti musí být přiložen informační dokument podle vzoru v příloze 1 části 1, 2 nebo 3.

| 3.3 | Vozidlo/konstrukční část představující typ, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek. |
| --- | --- |

3.3

Vozidlo/konstrukční část představující typ, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Schválení se udělí, pokud typ dodaný k schválení podle tohoto předpisu vyhovuje příslušné části (příslušným částem) tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.1

Schválení se udělí, pokud typ dodaný k schválení podle tohoto předpisu vyhovuje příslušné části (příslušným částem) tohoto předpisu.

| 4.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00 pro předpis v jeho původním znění) udávají sérii posledních [hlavních] technických změn zapracovaných do předpisu v době vystavení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo konstrukční části podle definice v tomto předpisu. |
| --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00 pro předpis v jeho původním znění) udávají sérii posledních [hlavních] technických změn zapracovaných do předpisu v době vystavení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo konstrukční části podle definice v tomto předpisu.

| 4.3 | Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.3

Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.

| 4.4 | Na každém vozidle nebo konstrukční části, které jsou shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu, se zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:






  4.4.1 | kružnice, v níž je písmeno „E“, za kterým následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil (4), a |
| --- | --- | --- |

4.4

Na každém vozidle nebo konstrukční části, které jsou shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu, se zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

4.4.1

kružnice, v níž je písmeno „E“, za kterým následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil (4), a

| 4.4.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, a sice vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1, a |
| --- | --- |

4.4.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, a sice vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1, a

| 4.4.3 | doplňkového symbolu:






  4.4.3.1 | „A“ v případě poplašného systému (část II); |
| --- | --- | --- |

4.4.3

doplňkového symbolu:

4.4.3.1

„A“ v případě poplašného systému (část II);

| 4.4.3.2 | „I“ v případě imobilizéru (část IV); |
| --- | --- |

4.4.3.2

„I“ v případě imobilizéru (část IV);

| 4.4.3.3 | „AI“ v případě kombinace poplašného systému a imobilizéru; |
| --- | --- |

4.4.3.3

„AI“ v případě kombinace poplašného systému a imobilizéru;

| 4.4.3.4 | „L“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I); |
| --- | --- |

4.4.3.4

„L“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I);

| 4.4.3.5 | „LA“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem; |
| --- | --- |

4.4.3.5

„LA“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem;

| 4.4.3.6 | „LI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s imobilizérem; |
| --- | --- |

4.4.3.6

„LI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s imobilizérem;

| 4.4.3.7 | „LAI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem a imobilizérem. |
| --- | --- |

4.4.3.7

„LAI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem a imobilizérem.

| 4.5 | Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.4.1 opakovat. V takovém případě se číslo předpisu, podle něhož bylo uděleno schválení ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od značky předepsané v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.5

Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.4.1 opakovat. V takovém případě se číslo předpisu, podle něhož bylo uděleno schválení ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od značky předepsané v bodě 4.4.1.

| 4.6 | Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.6

Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

| 4.7 | V případě vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti štítku s údaji o vozidle, který na vozidlo umísťuje výrobce, nebo na tento štítek. |
| --- | --- |

4.7

V případě vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti štítku s údaji o vozidle, který na vozidlo umísťuje výrobce, nebo na tento štítek.

| 4.8 | V případě konstrukční části schválené samostatně, jako je poplašný systém nebo imobilizér nebo obě zařízení, umístí výrobce značku schválení na hlavní část (části) zařízení. |
| --- | --- |

4.8

V případě konstrukční části schválené samostatně, jako je poplašný systém nebo imobilizér nebo obě zařízení, umístí výrobce značku schválení na hlavní část (části) zařízení.

| 4.9 | V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení. |
| --- | --- |

4.9

V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.

| 4.10 | Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 4.4 se pro každý poplašný systém vozidel a imobilizér nabízený k prodeji vydá prohlášení o shodě.
  Jestliže výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru dodává neoznačený schválený poplašný systém a/nebo imobilizér výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení prohlášení o shodě postačující k tomu, aby uvedený výrobce obdržel schválení vozidla podle částí II, III nebo IV tohoto předpisu.
  Je-li poplašný systém vozidel nebo imobilizér zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část (části) označena (označeny) referenční značkou a k prohlášení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.
  Vzor prohlášení o shodě je uveden v příloze 6 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.10

Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 4.4 se pro každý poplašný systém vozidel a imobilizér nabízený k prodeji vydá prohlášení o shodě.

Jestliže výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru dodává neoznačený schválený poplašný systém a/nebo imobilizér výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení prohlášení o shodě postačující k tomu, aby uvedený výrobce obdržel schválení vozidla podle částí II, III nebo IV tohoto předpisu.

Je-li poplašný systém vozidel nebo imobilizér zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část (části) označena (označeny) referenční značkou a k prohlášení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.

Vzor prohlášení o shodě je uveden v příloze 6 tohoto předpisu.

5.   ČÁST I: SCHVÁLENÍ VOZIDLA KATEGORIE M1 A N1, POKUD JDE O JEHO ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ

5.1   DEFINICE

Pro účely části I tohoto předpisu platí, že:

| 5.1.1 | „Typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:






  5.1.1.1 | údaje výrobce o typu vozidla; |
| --- | --- | --- |

5.1.1

„Typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:

5.1.1.1

údaje výrobce o typu vozidla;

| 5.1.1.2 | uspořádání a konstrukce konstrukční části (částí) vozidla, na kterou zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působí; |
| --- | --- |

5.1.1.2

uspořádání a konstrukce konstrukční části (částí) vozidla, na kterou zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působí;

| 5.1.1.3 | typ zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

5.1.1.3

typ zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

| 5.1.2 | „Zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití“ se rozumí systém, jehož účelem je zabránit neoprávněnému běžnému spuštění motoru nebo jiného zdroje hlavní hnací síly vozidla, v kombinaci s nejméně jedním systémem, který:






  a) | blokuje řízení, nebo |
| --- | --- | --- |

5.1.2

„Zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití“ se rozumí systém, jehož účelem je zabránit neoprávněnému běžnému spuštění motoru nebo jiného zdroje hlavní hnací síly vozidla, v kombinaci s nejméně jedním systémem, který:

a)

blokuje řízení, nebo

| b) | blokuje převodové ústrojí, nebo |
| --- | --- |

b)

blokuje převodové ústrojí, nebo

| c) | blokuje řazení rychlostí, nebo |
| --- | --- |

c)

blokuje řazení rychlostí, nebo

| d) | blokuje brzdy. |
| --- | --- |

d)

blokuje brzdy.

V případě systému, který blokuje brzdy, nesmí odstavení zařízení z činnosti automaticky uvolnit brzdy, jestliže to není záměrem řidiče.

| 5.1.3 | „Řízením“ se rozumí volant, sloupek řízení a kryt jeho příslušenství, hřídel volantu, převodovka řízení a všechny ostatní konstrukční části, které přímo ovlivňují účinnost zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

5.1.3

„Řízením“ se rozumí volant, sloupek řízení a kryt jeho příslušenství, hřídel volantu, převodovka řízení a všechny ostatní konstrukční části, které přímo ovlivňují účinnost zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

| 5.1.4 | „Kombinací“ se rozumí jedna z variant blokovacího systému zvlášť navržených a vyrobených pro daný účel, která při správném nastavení umožňuje uvést tento blokovací systém do činnosti. |
| --- | --- |

5.1.4

„Kombinací“ se rozumí jedna z variant blokovacího systému zvlášť navržených a vyrobených pro daný účel, která při správném nastavení umožňuje uvést tento blokovací systém do činnosti.

| 5.1.5 | „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením. |
| --- | --- |

5.1.5

„Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.

| 5.1.6 | „Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost. |
| --- | --- |

5.1.6

„Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost.

5.2   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 5.2.1 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být konstruováno tak, aby bylo nezbytné vyřadit je z činnosti, má-li být umožněno:






  5.2.1.1 | spuštění motoru obvyklým ovládacím zařízením a |
| --- | --- | --- |

5.2.1

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být konstruováno tak, aby bylo nezbytné vyřadit je z činnosti, má-li být umožněno:

5.2.1.1

spuštění motoru obvyklým ovládacím zařízením a

| 5.2.1.2 | řízení nebo pohyb vozidla dopředu jeho vlastním pohonem. |
| --- | --- |

5.2.1.2

řízení nebo pohyb vozidla dopředu jeho vlastním pohonem.

| 5.2.1.3 | Požadavek bodu 5.2.1 může být splněn současně s úkony popsanými v bodech 5.2.1.1 a 5.2.1.2, nebo před nimi. |
| --- | --- |

5.2.1.3

Požadavek bodu 5.2.1 může být splněn současně s úkony popsanými v bodech 5.2.1.1 a 5.2.1.2, nebo před nimi.

| 5.2.2 | Požadavky bodu 5.2.1 musí být splněny při použití jediného klíče. |
| --- | --- |

5.2.2

Požadavky bodu 5.2.1 musí být splněny při použití jediného klíče.

| 5.2.3 | S výjimkou případu podle bodu 5.3.1.5 nesmí systém ovládaný klíčem zasunutým do zámku dovolit vytažení klíče, dokud nebylo zařízení popsané v bodu 5.2.1 uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti. |
| --- | --- |

5.2.3

S výjimkou případu podle bodu 5.3.1.5 nesmí systém ovládaný klíčem zasunutým do zámku dovolit vytažení klíče, dokud nebylo zařízení popsané v bodu 5.2.1 uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti.

| 5.2.4 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití popsané v bodu 5.2.1 a konstrukční části vozidla, na něž působí, musí být konstruovány tak, aby nemohly být rychle a nenápadně vypnuty, vyřazeny z činnosti nebo zničeny, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů. |
| --- | --- |

5.2.4

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití popsané v bodu 5.2.1 a konstrukční části vozidla, na něž působí, musí být konstruovány tak, aby nemohly být rychle a nenápadně vypnuty, vyřazeny z činnosti nebo zničeny, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.

| 5.2.5 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být do vozidla montováno jako součást původního vybavení (tj. jako zařízení instalované výrobcem vozidla před prvním maloobchodním prodejem). Musí být namontováno tak, aby je bylo možno v zablokovaném stavu i po sejmutí jeho krytu rozmontovat pouze speciálními nástroji. Je-li možné vyřadit zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití z činnosti odstraněním šroubů, musí být tyto šrouby, nejde-li o neodnímatelné šrouby, zakryty díly zablokovaného zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

5.2.5

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být do vozidla montováno jako součást původního vybavení (tj. jako zařízení instalované výrobcem vozidla před prvním maloobchodním prodejem). Musí být namontováno tak, aby je bylo možno v zablokovaném stavu i po sejmutí jeho krytu rozmontovat pouze speciálními nástroji. Je-li možné vyřadit zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití z činnosti odstraněním šroubů, musí být tyto šrouby, nejde-li o neodnímatelné šrouby, zakryty díly zablokovaného zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

| 5.2.6 | Mechanické blokovací systémy musí být konstruovány pro nejméně 1 000 různých kombinací klíče nebo pro počet rovnající se celkovému počtu ročně vyráběných vozidel, jestliže je menší než 1 000. U vozidel jednoho typu se každá kombinace smí vyskytnout zhruba jedenkrát za 1 000 případů. |
| --- | --- |

5.2.6

Mechanické blokovací systémy musí být konstruovány pro nejméně 1 000 různých kombinací klíče nebo pro počet rovnající se celkovému počtu ročně vyráběných vozidel, jestliže je menší než 1 000. U vozidel jednoho typu se každá kombinace smí vyskytnout zhruba jedenkrát za 1 000 případů.

| 5.2.7 | Elektrické nebo elektronické blokovací systémy, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant. |
| --- | --- |

5.2.7

Elektrické nebo elektronické blokovací systémy, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.

| 5.2.8 | V závislosti na druhu zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se použije bod 5.2.6 nebo 5.2.7. |
| --- | --- |

5.2.8

V závislosti na druhu zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se použije bod 5.2.6 nebo 5.2.7.

| 5.2.9 | Kódování klíče a zámku nesmí být viditelné. |
| --- | --- |

5.2.9

Kódování klíče a zámku nesmí být viditelné.

| 5.2.10 | Zámek musí být konstruován, vyroben a montován tak, aby otáčení vložkou zámku, je-li v uzamčené poloze, točivým momentem menším než 2,45 Nm nebylo možné ničím jiným než příslušným klíčem, a zároveň tak, aby:






  5.2.10.1 | u vložek zámků s kolíčkovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 60 % shodných západek; |
| --- | --- | --- |

5.2.10

Zámek musí být konstruován, vyroben a montován tak, aby otáčení vložkou zámku, je-li v uzamčené poloze, točivým momentem menším než 2,45 Nm nebylo možné ničím jiným než příslušným klíčem, a zároveň tak, aby:

5.2.10.1

u vložek zámků s kolíčkovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 60 % shodných západek;

| 5.2.10.2 | u vložek zámků s kotoučovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 50 % shodných západek. |
| --- | --- |

5.2.10.2

u vložek zámků s kotoučovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 50 % shodných západek.

| 5.2.11 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být provedena tak, aby vylučovala jakékoli riziko náhodné provozní poruchy za chodu motoru, zejména v případě blokace, která by mohla ohrozit bezpečnost.






  5.2.11.1 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vozidla nesmí být možné aktivovat, aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru a pak následoval úkon, který není spojitým pokračováním postupu zastavování motoru, nebo aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru, jestliže vozidlo stojí se zabrzděnou parkovací brzdou, nebo pokud rychlost vozidla nepřekračuje 4 km/h. |
| --- | --- | --- |

5.2.11

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být provedena tak, aby vylučovala jakékoli riziko náhodné provozní poruchy za chodu motoru, zejména v případě blokace, která by mohla ohrozit bezpečnost.

5.2.11.1

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vozidla nesmí být možné aktivovat, aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru a pak následoval úkon, který není spojitým pokračováním postupu zastavování motoru, nebo aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru, jestliže vozidlo stojí se zabrzděnou parkovací brzdou, nebo pokud rychlost vozidla nepřekračuje 4 km/h.

| 5.2.11.2 | U zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, která se uvádějí v činnost vytažením klíče, buď musí být před uvedením zařízení v činnost nutné vysunutí klíče nejméně o 2 mm, nebo musí být dotyčné zařízení vybaveno pojistným zařízením, které chrání před náhodným vypadnutím nebo částečným vytažením klíče. |
| --- | --- |

5.2.11.2

U zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, která se uvádějí v činnost vytažením klíče, buď musí být před uvedením zařízení v činnost nutné vysunutí klíče nejméně o 2 mm, nebo musí být dotyčné zařízení vybaveno pojistným zařízením, které chrání před náhodným vypadnutím nebo částečným vytažením klíče.

| 5.2.11.3 | Body 5.2.10, 5.2.10.1 nebo 5.2.10.2 a 5.2.11.2 se použijí jen pro zařízení, která používají mechanické klíče. |
| --- | --- |

5.2.11.3

Body 5.2.10, 5.2.10.1 nebo 5.2.10.2 a 5.2.11.2 se použijí jen pro zařízení, která používají mechanické klíče.

| 5.2.12 | Použití doplňkového zdroje energie je přípustné pouze k aktivaci zablokování a/nebo odblokování zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. Zařízení musí být udržováno v pracovní poloze jakýmkoli vhodným prostředkem, který nevyžaduje přívod energie. |
| --- | --- |

5.2.12

Použití doplňkového zdroje energie je přípustné pouze k aktivaci zablokování a/nebo odblokování zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. Zařízení musí být udržováno v pracovní poloze jakýmkoli vhodným prostředkem, který nevyžaduje přívod energie.

| 5.2.13 | Motor vozidla nesmí být možné spustit běžnými prostředky, dokud nebylo zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vyřazeno z činnosti. |
| --- | --- |

5.2.13

Motor vozidla nesmí být možné spustit běžnými prostředky, dokud nebylo zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vyřazeno z činnosti.

| 5.2.14 | Zařízení, která brání neoprávněnému použití vozidla tím, že zabraňují uvolnění brzd, jsou přípustná jen tehdy, pokud jsou činné části brzd drženy v poloze zabrzdění výhradně mechanickými prostředky. V takovém případě neplatí ustanovení bodu 5.2.13. |
| --- | --- |

5.2.14

Zařízení, která brání neoprávněnému použití vozidla tím, že zabraňují uvolnění brzd, jsou přípustná jen tehdy, pokud jsou činné části brzd drženy v poloze zabrzdění výhradně mechanickými prostředky. V takovém případě neplatí ustanovení bodu 5.2.13.

| 5.2.15 | Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vybaveno výstražným zařízením pro řidiče, musí se toto zařízení uvést v činnost při otevření dveří na straně řidiče, jestliže zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nebylo aktivováno a klíč vytažen. |
| --- | --- |

5.2.15

Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vybaveno výstražným zařízením pro řidiče, musí se toto zařízení uvést v činnost při otevření dveří na straně řidiče, jestliže zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nebylo aktivováno a klíč vytažen.

5.3   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

Kromě obecných požadavků uvedených v bodě 5.2 musí zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití splňovat tyto zvláštní požadavky:

5.3.1   Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na řízení

| 5.3.1.1 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řízení, musí vyřadit řízení z činnosti. Aby bylo možné spustit motor, musí být nejprve obnovena obvyklá funkce řízení. |
| --- | --- |

5.3.1.1

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řízení, musí vyřadit řízení z činnosti. Aby bylo možné spustit motor, musí být nejprve obnovena obvyklá funkce řízení.

| 5.3.1.2 | Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci. |
| --- | --- |

5.3.1.2

Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci.

| 5.3.1.3 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí splňovat požadavky bodů 5.2.11, 5.3.1.1, 5.3.1.2 a 5.3.1.4 i poté, co bylo podrobeno 2 500 cyklům zablokování a odblokování při zkoušce opotřebení specifikované v části 1 přílohy 4 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.3.1.3

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí splňovat požadavky bodů 5.2.11, 5.3.1.1, 5.3.1.2 a 5.3.1.4 i poté, co bylo podrobeno 2 500 cyklům zablokování a odblokování při zkoušce opotřebení specifikované v části 1 přílohy 4 tohoto předpisu.

| 5.3.1.4 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí v aktivním stavu splňovat jedno z těchto kritérií:






  5.3.1.4.1 | Musí být dostatečně pevné, aby vydrželo působení krouticího momentu 300 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek, aniž by došlo k poškození mechanismu řízení, které by mohlo ohrozit bezpečnost. |
| --- | --- | --- |

5.3.1.4

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí v aktivním stavu splňovat jedno z těchto kritérií:

5.3.1.4.1

Musí být dostatečně pevné, aby vydrželo působení krouticího momentu 300 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek, aniž by došlo k poškození mechanismu řízení, které by mohlo ohrozit bezpečnost.

| 5.3.1.4.2 | Musí být vybaveno mechanismem, který systému propůjčuje určitou poddajnost nebo možnost proklouznutí, aby byl schopen trvale nebo přerušovaně odolávat krouticímu momentu nejméně 100 Nm. Blokovací systém musí odolávat působení tohoto krouticího momentu i po zkoušce uvedené v části 2 přílohy 4 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.3.1.4.2

Musí být vybaveno mechanismem, který systému propůjčuje určitou poddajnost nebo možnost proklouznutí, aby byl schopen trvale nebo přerušovaně odolávat krouticímu momentu nejméně 100 Nm. Blokovací systém musí odolávat působení tohoto krouticího momentu i po zkoušce uvedené v části 2 přílohy 4 tohoto předpisu.

| 5.3.1.4.3 | Musí být vybaveno mechanismem umožňujícím, aby se volant volně otáčel na zablokované hřídeli volantu. Blokovací mechanismus musí být dostatečně pevný, aby odolal působení krouticího momentu 200 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek. |
| --- | --- |

5.3.1.4.3

Musí být vybaveno mechanismem umožňujícím, aby se volant volně otáčel na zablokované hřídeli volantu. Blokovací mechanismus musí být dostatečně pevný, aby odolal působení krouticího momentu 200 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek.

| 5.3.1.5 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je řízení zablokováno, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy nemohl být proveden neúmyslně. |
| --- | --- |

5.3.1.5

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je řízení zablokováno, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy nemohl být proveden neúmyslně.

| 5.3.1.6 | Jestliže některá konstrukční část selže takovým způsobem, že požadavky na krouticí moment podle bodů 5.3.1.4.1, 5.3.1.4.2 a 5.3.1.4.3 nemohou být snadno splněny, avšak systém řízení zůstává zablokovaný, musí systém splňovat požadavky. |
| --- | --- |

5.3.1.6

Jestliže některá konstrukční část selže takovým způsobem, že požadavky na krouticí moment podle bodů 5.3.1.4.1, 5.3.1.4.2 a 5.3.1.4.3 nemohou být snadno splněny, avšak systém řízení zůstává zablokovaný, musí systém splňovat požadavky.

