# Europeiska unionens L 328/2018

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 328 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 61 årgången21 december 2018 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 328

Svensk utgåva

Lagstiftning

61 årgången21 december 2018

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/2000 av den 12 december 2018 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 vad gäller förnyade åtaganden avseende de återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av rådets beslut (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 eller omfördelning av dessa belopp till andra åtgärder inom ramen för de nationella programmen | 78 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (
  1
  ) | 82 |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 av den 11 december 2018 om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (
  1
  ) | 210 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (
  1
  )

1

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/2000 av den 12 december 2018 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 vad gäller förnyade åtaganden avseende de återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av rådets beslut (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 eller omfördelning av dessa belopp till andra åtgärder inom ramen för de nationella programmen

78

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (
  1
  )

1

82

*

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 av den 11 december 2018 om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (
  1
  )

1

210

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 21.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 328/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 328/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2018/1999

av den 11 december 2018

om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 192.1 och 194.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | I denna förordning fastställs den nödvändiga lagstiftningsmässiga grunden för tillförlitlig, inkluderande, kostnadseffektiv, transparent och förutsägbar styrning av energiunionen och av klimatåtgärder (nedan kallad styrningsmekanismen), vilket säkerställer att målsättningarna och målen för energiunionen för 2030 och på längre sikt, i överensstämmelse med Parisavtalet från 2015 om klimatförändringar efter den tjugoförsta konferensen för parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat Parisavtalet), uppnås genom kompletterande, konsekventa och ambitiösa insatser från unionens och dess medlemsstaters sida samtidigt som den administrativa komplexiteten begränsas. |
| --- | --- |

(1)

I denna förordning fastställs den nödvändiga lagstiftningsmässiga grunden för tillförlitlig, inkluderande, kostnadseffektiv, transparent och förutsägbar styrning av energiunionen och av klimatåtgärder (nedan kallad styrningsmekanismen), vilket säkerställer att målsättningarna och målen för energiunionen för 2030 och på längre sikt, i överensstämmelse med Parisavtalet från 2015 om klimatförändringar efter den tjugoförsta konferensen för parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat Parisavtalet), uppnås genom kompletterande, konsekventa och ambitiösa insatser från unionens och dess medlemsstaters sida samtidigt som den administrativa komplexiteten begränsas.

| (2) | Energiunionen bör omfatta fem dimensioner: energitrygghet, den inre marknaden för energi, energieffektivitet, minskade växthusgasutsläpp, forskning, innovation och konkurrenskraft. |
| --- | --- |

(2)

Energiunionen bör omfatta fem dimensioner: energitrygghet, den inre marknaden för energi, energieffektivitet, minskade växthusgasutsläpp, forskning, innovation och konkurrenskraft.

| (3) | Målet för en motståndskraftig energiunion med en ambitiös klimatpolitik som kärna är att ge unionens konsumenter – inklusive hushåll och företag – säker, hållbar och konkurrenskraftig energi till ett överkomligt pris, samt att främja forskning och innovation genom att locka till sig investeringar, vilket kräver en grundläggande omvandling av Europas energisystem. En sådan omvandling är också nära förbunden med behovet av att bevara, skydda och förbättra miljöns kvalitet och främja ett försiktigt och rationellt utnyttjande av naturresurser, främst genom främjandet av energieffektivitet och energibesparingar och genom utvecklingen av nya och förnybara energiformer. Detta mål kan endast uppnås genom samordnade åtgärder, som omfattar både lagstiftning och andra åtgärder på unionsnivå, regional nivå, nationell nivå och lokal nivå. |
| --- | --- |

(3)

Målet för en motståndskraftig energiunion med en ambitiös klimatpolitik som kärna är att ge unionens konsumenter – inklusive hushåll och företag – säker, hållbar och konkurrenskraftig energi till ett överkomligt pris, samt att främja forskning och innovation genom att locka till sig investeringar, vilket kräver en grundläggande omvandling av Europas energisystem. En sådan omvandling är också nära förbunden med behovet av att bevara, skydda och förbättra miljöns kvalitet och främja ett försiktigt och rationellt utnyttjande av naturresurser, främst genom främjandet av energieffektivitet och energibesparingar och genom utvecklingen av nya och förnybara energiformer. Detta mål kan endast uppnås genom samordnade åtgärder, som omfattar både lagstiftning och andra åtgärder på unionsnivå, regional nivå, nationell nivå och lokal nivå.

| (4) | En fullt fungerande och motståndskraftig energiunion skulle omvandla unionen till en ledande region för innovation, investeringar, tillväxt och social och ekonomisk utveckling, vilket i sin tur skulle utgöra ett gott exempel på kopplingen mellan dels strävan efter att förverkliga höga ambitioner i fråga om begränsning av klimatförändringar, dels åtgärder för att främja innovation, investeringar och tillväxt. |
| --- | --- |

(4)

En fullt fungerande och motståndskraftig energiunion skulle omvandla unionen till en ledande region för innovation, investeringar, tillväxt och social och ekonomisk utveckling, vilket i sin tur skulle utgöra ett gott exempel på kopplingen mellan dels strävan efter att förverkliga höga ambitioner i fråga om begränsning av klimatförändringar, dels åtgärder för att främja innovation, investeringar och tillväxt.

| (5) | Parallellt med denna förordning har kommissionen utarbetat och antagit en rad sektorsspecifika energipolitiska initiativ, särskilt i fråga om förnybar energi, energieffektivitet, inklusive byggnaders energiprestanda, och marknadsutformning. Dessa initiativ utgör ett paket med det övergripande temat energieffektivitet först, unionens globala ledarskap inom förnybar energi och skäliga villkor för energikonsumenterna, inklusive genom att åtgärda energifattigdomen och främja rättvis konkurrens på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(5)

Parallellt med denna förordning har kommissionen utarbetat och antagit en rad sektorsspecifika energipolitiska initiativ, särskilt i fråga om förnybar energi, energieffektivitet, inklusive byggnaders energiprestanda, och marknadsutformning. Dessa initiativ utgör ett paket med det övergripande temat energieffektivitet först, unionens globala ledarskap inom förnybar energi och skäliga villkor för energikonsumenterna, inklusive genom att åtgärda energifattigdomen och främja rättvis konkurrens på den inre marknaden.

| (6) | I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 godkände Europeiska rådet en ram för unionens klimat- och energipolitik fram till 2030 baserad på fyra centrala mål för unionen: att minska växthusgasutsläppen från hela ekonomin med minst 40 %, ett vägledande mål, om att förbättra energieffektiviteten med minst 27 % som ska ses över senast 2020 med siktet inställt på att öka nivån till 30 %, att minst 27 % av den energi som används i unionen ska vara förnybar samt ett elsammanlänkningsmål på 15 %. Det preciserades att målet för förnybar energi är bindande på unionsnivå och att det kommer att uppnås genom medlemsstaternas bidrag, vilka styrs av behovet av att gemensamt uppnå unionsmålet. En omarbetning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (4) har infört ett nytt bindande mål för unionen om minst 32 % förnybar energi under 2030, inklusive en bestämmelse om översyn i syfte att öka målet på unionsnivå senast 2023. Ändringar av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (5) har fastställt målet på unionsnivå avseende förbättrad energieffektivitet för 2030 till minst 32,5 %, inklusive en bestämmelse om översyn i syfte att öka målen på unionsnivå. |
| --- | --- |

(6)

I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 godkände Europeiska rådet en ram för unionens klimat- och energipolitik fram till 2030 baserad på fyra centrala mål för unionen: att minska växthusgasutsläppen från hela ekonomin med minst 40 %, ett vägledande mål, om att förbättra energieffektiviteten med minst 27 % som ska ses över senast 2020 med siktet inställt på att öka nivån till 30 %, att minst 27 % av den energi som används i unionen ska vara förnybar samt ett elsammanlänkningsmål på 15 %. Det preciserades att målet för förnybar energi är bindande på unionsnivå och att det kommer att uppnås genom medlemsstaternas bidrag, vilka styrs av behovet av att gemensamt uppnå unionsmålet. En omarbetning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (4) har infört ett nytt bindande mål för unionen om minst 32 % förnybar energi under 2030, inklusive en bestämmelse om översyn i syfte att öka målet på unionsnivå senast 2023. Ändringar av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (5) har fastställt målet på unionsnivå avseende förbättrad energieffektivitet för 2030 till minst 32,5 %, inklusive en bestämmelse om översyn i syfte att öka målen på unionsnivå.

| (7) | Det bindande målet att senast 2030 minska unionens interna växthusgasutsläpp från hela ekonomin med 40 % jämfört med 1990 godkändes formellt som planerat nationellt fastställt bidrag för unionen och dess medlemsstater till Parisavtalet vid miljörådets möte den 6 mars 2015. Parisavtalet ratificerades av unionen den 5 oktober 2016 (6) och trädde i kraft den 4 november 2016. Det ersätter ansatsen i Kyotoprotokollet från 1997, som godkändes av unionen genom rådets beslut 2002/358/EG (7) och som inte kommer att tillämpas efter 2020. Unionens system för att övervaka och rapportera utsläpp och upptag bör uppdateras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(7)

Det bindande målet att senast 2030 minska unionens interna växthusgasutsläpp från hela ekonomin med 40 % jämfört med 1990 godkändes formellt som planerat nationellt fastställt bidrag för unionen och dess medlemsstater till Parisavtalet vid miljörådets möte den 6 mars 2015. Parisavtalet ratificerades av unionen den 5 oktober 2016 (6) och trädde i kraft den 4 november 2016. Det ersätter ansatsen i Kyotoprotokollet från 1997, som godkändes av unionen genom rådets beslut 2002/358/EG (7) och som inte kommer att tillämpas efter 2020. Unionens system för att övervaka och rapportera utsläpp och upptag bör uppdateras i enlighet med detta.

| (8) | I Parisavtalet höjdes den globala ambitionsnivån för begränsning av klimatförändringar, och där fastställs ett långsiktigt mål som är i linje med målet att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå. |
| --- | --- |

(8)

I Parisavtalet höjdes den globala ambitionsnivån för begränsning av klimatförändringar, och där fastställs ett långsiktigt mål som är i linje med målet att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå.

| (9) | I sin strävan att uppnå temperaturmålen i Parisavtalet bör unionen söka nå fram till en avvägning mellan antropogena växthusgasutsläpp, fördelade på olika källor, och upptag av växthusgaser i sänkor, så snart som möjligt för att därefter, beroende på vad som är lämpligt, uppnå negativa utsläpp. |
| --- | --- |

(9)

I sin strävan att uppnå temperaturmålen i Parisavtalet bör unionen söka nå fram till en avvägning mellan antropogena växthusgasutsläpp, fördelade på olika källor, och upptag av växthusgaser i sänkor, så snart som möjligt för att därefter, beroende på vad som är lämpligt, uppnå negativa utsläpp.

| (10) | För klimatsystemet är de kumulativa sammanlagda antropogena utsläppen över tid av betydelse för den totala halten av växthusgaser i atmosfären. Kommissionen bör analysera flera scenarier för unionens bidrag till de långsiktiga målen, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050 och därefter negativa utsläpp, och hur dessa scenarier påverkar den återstående koldioxidbudgeten för hela världen och för unionen. Kommissionen bör utföra en analys för en långsiktig unionsstrategi i fråga om unionens bidrag till åtagandena i Parisavtalet att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå, inbegripet flera scenarier, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050 och därefter negativa utsläpp, och hur dessa scenarier påverkar den återstående koldioxidbudgeten för hela världen och för unionen. |
| --- | --- |

(10)

För klimatsystemet är de kumulativa sammanlagda antropogena utsläppen över tid av betydelse för den totala halten av växthusgaser i atmosfären. Kommissionen bör analysera flera scenarier för unionens bidrag till de långsiktiga målen, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050 och därefter negativa utsläpp, och hur dessa scenarier påverkar den återstående koldioxidbudgeten för hela världen och för unionen. Kommissionen bör utföra en analys för en långsiktig unionsstrategi i fråga om unionens bidrag till åtagandena i Parisavtalet att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå, inbegripet flera scenarier, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050 och därefter negativa utsläpp, och hur dessa scenarier påverkar den återstående koldioxidbudgeten för hela världen och för unionen.

| (11) | Unionen har visserligen utfäst sig att göra ambitiösa minskningar av växthusgasutsläppen fram till 2030, men hotet om klimatförändringar är en global fråga. Unionen och dess medlemsstater bör därför arbeta tillsammans med sina internationella partner för att säkerställa en hög ambitionsnivå bland alla konventionsparter i linje med de långsiktiga målen i Parisavtalet. |
| --- | --- |

(11)

Unionen har visserligen utfäst sig att göra ambitiösa minskningar av växthusgasutsläppen fram till 2030, men hotet om klimatförändringar är en global fråga. Unionen och dess medlemsstater bör därför arbeta tillsammans med sina internationella partner för att säkerställa en hög ambitionsnivå bland alla konventionsparter i linje med de långsiktiga målen i Parisavtalet.

| (12) | I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 enades Europeiska rådet även om att en tillförlitlig och transparent styrningsmekanism utan onödiga administrativa bördor och med tillräcklig flexibilitet för medlemsstaterna bör utvecklas för att säkerställa att unionen uppfyller sina energipolitiska mål, med full respekt för medlemsstaternas frihet att besluta om sin energimix. Europeiska rådet framhöll att en sådan styrningsmekanism bör bygga vidare på befintliga byggstenar, t.ex. nationella klimatprogram, nationella planer för förnybar energi och energieffektivitet samt behovet av att rationalisera och sammanföra separata planerings- och rapporteringskomponenter. Rådet enades också om att förstärka konsumenternas roll och rättigheter, insyn och förutsebarhet för investerare, bl.a. genom systematisk övervakning av nyckelindikatorer för ett tryggt, konkurrenskraftigt, säkert och hållbart energisystem till ett överkomligt pris och att underlätta samordning av nationell klimat- och energipolitik och främja regionalt samarbete mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(12)