5.3.2   Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na převodové ústrojí nebo na brzdy

| 5.3.2.1 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na převodové ústrojí, musí zabránit otáčení hnacích kol vozidla. |
| --- | --- |

5.3.2.1

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na převodové ústrojí, musí zabránit otáčení hnacích kol vozidla.

| 5.3.2.2 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na brzdy, musí zajistit zabrzdění nejméně jednoho kola na obou stranách nejméně jedné nápravy. |
| --- | --- |

5.3.2.2

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na brzdy, musí zajistit zabrzdění nejméně jednoho kola na obou stranách nejméně jedné nápravy.

| 5.3.2.3 | Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci. |
| --- | --- |

5.3.2.3

Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci.

| 5.3.2.4 | Je-li klíč v zámku zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, nesmí být možné neúmyslně zablokovat převodové ústrojí nebo zabrzdit brzdy, a to ani tehdy, jestliže bylo uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti zařízení zabraňující spuštění motoru. Toto neplatí v případě, kdy jsou požadavky bodu 5.3.2 tohoto předpisu plněny zařízeními používanými navíc k jinému účelu a zablokování nebo zabrzdění za výše uvedených podmínek je nezbytné pro tuto doplňkovou funkci (např. elektrická parkovací brzda). |
| --- | --- |

5.3.2.4

Je-li klíč v zámku zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, nesmí být možné neúmyslně zablokovat převodové ústrojí nebo zabrzdit brzdy, a to ani tehdy, jestliže bylo uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti zařízení zabraňující spuštění motoru. Toto neplatí v případě, kdy jsou požadavky bodu 5.3.2 tohoto předpisu plněny zařízeními používanými navíc k jinému účelu a zablokování nebo zabrzdění za výše uvedených podmínek je nezbytné pro tuto doplňkovou funkci (např. elektrická parkovací brzda).

| 5.3.2.5 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování. V případě ochranného zařízení působícího na brzdy se to týká každé mechanické nebo elektrické podsestavy zařízení. |
| --- | --- |

5.3.2.5

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování. V případě ochranného zařízení působícího na brzdy se to týká každé mechanické nebo elektrické podsestavy zařízení.

| 5.3.2.6 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je převodové ústrojí zablokováno nebo brzdy zabrzděny, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy a vytažení klíče nemohl být proveden neúmyslně. |
| --- | --- |

5.3.2.6

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je převodové ústrojí zablokováno nebo brzdy zabrzděny, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy a vytažení klíče nemohl být proveden neúmyslně.

| 5.3.2.7 | V případě, kdy je použito ochranné zařízení, které působí na převodové ústrojí, musí být toto zařízení dostatečně pevné, aby bez poškození, které by mohlo ohrozit bezpečnost, odolalo v obou směrech a za statických podmínek působení točivého momentu o 50 % většího, než je maximální točivý moment, který může na převodové ústrojí zpravidla působit. Při stanovení hodnoty tohoto zkušebního točivého momentu je třeba brát v úvahu nikoli maximální točivý moment motoru, nýbrž maximální točivý moment, který může být přenášen spojkou nebo automatickou převodovkou. |
| --- | --- |

5.3.2.7

V případě, kdy je použito ochranné zařízení, které působí na převodové ústrojí, musí být toto zařízení dostatečně pevné, aby bez poškození, které by mohlo ohrozit bezpečnost, odolalo v obou směrech a za statických podmínek působení točivého momentu o 50 % většího, než je maximální točivý moment, který může na převodové ústrojí zpravidla působit. Při stanovení hodnoty tohoto zkušebního točivého momentu je třeba brát v úvahu nikoli maximální točivý moment motoru, nýbrž maximální točivý moment, který může být přenášen spojkou nebo automatickou převodovkou.

| 5.3.2.8 | V případě, kdy je vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, musí být toto zařízení schopné udržet vozidlo s nákladem v nepohyblivém stavu při sklonu 20 % ve směru nahoru i dolů. |
| --- | --- |

5.3.2.8

V případě, kdy je vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, musí být toto zařízení schopné udržet vozidlo s nákladem v nepohyblivém stavu při sklonu 20 % ve směru nahoru i dolů.

| 5.3.2.9 | Je-li vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, nepokládají se požadavky tohoto předpisu za odchylku od požadavků předpisů č. 13 nebo 13-H, a to ani v případě poruchy. |
| --- | --- |

5.3.2.9

Je-li vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, nepokládají se požadavky tohoto předpisu za odchylku od požadavků předpisů č. 13 nebo 13-H, a to ani v případě poruchy.

5.3.3   Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na řazení rychlostí

| 5.3.3.1 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řazení rychlostí, musí být schopné zabránit jakémukoli přeřazení rychlosti. |
| --- | --- |

5.3.3.1

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řazení rychlostí, musí být schopné zabránit jakémukoli přeřazení rychlosti.

| 5.3.3.2 | U převodovek s ručním řazením musí být možné zablokovat řadicí páku pouze v poloze pro zpětný chod; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze. |
| --- | --- |

5.3.3.2

U převodovek s ručním řazením musí být možné zablokovat řadicí páku pouze v poloze pro zpětný chod; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze.

| 5.3.3.3 | U automatických převodovek s parkovací polohou musí být možné zablokovat mechanismus pouze v parkovací poloze; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze a/nebo v poloze pro zpětný chod. |
| --- | --- |

5.3.3.3

U automatických převodovek s parkovací polohou musí být možné zablokovat mechanismus pouze v parkovací poloze; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze a/nebo v poloze pro zpětný chod.

| 5.3.3.4 | U automatických převodovek bez parkovací polohy musí být možné zablokovat mechanismus pouze v těchto polohách: neutrální a/nebo pro zpětný chod. |
| --- | --- |

5.3.3.4

U automatických převodovek bez parkovací polohy musí být možné zablokovat mechanismus pouze v těchto polohách: neutrální a/nebo pro zpětný chod.

| 5.3.3.5 | Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování. |
| --- | --- |

5.3.3.5

Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování.

5.4   ELEKTROMECHANICKÁ A ELEKTRONICKÁ ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ

Instalovaná elektromechanická a elektronická zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí splňovat požadavky podle bodů 5.2 a 5.3 a s odpovídajícími změnami i požadavky podle bodu 8.4.

Pokud je technická koncepce zařízení taková, že nelze použít body 5, 6 a 8.4, je třeba ověřit, že byla učiněna opatření pro zajištění bezpečnosti vozidla. Funkce tohoto zařízení musí obsahovat prostředky zajišťující ochranu proti riziku blokování nebo náhodné poruchy funkce, které by mohlo ohrozit bezpečnost vozidla.

6.   ČÁST II: SCHVALOVÁNÍ POPLAŠNÝCH SYSTÉMŮ VOZIDEL

6.1   DEFINICE

Pro účely části II tohoto předpisu se použijí následující definice:

| 6.1.2 | „Poplašným systémem vozidel“ se rozumí systém určený k instalaci do určitého typu vozidla (typů vozidel), jehož účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla. |
| --- | --- |

6.1.2

„Poplašným systémem vozidel“ se rozumí systém určený k instalaci do určitého typu vozidla (typů vozidel), jehož účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla.

| 6.1.3 | „Čidlem“ se rozumí zařízení vnímající změnu, která může být způsobena vniknutím nebo rušivým zásahem do vozidla. |
| --- | --- |

6.1.3

„Čidlem“ se rozumí zařízení vnímající změnu, která může být způsobena vniknutím nebo rušivým zásahem do vozidla.

| 6.1.4 | „Výstražným zařízením“ se rozumí zařízení, které signalizuje, že došlo k vniknutí nebo k rušivému zásahu. |
| --- | --- |

6.1.4

„Výstražným zařízením“ se rozumí zařízení, které signalizuje, že došlo k vniknutí nebo k rušivému zásahu.

| 6.1.5 | „Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení sloužící k nastavení, odstavení a zkoušení poplašného systému vozidel a k přenosu stavu poplachu do výstražných zařízení. |
| --- | --- |

6.1.5

„Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení sloužící k nastavení, odstavení a zkoušení poplašného systému vozidel a k přenosu stavu poplachu do výstražných zařízení.

| 6.1.6 | „Nastavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém může být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu. |
| --- | --- |

6.1.6

„Nastavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém může být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu.

| 6.1.7 | „Odstavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém nemůže být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu. |
| --- | --- |

6.1.7

„Odstavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém nemůže být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu.

| 6.1.8 | „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením. |
| --- | --- |

6.1.8

„Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.

| 6.1.9 | „Typem poplašného systému vozidel“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:






  a) | obchodní název nebo značka výrobce; |
| --- | --- | --- |

6.1.9

„Typem poplašného systému vozidel“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:

a)

obchodní název nebo značka výrobce;

| b) | druh čidla; |
| --- | --- |

b)

druh čidla;

| c) | druh výstražného zařízení; |
| --- | --- |

c)

druh výstražného zařízení;

| d) | druh ovládacího zařízení. |
| --- | --- |

d)

druh ovládacího zařízení.

| 6.1.10 | „Schválením poplašného systému vozidel“ se rozumí schválení typu poplašného systému vozidel, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 6.2, 6.3 a 6.4. |
| --- | --- |

6.1.10

„Schválením poplašného systému vozidel“ se rozumí schválení typu poplašného systému vozidel, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 6.2, 6.3 a 6.4.

| 6.1.11 | „Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem. |
| --- | --- |

6.1.11

„Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem.

| 6.1.12 | „Tísňovým poplachem“ se rozumí zařízení, pomocí kterého lze použít poplašné zařízení instalované ve vozidle k výzvě o pomoc v případě nouze. |
| --- | --- |

6.1.12

„Tísňovým poplachem“ se rozumí zařízení, pomocí kterého lze použít poplašné zařízení instalované ve vozidle k výzvě o pomoc v případě nouze.

6.2   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 6.2.1 | Poplašný systém vozidel musí v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla vyslat výstražný signál. Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový nebo být jakoukoli jejich kombinací. |
| --- | --- |

6.2.1

Poplašný systém vozidel musí v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla vyslat výstražný signál. Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový nebo být jakoukoli jejich kombinací.

| 6.2.2 | Poplašné systémy vozidel musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby vozidlo, které je jimi vybaveno, nadále splňovalo příslušné technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu. |
| --- | --- |

6.2.2

Poplašné systémy vozidel musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby vozidlo, které je jimi vybaveno, nadále splňovalo příslušné technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.

| 6.2.3 | Je-li poplašný systém vozidel vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí toto zařízení splňovat odpovídající normy ETSI (5), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení CEPT/ERC (6) 70-03 (17. února 2000) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (7). |
| --- | --- |

6.2.3

Je-li poplašný systém vozidel vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí toto zařízení splňovat odpovídající normy ETSI (5), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení CEPT/ERC (6) 70-03 (17. února 2000) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (7).

| 6.2.4 | Instalace poplašného systému vozidel do vozidla nesmí mít (ve stavu odstavení) vliv na vlastnosti vozidla nebo na jeho bezpečný provoz. |
| --- | --- |

6.2.4

Instalace poplašného systému vozidel do vozidla nesmí mít (ve stavu odstavení) vliv na vlastnosti vozidla nebo na jeho bezpečný provoz.

| 6.2.5 | Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části se nesmí aktivovat neúmyslně, zejména za chodu motoru. |
| --- | --- |

6.2.5

Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části se nesmí aktivovat neúmyslně, zejména za chodu motoru.

| 6.2.6 | Porucha poplašného systému vozidel nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla. |
| --- | --- |

6.2.6

Porucha poplašného systému vozidel nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.

| 6.2.7 | Poplašný systém vozidel, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů. |
| --- | --- |

6.2.7

Poplašný systém vozidel, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.

| 6.2.8 | Prostředky k nastavení a odstavení poplašného systému vozidel musí být konstruovány tak, aby nebyly v rozporu s požadavky části I. Elektrické připojení ke konstrukčním částem, na které se vztahuje část I tohoto předpisu, je přípustné. |
| --- | --- |

6.2.8

Prostředky k nastavení a odstavení poplašného systému vozidel musí být konstruovány tak, aby nebyly v rozporu s požadavky části I. Elektrické připojení ke konstrukčním částem, na které se vztahuje část I tohoto předpisu, je přípustné.

| 6.2.9 | Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu. |
| --- | --- |

6.2.9

Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.

| 6.2.10 | Poplašný systém vozidel může být spojen s imobilizérem, který musí splňovat požadavky části IV tohoto předpisu. |
| --- | --- |

6.2.10

Poplašný systém vozidel může být spojen s imobilizérem, který musí splňovat požadavky části IV tohoto předpisu.

6.3   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

6.3.1   Rozsah ochrany

6.3.1.1   Zvláštní požadavky

Poplašný systém vozidel musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.

Čidla s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci například:

| i) | vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo |
| --- | --- |

i)

vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo

| ii) | pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu, |
| --- | --- |

ii)

pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu,

jsou přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 6.3.1.2).

Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému vozidla.

V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu odstavením systému zásahem uživatele vozidla.

Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu apod. mohou být záměrně vyřazeny z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému vozidel učiněn zvláštní úmyslný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.

6.3.1.2   Zabezpečení proti planému poplachu

| 6.3.1.2.1 | Vhodnými opatřeními, například:






  i) | mechanickým provedením a řešením elektrického okruhu v souladu se zvláštními podmínkami pro motorová vozidla, |
| --- | --- | --- |

6.3.1.2.1

Vhodnými opatřeními, například:

i)

mechanickým provedením a řešením elektrického okruhu v souladu se zvláštními podmínkami pro motorová vozidla,

| ii) | výběrem a použitím pracovních a ovládacích principů pro poplašný systém a jeho konstrukční části, |
| --- | --- |

ii)

výběrem a použitím pracovních a ovládacích principů pro poplašný systém a jeho konstrukční části,

je třeba zajistit, aby poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat zbytečný zvukový poplašný signál v případě:

| a) | nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13; |
| --- | --- |

a)

nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13;

| b) | elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12; |
| --- | --- |

b)

elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12;

| c) | snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14; |
| --- | --- |

c)

snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14;

| d) | planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15. |
| --- | --- |

d)

planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15.

| 6.3.1.2.2 | Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět. |
| --- | --- |

6.3.1.2.2

Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět.

6.3.2   Zvukový poplach

6.3.2.1   Všeobecná ustanovení

Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.

Vedle původního zvukového výstražného zařízení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem vozidel namontováno zvláštní zvukové výstražné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.

Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 6.3.2.3.1, může být poplašným systémem vozidel ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace s původním standardním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.

6.3.2.2   Doba trvání zvukového signálu:

| Minimální | : | 25 s. |
| --- | --- | --- |
| Maximální | : | 30 s. |

Minimální

:

25 s.

Maximální

:

30 s.

Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu (omezení: viz body 6.3.1.1 a 6.3.1.2).

Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.

6.3.2.3   Požadavky týkající se zvukového signálu

| 6.3.2.3.1 | Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.
  Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
  Spouštěcí kmitočet: (... 2 ± 1) Hz
  Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 % |
| --- | --- |

6.3.2.3.1

Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.

Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):

Spouštěcí kmitočet: (... 2 ± 1) Hz

Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %

| 6.3.2.3.2 | Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
  Kmitočtové pásmo propustnosti: ... (2 ± 1) Hz |
| --- | --- |

6.3.2.3.2

Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).

Kmitočtové pásmo propustnosti: ... (2 ± 1) Hz

| 6.3.2.3.3 | Hladina akustického tlaku
  Zdrojem zvuku musí být:






  i) | buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I, |
| --- | --- | --- |

6.3.2.3.3

Hladina akustického tlaku

Zdrojem zvuku musí být:

i)

buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I,

| ii) | nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2. |
| --- | --- |

ii)

nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2.

V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu EHK č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).

6.3.3   Optický poplach – je-li namontován

6.3.3.1   Všeobecná ustanovení

V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 6.3.3.2 a 6.3.3.3.

6.3.3.2   Doba trvání optického signálu

Doba trvání optického signálu od aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min. Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.

6.3.3.3   Druh optického signálu

Blikání všech směrových svítilen a/nebo osvětlení prostoru pro cestující ve vozidle, včetně všech svítilen v tomtéž elektrickém okruhu.

Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz

S ohledem na zvukový signál jsou přípustné rovněž signály asynchronní.

Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %

6.3.4   Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li namontován

Poplašný systém vozidel může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.

6.3.5   Blokování nastavení poplašného systému

| 6.3.5.1 | Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit. |
| --- | --- |

6.3.5.1

Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit.

6.3.6   Nastavení a odstavení poplašného systému vozidel

6.3.6.1   Nastavení

Pro nastavení poplašného systému vozidel jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí náhodně planý poplach.

6.3.6.2   Odstavení

Odstavení poplašného systému vozidel musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou jiná zařízení s rovnocenným účinkem.

| 6.3.6.2.1 | Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami. |
| --- | --- |

6.3.6.2.1

Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.

| 6.3.6.2.2 | Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant. |
| --- | --- |

6.3.6.2.2

Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.

| 6.3.6.2.3 | Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro nástup a výstup. |
| --- | --- |

6.3.6.2.3

Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro nástup a výstup.

6.3.7   Zpoždění pro výstup

Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možné nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.

6.3.8   Zpoždění pro nástup

Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.

6.3.9   Indikátor stavu

| 6.3.9.1 | Pro podávání informací o stavu poplašného systému vozidel (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd. |
| --- | --- |

6.3.9.1

Pro podávání informací o stavu poplašného systému vozidel (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.

| 6.3.9.2 | Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 6.3.9.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy. |
| --- | --- |

6.3.9.2

Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 6.3.9.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.

6.3.10   Napájení

Zdrojem napájení poplašného systému vozidel musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může se použít i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití schopen není. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.

6.3.11   Požadavky týkající se volitelných funkcí

6.3.11.1   Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy

Při nastavování poplašného systému vozidel mohou být funkcí samočinné kontroly (kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.

6.3.11.2   Tísňový poplach

Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému vozidel je přípustný. Tento poplach musí být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému vozidel. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.

6.4   PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY (8)

6.4.1   Provozní parametry

Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel musí bez poruchy fungovat za níže uvedených podmínek.

6.4.1.1   Klimatické podmínky

Jsou stanoveny dvě kategorie teploty okolního prostředí:

| a) | – 40 °C až + 85 °C pro součásti umístěné v prostoru pro cestující nebo pro zavazadla; |
| --- | --- |

a)

– 40 °C až + 85 °C pro součásti umístěné v prostoru pro cestující nebo pro zavazadla;

| b) | – 40 °C až + 125 °C pro součásti umístěné v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak. |
| --- | --- |

b)

– 40 °C až + 125 °C pro součásti umístěné v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak.

6.4.1.2   Stupeň ochrany týkající se instalace

Podle publikace IEC č. 529-1989 jsou stanoveny tyto stupně ochrany:

| i) | IP 40 pro součásti umístěné v prostoru pro cestující; |
| --- | --- |

i)

IP 40 pro součásti umístěné v prostoru pro cestující;

| ii) | IP 42 pro součásti namontované v prostoru pro cestující kabrioletů a automobilů se sklápěcí střechou, jestliže umístění instalace vyžaduje vyšší stupeň ochrany než IP 40; |
| --- | --- |

ii)

IP 42 pro součásti namontované v prostoru pro cestující kabrioletů a automobilů se sklápěcí střechou, jestliže umístění instalace vyžaduje vyšší stupeň ochrany než IP 40;

| iii) | IP 54 pro všechny ostatní součásti. |
| --- | --- |

iii)

IP 54 pro všechny ostatní součásti.

Výrobce poplašného systému vozidel musí vymezit v návodech k instalaci všechna omezení týkající se polohy instalace různých částí poplašného systému s ohledem na prach, vlhkost a teplotu.

6.4.1.3   Odolnost proti povětrnostním vlivům

Sedm dní podle normy IEC 68-2-30-1980.

6.4.1.4   Podmínky napájení elektrickou energií

Jmenovité napájecí napětí: 12 V

Pracovní rozsah napájecího napětí: od 9 V do 15 V v rozmezí teplot podle bodu 6.4.1.1.

Dovolená doba pro zvýšené napětí při 23 °C:

U = 18 V, nejdéle 1 h,

U = 24 V, nejdéle 1 min.

6.4.2   Zkušební podmínky

6.4.2.1   Funkční zkoušky

| 6.4.2.1.1 | Je třeba ověřit, zda poplašný systém vozidel splňuje tyto požadavky: | doba trvání poplachu podle bodů 6.3.2.2 a 6.3.3.2; |
| --- | --- | --- |

6.4.2.1.1

Je třeba ověřit, zda poplašný systém vozidel splňuje tyto požadavky:

doba trvání poplachu podle bodů 6.3.2.2 a 6.3.3.2;

| | kmitočet a poměr zapnutí/vypnutí podle bodů 6.3.3.3 a 6.3.2.3.1, resp. 6.3.2.3.2; |
| --- | --- |

kmitočet a poměr zapnutí/vypnutí podle bodů 6.3.3.3 a 6.3.2.3.1, resp. 6.3.2.3.2;

| | případně počet poplašných cyklů podle bodu 6.3.1.1; |
| --- | --- |

případně počet poplašných cyklů podle bodu 6.3.1.1;

| | kontrola blokování nastavení poplašného systému podle bodu 6.3.5. |
| --- | --- |

kontrola blokování nastavení poplašného systému podle bodu 6.3.5.

| 6.4.2.1.2 | Běžné zkušební podmínky
  Napětí U = (12 ± 0,2) V
  Teplota ... T = (23 ± 5) °C |
| --- | --- |

6.4.2.1.2

Běžné zkušební podmínky

Napětí U = (12 ± 0,2) V

Teplota ... T = (23 ± 5) °C

6.4.2.2   Odolnost vůči změnám teploty a napětí

Splnění požadavků podle bodu 6.4.2.1.1 je třeba též ověřit při těchto podmínkách:

| 6.4.2.2.1 | Teplota při zkoušce ... T (– 40 ± 2) °C
  Zkušební napětí ... U = (9 ± 0,2) V
  Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny |
| --- | --- |

6.4.2.2.1

Teplota při zkoušce ... T (– 40 ± 2) °C

Zkušební napětí ... U = (9 ± 0,2) V

Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny

| 6.4.2.2.2 | Pro části namontované v prostoru pro cestující nebo v prostoru pro zavazadla: | Teplota při zkoušce ... T = (+ 85 ± 2) °C |
| --- | --- | --- |

6.4.2.2.2

Pro části namontované v prostoru pro cestující nebo v prostoru pro zavazadla:

Teplota při zkoušce ... T = (+ 85 ± 2) °C

| | Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V |
| --- | --- |

Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V

| | Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny |
| --- | --- |

Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny

| 6.4.2.2.3 | Pro části namontované v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak: | Teplota při zkoušce ... T = (+ 125 ± 2) °C |
| --- | --- | --- |

6.4.2.2.3

Pro části namontované v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak:

Teplota při zkoušce ... T = (+ 125 ± 2) °C

| | Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V |
| --- | --- |

Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V

| | Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny |
| --- | --- |

Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny

| 6.4.2.2.4 | Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (18 ± 0,2) V po dobu 1 hodiny. |
| --- | --- |

6.4.2.2.4

Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (18 ± 0,2) V po dobu 1 hodiny.

| 6.4.2.2.5 | Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (24 ± 0,2) V po dobu 1 minuty. |
| --- | --- |

6.4.2.2.5

Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (24 ± 0,2) V po dobu 1 minuty.

6.4.2.3   Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody

Po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody podle normy IEC 529-1989 pro stupně ochrany podle bodu 6.4.1.2 se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.

6.4.2.4   Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti kondenzaci vody

Po zkoušce odolnosti proti vlhkosti podle normy IEC 68-2-30 (1980) se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.

6.4.2.5   Zkouška odolnosti proti obrácené polaritě

Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části nesmějí být zničeny obrácenou polaritou napětí do 13 V po dobu 2 minut. Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.

6.4.2.6   Zkouška odolnosti proti zkratu

Všechny elektrické spoje poplašného systému vozidel musí být odolné proti zkratu na kostru při maximálně 13 V a/nebo jištěny. Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.

6.4.2.7   Spotřeba energie ve stavu nastavení

Spotřeba energie ve stavu nastavení za podmínek podle bodu 6.4.2.1.2 nesmí pro celý poplašný systém včetně indikátoru stavu překročit v průměru 20 mA.

6.4.2.8   Provozní spolehlivost po vibrační zkoušce

| 6.4.2.8.1 | Pro tuto zkoušku se konstrukční části dělí na dva druhy:







  druh 1 | : | konstrukční části běžně montované do vozidla, |
| --- | --- | --- | --- |
| druh 2 | : | konstrukční části určené k montáži do motoru. |

6.4.2.8.1

Pro tuto zkoušku se konstrukční části dělí na dva druhy:

druh 1

:

konstrukční části běžně montované do vozidla,

druh 2

:

konstrukční části určené k montáži do motoru.

| 6.4.2.8.2 | Konstrukční části/poplašný systém vozidel se podrobí sinusovým vibracím těchto parametrů:






  6.4.2.8.2.1 | Pro druh 1
  Proměnlivý kmitočet od 10 Hz do 500 Hz s maximální amplitudou ±5 mm a maximálním zrychlením 3 g (špičková hodnota 0). |
| --- | --- | --- |

6.4.2.8.2

Konstrukční části/poplašný systém vozidel se podrobí sinusovým vibracím těchto parametrů:

6.4.2.8.2.1

Pro druh 1

Proměnlivý kmitočet od 10 Hz do 500 Hz s maximální amplitudou ±5 mm a maximálním zrychlením 3 g (špičková hodnota 0).

| 6.4.2.8.2.2 | Pro druh 2
  Proměnlivý kmitočet od 20 Hz do 300 Hz s maximální amplitudou ±2 mm a maximálním zrychlením 15 g (špičková hodnota 0). |
| --- | --- |

6.4.2.8.2.2

Pro druh 2

Proměnlivý kmitočet od 20 Hz do 300 Hz s maximální amplitudou ±2 mm a maximálním zrychlením 15 g (špičková hodnota 0).

| 6.4.2.8.2.3 | Pro oba druhy 1 a 2
  Změna frekvence 1 oktáva/min.
  Počet cyklů je 10, zkouška musí být provedena podél každé ze 3 os.
  Vibrace se aplikují při nízkých kmitočtech při konstantní maximální amplitudě a na vyšších kmitočtech při konstantním maximálním zrychlení. |
| --- | --- |

6.4.2.8.2.3

Pro oba druhy 1 a 2

Změna frekvence 1 oktáva/min.

Počet cyklů je 10, zkouška musí být provedena podél každé ze 3 os.

Vibrace se aplikují při nízkých kmitočtech při konstantní maximální amplitudě a na vyšších kmitočtech při konstantním maximálním zrychlení.

| 6.4.2.8.3 | V průběhu zkoušky je poplašný systém vozidel připojen ke zdroji elektrické energie a kabel je od vzdálenosti 200 mm podepřen. |
| --- | --- |

6.4.2.8.3

V průběhu zkoušky je poplašný systém vozidel připojen ke zdroji elektrické energie a kabel je od vzdálenosti 200 mm podepřen.

| 6.4.2.8.4 | Po vibrační zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1. |
| --- | --- |

6.4.2.8.4

Po vibrační zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.

6.4.2.9   Zkouška životnosti

Spuštění 300 úplných poplašných cyklů (zvukových a/nebo optických) s klidovou přestávkou zvukového zařízení 5 min. za zkušebních podmínek podle bodu 6.4.2.1.2.

6.4.2.10   Zkoušky spínače ovládaného klíčem zvenčí (instalovaného vně vozidla)

Níže uvedené zkoušky se provedou pouze tehdy, nepoužívá-li se zámek dveří původního vybavení.

| 6.4.2.10.1 | Spínač ovládaný klíčem musí být navržen a zhotoven tak, aby zůstal plně funkční i po 2 500 cyklech nastavení/odstavení v každém směru následovaných expozicí slané mlze po dobu minimálně 96 hodin podle normy IEC 68-2-11-1981, zkouška odolnosti proti korozi. |
| --- | --- |

6.4.2.10.1

Spínač ovládaný klíčem musí být navržen a zhotoven tak, aby zůstal plně funkční i po 2 500 cyklech nastavení/odstavení v každém směru následovaných expozicí slané mlze po dobu minimálně 96 hodin podle normy IEC 68-2-11-1981, zkouška odolnosti proti korozi.

6.4.2.11   Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující

Poplach musí být aktivován, jestliže se svislá deska rozměru 0,2 × 0,15 m zasune otevřeným oknem předních dveří do prostoru pro cestující do hloubky 0,3 m (měřeno od středu svislé desky) směrem dopředu rovnoběžně s vozovkou rychlostí 0,4 m/s a pod úhlem 45° ke střední podélné rovině vozidla (viz výkresy v příloze 8 tohoto předpisu).

6.4.2.12   Elektromagnetická kompatibilita

Na poplašném zařízení vozidel musí být provedeny zkoušky předepsané v příloze 9.

6.4.2.13   Zabezpečení proti planému poplachu v případě nárazu do vozidla

Ověří se, že planý poplach není vyvolán úderem tělesa tvaru polokoule o průměru 165 mm tvrdosti 70 ± 10 Shore A a energii 4,5 J do kteréhokoli místa karoserie vozidla nebo na jeho zasklený povrch.

6.4.2.14   Zabezpečení proti planému poplachu v případě snížení napětí

Ověří se, že planý poplach není vyvolán pomalým snižováním napětí hlavního akumulátoru souvislým vybíjením rychlostí 0,5 V za hodinu až na 3 V.

Podmínky pro provádění zkoušky: viz bod 6.4.2.1.2.

6.4.2.15   Zkouška zabezpečení proti planému poplachu z prostoru pro cestující

Systémy určené pro ochranu prostoru pro cestující podle bodu 6.3.1.1 se zkouší společně s vozidlem za běžných podmínek (bod 6.4.2.1.2).

Systém instalovaný podle návodu výrobce se nesmí spustit, je-li pětkrát v intervalu 0,5 sekund podroben zkoušce podle bodu 6.4.2.13.

Planý poplach nesmí být vyvolán přítomností osoby, která se zvenčí dotkne vozidla nebo se pohybuje okolo něj (při zavřených oknech).

6.5   NÁVODY

Ke každému poplašnému systému vozidel musí být poskytnut:

| 6.5.1 | Návod k instalaci obsahující:






  6.5.1.1 | Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“. |
| --- | --- | --- |

6.5.1

Návod k instalaci obsahující:

6.5.1.1

Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“.

| 6.5.1.2 | Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy. |
| --- | --- |

6.5.1.2

Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy.

| 6.5.1.3 | Jde-li o poplašný systém vozidel, který je spojen s imobilizérem, musí být přiložen doplňující návod týkající se splnění požadavků části IV tohoto předpisu. |
| --- | --- |

6.5.1.3

Jde-li o poplašný systém vozidel, který je spojen s imobilizérem, musí být přiložen doplňující návod týkající se splnění požadavků části IV tohoto předpisu.

| 6.5.2 | Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7. |
| --- | --- |

6.5.2

Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.

| 6.5.3 | Obecné pokyny pro kupujícího poplašného systému vozidel upozorňující na tyto skutečnosti: | poplašný systém vozidel je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce; |
| --- | --- | --- |

6.5.3

Obecné pokyny pro kupujícího poplašného systému vozidel upozorňující na tyto skutečnosti:

poplašný systém vozidel je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;

| | doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce poplašného systému vozidel může vhodné montážní organizace na požádání uvést); |
| --- | --- |

doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce poplašného systému vozidel může vhodné montážní organizace na požádání uvést);

| | montážní organizace by měla vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s poplašným systémem vozidel. |
| --- | --- |

montážní organizace by měla vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s poplašným systémem vozidel.

| 6.5.4 | Návod k použití. |
| --- | --- |

6.5.4

Návod k použití.

| 6.5.5 | Návod k údržbě. |
| --- | --- |

6.5.5

Návod k údržbě.

| 6.5.6 | Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 6.5.2. |
| --- | --- |

6.5.6

Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 6.5.2.

| 6.5.7 | Údaj týkající se umístění mezinárodní značky schválení uvedené v bodě 4.4 tohoto předpisu a/nebo mezinárodního prohlášení o shodě uvedeného v bodě 4.10 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

6.5.7

Údaj týkající se umístění mezinárodní značky schválení uvedené v bodě 4.4 tohoto předpisu a/nebo mezinárodního prohlášení o shodě uvedeného v bodě 4.10 tohoto předpisu.

7.   ČÁST III: SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO POPLAŠNÝ SYSTÉM

Jestliže je ve vozidle předaném ke schválení podle části IV tohoto předpisu použit poplašný systém vozidel schválený podle části III tohoto předpisu, není třeba opakovat zkoušky tohoto systému požadované pro udělení schválení podle části III tohoto předpisu.

7.1   DEFINICE

Pro účely části III tohoto předpisu se použijí následující definice:

| 7.1.1 | „Poplašným systémem (poplašnými systémy)“ se rozumí uspořádání konstrukčních částí namontovaných jako původní vybavení do určitého typu vozidla, jejichž účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla. |
| --- | --- |

7.1.1

„Poplašným systémem (poplašnými systémy)“ se rozumí uspořádání konstrukčních částí namontovaných jako původní vybavení do určitého typu vozidla, jejichž účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla.

| 7.1.2 | „Typem vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:






  a) | obchodní název nebo značka výrobce; |
| --- | --- | --- |

7.1.2

„Typem vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:

a)

obchodní název nebo značka výrobce;

| b) | vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci poplašného systému; |
| --- | --- |

b)

vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci poplašného systému;

| c) | typ a konstrukce poplašného systému nebo poplašného systému vozidel. |
| --- | --- |

c)

typ a konstrukce poplašného systému nebo poplašného systému vozidel.

| 7.1.3 | „Schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 7.2, 7.3 a 7.4. |
| --- | --- |

7.1.3

„Schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 7.2, 7.3 a 7.4.

| 7.1.4 | Ostatní definice platné pro část III jsou uvedeny v bodě 6.1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

7.1.4

Ostatní definice platné pro část III jsou uvedeny v bodě 6.1 tohoto předpisu.

7.2   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 7.2.1 | Poplašné systémy musí být konstruovány a zhotoveny takovým způsobem, aby v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla zajistily výstražný signál a aby mohly být spojeny s imobilizérem.
  Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový, nebo jakákoli jejich kombinace. |
| --- | --- |

7.2.1

Poplašné systémy musí být konstruovány a zhotoveny takovým způsobem, aby v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla zajistily výstražný signál a aby mohly být spojeny s imobilizérem.

Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový, nebo jakákoli jejich kombinace.

| 7.2.2 | Vozidla, která jsou vybavena poplašnými systémy, musí splňovat odpovídající technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu. |
| --- | --- |

7.2.2

Vozidla, která jsou vybavena poplašnými systémy, musí splňovat odpovídající technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.

| 7.2.3 | Je-li poplašný systém vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu 6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3). |
| --- | --- |

7.2.3

Je-li poplašný systém vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu 6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3).

| 7.2.4 | Poplašný systém a jeho konstrukční části se nesmějí aktivovat náhodně, zejména za chodu motoru. |
| --- | --- |

7.2.4

Poplašný systém a jeho konstrukční části se nesmějí aktivovat náhodně, zejména za chodu motoru.

| 7.2.5 | Porucha poplašného systému nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla. |
| --- | --- |

7.2.5

Porucha poplašného systému nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.

| 7.2.6 | Poplašný systém, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů. |
| --- | --- |

7.2.6

Poplašný systém, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.

| 7.2.7 | Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu. |
| --- | --- |

7.2.7

Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.

7.3   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

7.3.1   Rozsah ochrany

7.3.1.1   Zvláštní požadavky

Poplašný systém musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.

Instalace čidel s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci například:

| i) | vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo |
| --- | --- |

i)

vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo

| ii) | pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu, |
| --- | --- |

ii)

pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu,

jsou přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 7.3.1.2).

Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému.

V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu odstavením systému zásahem uživatele vozidla.

Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu apod. mohou být záměrně vyřazeny z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému učiněn zvláštní záměrný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.

7.3.1.2   Zabezpečení proti planému poplachu

| 7.3.1.2.1 | Je třeba zajistit, aby poplašný systém ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat zbytečný poplašný signál v případě:






  a) | nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13; |
| --- | --- | --- |

7.3.1.2.1

Je třeba zajistit, aby poplašný systém ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat zbytečný poplašný signál v případě:

a)

nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13;

| b) | elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12; |
| --- | --- |

b)

elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12;

| c) | snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14; |
| --- | --- |

c)

snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14;

| d) | planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15. |
| --- | --- |

d)

planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15.

| 7.3.1.2.2 | Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět. |
| --- | --- |

7.3.1.2.2

Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět.

7.3.2   Zvukový poplach

7.3.2.1   Všeobecná ustanovení

Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.

Vedle zvukového výstražného zařízení původního vybavení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem namontováno zvláštní zvukové poplašné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.

Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 7.3.2.2, může být poplašným systémem ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace s původním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.

7.3.2.2   Doba trvání zvukového signálu:

| Minimální | : | 25 s. |
| --- | --- | --- |
| Maximální | : | 30 s. |

Minimální

:

25 s.

Maximální

:

30 s.

Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu (omezení: viz body 7.3.1.1 a 7.3.1.2).

Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.

7.3.2.3   Požadavky týkající se zvukového signálu

| 7.3.2.3.1 | Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.
  Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
  Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz
  Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 % |
| --- | --- |

7.3.2.3.1

Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.

Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):

Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz

Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %

| 7.3.2.3.2 | Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
  Kmitočtové pásmo propustnosti ... (2 ± 1) Hz |
| --- | --- |

7.3.2.3.2

Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).

Kmitočtové pásmo propustnosti ... (2 ± 1) Hz

| 7.3.2.3.3 | Hladina akustického tlaku
  Zdrojem zvuku musí být:






  i) | buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I, |
| --- | --- | --- |

7.3.2.3.3

Hladina akustického tlaku

Zdrojem zvuku musí být:

i)

buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I,

| ii) | nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2. |
| --- | --- |

ii)

nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2.

V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu EHK č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).

7.3.3   Optický poplach – je-li instalován

7.3.3.1   Všeobecná ustanovení

V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 7.3.3.2 a 7.3.3.3.

7.3.3.2   Doba trvání optického signálu

Doba trvání optického signálu od aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min. Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.

7.3.3.3   Druh optického signálu

Blikání všech směrových svítilen a/nebo osvětlení prostoru pro cestující ve vozidle, včetně všech svítilen v tomtéž elektrickém okruhu.

Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz

S ohledem na zvukový signál jsou přípustné rovněž signály asynchronní.

Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %

7.3.4   Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li namontován

Poplašný systém může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.

7.3.5   Blokování nastavení poplašného systému

| 7.3.5.1 | Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit. |
| --- | --- |

7.3.5.1

Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit.

7.3.6   Nastavení a odstavení poplašného systému

7.3.6.1   Nastavení

Pro nastavení poplašného systému jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí neúmyslný planý poplach.

7.3.6.2   Odstavení

Odstavení poplašného systému musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou i jiná zařízení s rovnocenným účinkem.

| 7.3.6.2.1 | Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami. |
| --- | --- |

7.3.6.2.1

Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.

| 7.3.6.2.2 | Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant. |
| --- | --- |

7.3.6.2.2

Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.

| 7.3.6.2.3 | Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro vstup a výstup. |
| --- | --- |

7.3.6.2.3

Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro vstup a výstup.

7.3.7   Zpoždění pro výstup

Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možné nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.

7.3.8   Zpoždění pro nástup

Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.

7.3.9   Indikátor stavu

| 7.3.9.1 | Pro podávání informací o stavu poplašného systému (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd. |
| --- | --- |

7.3.9.1

Pro podávání informací o stavu poplašného systému (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.

| 7.3.9.2 | Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 7.3.10.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy. |
| --- | --- |

7.3.9.2

Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 7.3.10.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.

7.3.10   Napájení

Zdrojem napájení poplašného systému musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může se použít i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití schopen není. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.

7.3.11   Požadavky týkající se volitelných funkcí

7.3.11.1   Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy

Při nastavování poplašného systému mohou být funkcí samočinné kontroly (kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.

7.3.11.2   Tísňový poplach

Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému je přípustný. Tento poplach může být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.

7.4   ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY

Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel nebo poplašného systému musí projít zkouškami v souladu s postupy podle bodu 6.4.

Tento požadavek se nevztahuje na:

| 7.4.1 | konstrukční části, které jsou namontovány a jsou zkoušeny jako součást vozidla bez ohledu na to, zda poplašný systém vozidel/poplašný systém je nebo není namontován (například svítilny), nebo |
| --- | --- |

7.4.1

konstrukční části, které jsou namontovány a jsou zkoušeny jako součást vozidla bez ohledu na to, zda poplašný systém vozidel/poplašný systém je nebo není namontován (například svítilny), nebo

| 7.4.2 | konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady. |
| --- | --- |

7.4.2

konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady.

7.5   NÁVODY

Ke každému vozidlu musí být poskytnut:

| 7.5.1 | návod k použití, |
| --- | --- |

7.5.1

návod k použití,

| 7.5.2 | návod k údržbě, |
| --- | --- |

7.5.2

návod k údržbě,

| 7.5.3 | obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému. |
| --- | --- |

7.5.3

obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému.

8.   ČÁST IV: SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRŮ A SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO IMOBILIZÉR

8.1   DEFINICE

Pro účely části IV tohoto předpisu se použijí následující definice:

| 8.1.1 | „Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem (ochrana proti neoprávněnému použití). |
| --- | --- |

8.1.1

„Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem (ochrana proti neoprávněnému použití).

| 8.1.2 | „Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení nutné pro nastavení nebo odstavení imobilizéru. |
| --- | --- |

8.1.2

„Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení nutné pro nastavení nebo odstavení imobilizéru.

| 8.1.3 | „Indikátorem stavu“ se rozumí zařízení určené k indikaci stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změny ze stavu nastavení na odstavení a naopak). |
| --- | --- |

8.1.3

„Indikátorem stavu“ se rozumí zařízení určené k indikaci stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změny ze stavu nastavení na odstavení a naopak).

| 8.1.4 | „Stavem nastavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo nemůže být běžně poháněno vlastním motorem. |
| --- | --- |

8.1.4

„Stavem nastavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo nemůže být běžně poháněno vlastním motorem.

| 8.1.5 | „Stavem odstavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo může být běžně poháněno. |
| --- | --- |

8.1.5

„Stavem odstavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo může být běžně poháněno.

| 8.1.6 | „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením. |
| --- | --- |

8.1.6

„Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.

| 8.1.7 | „Vyřazením z činnosti“ se rozumí konstrukční úprava blokující imobilizér ve stavu odstavení. |
| --- | --- |

8.1.7

„Vyřazením z činnosti“ se rozumí konstrukční úprava blokující imobilizér ve stavu odstavení.

| 8.1.8 | „Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost. |
| --- | --- |

8.1.8

„Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost.

| 8.1.9 | „Typem imobilizéru“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:






  a) | obchodní název nebo značka výrobce; |
| --- | --- | --- |

8.1.9

„Typem imobilizéru“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:

a)

obchodní název nebo značka výrobce;

| b) | druh ovládacího zařízení; |
| --- | --- |

b)

druh ovládacího zařízení;

| c) | způsob činnosti na dotyčném systému (systémech) vozidla (podle bodu 8.3.1). |
| --- | --- |

c)

způsob činnosti na dotyčném systému (systémech) vozidla (podle bodu 8.3.1).

| 8.1.10 | „Typem vozidla, pokud jde o jeho imobilizér,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:






  a) | obchodní název nebo značka výrobce; |
| --- | --- | --- |

8.1.10

„Typem vozidla, pokud jde o jeho imobilizér,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:

a)

obchodní název nebo značka výrobce;

| b) | vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci imobilizéru; |
| --- | --- |

b)

vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci imobilizéru;

| c) | typ a konstrukce imobilizéru. |
| --- | --- |

c)

typ a konstrukce imobilizéru.

8.2   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 8.2.1 | Imobilizér musí být možné nastavit a odstavit v souladu s těmito požadavky. |
| --- | --- |

8.2.1

Imobilizér musí být možné nastavit a odstavit v souladu s těmito požadavky.

| 8.2.2 | Je-li imobilizér vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení imobilizéru musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu 6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3). |
| --- | --- |

8.2.2

Je-li imobilizér vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení imobilizéru musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu 6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3).

| 8.2.3 | Imobilizér a jeho instalace musí být provedeny tak, aby každé vozidlo vybavené imobilizérem nadále splňovalo technické požadavky. |
| --- | --- |

8.2.3

Imobilizér a jeho instalace musí být provedeny tak, aby každé vozidlo vybavené imobilizérem nadále splňovalo technické požadavky.

| 8.2.4 | Imobilizér nesmí být možné uvést do stavu nastavení, je-li klíček zapalování v poloze pro chod motoru, kromě případů, kdy:






  a) | je vozidlo vybaveno nebo určeno k vybavení jako vozidlo pro účely záchranné služby, hasičů nebo policie, nebo |
| --- | --- | --- |

8.2.4

Imobilizér nesmí být možné uvést do stavu nastavení, je-li klíček zapalování v poloze pro chod motoru, kromě případů, kdy:

a)

je vozidlo vybaveno nebo určeno k vybavení jako vozidlo pro účely záchranné služby, hasičů nebo policie, nebo

| b) | jeho motor musí:






  i) | pohánět stroj, který je součástí vozidla nebo je do něj namontován, za jiným účelem, než je jízda s tímto vozidlem, nebo |
| --- | --- | --- |

b)

jeho motor musí:

i)

pohánět stroj, který je součástí vozidla nebo je do něj namontován, za jiným účelem, než je jízda s tímto vozidlem, nebo

| ii) | zachovávat elektrickou energii akumulátorů vozidla na úrovni požadované pro pohon uvedeného stroje nebo zařízení, |
| --- | --- |

ii)

zachovávat elektrickou energii akumulátorů vozidla na úrovni požadované pro pohon uvedeného stroje nebo zařízení,

a kdy vozidlo stojí se zataženou ruční brzdou. Je-li uplatňována tato výjimka, je nutno tuto skutečnost uvést v bodu 2 doplňku formuláře sdělení (příloha 2 tohoto předpisu).

| 8.2.5 | Imobilizér nesmí být možné natrvalo vyřadit z činnosti. |
| --- | --- |

8.2.5

Imobilizér nesmí být možné natrvalo vyřadit z činnosti.

| 8.2.6 | Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby jeho instalace neměla nepříznivý vliv na požadovanou funkci a na bezpečný provoz vozidla, ani v případě poruchy. |
| --- | --- |

8.2.6

Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby jeho instalace neměla nepříznivý vliv na požadovanou funkci a na bezpečný provoz vozidla, ani v případě poruchy.

| 8.2.7 | Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle návodu výrobce nemohl být rychle a nenápadně vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, zařízení nebo snadno dostupných přístrojů. Vyřazení imobilizéru vyjmutím jeho hlavní konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné. |
| --- | --- |

8.2.7

Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle návodu výrobce nemohl být rychle a nenápadně vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, zařízení nebo snadno dostupných přístrojů. Vyřazení imobilizéru vyjmutím jeho hlavní konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné.

| 8.2.8 | Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby byl schopen po instalaci podle návodu výrobce po dobu přiměřené životnosti odolávat prostředí ve vozidle (zkouška podle bodu 8.4). Instalace imobilizéru zejména nesmí nepříznivě ovlivňovat elektrické vlastnosti palubní sítě vozidla (křížení vedení, bezpečnost kontaktů apod.). |
| --- | --- |

8.2.8

Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby byl schopen po instalaci podle návodu výrobce po dobu přiměřené životnosti odolávat prostředí ve vozidle (zkouška podle bodu 8.4). Instalace imobilizéru zejména nesmí nepříznivě ovlivňovat elektrické vlastnosti palubní sítě vozidla (křížení vedení, bezpečnost kontaktů apod.).

| 8.2.9 | Imobilizér může být kombinován s jinými systémy vozidla nebo může být do nich zabudován (například do řízení motoru, poplašných systémů). |
| --- | --- |

8.2.9

Imobilizér může být kombinován s jinými systémy vozidla nebo může být do nich zabudován (například do řízení motoru, poplašných systémů).

| 8.2.10 | Nesmí být možné, aby imobilizér bránil uvolnění brzd vozidla, s výjimkou imobilizéru, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd (9) a funguje tak, že v běžném provozu nebo při poruše jsou splněny technické požadavky předpisu č. 13 ve znění platném v době žádosti o schválení typu podle tohoto předpisu.
  Splnění tohoto bodu neznamená, že imobilizér, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd, nemusí splňovat technické požadavky stanovené v tomto předpisu. |
| --- | --- |

8.2.10

Nesmí být možné, aby imobilizér bránil uvolnění brzd vozidla, s výjimkou imobilizéru, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd (9) a funguje tak, že v běžném provozu nebo při poruše jsou splněny technické požadavky předpisu č. 13 ve znění platném v době žádosti o schválení typu podle tohoto předpisu.