I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 enades Europeiska rådet även om att en tillförlitlig och transparent styrningsmekanism utan onödiga administrativa bördor och med tillräcklig flexibilitet för medlemsstaterna bör utvecklas för att säkerställa att unionen uppfyller sina energipolitiska mål, med full respekt för medlemsstaternas frihet att besluta om sin energimix. Europeiska rådet framhöll att en sådan styrningsmekanism bör bygga vidare på befintliga byggstenar, t.ex. nationella klimatprogram, nationella planer för förnybar energi och energieffektivitet samt behovet av att rationalisera och sammanföra separata planerings- och rapporteringskomponenter. Rådet enades också om att förstärka konsumenternas roll och rättigheter, insyn och förutsebarhet för investerare, bl.a. genom systematisk övervakning av nyckelindikatorer för ett tryggt, konkurrenskraftigt, säkert och hållbart energisystem till ett överkomligt pris och att underlätta samordning av nationell klimat- och energipolitik och främja regionalt samarbete mellan medlemsstaterna.

| (13) | I sitt meddelande av den 25 februari 2015 om en ramstrategi för en motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik hänvisar kommissionen till behovet av integrerad styrningsmekanism för att säkerställa att energirelaterade åtgärder på europeisk, regional, nationell och lokal nivå tillsammans bidrar till energiunionens mål och därmed utvidgar styrningens räckvidd – utöver den klimat- och energipolitiska ramen för 2030 – till att omfatta energiunionens alla fem dimensioner. |
| --- | --- |

(13)

I sitt meddelande av den 25 februari 2015 om en ramstrategi för en motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik hänvisar kommissionen till behovet av integrerad styrningsmekanism för att säkerställa att energirelaterade åtgärder på europeisk, regional, nationell och lokal nivå tillsammans bidrar till energiunionens mål och därmed utvidgar styrningens räckvidd – utöver den klimat- och energipolitiska ramen för 2030 – till att omfatta energiunionens alla fem dimensioner.

| (14) | I sitt meddelande av den 18 november 2015 om tillståndet i energiunionen preciserade kommissionen att integrerade nationella energi- och klimatplaner, som omfattar energiunionens alla fem dimensioner, är nödvändiga verktyg för en mer strategisk energi- och klimatpolitisk planering. Som en del av meddelandet gav kommissionens vägledning till medlemsstaterna om integrerade nationella energi- och klimatplaner en grund för medlemsstaterna att börja utarbeta nationella planer för perioden 2021–2030 och fastställde de viktigaste pelarna i styrningsmekanismen. I meddelandet preciserades också att styrningen bör förankras i lagstiftning. |
| --- | --- |

(14)

I sitt meddelande av den 18 november 2015 om tillståndet i energiunionen preciserade kommissionen att integrerade nationella energi- och klimatplaner, som omfattar energiunionens alla fem dimensioner, är nödvändiga verktyg för en mer strategisk energi- och klimatpolitisk planering. Som en del av meddelandet gav kommissionens vägledning till medlemsstaterna om integrerade nationella energi- och klimatplaner en grund för medlemsstaterna att börja utarbeta nationella planer för perioden 2021–2030 och fastställde de viktigaste pelarna i styrningsmekanismen. I meddelandet preciserades också att styrningen bör förankras i lagstiftning.

| (15) | I sina slutsatser av den 26 november 2015 om energiunionens styrningssystem erkände rådet att styrningen av energiunionen kommer att utgöra ett viktigt verktyg för att effektivt och ändamålsenligt bygga energiunionen och att uppnå dess mål. Rådet underströk att styrningsmekanismen bör baseras på principerna om integrerad strategisk planering och rapportering om genomförandet av klimat- och energipolitik och samordning mellan aktörer som ansvarar för klimat- och energipolitik på unionsnivå eller på regional och nationell nivå. Det underströk också att styrningsmekanismen bör säkerställa att de överenskomna energi- och klimatmålen för 2030 uppnås, och bör omfatta övervakning av unionens gemensamma framsteg när det gäller att uppnå de politiska målen inom energiunionens fem dimensioner. |
| --- | --- |

(15)

I sina slutsatser av den 26 november 2015 om energiunionens styrningssystem erkände rådet att styrningen av energiunionen kommer att utgöra ett viktigt verktyg för att effektivt och ändamålsenligt bygga energiunionen och att uppnå dess mål. Rådet underströk att styrningsmekanismen bör baseras på principerna om integrerad strategisk planering och rapportering om genomförandet av klimat- och energipolitik och samordning mellan aktörer som ansvarar för klimat- och energipolitik på unionsnivå eller på regional och nationell nivå. Det underströk också att styrningsmekanismen bör säkerställa att de överenskomna energi- och klimatmålen för 2030 uppnås, och bör omfatta övervakning av unionens gemensamma framsteg när det gäller att uppnå de politiska målen inom energiunionens fem dimensioner.

| (16) | I Europaparlamentets resolution av den 15 december 2015 med titeln På väg mot en europeisk energiunion efterlystes en ram för energiunionens styrningsmekanism som är ambitiös, tillförlitlig, öppen, demokratisk och låter Europaparlamentet delta fullt ut och som säkerställer att klimat- och energimålen för 2030 uppnås. |
| --- | --- |

(16)

I Europaparlamentets resolution av den 15 december 2015 med titeln På väg mot en europeisk energiunion efterlystes en ram för energiunionens styrningsmekanism som är ambitiös, tillförlitlig, öppen, demokratisk och låter Europaparlamentet delta fullt ut och som säkerställer att klimat- och energimålen för 2030 uppnås.

| (17) | Europeiska rådet har vid upprepade tillfällen betonat behovet av att vidta brådskande åtgärder för att säkerställa att man uppnår minimimålet för elsammanlänkning på 10 %. I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 beslutade Europeiska rådet att kommissionen, med stöd av medlemsstaterna, ska vidta brådskande åtgärder för att säkerställa att ett minimimål på 10 % sammanlänkning av elnäten uppnås med det snaraste, och senast 2020 åtminstone för medlemsstater som ännu inte har uppnått en miniminivå av integrering av den inre energimarknaden. Kommissionens meddelande av den 23 november 2017 om att stärka Europas energinät bedömer de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå målet om en sammanlänkningsnivå på 10 % och föreslår hur sammanlänkningsmålet på 15 % för 2030 kan förverkligas. |
| --- | --- |

(17)

Europeiska rådet har vid upprepade tillfällen betonat behovet av att vidta brådskande åtgärder för att säkerställa att man uppnår minimimålet för elsammanlänkning på 10 %. I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 beslutade Europeiska rådet att kommissionen, med stöd av medlemsstaterna, ska vidta brådskande åtgärder för att säkerställa att ett minimimål på 10 % sammanlänkning av elnäten uppnås med det snaraste, och senast 2020 åtminstone för medlemsstater som ännu inte har uppnått en miniminivå av integrering av den inre energimarknaden. Kommissionens meddelande av den 23 november 2017 om att stärka Europas energinät bedömer de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå målet om en sammanlänkningsnivå på 10 % och föreslår hur sammanlänkningsmålet på 15 % för 2030 kan förverkligas.

| (18) | Det viktigaste målet för styrningsmekanismen bör därför vara att göra det möjligt att uppnå målen för energiunionen, särskilt målen i den klimat- och energipolitiska ramen för 2030 inom områdena minskade växthusgasutsläpp, energi från förnybara energikällor och energieffektivitet. Dessa målsättningar och mål följer av unionens energipolitik och behovet av att bevara, skydda och förbättra miljöns kvalitet och främja ett försiktigt och rationellt utnyttjande av naturresurser, i enlighet med EU-fördragen. Inget av dessa mål, som är oupplösligt sammankopplade med varandra, kan betraktas som underordnat de andra. Därför är den här förordningen kopplad till sektorsspecifik lagstiftning om genomförande av energi- och klimatmålen för 2030. Medlemsstaterna behöver handlingsutrymme för att kunna välja styrmedel som bäst passar deras nationella energimix och preferenser, men detta handlingsutrymme bör vara förenligt med ytterligare marknadsintegrering, ökad konkurrens, uppnående av unionens klimat- och energimål och en successiv övergång till en hållbar koldioxidsnål ekonomi. |
| --- | --- |

(18)

Det viktigaste målet för styrningsmekanismen bör därför vara att göra det möjligt att uppnå målen för energiunionen, särskilt målen i den klimat- och energipolitiska ramen för 2030 inom områdena minskade växthusgasutsläpp, energi från förnybara energikällor och energieffektivitet. Dessa målsättningar och mål följer av unionens energipolitik och behovet av att bevara, skydda och förbättra miljöns kvalitet och främja ett försiktigt och rationellt utnyttjande av naturresurser, i enlighet med EU-fördragen. Inget av dessa mål, som är oupplösligt sammankopplade med varandra, kan betraktas som underordnat de andra. Därför är den här förordningen kopplad till sektorsspecifik lagstiftning om genomförande av energi- och klimatmålen för 2030. Medlemsstaterna behöver handlingsutrymme för att kunna välja styrmedel som bäst passar deras nationella energimix och preferenser, men detta handlingsutrymme bör vara förenligt med ytterligare marknadsintegrering, ökad konkurrens, uppnående av unionens klimat- och energimål och en successiv övergång till en hållbar koldioxidsnål ekonomi.

| (19) | En socialt acceptabel och rättvis övergång till en hållbar, koldioxidsnål ekonomi kräver avsevärda förändringar i investeringsbeteendet, i fråga om såväl offentliga som privata investeringar, och incitament över hela det politiska spektret, varvid hänsyn bör tas till de invånare och regioner som kan komma att påverkas negativt av övergången till en koldioxidsnål ekonomi. En minskning av växthusgasutsläppen kräver ökad effektivitet och innovation inom den europeiska ekonomin och framför allt bör en minskning av utsläppen också skapa hållbara arbetstillfällen, också inom högteknologiska sektorer, och ge bättre luftkvalitet och folkhälsa. |
| --- | --- |

(19)

En socialt acceptabel och rättvis övergång till en hållbar, koldioxidsnål ekonomi kräver avsevärda förändringar i investeringsbeteendet, i fråga om såväl offentliga som privata investeringar, och incitament över hela det politiska spektret, varvid hänsyn bör tas till de invånare och regioner som kan komma att påverkas negativt av övergången till en koldioxidsnål ekonomi. En minskning av växthusgasutsläppen kräver ökad effektivitet och innovation inom den europeiska ekonomin och framför allt bör en minskning av utsläppen också skapa hållbara arbetstillfällen, också inom högteknologiska sektorer, och ge bättre luftkvalitet och folkhälsa.

| (20) | Med tanke på de internationella åtagandena i Parisavtalet bör medlemsstaterna rapportera om vilka åtgärder de vidtar för att fasa ut energisubventioner, särskilt till fossila bränslen. I rapporteringen kan medlemsstaterna välja att utgå från de definitioner av subventioner till fossila bränslen som i dag används internationellt. |
| --- | --- |

(20)

Med tanke på de internationella åtagandena i Parisavtalet bör medlemsstaterna rapportera om vilka åtgärder de vidtar för att fasa ut energisubventioner, särskilt till fossila bränslen. I rapporteringen kan medlemsstaterna välja att utgå från de definitioner av subventioner till fossila bränslen som i dag används internationellt.

| (21) | Eftersom växthusgaser och luftföroreningar till stor del härrör från gemensamma källor, kan en politik som är utformad för att minska utsläppen av växthusgaser få positiva bieffekter på folkhälsan och luftkvaliteten, framför allt i stadsområden, som på kort sikt kan kompensera för kostnaderna för att minska växthusgasutsläppen. Eftersom data som rapporterats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (8) utgör ett viktigt underlag för sammanställningen av inventeringen av växthusgaser och de nationella planerna, bör vikten av insamling och rapportering av data som är enhetliga för både direktiv (EU) 2016/2284 och inventeringen av växthusgaser erkännas. |
| --- | --- |

(21)

Eftersom växthusgaser och luftföroreningar till stor del härrör från gemensamma källor, kan en politik som är utformad för att minska utsläppen av växthusgaser få positiva bieffekter på folkhälsan och luftkvaliteten, framför allt i stadsområden, som på kort sikt kan kompensera för kostnaderna för att minska växthusgasutsläppen. Eftersom data som rapporterats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (8) utgör ett viktigt underlag för sammanställningen av inventeringen av växthusgaser och de nationella planerna, bör vikten av insamling och rapportering av data som är enhetliga för både direktiv (EU) 2016/2284 och inventeringen av växthusgaser erkännas.

| (22) | Erfarenheterna av genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (9) visar på behovet av synergier och samstämmighet med rapporteringen enligt andra rättsinstrument, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (10), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 (11), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (12) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 517/2014 (13). Användningen av enhetliga data för att rapportera om utsläpp av växthusgaser är nödvändig för att säkerställa kvaliteten på utsläppsrapporteringen. |
| --- | --- |

(22)

Erfarenheterna av genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (9) visar på behovet av synergier och samstämmighet med rapporteringen enligt andra rättsinstrument, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (10), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 (11), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (12) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 517/2014 (13). Användningen av enhetliga data för att rapportera om utsläpp av växthusgaser är nödvändig för att säkerställa kvaliteten på utsläppsrapporteringen.

| (23) | I linje med kommissionens starka engagemang för bättre lagstiftning och i överensstämmelse med en politik för främjande av forskning, innovation och investeringar bör styrningsmekanismen leda till en betydande minskning av den administrativa bördan och en förenklad administration för medlemsstaterna, och för de berörda parterna, samt för kommissionen och andra unionsinstitutioner. Den bör också bidra till att säkerställa att styrmedel och åtgärder på unionsnivå och nationell nivå är samstämmiga och ändamålsenliga med avseende på energisystemets omvandling i riktning mot en hållbar koldioxidsnål ekonomi. |
| --- | --- |

(23)

I linje med kommissionens starka engagemang för bättre lagstiftning och i överensstämmelse med en politik för främjande av forskning, innovation och investeringar bör styrningsmekanismen leda till en betydande minskning av den administrativa bördan och en förenklad administration för medlemsstaterna, och för de berörda parterna, samt för kommissionen och andra unionsinstitutioner. Den bör också bidra till att säkerställa att styrmedel och åtgärder på unionsnivå och nationell nivå är samstämmiga och ändamålsenliga med avseende på energisystemets omvandling i riktning mot en hållbar koldioxidsnål ekonomi.

| (24) | Uppnåendet av målsättningarna och målen för energiunionen bör säkerställas genom en kombination av unionsinitiativ och samstämmiga nationella styrmedel som anges i integrerade nationella energi- och klimatplaner. Sektorsspecifik unionsrätt på energi- och klimatområdet fastställer planeringskrav som har varit användbara verktyg för att driva på en förändring på nationell nivå. Införandet av dem vid olika tidpunkter har lett till dubbelarbete och otillräcklig hänsyn till synergier och kopplingar mellan olika politikområden, till förfång för kostnadseffektiviteten. Den nuvarande separata planeringen, rapporteringen och övervakningen på klimat- och energiområdena bör därför i möjligaste mån rationaliseras och integreras. |
| --- | --- |

(24)

Uppnåendet av målsättningarna och målen för energiunionen bör säkerställas genom en kombination av unionsinitiativ och samstämmiga nationella styrmedel som anges i integrerade nationella energi- och klimatplaner. Sektorsspecifik unionsrätt på energi- och klimatområdet fastställer planeringskrav som har varit användbara verktyg för att driva på en förändring på nationell nivå. Införandet av dem vid olika tidpunkter har lett till dubbelarbete och otillräcklig hänsyn till synergier och kopplingar mellan olika politikområden, till förfång för kostnadseffektiviteten. Den nuvarande separata planeringen, rapporteringen och övervakningen på klimat- och energiområdena bör därför i möjligaste mån rationaliseras och integreras.

| (25) | De integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör omfatta tioårsperioder och bör ge en översikt över det nuvarande energisystemet och det energipolitiska läget. De bör ange nationella målsättningar för var och en av energiunionens fem dimensioner och motsvarande styrmedel och åtgärder för att nå dessa mål och de bör ha en analytisk grund. De integrerade nationella energi- och klimatplanerna för den första perioden från 2021 till 2030 bör särskilt uppmärksamma målen för 2030 i fråga om minskade utsläpp av växthusgaser, förnybar energi, energieffektivitet och elsammanlänkning. Medlemsstaterna bör sträva efter att säkerställa att de integrerade nationella energi- och klimatplanerna är förenliga med och bidrar till uppnåendet av Förenta Nationernas mål för hållbar utveckling. Medlemsstaterna kan i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner bygga på befintliga nationella strategier eller planer. För det första utkastet till och den slutgiltiga integrerade nationella energi- och klimatplanen sätts en annan tidsfrist än för påföljande planer, för att medlemsstaterna ska hinna utarbeta sina första planer sedan denna förordning har antagits. Inte desto mindre uppmanas medlemsstaterna att tillhandahålla sina första utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner så tidigt som möjligt under 2018, för att medge ett lämpligt förberedelsearbete, särskilt inför den positiva dialog som ska sammankallas under 2018 i enlighet med beslut 1/CP.21 antaget av konferensen för parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC). |
| --- | --- |

(25)

De integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör omfatta tioårsperioder och bör ge en översikt över det nuvarande energisystemet och det energipolitiska läget. De bör ange nationella målsättningar för var och en av energiunionens fem dimensioner och motsvarande styrmedel och åtgärder för att nå dessa mål och de bör ha en analytisk grund. De integrerade nationella energi- och klimatplanerna för den första perioden från 2021 till 2030 bör särskilt uppmärksamma målen för 2030 i fråga om minskade utsläpp av växthusgaser, förnybar energi, energieffektivitet och elsammanlänkning. Medlemsstaterna bör sträva efter att säkerställa att de integrerade nationella energi- och klimatplanerna är förenliga med och bidrar till uppnåendet av Förenta Nationernas mål för hållbar utveckling. Medlemsstaterna kan i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner bygga på befintliga nationella strategier eller planer. För det första utkastet till och den slutgiltiga integrerade nationella energi- och klimatplanen sätts en annan tidsfrist än för påföljande planer, för att medlemsstaterna ska hinna utarbeta sina första planer sedan denna förordning har antagits. Inte desto mindre uppmanas medlemsstaterna att tillhandahålla sina första utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner så tidigt som möjligt under 2018, för att medge ett lämpligt förberedelsearbete, särskilt inför den positiva dialog som ska sammankallas under 2018 i enlighet med beslut 1/CP.21 antaget av konferensen för parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC).

| (26) | Medlemsstaterna bör i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner bedöma antalet energifattiga hushåll, med beaktande av vilka hushållsenergitjänster som behövs för att garantera en grundläggande levnadsstandard i den relevanta nationella situationen, tillsammans med aktuell socialpolitik och andra relevanta styrmedel, jämte kommissionens indikativa vägledning om relevanta indikatorer, bland annat geografisk spridning, som bygger på ett gemensamt synsätt på energifattigdom. Om en medlemsstat konstaterar att den har ett betydande antal energifattiga hushåll bör den i sin plan ta med ett nationellt vägledande mål om minskning av energifattigdomen. |
| --- | --- |

(26)

Medlemsstaterna bör i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner bedöma antalet energifattiga hushåll, med beaktande av vilka hushållsenergitjänster som behövs för att garantera en grundläggande levnadsstandard i den relevanta nationella situationen, tillsammans med aktuell socialpolitik och andra relevanta styrmedel, jämte kommissionens indikativa vägledning om relevanta indikatorer, bland annat geografisk spridning, som bygger på ett gemensamt synsätt på energifattigdom. Om en medlemsstat konstaterar att den har ett betydande antal energifattiga hushåll bör den i sin plan ta med ett nationellt vägledande mål om minskning av energifattigdomen.

| (27) | En obligatorisk mall för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör fastställas för att säkerställa att samtliga nationella planer är tillräckligt heltäckande och för att underlätta jämförelse och sammanläggning av nationella planer, samtidigt som man säkerställer tillräcklig flexibilitet för medlemsstaterna att fastställa detaljer i nationella planer som tar hänsyn till nationella prioriteringar och särdrag. |
| --- | --- |

(27)

En obligatorisk mall för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör fastställas för att säkerställa att samtliga nationella planer är tillräckligt heltäckande och för att underlätta jämförelse och sammanläggning av nationella planer, samtidigt som man säkerställer tillräcklig flexibilitet för medlemsstaterna att fastställa detaljer i nationella planer som tar hänsyn till nationella prioriteringar och särdrag.

| (28) | Genomförandet av styrmedel och åtgärder på energi- och klimatområdena har en inverkan på miljön. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att allmänheten på ett tidigt stadium ges faktiska möjligheter att delta i och rådfrågas om utarbetandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, i tillämpliga fall i överensstämmelse med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG (14) och FN:s ekonomiska kommission för Europas (Unece) konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor av den 25 juni 1998 (Århuskonventionen). Medlemsstaterna bör också säkerställa att arbetsmarknadens parter medverkar i utarbetandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, och sträva efter att begränsa den administrativa komplexiteten när de fullgör sina skyldigheter avseende offentligt samråd. |
| --- | --- |

(28)

Genomförandet av styrmedel och åtgärder på energi- och klimatområdena har en inverkan på miljön. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att allmänheten på ett tidigt stadium ges faktiska möjligheter att delta i och rådfrågas om utarbetandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, i tillämpliga fall i överensstämmelse med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG (14) och FN:s ekonomiska kommission för Europas (Unece) konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor av den 25 juni 1998 (Århuskonventionen). Medlemsstaterna bör också säkerställa att arbetsmarknadens parter medverkar i utarbetandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, och sträva efter att begränsa den administrativa komplexiteten när de fullgör sina skyldigheter avseende offentligt samråd.

| (29) | När medlemsstaterna håller offentligt samråd bör de, i linje med Århuskonventionen, eftersträva att säkerställa deltagande på lika villkor, samt att allmänheten informeras genom offentliga meddelanden eller på annat lämpligt sätt, såsom elektroniska medier, att allmänheten kan ta del av alla relevanta dokument, samt att praktiska arrangemang kring allmänhetens deltagande ombesörjs. |
| --- | --- |

(29)

När medlemsstaterna håller offentligt samråd bör de, i linje med Århuskonventionen, eftersträva att säkerställa deltagande på lika villkor, samt att allmänheten informeras genom offentliga meddelanden eller på annat lämpligt sätt, såsom elektroniska medier, att allmänheten kan ta del av alla relevanta dokument, samt att praktiska arrangemang kring allmänhetens deltagande ombesörjs.

| (30) | Varje medlemsstat bör inrätta en ständig energidialog på flera olika nivåer, som sammanför lokala myndigheter, civilsamhällesorganisationer, näringslivet, investerare och andra relevanta berörda parter för att diskutera de olika alternativ som finns på energi- och klimatpolitikens område. Medlemsstatens integrerade nationella energi- och klimatplan, liksom dess långsiktiga strategi, bör kunna diskuteras inom ramen för denna dialog. Dialogen kan föras genom en valfri nationell struktur, såsom en webbplats, en plattform för offentligt samråd eller andra interaktiva kommunikationsverktyg. |
| --- | --- |

(30)

Varje medlemsstat bör inrätta en ständig energidialog på flera olika nivåer, som sammanför lokala myndigheter, civilsamhällesorganisationer, näringslivet, investerare och andra relevanta berörda parter för att diskutera de olika alternativ som finns på energi- och klimatpolitikens område. Medlemsstatens integrerade nationella energi- och klimatplan, liksom dess långsiktiga strategi, bör kunna diskuteras inom ramen för denna dialog. Dialogen kan föras genom en valfri nationell struktur, såsom en webbplats, en plattform för offentligt samråd eller andra interaktiva kommunikationsverktyg.

| (31) | Regionalt samarbete är avgörande för att säkerställa ett effektivt och kostnadsoptimalt uppnående av målen för energiunionen. Kommissionen bör underlätta sådant samarbete mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att inkomma med synpunkter på andra medlemsstaters integrerade nationella energi- och klimatplaner innan de färdigställs för att undvika inkonsekvenser och eventuella negativa effekter på andra medlemsstater och säkerställa att gemensamma mål uppnås gemensamt. Regionalt samarbete när integrerade nationella energi- och klimatplaner utarbetas och färdigställs samt när de i ett senare skede genomförs bör vara väsentligt för att förbättra åtgärdernas effektivitet och ändamålsenlighet och främja marknadsintegration och energitrygghet. |
| --- | --- |

(31)

Regionalt samarbete är avgörande för att säkerställa ett effektivt och kostnadsoptimalt uppnående av målen för energiunionen. Kommissionen bör underlätta sådant samarbete mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att inkomma med synpunkter på andra medlemsstaters integrerade nationella energi- och klimatplaner innan de färdigställs för att undvika inkonsekvenser och eventuella negativa effekter på andra medlemsstater och säkerställa att gemensamma mål uppnås gemensamt. Regionalt samarbete när integrerade nationella energi- och klimatplaner utarbetas och färdigställs samt när de i ett senare skede genomförs bör vara väsentligt för att förbättra åtgärdernas effektivitet och ändamålsenlighet och främja marknadsintegration och energitrygghet.

| (32) | I sitt samarbete inom ramen för denna förordning bör medlemsstaterna ta hänsyn till befintliga regionala samarbetsforum, såsom den baltiska energimarknadens sammanlänkningsplan, nätsammankopplingen i Central- och Sydösteuropa, den centralvästra regionala energimarknaden, initiativet för energinät i länderna kring Nordsjön, Pentalateralt energiforum, sammanlänkningar för Sydvästeuropa jämte Europa-Medelhavspartnerskapet. Medlemsstaterna uppmanas att planera ett samarbete med dem som undertecknat energigemenskapen, med tredjeländer som är medlemmar av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och, när så är lämpligt, med andra relevanta tredjeländer. För att gynna marknadsintegration, kostnadseffektiva styrmedel samt effektivt samarbete, effektiva partnerskap och effektiva samråd kan kommissionen dessutom identifiera ytterligare möjligheter till regionalt samarbete kring en eller flera av energiunionens fem dimensioner i enlighet med denna förordning, med vägledning av en långsiktig vision som bygger på rådande marknadsförhållanden. |
| --- | --- |

(32)

I sitt samarbete inom ramen för denna förordning bör medlemsstaterna ta hänsyn till befintliga regionala samarbetsforum, såsom den baltiska energimarknadens sammanlänkningsplan, nätsammankopplingen i Central- och Sydösteuropa, den centralvästra regionala energimarknaden, initiativet för energinät i länderna kring Nordsjön, Pentalateralt energiforum, sammanlänkningar för Sydvästeuropa jämte Europa-Medelhavspartnerskapet. Medlemsstaterna uppmanas att planera ett samarbete med dem som undertecknat energigemenskapen, med tredjeländer som är medlemmar av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och, när så är lämpligt, med andra relevanta tredjeländer. För att gynna marknadsintegration, kostnadseffektiva styrmedel samt effektivt samarbete, effektiva partnerskap och effektiva samråd kan kommissionen dessutom identifiera ytterligare möjligheter till regionalt samarbete kring en eller flera av energiunionens fem dimensioner i enlighet med denna förordning, med vägledning av en långsiktig vision som bygger på rådande marknadsförhållanden.