Splnění tohoto bodu neznamená, že imobilizér, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd, nemusí splňovat technické požadavky stanovené v tomto předpisu.

| 8.2.11 | Imobilizér nesmí vozidlo brzdit. |
| --- | --- |

8.2.11

Imobilizér nesmí vozidlo brzdit.

8.3   ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

8.3.1   Rozsah ochrany

| 8.3.1.1 | Imobilizér musí být konstruován tak, aby zabránil provozu vozidla vlastním pohonem nejméně jedním z těchto způsobů:






  8.3.1.1.1 | v případě dodatečné montáže imobilizéru nebo u vozidla vybaveného vznětovým motorem přerušením nejméně dvou samostatných okruhů vozidla, které jsou nezbytné pro provoz vozidla vlastním pohonem (například spouštění motoru, zapalování, dodávka paliva, pneumaticky uvolňované pružinové brzdy atd.); |
| --- | --- | --- |

8.3.1.1

Imobilizér musí být konstruován tak, aby zabránil provozu vozidla vlastním pohonem nejméně jedním z těchto způsobů:

8.3.1.1.1

v případě dodatečné montáže imobilizéru nebo u vozidla vybaveného vznětovým motorem přerušením nejméně dvou samostatných okruhů vozidla, které jsou nezbytné pro provoz vozidla vlastním pohonem (například spouštění motoru, zapalování, dodávka paliva, pneumaticky uvolňované pružinové brzdy atd.);

| 8.3.1.1.2 | zásahem do kódu nejméně jedné řídicí jednotky nezbytné pro provoz vozidla. |
| --- | --- |

8.3.1.1.2

zásahem do kódu nejméně jedné řídicí jednotky nezbytné pro provoz vozidla.

| 8.3.1.2 | Imobilizér vozidla vybaveného katalyzátorem nesmí způsobit vstup nespáleného paliva do výfukového traktu. |
| --- | --- |

8.3.1.2

Imobilizér vozidla vybaveného katalyzátorem nesmí způsobit vstup nespáleného paliva do výfukového traktu.

8.3.2   Provozní spolehlivost

Provozní spolehlivosti je třeba dosáhnout vhodnou konstrukcí imobilizéru s ohledem na specifické podmínky prostředí ve vozidle (viz body 8.2.8 a 8.4).

8.3.3   Provozní bezpečnost

Je třeba zajistit, aby se následkem zkoušek podle bodu 8.4 nezměnil stav imobilizéru (nastavení/odstavení).

8.3.4   Nastavení imobilizéru

| 8.3.4.1 | Imobilizér se musí uvést do stavu nastavení bez dodatečného úkonu řidiče nejméně jedním z těchto způsobů:






  a) | otočením klíčku zapalování v zámku zapalování do nulové polohy a otevřením dveří; imobilizéry, které se odstavují bezprostředně před běžným nastartováním vozidla nebo během něj, mohou být nastaveny vypnutím zapalování; |
| --- | --- | --- |

8.3.4.1

Imobilizér se musí uvést do stavu nastavení bez dodatečného úkonu řidiče nejméně jedním z těchto způsobů:

a)

otočením klíčku zapalování v zámku zapalování do nulové polohy a otevřením dveří; imobilizéry, které se odstavují bezprostředně před běžným nastartováním vozidla nebo během něj, mohou být nastaveny vypnutím zapalování;

| b) | nejpozději 1 minutu po vyjmutí klíčku ze zámku zapalování. |
| --- | --- |

b)

nejpozději 1 minutu po vyjmutí klíčku ze zámku zapalování.

| 8.3.4.2 | Jestliže lze imobilizér uvést do stavu nastavení, když je klíček zapalování v poloze pro chod motoru, jak stanoví bod 8.2.4, je možné imobilizér rovněž nastavit otevřením dveří řidiče a/nebo záměrným zásahem ze strany oprávněného uživatele. |
| --- | --- |

8.3.4.2

Jestliže lze imobilizér uvést do stavu nastavení, když je klíček zapalování v poloze pro chod motoru, jak stanoví bod 8.2.4, je možné imobilizér rovněž nastavit otevřením dveří řidiče a/nebo záměrným zásahem ze strany oprávněného uživatele.

8.3.5   Odstavení

| 8.3.5.1 | Odstavení musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Jsou přípustná jiná zařízení s rovnocennou úrovní bezpečnosti a s rovnocenným účinkem. |
| --- | --- |

8.3.5.1

Odstavení musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Jsou přípustná jiná zařízení s rovnocennou úrovní bezpečnosti a s rovnocenným účinkem.

| 8.3.5.1.1 | Klávesnice pro vložení individuálně zvoleného kódu s možností nejméně 10 000 variant. |
| --- | --- |

8.3.5.1.1

Klávesnice pro vložení individuálně zvoleného kódu s možností nejméně 10 000 variant.

| 8.3.5.1.2 | Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant. |
| --- | --- |

8.3.5.1.2

Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.

| 8.3.5.1.3 | Jestliže lze odstavení dosáhnout prostřednictvím dálkového ovládání, musí se imobilizér vrátit zpět do stavu nastavení do 5 minut po odstavení, pokud v okruhu spouštění motoru neproběhla žádná další akce. |
| --- | --- |

8.3.5.1.3

Jestliže lze odstavení dosáhnout prostřednictvím dálkového ovládání, musí se imobilizér vrátit zpět do stavu nastavení do 5 minut po odstavení, pokud v okruhu spouštění motoru neproběhla žádná další akce.

8.3.6   Indikátor stavu

| 8.3.6.1 | Pro podávání informací o stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změna ze stavu nastavení na odstavení a naopak) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd. |
| --- | --- |

8.3.6.1

Pro podávání informací o stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změna ze stavu nastavení na odstavení a naopak) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.

| 8.3.6.2 | K indikaci krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, se použije optické zařízení podle bodu 8.3.6.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy. |
| --- | --- |

8.3.6.2

K indikaci krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, se použije optické zařízení podle bodu 8.3.6.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.

8.4   PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY

8.4.1   Provozní parametry

Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat pokyny bodu 6.4 tohoto předpisu.

Tento požadavek se nevztahuje na:

| i) | konstrukční části, které jsou namontovány a zkoušejí se jako součásti vozidla bez ohledu na to, zda je namontován imobilizér (například svítilny), nebo |
| --- | --- |

i)

konstrukční části, které jsou namontovány a zkoušejí se jako součásti vozidla bez ohledu na to, zda je namontován imobilizér (například svítilny), nebo

| ii) | konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady. |
| --- | --- |

ii)

konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady.

8.4.2   Zkušební podmínky

Všechny zkoušky musí být provedeny postupně na jediném imobilizéru. Na základě rozhodnutí zkušebního orgánu však mohou být použity jiné vzorky, pokud to neovlivní výsledky ostatních zkoušek.

8.4.3   Provozní zkouška

Po dokončení všech níže uvedených zkoušek se imobilizér vyzkouší za běžných zkušebních podmínek podle bodu 6.4.2.1.2 tohoto předpisu, aby se ověřilo, zda nadále běžně funguje. V případě potřeby lze před zkouškou vyměnit pojistky.

Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat body 6.4.2.2 až 6.4.2.8 a 6.4.2.12 tohoto předpisu.

8.5   NÁVODY

(Body 8.5.1 až 8.5.3 se týkají pouze systémů dodávaných k dodatečné instalaci.)

Ke každému imobilizéru musí být poskytnut:

| 8.5.1 | Návod k instalaci.






  8.5.1.1 | Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“. |
| --- | --- | --- |

8.5.1

Návod k instalaci.

8.5.1.1

Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“.

| 8.5.1.2 | Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy. |
| --- | --- |

8.5.1.2

Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy.

| 8.5.1.3 | Podrobný návod k instalaci poskytnutý dodavatelem a vypracovaný takovým způsobem, aby – pokud se pověřená montážní organizace jeho pokyny přesně řídí – nebyla ovlivněna bezpečnost a spolehlivost vozidla. |
| --- | --- |

8.5.1.3

Podrobný návod k instalaci poskytnutý dodavatelem a vypracovaný takovým způsobem, aby – pokud se pověřená montážní organizace jeho pokyny přesně řídí – nebyla ovlivněna bezpečnost a spolehlivost vozidla.

| 8.5.1.4 | Požadavky na elektrické napájení imobilizéru, popřípadě doporučení, aby byla zvýšena kapacita akumulátoru vozidla. |
| --- | --- |

8.5.1.4

Požadavky na elektrické napájení imobilizéru, popřípadě doporučení, aby byla zvýšena kapacita akumulátoru vozidla.

| 8.5.1.5 | Dodavatel poskytne stanovení postupu kontroly vozidla po instalaci. Zvláštní pozornost je třeba věnovat prvkům souvisejícím s bezpečností vozidla. |
| --- | --- |

8.5.1.5

Dodavatel poskytne stanovení postupu kontroly vozidla po instalaci. Zvláštní pozornost je třeba věnovat prvkům souvisejícím s bezpečností vozidla.

| 8.5.2 | Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7. |
| --- | --- |

8.5.2

Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.

| 8.5.3 | Obecné pokyny pro kupujícího imobilizéru upozorňující na tyto skutečnosti:






  8.5.3.1 | imobilizér je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce; |
| --- | --- | --- |

8.5.3

Obecné pokyny pro kupujícího imobilizéru upozorňující na tyto skutečnosti:

8.5.3.1

imobilizér je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;

| 8.5.3.2 | doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce imobilizéru může na požádání uvést vhodné montážní organizace); |
| --- | --- |

8.5.3.2

doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce imobilizéru může na požádání uvést vhodné montážní organizace);

| 8.5.3.3 | montážní organizace má vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s imobilizérem. |
| --- | --- |

8.5.3.3

montážní organizace má vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s imobilizérem.

| 8.5.4 | Návod k použití. |
| --- | --- |

8.5.4

Návod k použití.

| 8.5.5 | Návod k údržbě. |
| --- | --- |

8.5.5

Návod k údržbě.

| 8.5.6 | Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky imobilizéru; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 8.5.2. |
| --- | --- |

8.5.6

Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky imobilizéru; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 8.5.2.

9.   ZMĚNA TYPU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

| 9.1 | Každá změna typu vozidla nebo konstrukční části z hlediska tohoto předpisu se musí oznámit orgánu státní správy, který tento typ vozidla nebo konstrukční části schválil. Tento orgán potom může buď:






  9.1.1 | usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že konstrukční část nebo vozidlo nadále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- | --- |

9.1

Každá změna typu vozidla nebo konstrukční části z hlediska tohoto předpisu se musí oznámit orgánu státní správy, který tento typ vozidla nebo konstrukční části schválil. Tento orgán potom může buď:

9.1.1

usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že konstrukční část nebo vozidlo nadále splňuje požadavky, nebo

| 9.1.2 | vyžadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

9.1.2

vyžadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.

| 9.2 | Potvrzení nebo odmítnutí schválení s udáním změn se zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 4.3. |
| --- | --- |

9.2

Potvrzení nebo odmítnutí schválení s udáním změn se zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 4.3.

| 9.3 | Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo. |
| --- | --- |

9.3

Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo.

10.   POSTUPY PRO ZAJIŠTĚNÍ SHODNOSTI VÝROBY

Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:

| 10.1 | Vozidla/konstrukční části schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky příslušné části (příslušných částí) tohoto předpisu. |
| --- | --- |

10.1

Vozidla/konstrukční části schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky příslušné části (příslušných částí) tohoto předpisu.

| 10.2 | Zkoušky předepsané v příslušné části (příslušných částech) tohoto předpisu musí být u každého typu vozidla nebo konstrukční části prováděny na základě statisticky řízeného a náhodného výběru v souladu s jedním z postupů pravidelné kontroly jakosti. |
| --- | --- |

10.2

Zkoušky předepsané v příslušné části (příslušných částech) tohoto předpisu musí být u každého typu vozidla nebo konstrukční části prováděny na základě statisticky řízeného a náhodného výběru v souladu s jedním z postupů pravidelné kontroly jakosti.

| 10.3 | Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se tato ověření provádí jednou za dva roky. |
| --- | --- |

10.3

Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se tato ověření provádí jednou za dva roky.

11.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 11.1 | Schválení udělené pro typ vozidla/konstrukční části podle tohoto předpisu může být odejmuto, jestliže nejsou splněny požadavky bodu 10. |
| --- | --- |

11.1

Schválení udělené pro typ vozidla/konstrukční části podle tohoto předpisu může být odejmuto, jestliže nejsou splněny požadavky bodu 10.

| 11.2 | Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

11.2

Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.

12.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla/konstrukční části schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.

13.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout stávající schválení nebo rozšíření těchto schválení udělená podle předpisů č. 18 a 97, pokud jsou v souladu s přechodnými ustanoveními uvedených předpisů.

13.1   Schválení typu imobilizéru

| 13.1.1 | Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 1 k původnímu znění předpisu v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ konstrukční části nebo samostatného technického celku, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu. |
| --- | --- |

13.1.1

Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 1 k původnímu znění předpisu v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ konstrukční části nebo samostatného technického celku, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.

| 13.1.2 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále udělovat schválení těm typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují požadavky původního znění tohoto předpisu za předpokladu, že daná konstrukční část nebo samostatný technický celek je určen jako náhradní díl pro montáž na již používaná vozidla a že by nebylo technicky možné do vozidla namontovat konstrukční část nebo samostatný technický celek, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu. |
| --- | --- |

13.1.2

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále udělovat schválení těm typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují požadavky původního znění tohoto předpisu za předpokladu, že daná konstrukční část nebo samostatný technický celek je určen jako náhradní díl pro montáž na již používaná vozidla a že by nebylo technicky možné do vozidla namontovat konstrukční část nebo samostatný technický celek, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.

13.2   Schválení typu vozidla

Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 1 k původnímu znění předpisu v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.

14.   NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají zprávy o udělení schválení nebo o rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení vydaného v jiných státech.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/Rev.1) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 ve znění pozdějších změn).

(2)  Týká se pouze vozidel s elektrickým systémem 12 V.

(3)  Doporučuje se, aby smluvní strany používaly části I a IV ke schvalování vozidel kategorie M1 a pouze část I ke schvalování vozidel kategorie N1, přičemž ostatní požadavky zůstávají nepovinné. Části II, III a IV by se měly použít tehdy, pokud je toto zařízení namontováno do vozidla kategorií uvedených v bodech 1.3 až 1.5.

(4)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Dalším zemím se přidělí následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(5)  ETSI: Evropský ústav pro telekomunikační normy (European Telecommunications Standards Institute). Jestliže nejsou uvedené normy dostupné v době, kdy tento předpis vstoupí v platnost, použijí se příslušné vnitrostátní požadavky.

(6)  CEPT: Konference evropských správ pošt a telekomunikací (Conference of European Posts and Telecommunications).

ERC: Evropský radiokomunikační výbor (European Radiocommunications Committee).

(7)  Smluvní strany mohou zakázat určitý kmitočet a/nebo výkon a mohou povolit užívání jiného kmitočtu a/nebo výkonu.

(8)  Svítilny, které se používají jako součást optických výstražných zařízení a které patří ke standardnímu systému osvětlení vozidla, nemusí splňovat provozní parametry podle bodu 6.4.1 a nemusí být podrobeny zkouškám uvedeným v bodě 6.4.2.

(9)  Podle definice v příloze 8 předpisu EHK č. 13 ve znění posledních změn.

---

PŘÍLOHA 1

Část 1

(maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))

INFORMAČNÍ DOKUMENT

podle bodů 5, 7 nebo 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu systému pro typ vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití

které neobsahuje/obsahuje poplašný systém (1)

které neobsahuje/obsahuje imobilizér (1)

1.   OBECNĚ

1.1   Značka (obchodní název výrobce):

1.2   Typ:

1.3   Způsob označení typu, pokud je na zařízení vyznačen (2):

1.3.1   Umístění tohoto označení:

1.4   Kategorie vozidla (3):

1.5   Název a adresa výrobce:

1.6   Umístění značky EHK schválení:

1.7   Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):

2.   VŠEOBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

2.1   Fotografie a/nebo výkresy reprezentující typ vozidla:

2.2   Řízení: levostranné/pravostranné (1)

3.   RŮZNÉ

3.1   Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vozidla:

3.1.1   Ochranné zařízení:

3.1.1.1   Podrobný popis typu vozidla z hlediska uspořádání a konstrukce řízení nebo celku, na který ochranné zařízení působí:

3.1.1.2   Výkresy ochranného zařízení a jeho instalace do vozidla:

3.1.1.3   Technický popis zařízení:

3.1.1.4   Údaje o použití kombinací zámku:

3.1.2   Imobilizér vozidla:

3.1.2.1   Číslo schválení typu, pokud bylo uděleno:

3.1.2.2   U dosud neschválených imobilizérů

| 3.1.2.2.1 | Podrobný technický popis imobilizéru vozidla a opatření proti jeho neúmyslné aktivaci: |
| --- | --- |

3.1.2.2.1

Podrobný technický popis imobilizéru vozidla a opatření proti jeho neúmyslné aktivaci:

| 3.1.2.2.2 | Systém (systémy), na které imobilizér vozidla působí: |
| --- | --- |

3.1.2.2.2

Systém (systémy), na které imobilizér vozidla působí:

| 3.1.2.2.3 | Případně počet zaměnitelných efektivních kódů: |
| --- | --- |

3.1.2.2.3

Případně počet zaměnitelných efektivních kódů:

3.1.3   Poplašný systém (pokud je instalován):

3.1.3.1   Číslo schválení typu, pokud bylo uděleno:

3.1.3.2   U dosud neschválených poplašných systémů

| 3.1.3.2.1 | Podrobný popis poplašného systému a konstrukčních částí vozidla, které mají k instalovanému poplašnému systému vztah: |
| --- | --- |

3.1.3.2.1

Podrobný popis poplašného systému a konstrukčních částí vozidla, které mají k instalovanému poplašnému systému vztah:

| 3.1.3.2.2 | Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se poplašný systém skládá: |
| --- | --- |

3.1.3.2.2

Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se poplašný systém skládá:

Část 2

(maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))

INFORMAČNÍ DOKUMENT

podle bodu 6 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu poplašného systému jako konstrukční části

1.   OBECNĚ

1.1   Značka (obchodní název výrobce):

1.2   Typ:

1.3   Způsob označení typu, pokud je na zařízení vyznačen (4):

1.3.1   Umístění tohoto označení:

1.4   Název a adresa výrobce:

1.5   Umístění značky EHK schválení:

1.6   Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):

2.   POPIS ZAŘÍZENÍ

2.1   Podrobný popis poplašného systému a konstrukčních částí vozidla, které se vztahují k instalovanému poplašnému systému:

2.1.1   Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se poplašný systém skládá:

2.1.2   Opatření proti planým poplachům:

2.2   Rozsah ochrany, kterou zařízení poskytuje:

2.3   Způsob nastavení/odstavení zařízení:

2.4   Případně počet zaměnitelných efektivních kódů:

2.5   Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se zařízení skládá, popřípadě jejich referenční značky:

3.   VÝKRESY

3.1   Výkresy hlavních konstrukčních částí zařízení (na výkresech musí být patrné místo určené pro značku EHK schválení typu, případně pro referenční značku):

4.   NÁVODY

4.1   Seznam vozidel, do kterých lze zařízení namontovat:

4.2   Popis způsobu instalace doplněný fotografiemi a/nebo výkresy:

4.3   Návod k použití:

4.4   Případný návod k údržbě:

Část 3

(maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))

INFORMAČNÍ DOKUMENT

podle bodu 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu imobilizéru jako konstrukční části

1.   OBECNĚ

1.1   Značka (obchodní název výrobce):

1.2   Typ:

1.3   Způsob označení typu, pokud je na zařízení vyznačen (5):

1.3.1   Umístění tohoto označení:

1.4   Název a adresa výrobce:

1.5   Umístění značky EHK schválení:

1.6   Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):

2.   POPIS ZAŘÍZENÍ

2.1   Podrobný technický popis imobilizéru vozidla a opatření proti jeho náhodné aktivaci:

2.2   Systém (systémy) vozidla, na které imobilizér vozidla působí:

2.3   Způsob nastavení/odstavení zařízení:

2.4   Případně počet zaměnitelných efektivních kódů:

2.5   Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se zařízení skládá, popřípadě jejich referenční značky:

3.   VÝKRESY

3.1   Výkresy hlavních konstrukčních částí zařízení (na výkresech musí být patrné místo určené pro značku EHK schválení typu, případně pro referenční značku):

4.   NÁVODY

4.1   Seznam vozidel, do kterých lze zařízení namontovat:

4.2   Popis způsobu instalace doplněný fotografiemi a/nebo výkresy:

4.3   Návod k použití:

4.4   Případný návod k údržbě:

---

(1)  Nehodící se škrtněte (jsou případy, kdy se použije více položek a kdy není třeba nic vypustit).

(2)  Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).

(3)  Jak stanoví úplné usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 ve znění pozdějších změn).

(4)  Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).

(5)  Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).

---

PŘÍLOHA 2

Část 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Doplněk

k osvědčení EHK schválení typu č. ...

týkajícímu se schválení typu vozidla podle předpisu č. 116

| 1. | Doplňující informace:






  1.1 | Stručný popis zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití a částí vozidla, na které toto (tato) zařízení působí: |
| --- | --- | --- |

1.

Doplňující informace:

1.1

Stručný popis zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití a částí vozidla, na které toto (tato) zařízení působí:

| 1.2 | Stručný popis imobilizéru: |
| --- | --- |

1.2

Stručný popis imobilizéru:

| 1.3 | Stručný popis poplašného systému, je-li instalován, s uvedením jmenovitého napájecího napětí (1): |
| --- | --- |

1.3

Stručný popis poplašného systému, je-li instalován, s uvedením jmenovitého napájecího napětí (1):

Část 2

Část 2

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Doplněk

k osvědčení EHK schválení typu č. ...

týkajícímu se schválení typu poplašného systému vozidel podle předpisu č. 116

| 1. | Doplňující informace:






  1.1 | Stručný popis poplašného systému, je-li instalován, s uvedením jmenovitého napájecího napětí (2): |
| --- | --- | --- |

1.