| (33) | Kommissionen kan föra diskussioner med relevanta tredjeländer för att undersöka om de bestämmelser som inrättats genom denna förordning, framför allt bestämmelserna om regionalt samarbete, skulle kunna tillämpas också på dessa tredjeländer. |
| --- | --- |

(33)

Kommissionen kan föra diskussioner med relevanta tredjeländer för att undersöka om de bestämmelser som inrättats genom denna förordning, framför allt bestämmelserna om regionalt samarbete, skulle kunna tillämpas också på dessa tredjeländer.

| (34) | De integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör vara stabila för att säkerställa transparens och förutsebarhet i nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet. De nationella planerna bör dock uppdateras en gång under den tioårsperiod som omfattas för att ge medlemsstaterna möjlighet att anpassa sig till väsentligt ändrade omständigheter. Vad gäller de planer som omfattar perioden 2021–2030 bör medlemsstaterna uppdatera sina planer senast den 30 juni 2024. Målsättningar, mål och bidrag bör endast ändras för att spegla en högre övergripande ambitionsnivå, särskilt vad gäller energi- och klimatmålen för 2030. Som en del av uppdateringarna bör medlemsstaterna bemöda sig om att mildra eventuella negativa miljöeffekter som framkommer i samband med den integrerade rapporteringen. |
| --- | --- |

(34)

De integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör vara stabila för att säkerställa transparens och förutsebarhet i nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet. De nationella planerna bör dock uppdateras en gång under den tioårsperiod som omfattas för att ge medlemsstaterna möjlighet att anpassa sig till väsentligt ändrade omständigheter. Vad gäller de planer som omfattar perioden 2021–2030 bör medlemsstaterna uppdatera sina planer senast den 30 juni 2024. Målsättningar, mål och bidrag bör endast ändras för att spegla en högre övergripande ambitionsnivå, särskilt vad gäller energi- och klimatmålen för 2030. Som en del av uppdateringarna bör medlemsstaterna bemöda sig om att mildra eventuella negativa miljöeffekter som framkommer i samband med den integrerade rapporteringen.

| (35) | Stabila långsiktiga strategier är avgörande för att bidra till ekonomisk omvandling, sysselsättning och tillväxt och för att uppnå övergripande mål för hållbar utveckling samt för att på ett rättvist och kostnadseffektivt sätt uppnå det långsiktiga mål som fastställdes i Parisavtalet. Dessutom uppmanas parterna i Parisavtalet att senast 2020 meddela sina långsiktiga utvecklingsstrategier för låga utsläpp av växthusgaser. I det sammanhanget uppmanade Europeiska rådet den 22 mars 2018 kommissionen att senast första kvartalet 2019 lägga fram ett förslag till strategi för långsiktiga minskningar av växthusgasutsläppen i unionen i enlighet med Parisavtalet, med beaktande av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. |
| --- | --- |

(35)

Stabila långsiktiga strategier är avgörande för att bidra till ekonomisk omvandling, sysselsättning och tillväxt och för att uppnå övergripande mål för hållbar utveckling samt för att på ett rättvist och kostnadseffektivt sätt uppnå det långsiktiga mål som fastställdes i Parisavtalet. Dessutom uppmanas parterna i Parisavtalet att senast 2020 meddela sina långsiktiga utvecklingsstrategier för låga utsläpp av växthusgaser. I det sammanhanget uppmanade Europeiska rådet den 22 mars 2018 kommissionen att senast första kvartalet 2019 lägga fram ett förslag till strategi för långsiktiga minskningar av växthusgasutsläppen i unionen i enlighet med Parisavtalet, med beaktande av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna.

| (36) | Medlemsstaterna bör utarbeta långsiktiga strategier med ett tidsperspektiv på minst 30 år som bidrar till att medlemsstaterna fullgör sina åtaganden i enlighet med UNFCCC och Parisavtalet, med avseende på Parisavtalets mål att hålla ökningen av den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå och för att inom alla sektorer uppnå långsiktiga minskningar av växthusgasutsläppen och förbättrade upptag i sänkor, i linje med unionens mål. Medlemsstaterna bör utarbeta sina strategier med öppenhet och transparens och säkerställa att allmänheten ges en faktisk möjlighet att delta i detta arbete. Deras integrerade nationella energi- och klimatplaner och de långsiktiga strategierna bör vara förenliga med varandra. |
| --- | --- |

(36)

Medlemsstaterna bör utarbeta långsiktiga strategier med ett tidsperspektiv på minst 30 år som bidrar till att medlemsstaterna fullgör sina åtaganden i enlighet med UNFCCC och Parisavtalet, med avseende på Parisavtalets mål att hålla ökningen av den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå och för att inom alla sektorer uppnå långsiktiga minskningar av växthusgasutsläppen och förbättrade upptag i sänkor, i linje med unionens mål. Medlemsstaterna bör utarbeta sina strategier med öppenhet och transparens och säkerställa att allmänheten ges en faktisk möjlighet att delta i detta arbete. Deras integrerade nationella energi- och klimatplaner och de långsiktiga strategierna bör vara förenliga med varandra.

| (37) | Sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF-sektorn) är högexponerad och mycket känslig för klimatförändringar. Samtidigt har sektorn en enorm potential att ge långsiktiga klimatvinster och på ett betydande sätt bidra till uppnåendet av de långsiktiga klimatmålen för unionen och internationellt. Den kan bidra till att begränsa klimatförändringarna på flera sätt, särskilt genom att minska utsläppen, bevara och förbättra sänkor och kolpooler och tillhandahålla biomaterial som kan ersätta fossil- eller koldioxidintensiva material. Långsiktiga strategier till stöd för hållbara investeringar avsedda att öka effektiv koldioxidbindning, hållbar resursförvaltning och långsiktigt stabila och anpassningsbara kolpooler är avgörande. |
| --- | --- |

(37)

Sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF-sektorn) är högexponerad och mycket känslig för klimatförändringar. Samtidigt har sektorn en enorm potential att ge långsiktiga klimatvinster och på ett betydande sätt bidra till uppnåendet av de långsiktiga klimatmålen för unionen och internationellt. Den kan bidra till att begränsa klimatförändringarna på flera sätt, särskilt genom att minska utsläppen, bevara och förbättra sänkor och kolpooler och tillhandahålla biomaterial som kan ersätta fossil- eller koldioxidintensiva material. Långsiktiga strategier till stöd för hållbara investeringar avsedda att öka effektiv koldioxidbindning, hållbar resursförvaltning och långsiktigt stabila och anpassningsbara kolpooler är avgörande.

| (38) | Vid utvecklingen av ytterligare sammanlänkningar är det viktigt att göra en fullständig kostnads-nyttobedömning, där även de fullständiga tekniska, socioekonomiska och miljömässiga konsekvenserna ingår, såsom föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 (15), och beakta de positiva externa effekterna av sammanlänkningarna, såsom integrering av förnybar energi, försörjningstrygghet och ökad konkurrens på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(38)

Vid utvecklingen av ytterligare sammanlänkningar är det viktigt att göra en fullständig kostnads-nyttobedömning, där även de fullständiga tekniska, socioekonomiska och miljömässiga konsekvenserna ingår, såsom föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 (15), och beakta de positiva externa effekterna av sammanlänkningarna, såsom integrering av förnybar energi, försörjningstrygghet och ökad konkurrens på den inre marknaden.

| (39) | Liksom när det gäller planering anges i sektorsspecifik unionsrätt på energi- och klimatområdet rapporteringskrav, varav många har varit användbara verktyg för att åstadkomma en förändring på nationell nivå, som komplement till marknadsreformer, men dessa krav har införts vid olika tidpunkter, vilket har lett till överlappningar och kostnadsineffektivitet samt bristande hänsyn till synergier och samspel mellan politikområden, som t.ex. minskning av växthusgasutsläpp, förnybar energi, energieffektivitet och marknadsintegration. För att hitta rätt balans mellan behovet av att säkerställa en lämplig uppföljning av genomförandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och behovet av förenklad administration bör medlemsstaterna upprätta lägesrapporter vartannat år om genomförandet av planerna och annan utveckling av energisystemet. Viss rapportering skulle dock fortfarande vara nödvändig på årlig basis, särskilt när det gäller rapporteringskrav på klimatområdet som följer av UNFCCC och unionsrätten. |
| --- | --- |

(39)

Liksom när det gäller planering anges i sektorsspecifik unionsrätt på energi- och klimatområdet rapporteringskrav, varav många har varit användbara verktyg för att åstadkomma en förändring på nationell nivå, som komplement till marknadsreformer, men dessa krav har införts vid olika tidpunkter, vilket har lett till överlappningar och kostnadsineffektivitet samt bristande hänsyn till synergier och samspel mellan politikområden, som t.ex. minskning av växthusgasutsläpp, förnybar energi, energieffektivitet och marknadsintegration. För att hitta rätt balans mellan behovet av att säkerställa en lämplig uppföljning av genomförandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och behovet av förenklad administration bör medlemsstaterna upprätta lägesrapporter vartannat år om genomförandet av planerna och annan utveckling av energisystemet. Viss rapportering skulle dock fortfarande vara nödvändig på årlig basis, särskilt när det gäller rapporteringskrav på klimatområdet som följer av UNFCCC och unionsrätten.

| (40) | Medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter bör spegla de delar som anges i mallen för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. En mall för de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna bör anges närmare i senare genomförandeakter, på grund av deras tekniska karaktär och det faktum att de första lägesrapporterna ska lämnas in år 2023. Lägesrapporterna bör genomföras för att säkerställa transparens gentemot unionen, andra medlemsstater, regionala och lokala myndigheter, marknadsaktörer inklusive konsumenter, alla andra relevanta berörda parter samt allmänheten. De bör vara uttömmande och omfatta energiunionens fem dimensioner och, för den första perioden, samtidigt lägga tonvikten på områden som omfattas av målen i klimat- och energiramen för 2030. |
| --- | --- |

(40)

Medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter bör spegla de delar som anges i mallen för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. En mall för de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna bör anges närmare i senare genomförandeakter, på grund av deras tekniska karaktär och det faktum att de första lägesrapporterna ska lämnas in år 2023. Lägesrapporterna bör genomföras för att säkerställa transparens gentemot unionen, andra medlemsstater, regionala och lokala myndigheter, marknadsaktörer inklusive konsumenter, alla andra relevanta berörda parter samt allmänheten. De bör vara uttömmande och omfatta energiunionens fem dimensioner och, för den första perioden, samtidigt lägga tonvikten på områden som omfattas av målen i klimat- och energiramen för 2030.

| (41) | Enligt UNFCCC ska unionen och dess medlemsstater utveckla, regelbundet uppdatera, offentliggöra och till partskonferensen rapportera nationella inventeringar av antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av alla växthusgaser genom användning av jämförbara metoder som partskonferensen enats om. Växthusgasinventeringarna är avgörande för att göra det möjligt att följa upp framsteg med genomförandet av dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp” och för att bedöma efterlevnaden av lagstiftningen på klimatområdet, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (16) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 (17). |
| --- | --- |

(41)

Enligt UNFCCC ska unionen och dess medlemsstater utveckla, regelbundet uppdatera, offentliggöra och till partskonferensen rapportera nationella inventeringar av antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av alla växthusgaser genom användning av jämförbara metoder som partskonferensen enats om. Växthusgasinventeringarna är avgörande för att göra det möjligt att följa upp framsteg med genomförandet av dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp” och för att bedöma efterlevnaden av lagstiftningen på klimatområdet, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (16) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 (17).

| (42) | Beslut 1/CP.16, antaget av partskonferensen för UNFCCC, föreskriver att nationella arrangemang ska införas för att uppskatta antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av alla växthusgaser. Den här förordningen bör göra det möjligt att införa sådana nationella arrangemang. |
| --- | --- |

(42)

Beslut 1/CP.16, antaget av partskonferensen för UNFCCC, föreskriver att nationella arrangemang ska införas för att uppskatta antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av alla växthusgaser. Den här förordningen bör göra det möjligt att införa sådana nationella arrangemang.

| (43) | Erfarenheterna från genomförandet av förordning (EU) nr 525/2013 har visat vikten av att information är transparent, tillförlitlig, konsekvent, fullständig och jämförbar. Utifrån dessa erfarenheter bör den här förordningen säkerställa att medlemsstaterna använder solida och enhetliga data och antaganden om alla de fem dimensionerna och för allmänheten tillgängliggör omfattande uppgifter om de antaganden, parametrar och metoder som använts för de slutliga scenarierna och prognoserna, med beaktande av statistiska begränsningar, kommersiellt känsliga uppgifter och efterlevnaden av dataskyddsreglerna samt att de rapporterar om sina styrmedel och åtgärder och prognoser som en nyckelkomponent i lägesrapporterna. Informationen i dessa rapporter bör vara väsentlig för att påvisa att åtaganden enligt förordning (EU) 2018/842 genomförs snabbt. Drift och kontinuerlig förbättring av system på unions- och medlemsstatsnivå förenat med bättre riktlinjer för rapportering bör väsentligt bidra till en fortlöpande förstärkning av den information som är nödvändig för att registrera framsteg med dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp”. |
| --- | --- |

(43)

Erfarenheterna från genomförandet av förordning (EU) nr 525/2013 har visat vikten av att information är transparent, tillförlitlig, konsekvent, fullständig och jämförbar. Utifrån dessa erfarenheter bör den här förordningen säkerställa att medlemsstaterna använder solida och enhetliga data och antaganden om alla de fem dimensionerna och för allmänheten tillgängliggör omfattande uppgifter om de antaganden, parametrar och metoder som använts för de slutliga scenarierna och prognoserna, med beaktande av statistiska begränsningar, kommersiellt känsliga uppgifter och efterlevnaden av dataskyddsreglerna samt att de rapporterar om sina styrmedel och åtgärder och prognoser som en nyckelkomponent i lägesrapporterna. Informationen i dessa rapporter bör vara väsentlig för att påvisa att åtaganden enligt förordning (EU) 2018/842 genomförs snabbt. Drift och kontinuerlig förbättring av system på unions- och medlemsstatsnivå förenat med bättre riktlinjer för rapportering bör väsentligt bidra till en fortlöpande förstärkning av den information som är nödvändig för att registrera framsteg med dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp”.

| (44) | Denna förordning bör säkerställa att medlemsstaterna rapporterar om anpassning till klimatförändringarna och att ekonomiskt, tekniskt och kapacitetsuppbyggande stöd ges till utvecklingsländer, vilket underlättar genomförandet av unionens åtaganden enligt UNFCCC och Parisavtalet. Dessutom är information om nationella anpassningsåtgärder och nationellt stöd också viktig i samband med de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, framför allt vad gäller anpassning till de negativa effekter av klimatförändringarna som hänger samman med trygg energiförsörjning för unionen, t.ex. tillgången till kylvatten för kraftverk och tillgången på biomassa för energiändamål, och relevant information om stöd till den externa dimensionen av energiunionen. |
| --- | --- |

(44)

Denna förordning bör säkerställa att medlemsstaterna rapporterar om anpassning till klimatförändringarna och att ekonomiskt, tekniskt och kapacitetsuppbyggande stöd ges till utvecklingsländer, vilket underlättar genomförandet av unionens åtaganden enligt UNFCCC och Parisavtalet. Dessutom är information om nationella anpassningsåtgärder och nationellt stöd också viktig i samband med de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, framför allt vad gäller anpassning till de negativa effekter av klimatförändringarna som hänger samman med trygg energiförsörjning för unionen, t.ex. tillgången till kylvatten för kraftverk och tillgången på biomassa för energiändamål, och relevant information om stöd till den externa dimensionen av energiunionen.

| (45) | I Parisavtalet bekräftas att parterna när de vidtar åtgärder för att motverka klimatförändringarna bör respektera, främja och beakta sina respektive skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter och jämställdhet. Medlemsstaterna bör därför på lämpligt sätt införliva människorättsaspekter och jämställdhetsaspekter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och långsiktiga strategier. I sina tvååriga lägesrapporter bör de rapportera information om hur genomförandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bidrar till främjandet av både mänskliga rättigheter och jämställdhet. |
| --- | --- |

(45)

I Parisavtalet bekräftas att parterna när de vidtar åtgärder för att motverka klimatförändringarna bör respektera, främja och beakta sina respektive skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter och jämställdhet. Medlemsstaterna bör därför på lämpligt sätt införliva människorättsaspekter och jämställdhetsaspekter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och långsiktiga strategier. I sina tvååriga lägesrapporter bör de rapportera information om hur genomförandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bidrar till främjandet av både mänskliga rättigheter och jämställdhet.

| (46) | För att begränsa den administrativa bördan för medlemsstaterna och kommissionen bör kommissionen inrätta en internetplattform (e-plattform) för att underlätta kommunikation, främja samarbete och underlätta allmänhetens tillgång till information. Detta bör göra det lättare att lämna in rapporter punktligt och öka transparensen kring den nationella rapporteringen. E-plattformen bör komplettera, bygga vidare på och dra nytta av befintliga rapporteringsprocesser, databaser och elektroniska hjälpmedel, t.ex. de som används av Europeiska miljöbyrån, Eurostat, Gemensamma forskningscentret, och erfarenheterna från unionens miljölednings- och miljörevisionsordning. |
| --- | --- |

(46)

För att begränsa den administrativa bördan för medlemsstaterna och kommissionen bör kommissionen inrätta en internetplattform (e-plattform) för att underlätta kommunikation, främja samarbete och underlätta allmänhetens tillgång till information. Detta bör göra det lättare att lämna in rapporter punktligt och öka transparensen kring den nationella rapporteringen. E-plattformen bör komplettera, bygga vidare på och dra nytta av befintliga rapporteringsprocesser, databaser och elektroniska hjälpmedel, t.ex. de som används av Europeiska miljöbyrån, Eurostat, Gemensamma forskningscentret, och erfarenheterna från unionens miljölednings- och miljörevisionsordning.

| (47) | Kommissionen bör säkerställa att de slutgiltiga integrerade nationella energi- och klimatplanerna finns tillgängliga för allmänheten på internet. E-plattformen bör, när den är i drift, användas av kommissionen för att lägga ut de slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanerna och göra dem tillgängliga för allmänheten, liksom uppdateringarna av dem, de långsiktiga strategierna och annan relevant information som rapporteras av medlemsstaterna. Innan e-plattformen blivit driftsklar kommer kommissionen att använda sina egna webbplatser för att underlätta allmänhetens tillgång via internet till de slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanerna. |
| --- | --- |

(47)

Kommissionen bör säkerställa att de slutgiltiga integrerade nationella energi- och klimatplanerna finns tillgängliga för allmänheten på internet. E-plattformen bör, när den är i drift, användas av kommissionen för att lägga ut de slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanerna och göra dem tillgängliga för allmänheten, liksom uppdateringarna av dem, de långsiktiga strategierna och annan relevant information som rapporteras av medlemsstaterna. Innan e-plattformen blivit driftsklar kommer kommissionen att använda sina egna webbplatser för att underlätta allmänhetens tillgång via internet till de slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanerna.

| (48) | Vad gäller uppgifter som ska lämnas till kommissionen genom nationell planering och rapportering, bör information från medlemsstaterna inte upprepa uppgifter och statistik som redan har gjorts tillgängliga via Eurostat inom ramen för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (18), som har samma form som enligt planerings- och rapporteringskraven i denna förordning och som fortfarande finns tillgängliga från kommissionen (Eurostat) med samma värden. Där så är tidsmässigt möjligt och relevant, bör rapporterade uppgifter och prognoser som lämnats i de nationella integrerade energi- och klimatplanerna bygga vidare på och stämma överens med Eurostats uppgifter och den metod som används för rapportering av unionsstatistik i enlighet med förordning (EG) nr 223/2009. |
| --- | --- |

(48)

Vad gäller uppgifter som ska lämnas till kommissionen genom nationell planering och rapportering, bör information från medlemsstaterna inte upprepa uppgifter och statistik som redan har gjorts tillgängliga via Eurostat inom ramen för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (18), som har samma form som enligt planerings- och rapporteringskraven i denna förordning och som fortfarande finns tillgängliga från kommissionen (Eurostat) med samma värden. Där så är tidsmässigt möjligt och relevant, bör rapporterade uppgifter och prognoser som lämnats i de nationella integrerade energi- och klimatplanerna bygga vidare på och stämma överens med Eurostats uppgifter och den metod som används för rapportering av unionsstatistik i enlighet med förordning (EG) nr 223/2009.

| (49) | Med tanke på det gemensamma uppnåendet av målen för strategin för energiunionen, särskilt skapandet av en fullt funktionell och motståndskraftig energiunion, kommer det att vara av avgörande betydelse för kommissionen att kunna bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner, de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och, baserat på lägesrapporter, genomförandet av dem. För den första tioårsperioden gäller detta särskilt uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och nationella bidrag till dessa mål. En sådan utvärdering bör genomföras vartannat år, och på årsbasis endast vid behov, och bör konsolideras i kommissionens rapporter om tillståndet i energiunionen. |
| --- | --- |

(49)

Med tanke på det gemensamma uppnåendet av målen för strategin för energiunionen, särskilt skapandet av en fullt funktionell och motståndskraftig energiunion, kommer det att vara av avgörande betydelse för kommissionen att kunna bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner, de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och, baserat på lägesrapporter, genomförandet av dem. För den första tioårsperioden gäller detta särskilt uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och nationella bidrag till dessa mål. En sådan utvärdering bör genomföras vartannat år, och på årsbasis endast vid behov, och bör konsolideras i kommissionens rapporter om tillståndet i energiunionen.

| (50) | Med vederbörlig respekt för kommissionens initiativrätt, det ordinarie lagstiftningsförfarandet och maktbalansen mellan institutionerna bör Europaparlamentet och rådet årligen behandla de framsteg som gjorts av energiunionen, i alla dimensioner av energi- och klimatpolitiken. |
| --- | --- |

(50)

Med vederbörlig respekt för kommissionens initiativrätt, det ordinarie lagstiftningsförfarandet och maktbalansen mellan institutionerna bör Europaparlamentet och rådet årligen behandla de framsteg som gjorts av energiunionen, i alla dimensioner av energi- och klimatpolitiken.

| (51) | Kommissionen bör bedöma hur styrmedel och åtgärder i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna generellt inverkar på funktionen av unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet, framför allt med hänsyn till behovet av ytterligare styrmedel och åtgärder från unionens sida i och med att Parisavtalets åtaganden förutsätter att växthusgasutsläppen i unionen minskar och upptagen i sänkor ökar. |
| --- | --- |

(51)

Kommissionen bör bedöma hur styrmedel och åtgärder i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna generellt inverkar på funktionen av unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet, framför allt med hänsyn till behovet av ytterligare styrmedel och åtgärder från unionens sida i och med att Parisavtalets åtaganden förutsätter att växthusgasutsläppen i unionen minskar och upptagen i sänkor ökar.

| (52) | Luftfarten inverkar på det globala klimatet till följd av sina koldioxidutsläpp, samt även till följd av andra utsläpp som t.ex. utsläpp av kväveoxider, och till följd av mekanismer såsom ökad bildning av cirrusmoln. Mot bakgrund av den snabbt ökande vetenskapliga förståelsen när det gäller denna inverkan föreskrivs redan en uppdaterad bedömning av luftfartens icke-koldioxidrelaterade inverkan på det globala klimatet i förordning (EU) nr 525/2013. De modeller som används i detta hänseende bör anpassas till den vetenskapliga utvecklingen. Kommissionen bör utifrån sin bedömning av sådan inverkan senast den 1 januari 2020 lägga fram en uppdaterad analys av annan inverkan än koldioxidutsläpp som luftfarten för med sig, vid behov åtföljt av ett förslag om hur denna inverkan bäst bör åtgärdas. |
| --- | --- |

(52)

Luftfarten inverkar på det globala klimatet till följd av sina koldioxidutsläpp, samt även till följd av andra utsläpp som t.ex. utsläpp av kväveoxider, och till följd av mekanismer såsom ökad bildning av cirrusmoln. Mot bakgrund av den snabbt ökande vetenskapliga förståelsen när det gäller denna inverkan föreskrivs redan en uppdaterad bedömning av luftfartens icke-koldioxidrelaterade inverkan på det globala klimatet i förordning (EU) nr 525/2013. De modeller som används i detta hänseende bör anpassas till den vetenskapliga utvecklingen. Kommissionen bör utifrån sin bedömning av sådan inverkan senast den 1 januari 2020 lägga fram en uppdaterad analys av annan inverkan än koldioxidutsläpp som luftfarten för med sig, vid behov åtföljt av ett förslag om hur denna inverkan bäst bör åtgärdas.

| (53) | I enlighet med UNFCCC:s nuvarande riktlinjer för rapportering av växthusgaser baseras beräkningen och rapporteringen av metanutsläpp på faktorer för global uppvärmningspotential (nedan kallade GWP-faktorer) kopplade till ett tidsperspektiv på 100 år. Mot bakgrund av att metan har hög GWP-faktor och är relativt kortlivat i atmosfären, med åtföljande kraftig klimatpåverkan på kort och medellång sikt, bör kommissionen undersöka konsekvenserna av att genomföra styrmedel och åtgärder i syfte att minska metanutsläppens effekter på kort och medellång sikt på unionens växthusgasutsläpp. Kommissionen bör överväga styrmedelsalternativ för snabba åtgärder mot metanutsläpp, och bör lägga fram en strategisk plan för unionen när det gäller metan, som en integrerad del av unionens långsiktiga strategi. |
| --- | --- |

(53)

I enlighet med UNFCCC:s nuvarande riktlinjer för rapportering av växthusgaser baseras beräkningen och rapporteringen av metanutsläpp på faktorer för global uppvärmningspotential (nedan kallade GWP-faktorer) kopplade till ett tidsperspektiv på 100 år. Mot bakgrund av att metan har hög GWP-faktor och är relativt kortlivat i atmosfären, med åtföljande kraftig klimatpåverkan på kort och medellång sikt, bör kommissionen undersöka konsekvenserna av att genomföra styrmedel och åtgärder i syfte att minska metanutsläppens effekter på kort och medellång sikt på unionens växthusgasutsläpp. Kommissionen bör överväga styrmedelsalternativ för snabba åtgärder mot metanutsläpp, och bör lägga fram en strategisk plan för unionen när det gäller metan, som en integrerad del av unionens långsiktiga strategi.