Doplňující informace:

1.1

Stručný popis poplašného systému, je-li instalován, s uvedením jmenovitého napájecího napětí (2):

| 1.2 | Seznam vozidel, do kterých lze poplašný systém namontovat: |
| --- | --- |

1.2

Seznam vozidel, do kterých lze poplašný systém namontovat:

| 1.3 | Typy vozidel, na kterých byl poplašný systém zkoušen: |
| --- | --- |

1.3

Typy vozidel, na kterých byl poplašný systém zkoušen:

| 1.4 | Seznam náležitě označených hlavních konstrukčních částí, které tvoří poplašný systém: |
| --- | --- |

1.4

Seznam náležitě označených hlavních konstrukčních částí, které tvoří poplašný systém:

| 2. | Poznámky: |
| --- | --- |

2.

Poznámky:

Část 3

Část 3

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Doplněk

k osvědčení EHK schválení typu č. ...

týkajícímu se schválení imobilizéru podle předpisu č. 116

| 1. | Doplňující informace:






  1.1 | Stručný popis imobilizéru: |
| --- | --- | --- |

1.

Doplňující informace:

1.1

Stručný popis imobilizéru:

| 1.2 | Seznam vozidel, do kterých lze imobilizér namontovat: |
| --- | --- |

1.2

Seznam vozidel, do kterých lze imobilizér namontovat:

| 1.3 | Typy vozidel, na kterých byl imobilizér zkoušen: |
| --- | --- |

1.3

Typy vozidel, na kterých byl imobilizér zkoušen:

| 1.4 | Seznam náležitě označených hlavních konstrukčních částí, které tvoří imobilizér: |
| --- | --- |

1.4

Seznam náležitě označených hlavních konstrukčních částí, které tvoří imobilizér:

| 2. | Poznámky: |
| --- | --- |

2.

Poznámky:

---

(1)  Uvádí se pouze u poplašných systémů vozidel používaných ve vozidlech s jiným jmenovitým napájecím napětím než 12 V.

1

(2)  Uvádí se pouze u poplašných systémů vozidel používaných ve vozidlech s jiným jmenovitým napájecím napětím než 12 V.

2

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

VZOR A

(viz bod 4.4 tohoto předpisu)

Obrázek 1

(viz bod 4.4.3.4 tohoto předpisu)

Image

Obrázek 2

(viz bod 4.4.3.1 tohoto předpisu)

Image

Obrázek 3

(viz bod 4.4.3.2 tohoto předpisu)

Image

Obrázek 4

(viz bod 4.4.3.5 tohoto předpisu)

Image

Obrázek 5

(viz bod 4.4.3.6 tohoto předpisu)

Image

Obrázek 6

(viz bod 4.4.3.7 tohoto předpisu)

Image

VZOR B

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Obrázek 7

(příklad)

Image

---

PŘÍLOHA 4

Část I

POSTUP ZKOUŠKY ODOLNOSTI PROTI OPOTŘEBENÍ ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ PŮSOBÍCÍCH NA ŘÍZENÍ

1.   Zkušební zařízení

Zkušební zařízení se skládá z:

| 1.1 | Zařízení vhodného pro namontování vzorku kompletního řízení s připojeným zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití podle bodu 5.1.2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.1

Zařízení vhodného pro namontování vzorku kompletního řízení s připojeným zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití podle bodu 5.1.2 tohoto předpisu.

| 1.2 | Prostředku pro nastavení a odstavení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, který zahrnuje použití klíče. |
| --- | --- |

1.2

Prostředku pro nastavení a odstavení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, který zahrnuje použití klíče.

| 1.3 | Prostředku pro natočení hřídele volantu vzhledem k zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

1.3

Prostředku pro natočení hřídele volantu vzhledem k zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

2.   Postup zkoušky

| 2.1 | Vzorek kompletního řízení se zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití se upevní do zařízení podle bodu 1.1. |
| --- | --- |

2.1

Vzorek kompletního řízení se zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití se upevní do zařízení podle bodu 1.1.

| 2.2 | Jeden cyklus zkoušky se skládá z těchto úkonů:






  2.2.1 | Výchozí poloha. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se vyřadí z činnosti a hřídel volantu se otáčením uvede do polohy zabraňující zapojení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, pokud nejde o typ dovolující blokování v kterékoli poloze řízení. |
| --- | --- | --- |

2.2

Jeden cyklus zkoušky se skládá z těchto úkonů:

2.2.1

Výchozí poloha. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se vyřadí z činnosti a hřídel volantu se otáčením uvede do polohy zabraňující zapojení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, pokud nejde o typ dovolující blokování v kterékoli poloze řízení.

| 2.2.2 | Nastavení do aktivního stavu. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se pomocí klíče nastaví z neaktivního stavu do stavu aktivního. |
| --- | --- |

2.2.2

Nastavení do aktivního stavu. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se pomocí klíče nastaví z neaktivního stavu do stavu aktivního.

| 2.2.3 (1) | Uvedení do činnosti. Hřídelí řízení se otáčí tak, aby se krouticí moment v okamžiku působení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití rovnal 40 ± 2 Nm. |
| --- | --- |

2.2.3 (1)

Uvedení do činnosti. Hřídelí řízení se otáčí tak, aby se krouticí moment v okamžiku působení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití rovnal 40 ± 2 Nm.

| 2.2.4 | Vyřazení z činnosti. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se běžnými prostředky vyřadí z činnosti, přičemž se k usnadnění vypnutí sníží krouticí moment na nulu. |
| --- | --- |

2.2.4

Vyřazení z činnosti. Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se běžnými prostředky vyřadí z činnosti, přičemž se k usnadnění vypnutí sníží krouticí moment na nulu.

| 2.2.5 (1) | Návrat do výchozí polohy. Hřídel volantu se otáčením uvede do polohy zabraňující zapojení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. |
| --- | --- |

2.2.5 (1)

Návrat do výchozí polohy. Hřídel volantu se otáčením uvede do polohy zabraňující zapojení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.

| 2.2.6 | Otáčení opačným směrem. Opakuje se postup popsaný v bodech 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 a 2.2.5, avšak s opačným směrem otáčení hřídele volantu. |
| --- | --- |

2.2.6

Otáčení opačným směrem. Opakuje se postup popsaný v bodech 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 a 2.2.5, avšak s opačným směrem otáčení hřídele volantu.

| 2.2.7 | Časový interval mezi dvěma po sobě následujícími působeními zařízení musí být alespoň 10 sekund. |
| --- | --- |

2.2.7

Časový interval mezi dvěma po sobě následujícími působeními zařízení musí být alespoň 10 sekund.

| 2.3 | Cyklus zkoušky odolnosti proti opotřebení se opakuje do dosažení počtu stanoveného v bodě 5.3.1.3 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

2.3

Cyklus zkoušky odolnosti proti opotřebení se opakuje do dosažení počtu stanoveného v bodě 5.3.1.3 tohoto předpisu.

Část 2

POSTUP ZKOUŠKY ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ PŮSOBÍCÍCH NA ŘÍZENÍ S VYUŽITÍM OMEZOVAČE KROUTICÍHO MOMENTU

1.   Zkušební zařízení

Zkušební zařízení se skládá z:

| 1.1 | Zařízení vhodného pro upevnění odpovídajících částí mechanismu řízení nebo – pokud se zkouška provádí na úplném vozidle – ze zvedáku umožňujícího zvednout všechna řízená kola nad zem. |
| --- | --- |

1.1

Zařízení vhodného pro upevnění odpovídajících částí mechanismu řízení nebo – pokud se zkouška provádí na úplném vozidle – ze zvedáku umožňujícího zvednout všechna řízená kola nad zem.

| 1.2 | Zařízení umožňujícího/umožňujících vyvinout a měřit krouticí moment působící na řízení podle bodu 2.3. Přesnost měření musí být 2 % nebo vyšší. |
| --- | --- |

1.2

Zařízení umožňujícího/umožňujících vyvinout a měřit krouticí moment působící na řízení podle bodu 2.3. Přesnost měření musí být 2 % nebo vyšší.

2.   Popis zkušební metody

| 2.1 | Jestliže se zkouška provádí na úplném vozidle, nesmějí se řízená kola při zkoušce dotýkat země. |
| --- | --- |

2.1

Jestliže se zkouška provádí na úplném vozidle, nesmějí se řízená kola při zkoušce dotýkat země.

| 2.2 | Zámek řízení se aktivuje tak, aby se řízení zablokovalo. |
| --- | --- |

2.2

Zámek řízení se aktivuje tak, aby se řízení zablokovalo.

| 2.3 | Na mechanismus řízení se působí krouticím momentem, aby se otáčel. |
| --- | --- |

2.3

Na mechanismus řízení se působí krouticím momentem, aby se otáčel.

| 2.4 | Zkušební cyklus zahrnuje otočení volantu o 90° s následujícím otočením o 180° v opačném směru a dalším otočením o 90° v původním směru (viz obrázek);
  1 cyklus = + 90° / – 180° / + 90° s přesností ± 10 %. |
| --- | --- |

2.4

Zkušební cyklus zahrnuje otočení volantu o 90° s následujícím otočením o 180° v opačném směru a dalším otočením o 90° v původním směru (viz obrázek);

1 cyklus = + 90° / – 180° / + 90° s přesností ± 10 %.

Image

| 2.5 | Doba trvání cyklu je 20 ± 2 s. |
| --- | --- |

2.5

Doba trvání cyklu je 20 ± 2 s.

| 2.6 | Provede se pět zkušebních cyklů. |
| --- | --- |

2.6

Provede se pět zkušebních cyklů.

| 2.7 | Minimální hodnota krouticího momentu zaznamenaná během každého cyklu musí být vyšší než hodnota uvedená v bodě 5.3.1.4.2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

2.7

Minimální hodnota krouticího momentu zaznamenaná během každého cyklu musí být vyšší než hodnota uvedená v bodě 5.3.1.4.2 tohoto předpisu.

---

(1)  Umožňuje-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití blokování v jakékoli poloze řízení, vynechají se postupy uvedené v bodech 2.2.3 a 2.2.5.

---

PŘÍLOHA 5

(Vyhrazeno)

---

PŘÍLOHA 6

VZOR PROHLÁŠENÍ O SHODĚ

Image

---

PŘÍLOHA 7

VZOR OSVĚDČENÍ O INSTALACI

Image

---

PŘÍLOHA 8

Body 6.4.2.11 a 7.4

ZKOUŠKA SYSTÉMŮ PRO OCHRANU PROSTORU PRO CESTUJÍCÍ

Image

---

PŘÍLOHA 9

ELEKTROMAGNETICKÁ KOMPATIBILITA

Poznámka: Zkouška elektromagnetické kompatibility musí být provedena v závislosti na zkušebním zařízení buď podle bodu 1, nebo podle bodu 2.

1.   Metoda ISO

Odolnost proti konduktivnímu rušení z napájecích vodičů

Pro napájecí vodiče a další spoje poplašných systémů vozidel/poplašných systémů, které mohou být za provozu připojeny k napájecím vodičům, se použijí zkušební pulsy 1, 2, 3a, 3b, 4 a 5 podle mezinárodní normy ISO 7637-1:1990.

Poplašný systém vozidel/poplašný systém ve stavu odstavení

Zkušební pulsy 1 až 5 se použijí ve zkušební úrovni III. Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební pulsy musí být A.

Poplašný systém vozidel/poplašný systém ve stavu nastavení

Použijí se zkušební pulsy 1 až 5. Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební pulsy je uveden v tabulce 1.

Tabulka 1

Zkušební úroveň/funkční stav (pro napájecí vodiče)

| Číslo zkušebního pulsu | Zkušební úroveň | Funkční stav |
| --- | --- | --- |
| 1 | III | C |
| 2 | III | A |
| 3a | III | C |
| 3b | III | A |
| 4 | III | B |
| 4 | I | A |
| 5 | III | A |

Číslo zkušebního pulsu

Zkušební úroveň

Funkční stav

1

III

C

2

III

A

3a

III

C

3b

III

A

4

III

B

4

I

A

5

III

A

Odolnost proti rušení indukovanému do signálových vodičů

Přívody, které nejsou spojeny s napájecími vodiči (např. se zvláštními signálovými vodiči), musí být zkoušeny v souladu s mezinárodní normou ISO7637-3:1995 (a Corr.1). Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební pulsy je uveden v tabulce 2.

Tabulka 2

Zkušební úroveň/funkční stav (pro signálové vodiče)

| Číslo zkušebního pulsu | Zkušební úroveň | Funkční stav |
| --- | --- | --- |
| 3a | III | C |
| 3b | III | A |

Číslo zkušebního pulsu

Zkušební úroveň

Funkční stav

3a

III

C

3b

III

A

Odolnost proti vyzařovanému vysokofrekvenčnímu rušení

Zkouška odolnosti poplašného systému vozidel/poplašného systému může být provedena podle instrukcí předpisu č. 10 série změn 02 a podle zkušebních metod popsaných v příloze 6 pro vozidla a v příloze 9 pro samostatný technický celek.

Elektrické rušení elektrostatickými výboji

Odolnost proti elektrickému rušení musí být zkoušena v souladu s technickou zprávou ISO/TR 10605-1993.

Vysokofrekvenční vyzařování

Zkoušky musí být provedeny podle instrukcí předpisu č. 10 série změn 02 a zkušebních metod popsaných v příloze 4 a 5 pro vozidla a v příloze 7 a 8 pro samostatný technický celek.

2.   Metoda IEC

Elektromagnetické pole

Poplašné systémy vozidel/poplašné systémy musí být podrobeny základní zkoušce. Podrobí se zkoušce v elektromagnetickém poli popsané v publikaci IEC 839-1-3-1998, zkouška A-13 ve kmitočtovém rozsahu od 20 do 1 000 MHz a pro úroveň intenzity pole 30 V/m.

Kromě toho se poplašné systémy vozidel/poplašné systémy podrobí konduktivnímu rušení a rušení vazbou popsaným v mezinárodní normě ISO 7637 části 1:1990, 2:1990 nebo 3:1993.

Elektrické rušení elektrostatickými výboji

Poplašné systémy vozidel / poplašné systémy musí být podrobeny základní zkoušce. Podrobí se zkoušce odolnosti proti elektrostatickým výbojům popsané buď v normě EN 61000-4-2, nebo ve zprávě ISO/TR 10605-1993 podle volby výrobce.

Vysokofrekvenční vyzařování

Poplašné systémy vozidel/poplašné systémy se podrobí zkoušce na rádiové odrušení podle zkoušek popsaných v předpisu č. 10 série změn 02 a podle zkušebních metod popsaných v příloze 4 a 5 pro vozidla a v příloze 7 a 8 pro samostatný technický celek.

---

PŘÍLOHA 10

POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SPÍNAČŮ OVLÁDANÝCH MECHANICKÝM KLÍČEM

| 1. | Válcová část vložky spínače nesmí vyčnívat z krytu více než 1 mm a vyčnívající část musí být kuželovitá. |
| --- | --- |

1.

Válcová část vložky spínače nesmí vyčnívat z krytu více než 1 mm a vyčnívající část musí být kuželovitá.

| 2. | Spoj mezi válcem vložky a jeho pouzdrem musí být schopen odolávat tažné síle 600 N a krouticímu momentu 25 Nm. |
| --- | --- |

2.

Spoj mezi válcem vložky a jeho pouzdrem musí být schopen odolávat tažné síle 600 N a krouticímu momentu 25 Nm.

| 3. | Vložka spínače musí být odolná proti odvrtání. |
| --- | --- |

3.

Vložka spínače musí být odolná proti odvrtání.

| 4. | Profil klíče musí mít nejméně 1 000 efektivních permutací. |
| --- | --- |

4.

Profil klíče musí mít nejméně 1 000 efektivních permutací.

| 5. | Spínač nesmí být možné ovládat klíčem, který se liší od správného klíče pouze jednou permutací. |
| --- | --- |

5.

Spínač nesmí být možné ovládat klíčem, který se liší od správného klíče pouze jednou permutací.

| 6. | Otvor pro klíč spínače ovládaného zvnějšku musí být zakryt clonkou nebo jiným způsobem chráněn proti vniknutí nečistot nebo vody. |
| --- | --- |

6.

Otvor pro klíč spínače ovládaného zvnějšku musí být zakryt clonkou nebo jiným způsobem chráněn proti vniknutí nečistot nebo vody.

---

| 30.6.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 164/231 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 164/231

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 122 — Jednotná technická ustanovení pro schvalování vozidel kategorií M, N a O z hlediska jejich systémů vytápění

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

| | opravu 2 původního znění předpisu, jíž se týká depozitní oznámení C.N.1156.2006.TREATIES-2 – ze dne 13. prosince 2006 |
| --- | --- |

opravu 2 původního znění předpisu, jíž se týká depozitní oznámení C.N.1156.2006.TREATIES-2 – ze dne 13. prosince 2006

| | dodatek 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 22. července 2009 |
| --- | --- |

dodatek 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 22. července 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Rozsah použití |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice: Obecně |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Část I – Schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění |
| --- | --- |

5.

| 6. | Část II – Schválení systému vytápění z hlediska jeho provozní bezpečnosti |
| --- | --- |

6.

| 7. | Změna a rozšíření schválení typu vozidla nebo konstrukční části |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy technických zkušeben, které provádějí schvalovací zkoušky, a orgánů státní správy |
| --- | --- |

11.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 — | Informační dokumenty a formuláře zpráv |
| --- | --- |

Příloha 1 —

| Příloha 2 — | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 —

| Příloha 3 — | Požadavky na systémy vytápění, které využívají odpadní teplo (převod vzduchem) |
| --- | --- |

Příloha 3 —

| Příloha 4 — | Postup zkoušky při určování kvality vzduchu |
| --- | --- |

Příloha 4 —

| Příloha 5 — | Postup zkoušky při určování teploty |
| --- | --- |

Příloha 5 —

| Příloha 6 — | Postup zkoušky výfukových emisí spalovacích topení |
| --- | --- |

Příloha 6 —

| Příloha 7 — | Doplňkové požadavky na spalovací topení |
| --- | --- |

Příloha 7 —

| Příloha 8 — | Bezpečnostní požadavky na spalovací topení na LPG a systémy vytápění na LPG |
| --- | --- |

Příloha 8 —

| Příloha 9 — | Doplňující ustanovení pro určitá vozidla podle specifikace v ADR |
| --- | --- |

Příloha 9 —

1.   ROZSAH POUŽITÍ

| 1.1 | Tento předpis se použije u všech vozidel kategorie M, N a O (1), ve kterých je namontován systém vytápění.
  Schválení typu se uděluje podle:






  1.2 | Část I – Schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění. |
| --- | --- | --- |

1.1

Tento předpis se použije u všech vozidel kategorie M, N a O (1), ve kterých je namontován systém vytápění.

Schválení typu se uděluje podle:

1.2

Část I – Schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění.

| 1.3 | Část II – Schválení systému vytápění z hlediska jeho provozní bezpečnosti. |
| --- | --- |

1.3

Část II – Schválení systému vytápění z hlediska jeho provozní bezpečnosti.

2.   DEFINICE: OBECNĚ

Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:

| 2.1 | „Vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M, N nebo O (1), ve kterém je namontován systém vytápění. |
| --- | --- |

2.1

„Vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M, N nebo O (1), ve kterém je namontován systém vytápění.

| 2.2 | „Výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Není podstatné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech stupňů výroby vozidla nebo konstrukční části, které jsou předmětem postupu schválení. |
| --- | --- |

2.2

„Výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Není podstatné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech stupňů výroby vozidla nebo konstrukční části, které jsou předmětem postupu schválení.

| 2.3 | „Vnitřním prostorem“ se rozumí uzavřené části vozidla, které jsou určeny pro cestující a/nebo náklad. |
| --- | --- |

2.3

„Vnitřním prostorem“ se rozumí uzavřené části vozidla, které jsou určeny pro cestující a/nebo náklad.

| 2.4 | „Systémem vytápění prostoru pro cestující“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty v prostoru pro cestující. |
| --- | --- |

2.4

„Systémem vytápění prostoru pro cestující“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty v prostoru pro cestující.

| 2.5 | „Systémem vytápění prostoru pro náklad“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty v prostoru pro náklad. |
| --- | --- |

2.5

„Systémem vytápění prostoru pro náklad“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty v prostoru pro náklad.

| 2.6 | „Prostorem pro náklad“ se rozumí vnitřní část vozidla určená pro náklad. |
| --- | --- |

2.6

„Prostorem pro náklad“ se rozumí vnitřní část vozidla určená pro náklad.

| 2.7 | „Prostorem pro cestující“ se rozumí vnitřní část vozidla užívaná pro řidiče a cestující. |
| --- | --- |

2.7

„Prostorem pro cestující“ se rozumí vnitřní část vozidla užívaná pro řidiče a cestující.

| 2.8 | „Plynné palivo“ zahrnuje paliva, která jsou za normálních teplot a tlaku (288,2 K a 101,33 kPa) v plynném stavu, jako jsou zkapalněný ropný plyn (LPG) a stlačený zemní plyn (CNG). |
| --- | --- |

2.8

„Plynné palivo“ zahrnuje paliva, která jsou za normálních teplot a tlaku (288,2 K a 101,33 kPa) v plynném stavu, jako jsou zkapalněný ropný plyn (LPG) a stlačený zemní plyn (CNG).

| 2.9 | „Přehřátím“ se rozumí stav, který nastane, jestliže je přívod vytápěcího vzduchu do spalovacího topení zcela zablokován. |
| --- | --- |

2.9

„Přehřátím“ se rozumí stav, který nastane, jestliže je přívod vytápěcího vzduchu do spalovacího topení zcela zablokován.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA Z HLEDISKA JEHO SYSTÉMU VYTÁPĚNÍ

| 3.1.1 | Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění podává výrobce vozidla nebo jím řádně zplnomocněný zástupce. |
| --- | --- |

3.1.1

Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění podává výrobce vozidla nebo jím řádně zplnomocněný zástupce.

| 3.1.2 | K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím provedení a dále tyto údaje:






  3.1.2.1 | podrobný popis typu vozidla z hlediska jeho konstrukce, rozměrů, uspořádání a konstrukčních materiálů; |
| --- | --- | --- |

3.1.2

K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím provedení a dále tyto údaje:

3.1.2.1

podrobný popis typu vozidla z hlediska jeho konstrukce, rozměrů, uspořádání a konstrukčních materiálů;

| 3.1.2.2 | výkresy systému vytápění a jeho obecného uspořádání. |
| --- | --- |

3.1.2.2

výkresy systému vytápění a jeho obecného uspořádání.

| 3.1.3 | Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1, části 1, dodatku 1. |
| --- | --- |

3.1.3

Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1, části 1, dodatku 1.

| 3.1.4 | Technické zkušebně odpovědné za provedení zkoušky schválení typu musí být přistaveno vozidlo reprezentující typ vozidla, který má být schválen. |
| --- | --- |

3.1.4

Technické zkušebně odpovědné za provedení zkoušky schválení typu musí být přistaveno vozidlo reprezentující typ vozidla, který má být schválen.

| 3.1.5 | Pokud je vozidlo, které má být schváleno, vybaveno topením se schválením typu podle EHK, musí se k žádosti o schválení typu vozidla přiložit údaj o čísle schválení tohoto typu topení a označení tohoto typu topení podle údaje výrobce. |
| --- | --- |

3.1.5

Pokud je vozidlo, které má být schváleno, vybaveno topením se schválením typu podle EHK, musí se k žádosti o schválení typu vozidla přiložit údaj o čísle schválení tohoto typu topení a označení tohoto typu topení podle údaje výrobce.

| 3.1.6 | Pokud je vozidlo, které má být schváleno, vybaveno topením bez schválení jeho typu podle EHK, musí se příslušné technické zkušebně dodat topení reprezentující typ topení, který má být schválen. |
| --- | --- |

3.1.6

Pokud je vozidlo, které má být schváleno, vybaveno topením bez schválení jeho typu podle EHK, musí se příslušné technické zkušebně dodat topení reprezentující typ topení, který má být schválen.

3.2   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU TOPENÍ

| 3.2.1 | Žádost o schválení typu topení jako konstrukční části podává výrobce systému vytápění. |
| --- | --- |

3.2.1

Žádost o schválení typu topení jako konstrukční části podává výrobce systému vytápění.

| 3.2.2 | Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění podává výrobce vozidla nebo jím řádně zplnomocněný zástupce:






  3.2.2.1 | podrobný popis typu systému vytápění z hlediska jeho konstrukce, rozměrů, uspořádání a konstrukčních materiálů; |
| --- | --- | --- |

3.2.2

Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho systému vytápění podává výrobce vozidla nebo jím řádně zplnomocněný zástupce:

3.2.2.1

podrobný popis typu systému vytápění z hlediska jeho konstrukce, rozměrů, uspořádání a konstrukčních materiálů;

| 3.2.2.2 | výkresy systému vytápění a jeho obecného uspořádání. |
| --- | --- |

3.2.2.2

výkresy systému vytápění a jeho obecného uspořádání.

| 3.2.3 | Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1, části 1, dodatku 2. |
| --- | --- |

3.2.3

Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1, části 1, dodatku 2.

| 3.2.4 | Technické zkušebně musí být přistaveno topení reprezentující typ topení, který má být schválen. |
| --- | --- |

3.2.4

Technické zkušebně musí být přistaveno topení reprezentující typ topení, který má být schválen.

| 3.2.5 | Vzorek musí být zřetelně a nesmazatelně označen obchodním názvem nebo značkou žadatele a označením typu. |
| --- | --- |

3.2.5

Vzorek musí být zřetelně a nesmazatelně označen obchodním názvem nebo značkou žadatele a označením typu.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Schválení se udělí, pokud typ dodaný k schválení podle tohoto předpisu vyhovuje příslušnému bodu (příslušným bodům) tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.1

Schválení se udělí, pokud typ dodaný k schválení podle tohoto předpisu vyhovuje příslušnému bodu (příslušným bodům) tohoto předpisu.

| 4.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00 pro předpis v jeho původním znění) musí udávat sérii hlavních technických změn, zapracovaných do předpisu v době vystavení schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému vytápění podle definice v tomto předpisu. |
| --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00 pro předpis v jeho původním znění) musí udávat sérii hlavních technických změn, zapracovaných do předpisu v době vystavení schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému vytápění podle definice v tomto předpisu.

| 4.3 | Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám Dohody, které uplatňují tento předpis na odpovídajícím formuláři podle vzorů v příloze 1, části 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.3

Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám Dohody, které uplatňují tento předpis na odpovídajícím formuláři podle vzorů v příloze 1, části 2 tohoto předpisu.

| 4.4 | Zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném v schvalovacím formuláři musí být na každém vozidle shodném s typem schváleným podle tohoto předpisu a na každé nezávisle dodané konstrukční části shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu umístěna kružnice, uzavírající v sobě písmeno „E“, následované rozlišovacím číslem státu, který schválení udělil (2). |
| --- | --- |

4.4

Zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném v schvalovacím formuláři musí být na každém vozidle shodném s typem schváleným podle tohoto předpisu a na každé nezávisle dodané konstrukční části shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu umístěna kružnice, uzavírající v sobě písmeno „E“, následované rozlišovacím číslem státu, který schválení udělil (2).

| 4.5 | U schválení typu konstrukční části se uvede číslo tohoto předpisu, následované písmenem „R“, pomlčka a číslo schválení podle bodu 4.2. |
| --- | --- |

4.5

U schválení typu konstrukční části se uvede číslo tohoto předpisu, následované písmenem „R“, pomlčka a číslo schválení podle bodu 4.2.

| 4.6 | Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.2. opakovat. V takovém případě se předpis (předpisy), podle něhož (nichž) bylo uděleno schválení typu ve státě, který udělil schválení typu podle tohoto předpisu, musí umístit ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.2. |
| --- | --- |

4.6

Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.2. opakovat. V takovém případě se předpis (předpisy), podle něhož (nichž) bylo uděleno schválení typu ve státě, který udělil schválení typu podle tohoto předpisu, musí umístit ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.2.

| 4.7 | Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.7

Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

| 4.8 | U vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti nebo na štítku s údaji o vozidle, který umísťuje výrobce. |
| --- | --- |

4.8

U vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti nebo na štítku s údaji o vozidle, který umísťuje výrobce.

| 4.9 | Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značek schválení. |
| --- | --- |

4.9

Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značek schválení.

5.   ČÁST I – SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA Z HLEDISKA JEHO SYSTÉMU VYTÁPĚNÍ

5.1   Definice

Pro účely části I tohoto předpisu platí, že:

| 5.1.1 | „Typem vozidla z hlediska jeho systému vytápění“ se rozumí vozidla, která se neliší v takových podstatných hlediscích, jako je funkční princip (principy) systému vytápění. |
| --- | --- |

5.1.1

„Typem vozidla z hlediska jeho systému vytápění“ se rozumí vozidla, která se neliší v takových podstatných hlediscích, jako je funkční princip (principy) systému vytápění.

5.2   Specifikace

| 5.2.1 | Prostor pro cestující každého vozidla musí být vybaven systémem vytápění. Pokud je ve vozidle systém vytápění prostoru pro náklad, musí být v souladu s tímto předpisem. |
| --- | --- |

5.2.1

Prostor pro cestující každého vozidla musí být vybaven systémem vytápění. Pokud je ve vozidle systém vytápění prostoru pro náklad, musí být v souladu s tímto předpisem.

| 5.2.2 | Systém vytápění vozidla, jehož typ má být schválen, musí splňovat technické požadavky uvedené v části II tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.2.2

Systém vytápění vozidla, jehož typ má být schválen, musí splňovat technické požadavky uvedené v části II tohoto předpisu.

5.3   Požadavky na montáž spalovacích topení do vozidla

5.3.1   Rozsah použití

| 5.3.1.1 | S výhradou bodu 5.3.1.2 musí být spalovací topení montována podle požadavků bodu 5.3. |
| --- | --- |

5.3.1.1

S výhradou bodu 5.3.1.2 musí být spalovací topení montována podle požadavků bodu 5.3.

| 5.3.1.2 | Vozidla kategorie O, která mají topení na kapalné palivo, se považují za vyhovující požadavkům bodu 5.3. |
| --- | --- |

5.3.1.2

Vozidla kategorie O, která mají topení na kapalné palivo, se považují za vyhovující požadavkům bodu 5.3.

5.3.2   Umístění spalovacího topení

| 5.3.2.1 | Části karoserie a ostatní konstrukční části v blízkosti topení musí být chráněny proti nadměrnému teplu a možnosti znečištění palivem nebo olejem. |
| --- | --- |

5.3.2.1

Části karoserie a ostatní konstrukční části v blízkosti topení musí být chráněny proti nadměrnému teplu a možnosti znečištění palivem nebo olejem.

| 5.3.2.2 | Spalovací topení nesmí vytvářet riziko požáru, a to ani v případě svého přehřátí. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud montáž zajišťuje náležitou vzdálenost od všech částí a vhodnou ventilaci a dále pokud jsou použity buď materiály odolné ohni nebo tepelné clony. |
| --- | --- |

5.3.2.2

Spalovací topení nesmí vytvářet riziko požáru, a to ani v případě svého přehřátí. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud montáž zajišťuje náležitou vzdálenost od všech částí a vhodnou ventilaci a dále pokud jsou použity buď materiály odolné ohni nebo tepelné clony.

| 5.3.2.3 | U vozidel kategorie M2 a M3 nesmí být spalovací topení umístěno v prostoru pro cestující. Je však možná montáž v účinně utěsněném krytu, který rovněž splňuje podmínky bodu 5.3.2.2. |
| --- | --- |

5.3.2.3

U vozidel kategorie M2 a M3 nesmí být spalovací topení umístěno v prostoru pro cestující. Je však možná montáž v účinně utěsněném krytu, který rovněž splňuje podmínky bodu 5.3.2.2.

| 5.3.2.4 | Štítek podle požadavku přílohy 7 bodu 4 nebo jeho kopie musí být umístěn(a) tak, aby byl(a) zřetelně čitelný(-á), pokud je topení namontováno do vozidla. |
| --- | --- |

5.3.2.4

Štítek podle požadavku přílohy 7 bodu 4 nebo jeho kopie musí být umístěn(a) tak, aby byl(a) zřetelně čitelný(-á), pokud je topení namontováno do vozidla.

| 5.3.2.5 | Při montáži topení je vždy třeba dbát opatrnosti, aby se minimalizovalo riziko poranění nebo poškození osobního vlastnictví. |
| --- | --- |

5.3.2.5

Při montáži topení je vždy třeba dbát opatrnosti, aby se minimalizovalo riziko poranění nebo poškození osobního vlastnictví.

5.3.3   Přívod paliva

| 5.3.3.1 | Otvor pro plnění paliva nesmí být umístěn v prostoru pro cestující a musí být opatřen účinným krytem, aby se zabránilo rozlití paliva. |
| --- | --- |

5.3.3.1

Otvor pro plnění paliva nesmí být umístěn v prostoru pro cestující a musí být opatřen účinným krytem, aby se zabránilo rozlití paliva.

| 5.3.3.2 | U topení na kapalné palivo, u kterého je zásoba paliva oddělena od zásoby paliva pro vozidlo, musí být druh tohoto paliva a místo jeho plnění zřetelně označeno. |
| --- | --- |

5.3.3.2

U topení na kapalné palivo, u kterého je zásoba paliva oddělena od zásoby paliva pro vozidlo, musí být druh tohoto paliva a místo jeho plnění zřetelně označeno.

| 5.3.3.3 | Na plnicím hrdle musí být upozornění, že topení musí být během plnění vypnuto. Navíc musí být vhodná odpovídající instrukce zahrnuta i do návodu pro užívání, který vydává výrobce. |
| --- | --- |

5.3.3.3

Na plnicím hrdle musí být upozornění, že topení musí být během plnění vypnuto. Navíc musí být vhodná odpovídající instrukce zahrnuta i do návodu pro užívání, který vydává výrobce.

5.3.4   Výfukový systém

| 5.3.4.1 | Vývod výfuku musí být umístěn tak, aby se zabránilo vniknutí emisí do vozidla ventilací, vstupy ohřívaného vzduchu nebo otevřenými okny. |
| --- | --- |

5.3.4.1

Vývod výfuku musí být umístěn tak, aby se zabránilo vniknutí emisí do vozidla ventilací, vstupy ohřívaného vzduchu nebo otevřenými okny.

5.3.5   Vstup vzduchu pro spalování

| 5.3.5.1 | Vzduch do spalovací komory topení nesmí být odebírán z prostoru vozidla pro cestující. |
| --- | --- |

5.3.5.1

Vzduch do spalovací komory topení nesmí být odebírán z prostoru vozidla pro cestující.

| 5.3.5.2 | Vstup vzduchu musí být umístěn nebo chráněn tak, aby nebylo pravděpodobné jeho ucpání nečistotami nebo zavazadly. |
| --- | --- |

5.3.5.2

Vstup vzduchu musí být umístěn nebo chráněn tak, aby nebylo pravděpodobné jeho ucpání nečistotami nebo zavazadly.

5.3.6   Vstup ohřívaného vzduchu

| 5.3.6.1 | K ohřívání může být dodáván čerstvý nebo recirkulovaný vzduch, který musí být odebírán z čistého prostoru, kde není pravděpodobné jeho znečištění plyny buď hnacího motoru, spalovacího topení, nebo jakéhokoliv jiného zdroje na vozidle. |
| --- | --- |

5.3.6.1

K ohřívání může být dodáván čerstvý nebo recirkulovaný vzduch, který musí být odebírán z čistého prostoru, kde není pravděpodobné jeho znečištění plyny buď hnacího motoru, spalovacího topení, nebo jakéhokoliv jiného zdroje na vozidle.

| 5.3.6.2 | Vstupní potrubí musí být chráněno mřížkou nebo jinými vhodnými prostředky. |
| --- | --- |

5.3.6.2

Vstupní potrubí musí být chráněno mřížkou nebo jinými vhodnými prostředky.

5.3.7   Výstup ohřátého vzduchu

| 5.3.7.1 | Všechna potrubí užívaná k vedení horkého vzduchu vozidlem musí být umístěna nebo chráněna tak, aby při dotyku s ním nemohlo dojít k poranění nebo k poškození. |
| --- | --- |

5.3.7.1

Všechna potrubí užívaná k vedení horkého vzduchu vozidlem musí být umístěna nebo chráněna tak, aby při dotyku s ním nemohlo dojít k poranění nebo k poškození.

| 5.3.7.2 | Výstup vzduchu musí být umístěn nebo chráněn tak, aby nebylo pravděpodobné jeho ucpání nečistotami nebo zavazadly. |
| --- | --- |

5.3.7.2

Výstup vzduchu musí být umístěn nebo chráněn tak, aby nebylo pravděpodobné jeho ucpání nečistotami nebo zavazadly.

5.3.8   Automatické ovládání systému vytápění

| 5.3.8.1 | Do pěti sekund po zastavení motoru vozidla musí být systém vytápění samočinně vypnut a musí být uzavřen přívod jeho paliva. Pokud je však aktivováno zvláštní ruční zařízení, může systém vytápění zůstat v provozu. |
| --- | --- |

5.3.8.1

Do pěti sekund po zastavení motoru vozidla musí být systém vytápění samočinně vypnut a musí být uzavřen přívod jeho paliva. Pokud je však aktivováno zvláštní ruční zařízení, může systém vytápění zůstat v provozu.

6.   ČÁST II – SCHVÁLENÍ SYSTÉMU VYTÁPĚNÍ Z HLEDISKA JEHO PROVOZNÍ BEZPEČNOSTI

6.1   Definice

Pro účely části II tohoto předpisu se použijí následující definice:

| 6.1.1 | „Systémem vytápění prostoru pro cestující“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty ve vnitřním prostoru vozidla, včetně prostoru pro náklad. |
| --- | --- |

6.1.1

„Systémem vytápění prostoru pro cestující“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení vyrobený za účelem zvýšení teploty ve vnitřním prostoru vozidla, včetně prostoru pro náklad.

| 6.1.2 | „Spalovacím topením“ se rozumí zařízení, které přímo využívá kapalné nebo plynné palivo a které nevyužívá odpadní teplo motoru sloužícího k pohonu vozidla. |
| --- | --- |

6.1.2

„Spalovacím topením“ se rozumí zařízení, které přímo využívá kapalné nebo plynné palivo a které nevyužívá odpadní teplo motoru sloužícího k pohonu vozidla.

| 6.1.3 | „Typem spalovacího topení“ se rozumí zařízení, které se neliší v podstatných hlediscích, jako jsou:






  — | typ paliva (např. kapalné, plynné), |
| --- | --- | --- |

6.1.3

„Typem spalovacího topení“ se rozumí zařízení, které se neliší v podstatných hlediscích, jako jsou:

—

typ paliva (např. kapalné, plynné),

| — | medium pro přenos tepla (např. vzduch nebo voda), |
| --- | --- |

—

medium pro přenos tepla (např. vzduch nebo voda),

| — | umístění ve vozidle (např. prostor pro cestující nebo prostor pro náklad). |
| --- | --- |

—

umístění ve vozidle (např. prostor pro cestující nebo prostor pro náklad).

| 6.1.4 | „Systémem vytápění odpadním teplem“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení, které využívá odpadní teplo motoru sloužícího k pohonu vozidla, určené ke zvyšování teploty ve vnitřním prostoru vozidla, přičemž jako topné medium může sloužit voda, olej nebo vzduch. |
| --- | --- |

6.1.4

„Systémem vytápění odpadním teplem“ se rozumí jakýkoliv typ zařízení, které využívá odpadní teplo motoru sloužícího k pohonu vozidla, určené ke zvyšování teploty ve vnitřním prostoru vozidla, přičemž jako topné medium může sloužit voda, olej nebo vzduch.

6.2   Specifikace: Obecně

Požadavky na systém vytápění jsou:

| — | ohřátý vzduch, který vstupuje do prostoru pro cestující, nesmí být znečištěn více, než vzduch na vstupu do vozidla, |
| --- | --- |

—

ohřátý vzduch, který vstupuje do prostoru pro cestující, nesmí být znečištěn více, než vzduch na vstupu do vozidla,

| — | řidič ani cestující nesmějí přijít během jízdy do styku s částmi vozidla nebo horkým vzduchem, které by mohly způsobit popáleniny, |
| --- | --- |

—

řidič ani cestující nesmějí přijít během jízdy do styku s částmi vozidla nebo horkým vzduchem, které by mohly způsobit popáleniny,

| — | emise výfukových plynů spalovacího topení musí splňovat povolené limity. |
| --- | --- |

—

emise výfukových plynů spalovacího topení musí splňovat povolené limity.

Zkušební postupy pro ověření těchto požadavků jsou uvedeny v přílohách 4, 5 a 6.

| 6.2.1 | Následující tabulka uvádí, které přílohy se vztahují na který typ systému vytápění v každé kategorii vozidla:










  Systém vytápění | Kategorie vozidla | Příloha 4
  Kvalita vzduchu | Příloha 5
  Teplota | Příloha 6
  Výfuk | Příloha 8
  Bezpečnost LPG |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Odpadní teplo motoru – voda | M | | | | |
| N | | | | |
| O | | | | |
| Odpadní teplo motoru – vzduch
  Viz pozn. 1 | M | Ano | Ano | | |
| N | Ano | Ano | | |
| O | | | | |
| Odpadní teplo motoru – olej | M | Ano | Ano | | |
| N | Ano | Ano | | |
| O | | | | |
| Topení na plynná paliva – viz
  pozn. 2 | M | Ano | Ano | Ano | Ano |
| N | Ano | Ano | Ano | Ano |
| O | Ano | Ano | Ano | Ano |
| Topení na kapalná paliva
  viz pozn. 2 | M | Ano | Ano | Ano | |
| N | Ano | Ano | Ano | |
| O | Ano | Ano | Ano | |
| Pozn. 1: | Systémy topení, které splňují požadavky přílohy 3, jsou vyjmuty z požadavků této zkoušky. |

6.2.1

Následující tabulka uvádí, které přílohy se vztahují na který typ systému vytápění v každé kategorii vozidla:

Systém vytápění

Kategorie vozidla

Příloha 4

Kvalita vzduchu

Příloha 5

Teplota

Příloha 6

Výfuk

Příloha 8

Bezpečnost LPG

Odpadní teplo motoru – voda

M

N

O

Odpadní teplo motoru – vzduch

Viz pozn. 1

M

Ano

Ano

N

Ano

Ano

O

Odpadní teplo motoru – olej

M

Ano

Ano

N

Ano

Ano

O

Topení na plynná paliva – viz

pozn. 2

M

Ano

Ano

Ano

Ano

N

Ano

Ano

Ano

Ano

O

Ano

Ano

Ano

Ano

Topení na kapalná paliva

viz pozn. 2

M

Ano

Ano

Ano

N

Ano

Ano

Ano

O

Ano

Ano

Ano

Pozn. 1:

Systémy topení, které splňují požadavky přílohy 3, jsou vyjmuty z požadavků této zkoušky.

| Pozn. 2: | Spalovací topení, umístěná vně prostoru pro cestující a užívající jako topné medium vodu, se považují za vyhovující přílohám 4 a 5. |
| --- | --- |

Pozn. 2:

Spalovací topení, umístěná vně prostoru pro cestující a užívající jako topné medium vodu, se považují za vyhovující přílohám 4 a 5.

6.3   Specifikace: Spalovací topení

Doplňující požadavky na spalovací topení jsou uvedeny v příloze 7.

7.   ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA NEBO KONSTRUKČNÍ ČÁSTI

| 7.1 | Každá změna typu musí být oznámena správnímu orgánu, který tento typ schválil. Tento orgán může buď:






  7.1.1 | dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo stále ještě splňuje požadavky; nebo |
| --- | --- | --- |

7.1

Každá změna typu musí být oznámena správnímu orgánu, který tento typ schválil. Tento orgán může buď:

7.1.1

dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo stále ještě splňuje požadavky; nebo

| 7.1.2 | vyžádat další zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušky. |
| --- | --- |

7.1.2

vyžádat další zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušky.

| 7.2 | Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody postupem podle bodu 4.3, které uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

7.2

Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody postupem podle bodu 4.3, které uplatňují tento předpis.

| 7.3 | Příslušný orgán, který vystavuje rozšíření schválení, přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře odpovídajícího příslušnému vzoru v příloze 1, části 2, dodatku 1 nebo 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

7.3

Příslušný orgán, který vystavuje rozšíření schválení, přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře odpovídajícího příslušnému vzoru v příloze 1, části 2, dodatku 1 nebo 2 tohoto předpisu.

8.   SHODNOST VÝROBY

Postupy pro zajištěni shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:

| 8.1 | Vozidla a konstrukční části, schválené podle tohoto předpisu, musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem na základě toho, že splňují požadavky stanovené ve výše uvedených bodech 5 a 6. |
| --- | --- |

8.1

Vozidla a konstrukční části, schválené podle tohoto předpisu, musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem na základě toho, že splňují požadavky stanovené ve výše uvedených bodech 5 a 6.

| 8.2 | Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat metody kontroly shodnosti, užívané v kterémkoliv výrobním podniku. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

8.2

Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat metody kontroly shodnosti, užívané v kterémkoliv výrobním podniku. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 9.1 | Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud nejsou splněny požadavky stanovené v bodech 5 a 6. |
| --- | --- |

9.1

Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud nejsou splněny požadavky stanovené v bodech 5 a 6.

| 9.2 | Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom informovat ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře odpovídajícího příslušnému vzoru v příloze 1, části 2, dodatku 1 nebo 2 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

9.2

Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom informovat ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře odpovídajícího příslušnému vzoru v příloze 1, části 2, dodatku 1 nebo 2 tohoto předpisu.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení úplně ukončí výrobu typu vozidla nebo konstrukční části schválené podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který mu schválení udělil. Po obdržení odpovídající informace musí tento orgán o této skutečnosti informovat ostatní smluvní strany dohody z r. 1958 formulářem odpovídajícím příslušnému vzoru v příloze 1, části 2, dodatku 1 nebo 2 tohoto předpisu.