| (54) | För att säkerställa samstämmighet mellan nationella styrmedel, unionens styrmedel och målen för energiunionen bör en fortlöpande dialog föras mellan kommissionen och medlemsstaterna, samt vid behov mellan medlemsstaterna. Vid behov bör kommissionen lägga fram rekommendationer till medlemsstaterna, bl.a. om ambitionsnivån i utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner, om det därpå följande genomförandet av styrmedel och åtgärder i de anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanerna och om andra nationella styrmedel och åtgärder av betydelse för genomförandet av energiunionen. Rekommendationerna är inte bindande, vilket anges i artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), men medlemsstaterna bör ändå ta vederbörlig hänsyn till sådana rekommendationer och i senare lägesrapporter förklara hur de har gjort detta. När det gäller förnybar energi ska kommissionens bedömning grunda sig på objektiva kriterier. Om kommissionen utfärdar en rekommendation avseende en medlemsstats utkast till nationell plan bör den göra detta så snabbt som möjligt med hänsyn till, å ena sidan, kommissionens behov av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att hinna vederbörligen beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan, och behovet av att undvika risken för att medlemsstatens nationella plan blir försenad. |
| --- | --- |

(54)

För att säkerställa samstämmighet mellan nationella styrmedel, unionens styrmedel och målen för energiunionen bör en fortlöpande dialog föras mellan kommissionen och medlemsstaterna, samt vid behov mellan medlemsstaterna. Vid behov bör kommissionen lägga fram rekommendationer till medlemsstaterna, bl.a. om ambitionsnivån i utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner, om det därpå följande genomförandet av styrmedel och åtgärder i de anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanerna och om andra nationella styrmedel och åtgärder av betydelse för genomförandet av energiunionen. Rekommendationerna är inte bindande, vilket anges i artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), men medlemsstaterna bör ändå ta vederbörlig hänsyn till sådana rekommendationer och i senare lägesrapporter förklara hur de har gjort detta. När det gäller förnybar energi ska kommissionens bedömning grunda sig på objektiva kriterier. Om kommissionen utfärdar en rekommendation avseende en medlemsstats utkast till nationell plan bör den göra detta så snabbt som möjligt med hänsyn till, å ena sidan, kommissionens behov av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att hinna vederbörligen beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan, och behovet av att undvika risken för att medlemsstatens nationella plan blir försenad.

| (55) | Kostnadseffektivt utnyttjande av förnybar energi är ett av de viktiga objektiva kriterierna vid bedömningen av medlemsstaternas bidrag. Kostnadsstrukturen för att bygga ut förnybar energi är komplex och varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. Den inbegriper inte enbart kostnader för stödprogram, utan bland annat även anslutningskostnader för installationer, backup för system för att skapa systemsäkerhet och oundvikliga kostnader för efterlevnaden av miljörestriktioner. När medlemsstaterna jämförs på grundval av detta kriterium bör därför alla kostnader för utnyttjande tas med i beräkningen, oavsett om de bärs av medlemsstaten, slutkonsumenterna eller projektutvecklarna. Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambition när det gäller förnybar energi bör utgå från en metod som fastställs i denna förordning, baserad på objektiva kriterier. Bedömningen av medlemsstaternas ambitionsnivå när det gäller förnybar energi bör således ange medlemsstaternas relativa insats, samtidigt som relevanta omständigheter som påverkar utvecklingen på området förnybar energi beaktas. I bedömningen bör också ingå data från oberoende kvantitativa eller kvalitativa datakällor. |
| --- | --- |

(55)

Kostnadseffektivt utnyttjande av förnybar energi är ett av de viktiga objektiva kriterierna vid bedömningen av medlemsstaternas bidrag. Kostnadsstrukturen för att bygga ut förnybar energi är komplex och varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. Den inbegriper inte enbart kostnader för stödprogram, utan bland annat även anslutningskostnader för installationer, backup för system för att skapa systemsäkerhet och oundvikliga kostnader för efterlevnaden av miljörestriktioner. När medlemsstaterna jämförs på grundval av detta kriterium bör därför alla kostnader för utnyttjande tas med i beräkningen, oavsett om de bärs av medlemsstaten, slutkonsumenterna eller projektutvecklarna. Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambition när det gäller förnybar energi bör utgå från en metod som fastställs i denna förordning, baserad på objektiva kriterier. Bedömningen av medlemsstaternas ambitionsnivå när det gäller förnybar energi bör således ange medlemsstaternas relativa insats, samtidigt som relevanta omständigheter som påverkar utvecklingen på området förnybar energi beaktas. I bedömningen bör också ingå data från oberoende kvantitativa eller kvalitativa datakällor.

| (56) | Om ambitionsnivån i integrerade nationella energi- och klimatplaner eller uppdateringar av dessa är otillräcklig när det gäller att gemensamt uppnå målen för energiunionen och, för den första perioden, särskilt vad gäller målen för förnybar energi och energieffektivitet för 2030, bör kommissionen vidta åtgärder på unionsnivå för att säkerställa ett gemensamt uppnående av dessa målsättningar och mål (och därmed överbrygga ett eventuellt ”ambitionsgap”). Om unionens framsteg inte är tillräckliga för att målsättningarna och målen ska kunna nås bör kommissionen, utöver att utfärda rekommendationer, också föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå, eller bör medlemsstaterna vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att dessa målsättningar och mål uppnås (och därmed överbrygga ett eventuellt ”leveransgap”). Sådana åtgärder bör också beakta tidiga insatser från medlemsstaterna för att uppnå det uppställda målet för 2030 för förnybar energi, genom att under eller före 2020 uppnå en andel energi från förnybara energikällor som överstiger dess nationella bindande mål eller genom att göra tidiga framsteg mot det egna nationella bindande målet för 2020 eller i genomförandet av det egna bidraget till unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030. På området förnybar energi kan sådana åtgärder även omfatta frivilliga ekonomiska bidrag från medlemsstaterna till unionens finansieringsmekanism för förnybar energi, som förvaltas av kommissionen och som kan användas för att bidra till de mest kostnadseffektiva projekten för förnybar energi i hela unionen, och därmed ge medlemsstaterna valet att bidra till att unionen uppnår de uppställda målen till lägsta möjliga kostnad. Medlemsstaternas nationella mål för förnybar energi för 2020 bör tjäna som referensandelar för förnybar energi från 2021 och framåt, och bör få kvarstå under hela den perioden. På området energieffektivitet kan ytterligare åtgärder i synnerhet syfta till att förbättra energieffektiviteten hos produkter, byggnader och transporter. |
| --- | --- |

(56)

Om ambitionsnivån i integrerade nationella energi- och klimatplaner eller uppdateringar av dessa är otillräcklig när det gäller att gemensamt uppnå målen för energiunionen och, för den första perioden, särskilt vad gäller målen för förnybar energi och energieffektivitet för 2030, bör kommissionen vidta åtgärder på unionsnivå för att säkerställa ett gemensamt uppnående av dessa målsättningar och mål (och därmed överbrygga ett eventuellt ”ambitionsgap”). Om unionens framsteg inte är tillräckliga för att målsättningarna och målen ska kunna nås bör kommissionen, utöver att utfärda rekommendationer, också föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå, eller bör medlemsstaterna vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att dessa målsättningar och mål uppnås (och därmed överbrygga ett eventuellt ”leveransgap”). Sådana åtgärder bör också beakta tidiga insatser från medlemsstaterna för att uppnå det uppställda målet för 2030 för förnybar energi, genom att under eller före 2020 uppnå en andel energi från förnybara energikällor som överstiger dess nationella bindande mål eller genom att göra tidiga framsteg mot det egna nationella bindande målet för 2020 eller i genomförandet av det egna bidraget till unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030. På området förnybar energi kan sådana åtgärder även omfatta frivilliga ekonomiska bidrag från medlemsstaterna till unionens finansieringsmekanism för förnybar energi, som förvaltas av kommissionen och som kan användas för att bidra till de mest kostnadseffektiva projekten för förnybar energi i hela unionen, och därmed ge medlemsstaterna valet att bidra till att unionen uppnår de uppställda målen till lägsta möjliga kostnad. Medlemsstaternas nationella mål för förnybar energi för 2020 bör tjäna som referensandelar för förnybar energi från 2021 och framåt, och bör få kvarstå under hela den perioden. På området energieffektivitet kan ytterligare åtgärder i synnerhet syfta till att förbättra energieffektiviteten hos produkter, byggnader och transporter.

| (57) | Medlemsstaternas nationella mål för förnybar energi för 2020 enligt bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) bör tjäna som utgångspunkt för deras nationella vägledande utvecklingsbana för perioden 2021–2030, om inte en medlemsstat frivilligt beslutar att fastställa ett högre utgångsläge. För denna period bör de dessutom utgöra en obligatorisk referensandel, som även ingår i direktiv (EU) 2018/2001. Följaktligen bör andelen energi från förnybara energikällor av varje medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) under denna period inte understiga dess referensandel. |
| --- | --- |

(57)

Medlemsstaternas nationella mål för förnybar energi för 2020 enligt bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) bör tjäna som utgångspunkt för deras nationella vägledande utvecklingsbana för perioden 2021–2030, om inte en medlemsstat frivilligt beslutar att fastställa ett högre utgångsläge. För denna period bör de dessutom utgöra en obligatorisk referensandel, som även ingår i direktiv (EU) 2018/2001. Följaktligen bör andelen energi från förnybara energikällor av varje medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) under denna period inte understiga dess referensandel.

| (58) | Om en medlemsstat enligt mätningar under en ettårsperiod inte upprätthåller sin referensandel bör den inom ett år vidta ytterligare åtgärder för att täcka dessa skillnader i förhållande till dess referensscenario. Om en medlemsstat faktiskt har vidtagit sådana nödvändiga åtgärder och fullgjort sin skyldighet att täcka skillnaden, bör den anses uppfylla de obligatoriska kraven i sitt referensscenario från och med den tidpunkt då skillnaden i fråga uppstod, såväl enligt denna förordning som enligt direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

(58)

Om en medlemsstat enligt mätningar under en ettårsperiod inte upprätthåller sin referensandel bör den inom ett år vidta ytterligare åtgärder för att täcka dessa skillnader i förhållande till dess referensscenario. Om en medlemsstat faktiskt har vidtagit sådana nödvändiga åtgärder och fullgjort sin skyldighet att täcka skillnaden, bör den anses uppfylla de obligatoriska kraven i sitt referensscenario från och med den tidpunkt då skillnaden i fråga uppstod, såväl enligt denna förordning som enligt direktiv (EU) 2018/2001.

| (59) | För att möjliggöra tillfredsställande övervakning och tidiga korrigerande åtgärder från medlemsstaternas och kommissionens sida och för att undvika snålskjutseffekter, bör de vägledande utvecklingsbanorna för alla medlemsstater, och därmed även unionens vägledande utvecklingsbana, för 2022, 2025 och 2027 uppgå åtminstone till vissa minimiprocentandelar av den totala ökning av förnybar energi som förutses för 2030 enligt denna förordning. Uppnåendet av dessa ”referenspunkter” under 2022, 2025 och 2027 kommer att bedömas av kommissionen på grundval av bland annat medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter, som medlemsstaterna ska lägga fram. Medlemsstater som inte uppnått referenspunkterna bör i nästa lägesrapport förklara hur de avser att täcka skillnaden. Om de vägledande referenspunkterna för unionen inte uppnås, bör de medlemsstater som inte nått sina referenspunkter täcka skillnaden med hjälp av kompletterande åtgärder. |
| --- | --- |

(59)

För att möjliggöra tillfredsställande övervakning och tidiga korrigerande åtgärder från medlemsstaternas och kommissionens sida och för att undvika snålskjutseffekter, bör de vägledande utvecklingsbanorna för alla medlemsstater, och därmed även unionens vägledande utvecklingsbana, för 2022, 2025 och 2027 uppgå åtminstone till vissa minimiprocentandelar av den totala ökning av förnybar energi som förutses för 2030 enligt denna förordning. Uppnåendet av dessa ”referenspunkter” under 2022, 2025 och 2027 kommer att bedömas av kommissionen på grundval av bland annat medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter, som medlemsstaterna ska lägga fram. Medlemsstater som inte uppnått referenspunkterna bör i nästa lägesrapport förklara hur de avser att täcka skillnaden. Om de vägledande referenspunkterna för unionen inte uppnås, bör de medlemsstater som inte nått sina referenspunkter täcka skillnaden med hjälp av kompletterande åtgärder.

| (60) | Unionen och medlemsstaterna bör sträva efter att tillhandahålla så aktuell information som möjligt om sina utsläpp och upptag av växthusgaser. Denna förordning bör göra det möjligt att ta fram sådana uppskattningar på kortast möjliga tid med hjälp av statistisk och annan information, såsom, vid behov, rymdbaserade uppgifter från Copernicusprogrammet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 377/2014 (20), och andra satellitsystem. |
| --- | --- |

(60)

Unionen och medlemsstaterna bör sträva efter att tillhandahålla så aktuell information som möjligt om sina utsläpp och upptag av växthusgaser. Denna förordning bör göra det möjligt att ta fram sådana uppskattningar på kortast möjliga tid med hjälp av statistisk och annan information, såsom, vid behov, rymdbaserade uppgifter från Copernicusprogrammet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 377/2014 (20), och andra satellitsystem.

| (61) | Enligt förordning (EU) 2018/842 bör tillvägagångssättet med en årlig åtagandecykel i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (21) fortsätta. Detta tillvägagångssätt kräver en omfattande granskning av medlemsstaternas växthusgasinventeringar för att möjliggöra en utvärdering av överensstämmelse och tillämpning av korrigerande åtgärder, om så är nödvändigt. Det krävs en granskningsprocess på unionsnivå av de växthusgasinventeringar som lämnas in av medlemsstaterna för att säkerställa att efterlevnaden av förordning (EU) 2018/842 utvärderas på ett snabbt, trovärdigt, konsekvent och transparent sätt. |
| --- | --- |

(61)