11.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN, KTERÉ PROVÁDĚJÍ SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY, A ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní stany Dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben a orgánů státní správy, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo zprávy o odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo o ukončení výroby, vydané v jiných státech.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

ČÁST 1

Dodatek 1

VZOR INFORMAČNÍHO DOKUMENTU

(typu vozidla podle bodu 4.3 tohoto předpisu týkající se EHK schválení typu systému vytápění a vozidla z hlediska jeho systému vytápění)

Pokud má systém vytápění nebo některá jeho součást elektronické řízení, musí být dodány informace o vlastnostech tohoto řízení.

0.   OBECNĚ

| 0.1 | Značka (obchodní název výrobce): ... |
| --- | --- |

0.1

Značka (obchodní název výrobce): ...

| 0.2 | Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ... |
| --- | --- |

0.2

Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ...

| 0.3 | Prostředky identifikace typu, pokud jsou na vozidle vyznačeny: ... |
| --- | --- |

0.3

Prostředky identifikace typu, pokud jsou na vozidle vyznačeny: ...

| 0.4 | Umístění tohoto označení: ... |
| --- | --- |

0.4

Umístění tohoto označení: ...

| 0.5 | Kategorie vozidla (1): ... |
| --- | --- |

0.5

Kategorie vozidla (1): ...

| 0.6 | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

0.6

Název a adresa výrobce: ...

| 0.7 | Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ... |
| --- | --- |

0.7

Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...

1.   VŠEOBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

| 1.1 | Fotografie a/nebo výkresy reprezentující typ vozidla: |
| --- | --- |

1.1

Fotografie a/nebo výkresy reprezentující typ vozidla:

2.   HNACÍ JEDNOTKA

| 2.1 | Kód motoru podle výrobce: ... (jak je vyznačen na motoru, nebo pomocí jiného identifikačního prostředku) |
| --- | --- |

2.1

Kód motoru podle výrobce: ... (jak je vyznačen na motoru, nebo pomocí jiného identifikačního prostředku)

| 2.2 | Princip fungování: zážehový/vznětový, čtyřtakt/dvoutakt (2) |
| --- | --- |

2.2

Princip fungování: zážehový/vznětový, čtyřtakt/dvoutakt (2)

| 2.3 | Počet a uspořádání válců: ... |
| --- | --- |

2.3

Počet a uspořádání válců: ...

| 2.4 | Maximální netto výkon: ... kW při ... min-1 (hodnota podle údaje výrobce) |
| --- | --- |

2.4

Maximální netto výkon: ... kW při ... min-1 (hodnota podle údaje výrobce)

| 2.5 | Systém chlazení (kapalinou/vzduchem) (2) |
| --- | --- |

2.5

Systém chlazení (kapalinou/vzduchem) (2)

| 2.6 | Jmenovité seřízení řídícího mechanismu teploty motoru: ... |
| --- | --- |

2.6

Jmenovité seřízení řídícího mechanismu teploty motoru: ...

| 2.7 | Přeplňování: ano/ne (2) |
| --- | --- |

2.7

Přeplňování: ano/ne (2)

| 2.7.1 | Typ (typy): ... |
| --- | --- |

2.7.1

Typ (typy): ...

| 2.7.2 | Popis systému (např. maximální tlak přeplňování: ... kPa, regulace plnícího tlaku (popřípadě): |
| --- | --- |

2.7.2

Popis systému (např. maximální tlak přeplňování: ... kPa, regulace plnícího tlaku (popřípadě):

3.   KAROSÉRIE

| 3.1 | Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění, pokud systém vytápění využívá teplo chladící kapaliny ... |
| --- | --- |

3.1

Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění, pokud systém vytápění využívá teplo chladící kapaliny ...

| 3.2 | Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění, pokud systém vytápění využívá jako zdroj tepla chladicí vzduch nebo výfukové plyny motoru: ... |
| --- | --- |

3.2

Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění, pokud systém vytápění využívá jako zdroj tepla chladicí vzduch nebo výfukové plyny motoru: ...

| 3.2.1 | Nákres systému vytápění, znázorňující jeho umístění ve vozidle: ... |
| --- | --- |

3.2.1

Nákres systému vytápění, znázorňující jeho umístění ve vozidle: ...

| 3.2.2 | Nákres tepelného výměníku u systémů vytápění, které využívají k vytápění výfukové plyny nebo části, ve kterých dochází k tepelné výměně (u systémů vytápění využívajících k vytápění chladicí vzduch motoru): ... |
| --- | --- |

3.2.2

Nákres tepelného výměníku u systémů vytápění, které využívají k vytápění výfukové plyny nebo části, ve kterých dochází k tepelné výměně (u systémů vytápění využívajících k vytápění chladicí vzduch motoru): ...

| 3.2.3 | Výkres řezu výměníkem tepla nebo částí, ve kterých dochází k tepelné výměně, který znázorňuje tloušťku stěny, užité materiály a vlastnosti povrchu: ... |
| --- | --- |

3.2.3

Výkres řezu výměníkem tepla nebo částí, ve kterých dochází k tepelné výměně, který znázorňuje tloušťku stěny, užité materiály a vlastnosti povrchu: ...

| 3.2.4 | Je třeba doplnit specifikace o dalších důležitých součástech systému vytápění z hlediska způsobu jejich konstrukce a technických údajů, jako je např. ventilátor topení. ... |
| --- | --- |

3.2.4

Je třeba doplnit specifikace o dalších důležitých součástech systému vytápění z hlediska způsobu jejich konstrukce a technických údajů, jako je např. ventilátor topení. ...

| 3.3 | Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění a jeho automatické kontroly: ... |
| --- | --- |

3.3

Stručný popis vozidla z hlediska systému vytápění a jeho automatické kontroly: ...

| 3.3.1 | dispoziční výkres spalovacího topení, systému přívodu vzduchu, výfukového systému, palivové nádrže, systému přívodu paliva (včetně ventilů) a elektrického zapojení, znázorňující jejich umístění ve vozidle. |
| --- | --- |

3.3.1

dispoziční výkres spalovacího topení, systému přívodu vzduchu, výfukového systému, palivové nádrže, systému přívodu paliva (včetně ventilů) a elektrického zapojení, znázorňující jejich umístění ve vozidle.

| 3.4 | Maximální elektrický příkon: ...kW |
| --- | --- |

3.4

Maximální elektrický příkon: ...kW

Dodatek 2

VZOR INFORMAČNÍHO DOKUMENTU

(typu systému vytápění podle bodu 4.3 tohoto předpisu pro EHK schválení systému vytápění z hlediska jeho provozní bezpečnosti)

Pokud má systém vytápění nebo některá jeho součást elektronické řízení, musí být dodány informace o vlastnostech tohoto řízení.

1.   OBECNĚ

| 1.1 | Značka (obchodní název výrobce): ... |
| --- | --- |

1.1

Značka (obchodní název výrobce): ...

| 1.2 | Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ... |
| --- | --- |

1.2

Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ...

| 1.3 | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

1.3

Název a adresa výrobce: ...

| 1.4 | U konstrukčních částí umístění a způsob upevnění EHK značky schválení ... |
| --- | --- |

1.4

U konstrukčních částí umístění a způsob upevnění EHK značky schválení ...

| 1.5 | Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ... |
| --- | --- |

1.5

Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...

2.   SPALOVACÍ TOPENÍ (POKUD EXISTUJE)

| 2.1 | Značka (obchodní název výrobce): ... |
| --- | --- |

2.1

Značka (obchodní název výrobce): ...

| 2.2 | Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ... |
| --- | --- |

2.2

Typ a všeobecný(é) obchodní popis(y): ...

| 2.3 | Prostředky identifikace typu, pokud jsou na systému vytápění vyznačeny: ... |
| --- | --- |

2.3

Prostředky identifikace typu, pokud jsou na systému vytápění vyznačeny: ...

| 2.4 | Umístění tohoto označení: ... |
| --- | --- |

2.4

Umístění tohoto označení: ...

| 2.5 | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

2.5

Název a adresa výrobce: ...

| 2.6 | Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ... |
| --- | --- |

2.6

Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...

| 2.7 | Zkušební tlak (u spalovacích topení na zkapalněný ropný plyn nebo podobný plyn, jedná se o tlak působící na vstupním připojení topení): ... |
| --- | --- |

2.7

Zkušební tlak (u spalovacích topení na zkapalněný ropný plyn nebo podobný plyn, jedná se o tlak působící na vstupním připojení topení): ...

| 2.8 | Detailní popis, dispoziční výkresy a popis montáže spalovacího topení a všech jeho součástí: ... |
| --- | --- |

2.8

Detailní popis, dispoziční výkresy a popis montáže spalovacího topení a všech jeho součástí: ...

ČÁST 2

ČÁST 2

Dodatek 1

(Maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))

OZNÁMENÍ

Image

Dodatek 2

(Maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))

OZNÁMENÍ

Image

---

(1)  Podle definic v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1Amend.2 ve znění změny č. 4).

1

(2)  Nehodící se škrtněte.

2

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

VZOR A

(Viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Image

VZOR B

(Viz bod 4.4. tohoto předpisu)

Image

VZOR C

(Viz bod 4.6. tohoto předpisu)

Image

---

(1)  Toto číslo je uváděno pouze pro příklad.

---

PŘÍLOHA 3

POŽADAVKY NA SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ, KTERÉ VYUŽÍVAJÍ ODPADNÍ TEPLO (PŘEVOD VZDUCHEM)

| 1. | U systémů vytápění, které mají výměník tepla a u kterých primární částí výměníku prochází výfukové plyny nebo znečištěný vzduch, se požadavky podle bodu 6.2 tohoto předpisu považují za splněné za předpokladu, že jsou dodrženy následující podmínky: |
| --- | --- |

1.

U systémů vytápění, které mají výměník tepla a u kterých primární částí výměníku prochází výfukové plyny nebo znečištěný vzduch, se požadavky podle bodu 6.2 tohoto předpisu považují za splněné za předpokladu, že jsou dodrženy následující podmínky:

| 2. | stěny primárního okruhu výměníku tepla musí být těsné za všech tlaků až do 2 barů včetně; |
| --- | --- |

2.

stěny primárního okruhu výměníku tepla musí být těsné za všech tlaků až do 2 barů včetně;

| 3. | stěny primárního okruhu výměníku tepla nesmí mít žádné demontovatelné součásti; |
| --- | --- |

3.

stěny primárního okruhu výměníku tepla nesmí mít žádné demontovatelné součásti;

| 4. | pokud je stěna výměníku tepla vyrobena z nelegované oceli, musí mít v místě, kde dochází k výměně tepla, tloušťku nejméně 2 mm;






  4.1 | v případě, kdy jsou užity jiné materiály (včetně kompositních materiálů a vrstvených materiálů), musí být tloušťka stěny taková, aby byla zajištěna stejná dobu životnosti výměníku tepla, jakou má v případě podle bodu 4; |
| --- | --- | --- |

4.

pokud je stěna výměníku tepla vyrobena z nelegované oceli, musí mít v místě, kde dochází k výměně tepla, tloušťku nejméně 2 mm;

4.1

v případě, kdy jsou užity jiné materiály (včetně kompositních materiálů a vrstvených materiálů), musí být tloušťka stěny taková, aby byla zajištěna stejná dobu životnosti výměníku tepla, jakou má v případě podle bodu 4;

| 4.2 | pokud je stěna výměníku tepla v místě, kde dochází k výměně tepla, smaltovaná, musí být stěna v místě smaltování tlustá nejméně 1 mm a smaltování musí být trvanlivé, dostatečně těsné a nepórovité; |
| --- | --- |

4.2

pokud je stěna výměníku tepla v místě, kde dochází k výměně tepla, smaltovaná, musí být stěna v místě smaltování tlustá nejméně 1 mm a smaltování musí být trvanlivé, dostatečně těsné a nepórovité;

| 5. | potrubí, které vede výfukové plyny, musí mít nejméně 30 mm dlouhou kontrolní zónu na korozi; tato zóna musí být umístěna ihned za výměníkem tepla a musí být nekrytá a snadno přístupná;






  5.1 | stěna této korozní zkušební zóny nesmí být tlustší, než jsou stěny potrubí výfukových plynů ve výměníku tepla, a vlastnosti materiálu a povrchu této zóny musí být shodné s vlastnostmi tohoto potrubí; |
| --- | --- | --- |

5.

potrubí, které vede výfukové plyny, musí mít nejméně 30 mm dlouhou kontrolní zónu na korozi; tato zóna musí být umístěna ihned za výměníkem tepla a musí být nekrytá a snadno přístupná;

5.1

stěna této korozní zkušební zóny nesmí být tlustší, než jsou stěny potrubí výfukových plynů ve výměníku tepla, a vlastnosti materiálu a povrchu této zóny musí být shodné s vlastnostmi tohoto potrubí;

| 5.2 | pokud výměník tepla tvoří jediný celek s tlumičem výfuku vozidla, musí být vnější stěny tlumiče považovány za zónu, která splňuje požadavky bodu 5.1 a ve které může dojít ke korozi. |
| --- | --- |

5.2

pokud výměník tepla tvoří jediný celek s tlumičem výfuku vozidla, musí být vnější stěny tlumiče považovány za zónu, která splňuje požadavky bodu 5.1 a ve které může dojít ke korozi.

| 6. | U systémů vytápění odpadním teplem, které užívají pro vytápění chladicí vzduch motoru, se požadavky podle bodu 6.2 tohoto předpisu považují za splněné bez užití výměníku tepla za předpokladu, že jsou dodrženy následující podmínky:






  6.1 | chladicí vzduch užívaný k vytápění přichází do kontaktu pouze s částmi povrchu motoru, které nemají žádnou demontovatelnou část, a |
| --- | --- | --- |

6.

U systémů vytápění odpadním teplem, které užívají pro vytápění chladicí vzduch motoru, se požadavky podle bodu 6.2 tohoto předpisu považují za splněné bez užití výměníku tepla za předpokladu, že jsou dodrženy následující podmínky:

6.1

chladicí vzduch užívaný k vytápění přichází do kontaktu pouze s částmi povrchu motoru, které nemají žádnou demontovatelnou část, a

| 6.2 | spojení mezi stěnami tohoto obvodu chladícího vzduchu a částmi povrchu užitými pro převod tepla jsou plynotěsné a odolné proti oleji.
  Tyto požadavky se považují za splněné, pokud např.:






  — | plášť kolem každé zapalovací svíčky odvádí případně unikající plyn mimo okruh vytápěcího vzduchu; |
| --- | --- | --- |

6.2

spojení mezi stěnami tohoto obvodu chladícího vzduchu a částmi povrchu užitými pro převod tepla jsou plynotěsné a odolné proti oleji.

Tyto požadavky se považují za splněné, pokud např.:

—

plášť kolem každé zapalovací svíčky odvádí případně unikající plyn mimo okruh vytápěcího vzduchu;

| — | spojení mezi hlavou válců a výfukovým potrubím se nachází vně okruhu vytápěcího vzduchu; |
| --- | --- |

—

spojení mezi hlavou válců a výfukovým potrubím se nachází vně okruhu vytápěcího vzduchu;

| — | mezi hlavou válců a válci je dvojité utěsnění a případné úniky z prvního spoje jsou odváděny mimo okruh vzduchu pro vytápění, nebo je ochrana těsněním mezi hlavou válce a válcem stále těsná, pokud jsou šrouby hlavy válce utaženy za studena jednou třetinou momentu podle předpisu výrobce, nebo |
| --- | --- |

—

mezi hlavou válců a válci je dvojité utěsnění a případné úniky z prvního spoje jsou odváděny mimo okruh vzduchu pro vytápění, nebo je ochrana těsněním mezi hlavou válce a válcem stále těsná, pokud jsou šrouby hlavy válce utaženy za studena jednou třetinou momentu podle předpisu výrobce, nebo

| — | oblast, kde je hlava válců spojena s válci, se nachází vně okruhu vzduchu pro vytápění. |
| --- | --- |

—

oblast, kde je hlava válců spojena s válci, se nachází vně okruhu vzduchu pro vytápění.

---

PŘÍLOHA 4

POSTUP ZKOUŠKY PŘI URČOVÁNÍ KVALITY VZDUCHU

| 1. | V případě schvalování typu vozidla se provedou dále uvedené zkoušky:






  1.1 | Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny s maximálním výkonem při bezvětří (rychlost proudění vzduchu ≤ 2 m/s), všechna okna se uzavřou a u spalovacího topení se vypne hnací motor vozidla. Nicméně jestliže se topení při běhu na plný výkon vypíná automaticky dříve než za jednu hodinu, může být měření provedeno před jeho vypnutím. |
| --- | --- | --- |

1.

V případě schvalování typu vozidla se provedou dále uvedené zkoušky:

1.1

Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny s maximálním výkonem při bezvětří (rychlost proudění vzduchu ≤ 2 m/s), všechna okna se uzavřou a u spalovacího topení se vypne hnací motor vozidla. Nicméně jestliže se topení při běhu na plný výkon vypíná automaticky dříve než za jednu hodinu, může být měření provedeno před jeho vypnutím.

| 1.2 | Podíl CO v okolním vzduchu se měří odběrem vzorků:






  1.2.1 | v bodě mimo vozidlo co možno co nejblíže vstupu vzduchu pro vytápění, a |
| --- | --- | --- |

1.2

Podíl CO v okolním vzduchu se měří odběrem vzorků:

1.2.1

v bodě mimo vozidlo co možno co nejblíže vstupu vzduchu pro vytápění, a

| 1.2.2 | v bodě ve vozidle ve vzdálenosti menší než je 1 m od výstupu ohřátého vzduchu. |
| --- | --- |

1.2.2

v bodě ve vozidle ve vzdálenosti menší než je 1 m od výstupu ohřátého vzduchu.

| 1.3 | Hodnoty se zjišťují v reprezentativním časovém úseku 10 minut. |
| --- | --- |

1.3

Hodnoty se zjišťují v reprezentativním časovém úseku 10 minut.

| 1.4 | Odečet z místa podle bodu 1.2.2 smí být nejvýše o 20 ppm CO vyšší než odečet z místa popsaného v odstavci 1.2.1. |
| --- | --- |

1.4

Odečet z místa podle bodu 1.2.2 smí být nejvýše o 20 ppm CO vyšší než odečet z místa popsaného v odstavci 1.2.1.

| 2. | U schválení typu topení jako konstrukční části se po provedení zkoušek podle příloh 5 a 6 a podle bodu 1.3 přílohy 7 provede následující zkouška:






  2.1 | Primární obvod výměníku tepla se podrobí zkoušce těsnosti, aby se zajistilo, že znečištěný vzduch nemůže pronikat do vzduchu určeného pro vytápění prostoru pro cestující. |
| --- | --- | --- |

2.

U schválení typu topení jako konstrukční části se po provedení zkoušek podle příloh 5 a 6 a podle bodu 1.3 přílohy 7 provede následující zkouška:

2.1

Primární obvod výměníku tepla se podrobí zkoušce těsnosti, aby se zajistilo, že znečištěný vzduch nemůže pronikat do vzduchu určeného pro vytápění prostoru pro cestující.

| 2.2 | Tento požadavek se považuje za splněný, pokud při manometrickém tlaku 0,5 hPa je hodnota úniku z výměníku tepla rovna nebo menší než 30 dm3/h. |
| --- | --- |

2.2

Tento požadavek se považuje za splněný, pokud při manometrickém tlaku 0,5 hPa je hodnota úniku z výměníku tepla rovna nebo menší než 30 dm3/h.

---

PŘÍLOHA 5

POSTUP ZKOUŠKY PŘI URČOVÁNÍ TEPLOTY

| 1. | Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny při maximálním výkonu při bezvětří (rychlost větru ≤ 2 m/s), se všemi okny zavřenými. Pokud však při maximálním výstupu topení samo vypne v době kratší než jedna hodina, měří se před jeho vypnutím. Pokud je vzduch pro vytápění odebírán mimo vozidlo, zkouší se při okolní teplotě nejméně 15 °C. |
| --- | --- |

1.

Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny při maximálním výkonu při bezvětří (rychlost větru ≤ 2 m/s), se všemi okny zavřenými. Pokud však při maximálním výstupu topení samo vypne v době kratší než jedna hodina, měří se před jeho vypnutím. Pokud je vzduch pro vytápění odebírán mimo vozidlo, zkouší se při okolní teplotě nejméně 15 °C.

| 2. | Povrchová teplota kterékoliv části systému vytápění, se kterým může řidič vozidla přicházet do styku za normálního silničního užívání, se změří dotykovým teploměrem. U nekrytých kovových materiálů nesmí teplota žádné části překročit 70 °C a u ostatních materiálů 80 °C. |
| --- | --- |

2.

Povrchová teplota kterékoliv části systému vytápění, se kterým může řidič vozidla přicházet do styku za normálního silničního užívání, se změří dotykovým teploměrem. U nekrytých kovových materiálů nesmí teplota žádné části překročit 70 °C a u ostatních materiálů 80 °C.

| 2.1 | U části nebo částí systému vytápění za sedadlem řidiče, jakož i v případě přehřátí systému, nesmí teplota překročit 110 °C. |
| --- | --- |

2.1

U části nebo částí systému vytápění za sedadlem řidiče, jakož i v případě přehřátí systému, nesmí teplota překročit 110 °C.

| 2.2 | U vozidel kategorií M1 a N nesmí mít žádná část systému vytápění, se kterou by sedící cestující mohli při běžné jízdě přijít do styku, s výjimkou výstupní mřížky, teplotu vyšší než 110 °C. |
| --- | --- |

2.2

U vozidel kategorií M1 a N nesmí mít žádná část systému vytápění, se kterou by sedící cestující mohli při běžné jízdě přijít do styku, s výjimkou výstupní mřížky, teplotu vyšší než 110 °C.

| 2.3 | U vozidel kategorie M2 a M3 nesmí mít žádná část systému vytápění, se kterou by cestující mohli při běžné jízdě přijít do styku, teplotu vyšší než 70 °C u nekrytých kovových materiálů a 80 °C u ostatních materiálů. |
| --- | --- |

2.3

U vozidel kategorie M2 a M3 nesmí mít žádná část systému vytápění, se kterou by cestující mohli při běžné jízdě přijít do styku, teplotu vyšší než 70 °C u nekrytých kovových materiálů a 80 °C u ostatních materiálů.

| 3. | U nechráněných částí systému vytápění vně prostoru pro cestující a v případě přehřátí nesmí teplota překročit 110 °C.
  Teplota vytápěcího vzduchu, který vstupuje do prostoru pro cestující, nesmí překročit teplotu 150 °C, měřeno ve středu výstupního otvoru. |
| --- | --- |

3.

U nechráněných částí systému vytápění vně prostoru pro cestující a v případě přehřátí nesmí teplota překročit 110 °C.

Teplota vytápěcího vzduchu, který vstupuje do prostoru pro cestující, nesmí překročit teplotu 150 °C, měřeno ve středu výstupního otvoru.

---

PŘÍLOHA 6

POSTUP ZKOUŠKY VÝFUKOVÝCH EMISÍ SPALOVACÍCH TOPENÍ

| 1. | Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny s maximálním výkonem při bezvětří (rychlost proudění vzduchu ≤ 2 m/s) a při venkovní teplotě 20 ± 10 °C. Nicméně, jestliže se topení při běhu na plný výkon vypíná automaticky dříve než za jednu hodinu, může být měření provedeno před jeho vypnutím. |
| --- | --- |

1.

Topení se uvede do činnosti na dobu jedné hodiny s maximálním výkonem při bezvětří (rychlost proudění vzduchu ≤ 2 m/s) a při venkovní teplotě 20 ± 10 °C. Nicméně, jestliže se topení při běhu na plný výkon vypíná automaticky dříve než za jednu hodinu, může být měření provedeno před jeho vypnutím.

| 2. | Suché a neředěné emise výfukových plynů, měřené vhodným měřícím zařízením, nesmí překročit hodnoty uvedené v následující tabulce:







  Parametr | Topení na plynná paliva | Topení na kapalná paliva |
| --- | --- | --- | --- |
| CO | 0,1 % objemových | 0,1 % objemových |
| NOx | 200 ppm | 200 ppm |
| HC | 100 ppm | 100 ppm |
| Bacharachova referenční jednotka (1) | 1 | 4 |

2.

Suché a neředěné emise výfukových plynů, měřené vhodným měřícím zařízením, nesmí překročit hodnoty uvedené v následující tabulce:

Parametr

Topení na plynná paliva

Topení na kapalná paliva

CO

0,1 % objemových

0,1 % objemových

NOx

200 ppm

200 ppm

HC

100 ppm

100 ppm

Bacharachova referenční jednotka (1)

1

4

| 3. | Zkouška se opakuje za podmínek, odpovídajících rychlosti vozidla 100 km/h (nebo maximální konstrukční rychlosti u vozidel, kde je maximální rychlost nižší než 100 km/h). Za těchto podmínek nesmí hodnota CO překročit 0,2 % objemových. Pokud zkouška proběhla na topení jako na konstrukční části, není třeba tuto zkoušku opakovat u typu vozidla, do kterého je topení namontováno. |
| --- | --- |

3.

Zkouška se opakuje za podmínek, odpovídajících rychlosti vozidla 100 km/h (nebo maximální konstrukční rychlosti u vozidel, kde je maximální rychlost nižší než 100 km/h). Za těchto podmínek nesmí hodnota CO překročit 0,2 % objemových. Pokud zkouška proběhla na topení jako na konstrukční části, není třeba tuto zkoušku opakovat u typu vozidla, do kterého je topení namontováno.

---

(1)  Užije se referenční jednotka „Bacharach“ podle ASTM D 2156.

---

PŘÍLOHA 7

DOPLŇKOVÉ POŽADAVKY NA SPALOVACÍ TOPENÍ

| 1. | S každým topením musí být dodáván návod na obsluhu a údržbu, pro topení určená k dodatečné montáži navíc ještě pokyny pro jejich instalaci. |
| --- | --- |

1.

S každým topením musí být dodáván návod na obsluhu a údržbu, pro topení určená k dodatečné montáži navíc ještě pokyny pro jejich instalaci.

| 2. | Pro případ havárie musí být k regulaci každého spalovacího topení instalováno bezpečnostní zařízení (buď jako součást spalovacího topení, nebo jako součást vozidla). Toto zařízení musí být konstruováno tak, aby v případě, že při spuštění plamen nenaskočí nebo při chodu zhasne, čas pro zapálení a sepnutí dodávky paliva nebyl překročen o čtyři minuty v případě topení na kapalné palivo, nebo, v případě topení na plynné palivo, jednu minutu v případě termoelektrického řízení plamene a 10 sekund v případě automatického řízení. |
| --- | --- |

2.

Pro případ havárie musí být k regulaci každého spalovacího topení instalováno bezpečnostní zařízení (buď jako součást spalovacího topení, nebo jako součást vozidla). Toto zařízení musí být konstruováno tak, aby v případě, že při spuštění plamen nenaskočí nebo při chodu zhasne, čas pro zapálení a sepnutí dodávky paliva nebyl překročen o čtyři minuty v případě topení na kapalné palivo, nebo, v případě topení na plynné palivo, jednu minutu v případě termoelektrického řízení plamene a 10 sekund v případě automatického řízení.

| 3. | Spalovací komora a výměník tepla u topení používajícího jako médium pro přenos tepla vodu musí být schopné odolat tlaku dvakrát vyššímu, než je běžný pracovní tlak, nebo tlaku 2 bary (na manometru), podle toho, který je vyšší. Zkušební tlak musí být uveden v informačním dokumentu. |
| --- | --- |

3.

Spalovací komora a výměník tepla u topení používajícího jako médium pro přenos tepla vodu musí být schopné odolat tlaku dvakrát vyššímu, než je běžný pracovní tlak, nebo tlaku 2 bary (na manometru), podle toho, který je vyšší. Zkušební tlak musí být uveden v informačním dokumentu.

| 4. | Topení musí být opatřeno štítkem výrobce s údajem o názvu výrobce, číslem modelu a označením typu spolu s údajem jmenovitého výkonu topení v kilowattech. Musí být rovněž uveden druh paliva, a popřípadě pracovní napětí a tlak plynu. |
| --- | --- |

4.

Topení musí být opatřeno štítkem výrobce s údajem o názvu výrobce, číslem modelu a označením typu spolu s údajem jmenovitého výkonu topení v kilowattech. Musí být rovněž uveden druh paliva, a popřípadě pracovní napětí a tlak plynu.

| 5. | Zpožděné vypínání (doběh) ventilátorů spalovacího vzduchu






  5.1 | Je-li namontován ventilátor spalovacího vzduchu, musí mít při vypnutí doběh, a to i v případě přehřátí nebo přerušení dodávky paliva. |
| --- | --- | --- |

5.

Zpožděné vypínání (doběh) ventilátorů spalovacího vzduchu

5.1

Je-li namontován ventilátor spalovacího vzduchu, musí mít při vypnutí doběh, a to i v případě přehřátí nebo přerušení dodávky paliva.

| 5.2 | Ostatní opatření, která mají zabránit poškození vlivem explozivního hoření a koroze výfuku, mohou být použita v případě, že výrobce dokáže schvalovacímu orgánu o jejich rovnocenném účinku. |
| --- | --- |

5.2

Ostatní opatření, která mají zabránit poškození vlivem explozivního hoření a koroze výfuku, mohou být použita v případě, že výrobce dokáže schvalovacímu orgánu o jejich rovnocenném účinku.

| 6. | Požadavky na elektrické napájení






  6.1 | Veškeré technické požadavky, na které má vliv elektrické napětí, musí být splněny v napěťovém rozsahu ±16 % od napětí jmenovitého. Pokud je však zajištěna ochrana proti podpětí a/nebo přepětí, musí být požadavky splněny při jmenovitém napětí a v bezprostřední blízkosti míst rozpojení. |
| --- | --- | --- |

6.

Požadavky na elektrické napájení

6.1

Veškeré technické požadavky, na které má vliv elektrické napětí, musí být splněny v napěťovém rozsahu ±16 % od napětí jmenovitého. Pokud je však zajištěna ochrana proti podpětí a/nebo přepětí, musí být požadavky splněny při jmenovitém napětí a v bezprostřední blízkosti míst rozpojení.

| 7. | Výstražná kontrolka






  7.1 | Zapnutí a vypnutí spalovacího topení musí být provozovateli zřetelně indikováno viditelnou kontrolkou v jeho zorném poli. |
| --- | --- | --- |

7.

Výstražná kontrolka

7.1

Zapnutí a vypnutí spalovacího topení musí být provozovateli zřetelně indikováno viditelnou kontrolkou v jeho zorném poli.

---

PŘÍLOHA 8

Bezpečnostní požadavky na spalovací topení na LPG a systémy vytápění na LPG

1.   SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ NA LPG PRO MOTOROVÁ VOZIDLA PRO UŽITÍ NA SILNICI

| 1.1 | Pokud může být systém vytápění na LPG v motorovém vozidle užíván, i když je vozidlo v chodu, musí spalovací topení na LPG a jeho napájecí systém vyhovovat těmto požadavkům:






  1.1.1 | Spalovací topení na LPG musí vyhovovat požadavkům harmonizované normy EN 624:2000 (Specifikace pro jednoúčelové LPG aplikace. Vytápěcí zařízení na LPG v utěsněných místnostech k montáži ve vozidlech a lodích). |
| --- | --- | --- |

1.1

Pokud může být systém vytápění na LPG v motorovém vozidle užíván, i když je vozidlo v chodu, musí spalovací topení na LPG a jeho napájecí systém vyhovovat těmto požadavkům:

1.1.1

Spalovací topení na LPG musí vyhovovat požadavkům harmonizované normy EN 624:2000 (Specifikace pro jednoúčelové LPG aplikace. Vytápěcí zařízení na LPG v utěsněných místnostech k montáži ve vozidlech a lodích).

| 1.1.2 | U trvale namontovaných nádrží LPG musí všechny součásti systému, které jsou v kontaktu s LPG v kapalné fázi (všechny součásti od plnicí jednotky až k odpařovači/regulátoru tlaku), a připojená instalace pro kapalnou fázi splňovat technické požadavky předpisu č. 67, části I a II a příloh 3 až 10, 13 a 15 až 17. |
| --- | --- |

1.1.2

U trvale namontovaných nádrží LPG musí všechny součásti systému, které jsou v kontaktu s LPG v kapalné fázi (všechny součásti od plnicí jednotky až k odpařovači/regulátoru tlaku), a připojená instalace pro kapalnou fázi splňovat technické požadavky předpisu č. 67, části I a II a příloh 3 až 10, 13 a 15 až 17.

| 1.1.3 | Instalace pro plynnou fázi systému vytápění LPG ve vozidle musí splňovat požadavky harmonizované normy EN 1949:2002 (1) (Specifikace pro montáž LPG systémů pro účely bydlení v obytných vozidlech a v ostatních silničních vozidlech). |
| --- | --- |

1.1.3

Instalace pro plynnou fázi systému vytápění LPG ve vozidle musí splňovat požadavky harmonizované normy EN 1949:2002 (1) (Specifikace pro montáž LPG systémů pro účely bydlení v obytných vozidlech a v ostatních silničních vozidlech).

| 1.1.4 | Plnící systém LPG musí být konstruován tak, aby LPG byl plněn do namontovaného topení na LPG požadovaným tlakem a ve správné fázi. Přípustné je vypouštění LPG z trvale namontovaných LPG nádrží, ať v plynné nebo v tekuté fázi. |
| --- | --- |

1.1.4

Plnící systém LPG musí být konstruován tak, aby LPG byl plněn do namontovaného topení na LPG požadovaným tlakem a ve správné fázi. Přípustné je vypouštění LPG z trvale namontovaných LPG nádrží, ať v plynné nebo v tekuté fázi.

| 1.1.5 | Výstup tekuté fáze z trvale namontovaných LPG nádrží k dodávce do topení na LPG musí být zajištěn dálkově řízeným provozním ventilem s přepadovým ventilem podle požadavku bodu 17.6.1.1 předpisu č. 67. Dálkově řízený provozní ventil s přepadovým ventilem musí být ovládán tak, aby se automaticky uzavřel do pěti sekund po zastavení motoru nezávisle na poloze spínače zapalování. Pokud je během těchto pěti sekund spínač topení nebo přívodu LPG znovu aktivován, může zůstat systém vytápění v provozu. Topení musí být možno kdykoliv znovu nastartovat. |
| --- | --- |

1.1.5

Výstup tekuté fáze z trvale namontovaných LPG nádrží k dodávce do topení na LPG musí být zajištěn dálkově řízeným provozním ventilem s přepadovým ventilem podle požadavku bodu 17.6.1.1 předpisu č. 67. Dálkově řízený provozní ventil s přepadovým ventilem musí být ovládán tak, aby se automaticky uzavřel do pěti sekund po zastavení motoru nezávisle na poloze spínače zapalování. Pokud je během těchto pěti sekund spínač topení nebo přívodu LPG znovu aktivován, může zůstat systém vytápění v provozu. Topení musí být možno kdykoliv znovu nastartovat.

| 1.1.6 | Pokud je LPG dodáván v plynné fázi z trvale namontované nádrže na LPG nebo ze samostatné přenosné lahve (lahví) na LPG, je třeba přijmout vhodná opatření k zajištění toho,:






  1.1.6.1 | aby žádný tekutý LPG nemohl vstupovat do regulátoru tlaku nebo do spalovacího topení na LPG. Je přitom možné použít separátorm a |
| --- | --- | --- |

1.1.6

Pokud je LPG dodáván v plynné fázi z trvale namontované nádrže na LPG nebo ze samostatné přenosné lahve (lahví) na LPG, je třeba přijmout vhodná opatření k zajištění toho,:

1.1.6.1

aby žádný tekutý LPG nemohl vstupovat do regulátoru tlaku nebo do spalovacího topení na LPG. Je přitom možné použít separátorm a

| 1.1.6.2 | aby při náhodném rozpojení nemohlo dojít k neřízenému úniku. Je třeba zajistit opatření k zastavení toku LPG, a to montáží zařízení bezprostředně za nebo do regulátoru namontovaném na láhev nebo nádrž, nebo, pokud je regulátor montován dále od lahve nebo nádrže, musí být takové zařízení namontováno bezprostředně před hadici nebo potrubí od lahve nebo nádrže a další zařízení musí být montováno do nebo za regulátor. |
| --- | --- |

1.1.6.2

aby při náhodném rozpojení nemohlo dojít k neřízenému úniku. Je třeba zajistit opatření k zastavení toku LPG, a to montáží zařízení bezprostředně za nebo do regulátoru namontovaném na láhev nebo nádrž, nebo, pokud je regulátor montován dále od lahve nebo nádrže, musí být takové zařízení namontováno bezprostředně před hadici nebo potrubí od lahve nebo nádrže a další zařízení musí být montováno do nebo za regulátor.

| 1.1.7 | Pokud je LPG dodáván v tekuté fázi, musí být jednotka odpařovače nebo regulátoru tlaku v případě potřeby vyhřívána vhodným zdrojem tepla. |
| --- | --- |

1.1.7

Pokud je LPG dodáván v tekuté fázi, musí být jednotka odpařovače nebo regulátoru tlaku v případě potřeby vyhřívána vhodným zdrojem tepla.

| 1.1.8 | U motorových vozidel, které využívají LPG ke svému pohonu, může být topení na LPG připojeno ke stejné trvale namontované nádrži, která dodává LPG do motoru, a to za předpokladu, že jsou splněny bezpečnostní požadavky na pohonný systém. Pokud je pro vytápění užívána oddělená nádrž na LPG, musí být tato nádrž opatřena samostatnou plnící jednotkou. |
| --- | --- |

1.1.8

U motorových vozidel, které využívají LPG ke svému pohonu, může být topení na LPG připojeno ke stejné trvale namontované nádrži, která dodává LPG do motoru, a to za předpokladu, že jsou splněny bezpečnostní požadavky na pohonný systém. Pokud je pro vytápění užívána oddělená nádrž na LPG, musí být tato nádrž opatřena samostatnou plnící jednotkou.

2.   SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ NA LPG POUŽÍVANÉ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH A JEJICH PŘÍPOJNÝCH VOZIDLECH POUZE PRO STACIONÁRNÍ PROVOZ

| 2.1 | Spalovací topení na LPG a jeho plnicí systém jako součást systému vytápění na LPG, které je určeno k použití pouze pokud se vozidlo nepohybuje, musí vyhovovat následujícím požadavkům:






  2.1.1 | Na prostor, ve kterém jsou instalovány přenosné lahve LPG, a v blízkosti ovládače systému vytápění musí být umístěna trvalá označení, která informují, že topení na LPG nesmí být v provozu a že ventily přenosných lahví na LPG musí být uzavřeny v době, kdy se vozidlo pohybuje. |
| --- | --- | --- |

2.1

Spalovací topení na LPG a jeho plnicí systém jako součást systému vytápění na LPG, které je určeno k použití pouze pokud se vozidlo nepohybuje, musí vyhovovat následujícím požadavkům:

2.1.1

Na prostor, ve kterém jsou instalovány přenosné lahve LPG, a v blízkosti ovládače systému vytápění musí být umístěna trvalá označení, která informují, že topení na LPG nesmí být v provozu a že ventily přenosných lahví na LPG musí být uzavřeny v době, kdy se vozidlo pohybuje.

| 2.1.2 | Spalovací topení na LPG musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 1.1.1. |
| --- | --- |

2.1.2

Spalovací topení na LPG musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 1.1.1.

| 2.1.3 | Instalace pro plynnou fází spalovacího topení na LPG musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 1.1.2. |
| --- | --- |

2.1.3

Instalace pro plynnou fází spalovacího topení na LPG musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 1.1.2.

---

(1)  Evropský výbor pro normalizaci (CEN). (http://www.cenorm.be/CENORM/index.htm).

---

PŘÍLOHA 9

Doplňková ustanovení použitelná na určitá vozidla podle specifikace v ADR

1.   Rozsah použití

Tato příloha se použije na určitá vozidla, u kterých jsou v Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) uvedeny zvláštní požadavky na spalovací topení a na jejich montáž.

2.   Definice

Pro účely této přílohy je označení vozidel EX/II, EX/III, AT, FL, OX a MEMU definováno v kapitole 9.1 dokumentu ADR.

Vozidla schválená jako vyhovující požadavkům platným pro vozidla s označením EX/III podle této přílohy budou považována za vozidla vyhovující požadavkům platným pro vozidla s označením MEMU.

3.   Technická ustanovení

3.1   Obecně (Vozidla EX/II, EX/III, AT, FL, OX a MEMU)

| 3.1.1 (1) | Spalovací topení a směrování jejich výfukových plynů musí být konstruovány, umístěny a chráněny nebo kryty tak, aby se zabránilo veškerým nepřijatelným nebezpečím přehřátí nebo požáru nákladu. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud nádrž paliva a výfukový systém zařízení vyhoví dále uvedeným ustanovením:






  — | Všechny nádrže na palivo zásobující zařízení musí splňovat následující požadavky:






  a) | v případě jakéhokoliv úniku musí palivo unikat k zemi, aniž by se dostalo do kontaktu s horkými částmi vozidla nebo s nákladem; |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.1 (1)

Spalovací topení a směrování jejich výfukových plynů musí být konstruovány, umístěny a chráněny nebo kryty tak, aby se zabránilo veškerým nepřijatelným nebezpečím přehřátí nebo požáru nákladu. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud nádrž paliva a výfukový systém zařízení vyhoví dále uvedeným ustanovením:

—

Všechny nádrže na palivo zásobující zařízení musí splňovat následující požadavky:

a)

v případě jakéhokoliv úniku musí palivo unikat k zemi, aniž by se dostalo do kontaktu s horkými částmi vozidla nebo s nákladem;

| a) | nádrže obsahující benzin jsou vybaveny účinným zařízením na zhašení plamene v plnicím otvoru nebo zařízením, které umožní, aby plnící otvor zůstal hermeticky uzavřený. |
| --- | --- |

a)

nádrže obsahující benzin jsou vybaveny účinným zařízením na zhašení plamene v plnicím otvoru nebo zařízením, které umožní, aby plnící otvor zůstal hermeticky uzavřený.

| — | Výfukový systém a výfukové potrubí musí být směrovány nebo chráněny tak, aby náklad nebyl ohrožen žádným rizikem vyplývajícím z přehřátí nebo požáru. Části výfukového systému, které jsou umístěny přímo pod palivovou nádrží (na motorovou naftu), musí od něj procházet ve vzdálenosti nejméně 100 mm od nádrže nebo musí být chráněny tepelným štítem. |
| --- | --- |

—

Výfukový systém a výfukové potrubí musí být směrovány nebo chráněny tak, aby náklad nebyl ohrožen žádným rizikem vyplývajícím z přehřátí nebo požáru. Části výfukového systému, které jsou umístěny přímo pod palivovou nádrží (na motorovou naftu), musí od něj procházet ve vzdálenosti nejméně 100 mm od nádrže nebo musí být chráněny tepelným štítem.

| 3.1.2 | Spalovací topení se musí spouštět ručně. Programovací zařízení jsou zakázána. |
| --- | --- |

3.1.2

Spalovací topení se musí spouštět ručně. Programovací zařízení jsou zakázána.

3.2   Vozidla EX/II, EX/III a MEMU

Spalovací topení používající jako palivo plyn nejsou povolena.

3.3   Vozidla FL

| 3.3.1 | Vypnutí spalovacích topení musí být zajištěno nejméně následujícími způsoby:






  a) | úmyslné ruční vypnutí z kabiny řidiče; |
| --- | --- | --- |

3.3.1

Vypnutí spalovacích topení musí být zajištěno nejméně následujícími způsoby:

a)

úmyslné ruční vypnutí z kabiny řidiče;

| b) | zastavení motoru vozidla; v takovém případě může být topení restartováno jen ručně řidičem; |
| --- | --- |

b)

zastavení motoru vozidla; v takovém případě může být topení restartováno jen ručně řidičem;

| c) | nastartování plnícího čerpadla motorového vozidla pro převážení nebezpečného nákladu. |
| --- | --- |

c)

nastartování plnícího čerpadla motorového vozidla pro převážení nebezpečného nákladu.

| 3.3.2 | Po vypnutí spalovacích topení je povolen jejich doběh. Pokud jde o metody z bodu 3.3.1, písm. b) a c), dodávka vzduchu ke spalování musí být přerušena vhodnými opatřeními nejpozději do 40 vteřin po doběhovém cyklu. Užívána smí být pouze topení, u kterých bylo prokázáno, že výměník tepla po dobu svého běžného používání vydrží cyklus omezeného doběhového cyklu 40 vteřin. |
| --- | --- |

3.3.2

Po vypnutí spalovacích topení je povolen jejich doběh. Pokud jde o metody z bodu 3.3.1, písm. b) a c), dodávka vzduchu ke spalování musí být přerušena vhodnými opatřeními nejpozději do 40 vteřin po doběhovém cyklu. Užívána smí být pouze topení, u kterých bylo prokázáno, že výměník tepla po dobu svého běžného používání vydrží cyklus omezeného doběhového cyklu 40 vteřin.

---

(1)  Soulad s tímto bodem se ověřuje na hotovém vozidle.

---