Enligt förordning (EU) 2018/842 bör tillvägagångssättet med en årlig åtagandecykel i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (21) fortsätta. Detta tillvägagångssätt kräver en omfattande granskning av medlemsstaternas växthusgasinventeringar för att möjliggöra en utvärdering av överensstämmelse och tillämpning av korrigerande åtgärder, om så är nödvändigt. Det krävs en granskningsprocess på unionsnivå av de växthusgasinventeringar som lämnas in av medlemsstaterna för att säkerställa att efterlevnaden av förordning (EU) 2018/842 utvärderas på ett snabbt, trovärdigt, konsekvent och transparent sätt.

| (62) | Medlemsstaterna och kommissionen bör säkerställa ett nära samarbete om alla frågor som rör genomförandet av energiunionen, i nära samarbete med Europaparlamentet om frågor som rör denna förordning. Vid behov bör kommissionen bistå medlemsstaterna vid genomförandet av denna förordning, särskilt med avseende på inrättandet av integrerade nationella energi- och klimatplaner och därmed förknippad kapacitetsuppbyggnad, bland annat genom att uppbåda interna resurser från intern kapacitet för modellbygge samt, vid behov, relevant sakkunskap utifrån. |
| --- | --- |

(62)

Medlemsstaterna och kommissionen bör säkerställa ett nära samarbete om alla frågor som rör genomförandet av energiunionen, i nära samarbete med Europaparlamentet om frågor som rör denna förordning. Vid behov bör kommissionen bistå medlemsstaterna vid genomförandet av denna förordning, särskilt med avseende på inrättandet av integrerade nationella energi- och klimatplaner och därmed förknippad kapacitetsuppbyggnad, bland annat genom att uppbåda interna resurser från intern kapacitet för modellbygge samt, vid behov, relevant sakkunskap utifrån.

| (63) | Medlemsstaterna bör säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen. |
| --- | --- |

(63)

Medlemsstaterna bör säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

| (64) | Medlemsstaterna bör tillämpa principen om ”energieffektivitet först”, vilket innebär att man, innan man fattar beslut i frågor om energiplanering, energipolitik och investeringar i energi, överväger om inte de åtgärder som avses vidtas inom områdena planering, politik och investeringar skulle kunna ersättas helt eller delvis med kostnadseffektiva, tekniskt och ekonomiskt förnuftiga och miljöriktiga alternativ i form av energieffektivitetsåtgärder, samtidigt som målen för de respektive besluten likväl uppnås. Hit hör särskilt att energieffektiviteten behandlas som ett centralt inslag som ska tillmätas stor betydelse vid allt framtida beslutsfattande om investeringar i energiinfrastruktur i unionen. Sådana kostnadseffektiva alternativ innefattar bland annat åtgärder för att efterfrågan på och utbudet av energi ska bli effektivare, särskilt med hjälp av kostnadseffektiva energibesparingar i slutanvändningsledet, initiativ till efterfrågeflexibilitet samt effektivare omvandling, överföring och distribution av energi. Medlemsstaterna bör också uppmuntra spridningen av denna princip i regionala och lokala självstyrelseorgan och inom den privata sektorn. |
| --- | --- |

(64)

Medlemsstaterna bör tillämpa principen om ”energieffektivitet först”, vilket innebär att man, innan man fattar beslut i frågor om energiplanering, energipolitik och investeringar i energi, överväger om inte de åtgärder som avses vidtas inom områdena planering, politik och investeringar skulle kunna ersättas helt eller delvis med kostnadseffektiva, tekniskt och ekonomiskt förnuftiga och miljöriktiga alternativ i form av energieffektivitetsåtgärder, samtidigt som målen för de respektive besluten likväl uppnås. Hit hör särskilt att energieffektiviteten behandlas som ett centralt inslag som ska tillmätas stor betydelse vid allt framtida beslutsfattande om investeringar i energiinfrastruktur i unionen. Sådana kostnadseffektiva alternativ innefattar bland annat åtgärder för att efterfrågan på och utbudet av energi ska bli effektivare, särskilt med hjälp av kostnadseffektiva energibesparingar i slutanvändningsledet, initiativ till efterfrågeflexibilitet samt effektivare omvandling, överföring och distribution av energi. Medlemsstaterna bör också uppmuntra spridningen av denna princip i regionala och lokala självstyrelseorgan och inom den privata sektorn.

| (65) | Europeiska miljöbyrån bör vid behov och i enlighet med sitt årliga arbetsprogram bistå kommissionen med bedömning, övervakning och rapportering. |
| --- | --- |

(65)

Europeiska miljöbyrån bör vid behov och i enlighet med sitt årliga arbetsprogram bistå kommissionen med bedömning, övervakning och rapportering.

| (66) | Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen för att ändra de allmänna ramarna för mallen för integrerade nationella energi- och klimatplaner, i syfte att anpassa mallen till ändringar av unionens energi- och klimatpolitiska ram som är direkt och specifikt relaterade till unionens bidrag enligt UNFCCC och Parisavtalet, beakta ändringar i GWP-faktorerna och internationellt godkända inventeringsriktlinjer, fastställa materiella krav på unionens inventeringssystem och upprätta register. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (22). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. Om så krävs bör kommissionen också ta hänsyn till beslut som antagits enligt UNFCCC och Parisavtalet. |
| --- | --- |

(66)

Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen för att ändra de allmänna ramarna för mallen för integrerade nationella energi- och klimatplaner, i syfte att anpassa mallen till ändringar av unionens energi- och klimatpolitiska ram som är direkt och specifikt relaterade till unionens bidrag enligt UNFCCC och Parisavtalet, beakta ändringar i GWP-faktorerna och internationellt godkända inventeringsriktlinjer, fastställa materiella krav på unionens inventeringssystem och upprätta register. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (22). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. Om så krävs bör kommissionen också ta hänsyn till beslut som antagits enligt UNFCCC och Parisavtalet.

| (67) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, särskilt avseende integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter, integrerad rapportering om nationella anpassningsåtgärder, finansiellt och tekniskt stöd till utvecklingsländer och auktionsintäkter, årlig rapportering om approximativa växthusgasinventeringar, växthusgasinventeringar och redovisade utsläpp och uttag av växthusgaser, unionens finansieringsmekanism för förnybar energi, nationella inventeringssystem, granskning av inventeringen samt unionssystem och nationella system för styrmedel och åtgärder och prognoser, samt rapportering om styrmedel och åtgärder och prognoser i fråga om växthusgaser bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011 (23). |
| --- | --- |

(67)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, särskilt avseende integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter, integrerad rapportering om nationella anpassningsåtgärder, finansiellt och tekniskt stöd till utvecklingsländer och auktionsintäkter, årlig rapportering om approximativa växthusgasinventeringar, växthusgasinventeringar och redovisade utsläpp och uttag av växthusgaser, unionens finansieringsmekanism för förnybar energi, nationella inventeringssystem, granskning av inventeringen samt unionssystem och nationella system för styrmedel och åtgärder och prognoser, samt rapportering om styrmedel och åtgärder och prognoser i fråga om växthusgaser bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011 (23).

| (68) | För att kunna utöva de genomförandebefogenheter som fastställs i denna förordning bör kommissionen i sina uppgifter enligt denna förordning biträdas av en klimatförändringskommitté, som återinför den befintliga kommittén för klimatförändringar som inrättats genom artikel 8 i beslut 93/389/EEG, artikel 9 i beslut 280/2004/EG och artikel 26 i förordning (EU) nr 525/2013, och av en energiunionskommitté. För att säkerställa att styrmedel är konsekventa och för att maximera synergieffekterna mellan sektorer bör sakkunniga i både klimat- och energifrågor inbjudas till båda kommittéernas möten i samband med genomförandet av denna förordning. |
| --- | --- |

(68)

För att kunna utöva de genomförandebefogenheter som fastställs i denna förordning bör kommissionen i sina uppgifter enligt denna förordning biträdas av en klimatförändringskommitté, som återinför den befintliga kommittén för klimatförändringar som inrättats genom artikel 8 i beslut 93/389/EEG, artikel 9 i beslut 280/2004/EG och artikel 26 i förordning (EU) nr 525/2013, och av en energiunionskommitté. För att säkerställa att styrmedel är konsekventa och för att maximera synergieffekterna mellan sektorer bör sakkunniga i både klimat- och energifrågor inbjudas till båda kommittéernas möten i samband med genomförandet av denna förordning.

| (69) | Kommissionen bör se över genomförandet av denna förordning 2024 och därefter vart femte år, och vid behov lägga fram ändringsförslag för att säkerställa att den genomförs korrekt och att dess mål uppnås. Översynerna bör ta hänsyn till utvecklingen och resultaten av den globala inventeringen i Parisavtalet. |
| --- | --- |

(69)

Kommissionen bör se över genomförandet av denna förordning 2024 och därefter vart femte år, och vid behov lägga fram ändringsförslag för att säkerställa att den genomförs korrekt och att dess mål uppnås. Översynerna bör ta hänsyn till utvecklingen och resultaten av den globala inventeringen i Parisavtalet.

| (70) | Denna förordning bör integrera, ändra, ersätta och upphäva vissa planerings-, rapporterings- och övervakningsskyldigheter som för närvarande ingår i sektorsspecifika unionslagstiftningsakter på energi- och klimatområdet för att säkerställa en effektiv och integrerad strategi när det gäller de viktigaste planerings-, rapporterings- och övervakningskomponenterna. Följande lagstiftningsakter bör därför ändras i enlighet med detta:






  — | Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG (24). |
| --- | --- | --- |

(70)

Denna förordning bör integrera, ändra, ersätta och upphäva vissa planerings-, rapporterings- och övervakningsskyldigheter som för närvarande ingår i sektorsspecifika unionslagstiftningsakter på energi- och klimatområdet för att säkerställa en effektiv och integrerad strategi när det gäller de viktigaste planerings-, rapporterings- och övervakningskomponenterna. Följande lagstiftningsakter bör därför ändras i enlighet med detta:

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG (24).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG (25). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG (25).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (26). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (26).

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 663/2009 (27). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 663/2009 (27).

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 (28). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 (28).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (29). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (29).

| — | Rådets direktiv 2009/119/EG (30). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 2009/119/EG (30).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (31). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (31).

| — | Direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

—

Direktiv 2012/27/EU.

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/30/EU (32). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/30/EU (32).

| — | Rådets direktiv (EU) 2015/652 (33). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv (EU) 2015/652 (33).

| (71) | För att skapa enhetlighet och rättslig säkerhet bör ingenting i denna förordning hindra tillämpningen av undantag enligt unionens relevanta sektorsspecifika lagstiftningsakter på elområdet och på området riskberedskap för el. |
| --- | --- |

(71)

För att skapa enhetlighet och rättslig säkerhet bör ingenting i denna förordning hindra tillämpningen av undantag enligt unionens relevanta sektorsspecifika lagstiftningsakter på elområdet och på området riskberedskap för el.

| (72) | Denna förordning bör också omfatta alla bestämmelser i förordning (EU) nr 525/2013. Förordning (EU) nr 525/2013 bör därför upphöra att gälla från och med den 1 januari 2021. För att säkerställa att genomförandet av beslut nr 406/2009/EG fortsätter i enlighet med förordning (EU) nr 525/2013 och att vissa aspekter som är kopplade till genomförandet av Kyotoprotokollet förblir fastställda i lag, är det dock nödvändigt att vissa bestämmelser fortsätter att gälla efter detta datum. |
| --- | --- |

(72)

Denna förordning bör också omfatta alla bestämmelser i förordning (EU) nr 525/2013. Förordning (EU) nr 525/2013 bör därför upphöra att gälla från och med den 1 januari 2021. För att säkerställa att genomförandet av beslut nr 406/2009/EG fortsätter i enlighet med förordning (EU) nr 525/2013 och att vissa aspekter som är kopplade till genomförandet av Kyotoprotokollet förblir fastställda i lag, är det dock nödvändigt att vissa bestämmelser fortsätter att gälla efter detta datum.

| (73) | Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig grad kan uppnås av medlemsstaterna på egen hand och dessa mål därför, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen som anges i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(73)

Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig grad kan uppnås av medlemsstaterna på egen hand och dessa mål därför, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen som anges i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Genom denna förordning inrättas en styrningsmekanism för att

| a) | genomföra strategier och åtgärder som är utformade för att uppnå målsättningarna och målen för energiunionen samt unionens långsiktiga åtaganden i fråga om växthusgasutsläpp, i enlighet med Parisavtalet, och vad gäller den första tioårsperioden 2021–2030 särskilt unionens energi- och klimatmål för 2030, |
| --- | --- |

a)

genomföra strategier och åtgärder som är utformade för att uppnå målsättningarna och målen för energiunionen samt unionens långsiktiga åtaganden i fråga om växthusgasutsläpp, i enlighet med Parisavtalet, och vad gäller den första tioårsperioden 2021–2030 särskilt unionens energi- och klimatmål för 2030,

| b) | stimulera till samarbete mellan medlemsstaterna, om lämpligt också på regional nivå, så att målsättningarna och målen för energiunionen uppnås, |
| --- | --- |

b)

stimulera till samarbete mellan medlemsstaterna, om lämpligt också på regional nivå, så att målsättningarna och målen för energiunionen uppnås,

| c) | säkerställa att de uppgifter som unionen och dess medlemsstater rapporterar till UNFCCC-sekretariatet och Parisavtalets sekretariat inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga, |
| --- | --- |

c)

säkerställa att de uppgifter som unionen och dess medlemsstater rapporterar till UNFCCC-sekretariatet och Parisavtalets sekretariat inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga,

| d) | bidra till ökad klarhet om rättsläget och ökad säkerhet för investerarna, samt till att möjligheterna till ekonomisk utveckling, investeringsfrämjande, sysselsättningsskapande och social sammanhållning kan utnyttjas fullt ut. |
| --- | --- |

d)

bidra till ökad klarhet om rättsläget och ökad säkerhet för investerarna, samt till att möjligheterna till ekonomisk utveckling, investeringsfrämjande, sysselsättningsskapande och social sammanhållning kan utnyttjas fullt ut.

Styrningsmekanismen bygger på långsiktiga strategier, integrerade nationella energi- och klimatplaner som omfattar tioårsperioder varav den första 2021–2030, motsvarande integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter från medlemsstaterna och integrerade övervakningsarrangemang vidtagna av kommissionen. Styrningsmekanismen säkerställer att allmänheten ges faktisk möjlighet att delta i utarbetandet av de nationella planerna och de långsiktiga strategierna. I styrningsmekanismen ingår en strukturerad, transparent, iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna med avseende på färdigställandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och det senare genomförandet av dessa, även vad gäller regionalt samarbete, och motsvarande åtgärder från kommissionens sida.

2.   Denna förordning är tillämplig på energiunionens fem dimensioner, som är nära förbundna och ömsesidigt förstärkande:

| a) | Energitrygghet. |
| --- | --- |

a)

Energitrygghet.

| b) | Den inre energimarknaden. |
| --- | --- |

b)

Den inre energimarknaden.

| c) | Energieffektivitet. |
| --- | --- |

c)

Energieffektivitet.

| d) | Minskade växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

d)

Minskade växthusgasutsläpp.

| e) | Forskning, innovation och konkurrenskraft. |
| --- | --- |

e)

Forskning, innovation och konkurrenskraft.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

| 1. | styrmedel och åtgärder: alla instrument som bidrar till att uppnå målen för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och/eller till att genomföra åtaganden enligt artikel 4.2 a och b i UNFCCC, vilket kan inkludera sådana instrument vars syfte inte i första hand är att begränsa och minska växthusgasutsläpp eller att förändra energisystemet, |
| --- | --- |

1.

styrmedel och åtgärder: alla instrument som bidrar till att uppnå målen för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och/eller till att genomföra åtaganden enligt artikel 4.2 a och b i UNFCCC, vilket kan inkludera sådana instrument vars syfte inte i första hand är att begränsa och minska växthusgasutsläpp eller att förändra energisystemet,

styrmedel och åtgärder

| 2. | befintliga styrmedel och åtgärder: genomförda styrmedel och åtgärder och antagna styrmedel och åtgärder, |
| --- | --- |

2.

befintliga styrmedel och åtgärder: genomförda styrmedel och åtgärder och antagna styrmedel och åtgärder,

befintliga styrmedel och åtgärder

| 3. | genomförda styrmedel och åtgärder: styrmedel och åtgärder för vilka ett eller flera av följande gäller vid tidpunkten för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten: direkt tillämplig unionsrätt eller nationell rätt är i kraft, en eller flera frivilliga överenskommelser har upprättats, ekonomiska resurser har tilldelats, personalresurser har mobiliserats, |
| --- | --- |

3.

genomförda styrmedel och åtgärder: styrmedel och åtgärder för vilka ett eller flera av följande gäller vid tidpunkten för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten: direkt tillämplig unionsrätt eller nationell rätt är i kraft, en eller flera frivilliga överenskommelser har upprättats, ekonomiska resurser har tilldelats, personalresurser har mobiliserats,

genomförda styrmedel och åtgärder

| 4. | antagna styrmedel och åtgärder: styrmedel och åtgärder om vilka ett officiellt regeringsbeslut har fattats före dagen för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten och det finns ett tydligt åtagande om att fortsätta med genomförandet, |
| --- | --- |

4.

antagna styrmedel och åtgärder: styrmedel och åtgärder om vilka ett officiellt regeringsbeslut har fattats före dagen för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten och det finns ett tydligt åtagande om att fortsätta med genomförandet,

antagna styrmedel och åtgärder

| 5. | planerade styrmedel och åtgärder: alternativ som håller på att diskuteras och har en realistisk möjlighet att antas och genomföras efter dagen för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten, |
| --- | --- |

5.

planerade styrmedel och åtgärder: alternativ som håller på att diskuteras och har en realistisk möjlighet att antas och genomföras efter dagen för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten,

planerade styrmedel och åtgärder

| 6. | system för styrmedel och åtgärder och prognoser: ett system av institutionella, legala och procedurmässiga arrangemang som inrättats för rapportering om styrmedel och åtgärder och prognoser som avser dels antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av växthusgaser, dels energisystemet, i enlighet med bland annat artikel 39, |
| --- | --- |

6.

system för styrmedel och åtgärder och prognoser: ett system av institutionella, legala och procedurmässiga arrangemang som inrättats för rapportering om styrmedel och åtgärder och prognoser som avser dels antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av växthusgaser, dels energisystemet, i enlighet med bland annat artikel 39,

system för styrmedel och åtgärder och prognoser

| 7. | prognoser: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor eller utvecklingen av energisystemet inklusive åtminstone kvantitativa uppskattningar för de fyra kommande åren som slutar med 0 eller 5, omedelbart efter rapporteringsåret, |
| --- | --- |

7.

prognoser: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor eller utvecklingen av energisystemet inklusive åtminstone kvantitativa uppskattningar för de fyra kommande åren som slutar med 0 eller 5, omedelbart efter rapporteringsåret,

prognoser

| 8. | prognoser utan åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor som utesluter effekterna av alla styrmedel och åtgärder som har planerats, antagits eller genomförts efter det år som valts som utgångspunkt för den aktuella prognosen, |
| --- | --- |

8.

prognoser utan åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor som utesluter effekterna av alla styrmedel och åtgärder som har planerats, antagits eller genomförts efter det år som valts som utgångspunkt för den aktuella prognosen,

prognoser utan åtgärder

| 9. | prognoser med åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor som omfattar effekterna, uttryckta som minskningar av utsläpp av växthusgaser eller utvecklingen av energisystemet, av styrmedel och åtgärder som har antagits och genomförts, |
| --- | --- |

9.

prognoser med åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor som omfattar effekterna, uttryckta som minskningar av utsläpp av växthusgaser eller utvecklingen av energisystemet, av styrmedel och åtgärder som har antagits och genomförts,

prognoser med åtgärder

| 10. | prognoser med ytterligare åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor eller utvecklingen av energisystemet där prognoserna omfattar effekterna, uttryckta som minskningar av utsläpp av växthusgaser, av såväl styrmedel och åtgärder som har antagits och genomförts för att begränsa klimatförändringarna eller uppnå miljömål som styrmedel och åtgärder som planeras för detta syfte, |
| --- | --- |

10.

prognoser med ytterligare åtgärder: prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor eller utvecklingen av energisystemet där prognoserna omfattar effekterna, uttryckta som minskningar av utsläpp av växthusgaser, av såväl styrmedel och åtgärder som har antagits och genomförts för att begränsa klimatförändringarna eller uppnå miljömål som styrmedel och åtgärder som planeras för detta syfte,

prognoser med ytterligare åtgärder

| 11. | unionens energi- och klimatmål för 2030: det unionsomfattande bindande målet om att fram till 2030 minska växthusgasutsläppen från hela ekonomin med minst 40 % jämfört med 1990, det bindande målet på unionsnivå om att minst 32 % av den energi som används i unionen ska vara förnybar 2030, det överordnade målet på unionsnivå om att förbättra energieffektiviteten med minst 32,5 % fram till 2030, och ett elsammanlänkningsmål på 15 % för 2030 eller eventuella senare mål för 2030 i detta avseende som Europeiska rådet, eller Europaparlamentet och rådet, enas om, |
| --- | --- |

11.

unionens energi- och klimatmål för 2030: det unionsomfattande bindande målet om att fram till 2030 minska växthusgasutsläppen från hela ekonomin med minst 40 % jämfört med 1990, det bindande målet på unionsnivå om att minst 32 % av den energi som används i unionen ska vara förnybar 2030, det överordnade målet på unionsnivå om att förbättra energieffektiviteten med minst 32,5 % fram till 2030, och ett elsammanlänkningsmål på 15 % för 2030 eller eventuella senare mål för 2030 i detta avseende som Europeiska rådet, eller Europaparlamentet och rådet, enas om,

unionens energi- och klimatmål för 2030

| 12. | nationellt inventeringssystem: ett system av institutionella, legala och procedurmässiga arrangemang inom en medlemsstat för uppskattning av de antropogena utsläppen från källor och upptag i sänkor av växthusgaser, och för rapportering och arkivering av inventeringsinformation, |
| --- | --- |

12.

nationellt inventeringssystem: ett system av institutionella, legala och procedurmässiga arrangemang inom en medlemsstat för uppskattning av de antropogena utsläppen från källor och upptag i sänkor av växthusgaser, och för rapportering och arkivering av inventeringsinformation,

nationellt inventeringssystem

| 13. | indikator: en kvantitativ eller kvalitativ faktor eller variabel som bidrar till en bättre förståelse för framstegen under genomförandet, |
| --- | --- |

13.

indikator: en kvantitativ eller kvalitativ faktor eller variabel som bidrar till en bättre förståelse för framstegen under genomförandet,

indikator

| 14. | nyckelindikatorer: indikatorerna för framstegen med energiunionens fem dimensioner såsom de föreslagits av kommissionen, |
| --- | --- |

14.

nyckelindikatorer: indikatorerna för framstegen med energiunionens fem dimensioner såsom de föreslagits av kommissionen,

nyckelindikatorer

| 15. | tekniska korrigeringar: justeringar av de nationella växthusgasinventeringarnas uppskattningar som görs i samband med granskningen enligt artikel 38 när inlämnade inventeringsdata är ofullständiga eller tagits fram på ett sätt som inte överensstämmer med relevanta internationella regler eller riktlinjer eller unionens regler eller riktlinjer, och som är avsedda att ersätta ursprungligen inlämnade uppskattningar, |
| --- | --- |

15.

tekniska korrigeringar: justeringar av de nationella växthusgasinventeringarnas uppskattningar som görs i samband med granskningen enligt artikel 38 när inlämnade inventeringsdata är ofullständiga eller tagits fram på ett sätt som inte överensstämmer med relevanta internationella regler eller riktlinjer eller unionens regler eller riktlinjer, och som är avsedda att ersätta ursprungligen inlämnade uppskattningar,

tekniska korrigeringar

| 16. | kvalitetssäkring: ett planerat system för granskningsförfaranden som ska säkerställa att mål i fråga om uppgifternas kvalitet uppfylls och att bästa möjliga uppskattningar och information rapporteras för att stödja kvalitetskontrollprogrammets effektivitet och bistå medlemsstaterna, |
| --- | --- |

16.

kvalitetssäkring: ett planerat system för granskningsförfaranden som ska säkerställa att mål i fråga om uppgifternas kvalitet uppfylls och att bästa möjliga uppskattningar och information rapporteras för att stödja kvalitetskontrollprogrammets effektivitet och bistå medlemsstaterna,

kvalitetssäkring

| 17. | kvalitetskontroll: ett system av rutinmässiga tekniska aktiviteter som ska mäta och kontrollera kvaliteten på den information och de uppskattningar som sammanställts i syfte att säkerställa uppgifternas integritet, korrekthet och fullständighet, att identifiera och åtgärda fel och utelämnanden, att dokumentera och arkivera uppgifter och annat material som använts samt att registrera alla kvalitetssäkringsaktiviteter, |
| --- | --- |

17.

kvalitetskontroll: ett system av rutinmässiga tekniska aktiviteter som ska mäta och kontrollera kvaliteten på den information och de uppskattningar som sammanställts i syfte att säkerställa uppgifternas integritet, korrekthet och fullständighet, att identifiera och åtgärda fel och utelämnanden, att dokumentera och arkivera uppgifter och annat material som använts samt att registrera alla kvalitetssäkringsaktiviteter,

kvalitetskontroll

| 18. | energieffektivitet först: att inom energiplanering, samt i politiska beslut och investeringsbeslut, ta största möjliga hänsyn till alternativa kostnadseffektiva energieffektivitetsåtgärder till förmån för effektivare energiefterfrågan och energiförsörjning, framför allt med hjälp av kostnadseffektiva energibesparingar i slutanvändningsledet, initiativ till efterfrågeflexibilitet samt effektivare omvandling, överföring och distribution av energi, varvid målen för de respektive besluten fortfarande uppnås, |
| --- | --- |

18.

energieffektivitet först: att inom energiplanering, samt i politiska beslut och investeringsbeslut, ta största möjliga hänsyn till alternativa kostnadseffektiva energieffektivitetsåtgärder till förmån för effektivare energiefterfrågan och energiförsörjning, framför allt med hjälp av kostnadseffektiva energibesparingar i slutanvändningsledet, initiativ till efterfrågeflexibilitet samt effektivare omvandling, överföring och distribution av energi, varvid målen för de respektive besluten fortfarande uppnås,

energieffektivitet först

| 19. | SET-planen: den strategiska planen för energiteknik som beskrivs i kommissionens meddelande av den 15 september 2015 med titeln Mot en integrerad strategisk plan för energiteknik: Att påskynda omvandlingen av det europeiska energisystemet (Towards an Integrated Strategic Energy Technology (SET) Plan: Accelerating the European Energy System Transformation), |
| --- | --- |

19.

SET-planen: den strategiska planen för energiteknik som beskrivs i kommissionens meddelande av den 15 september 2015 med titeln Mot en integrerad strategisk plan för energiteknik: Att påskynda omvandlingen av det europeiska energisystemet (Towards an Integrated Strategic Energy Technology (SET) Plan: Accelerating the European Energy System Transformation),

SET-planen

Mot en integrerad strategisk plan för energiteknik: Att påskynda omvandlingen av det europeiska energisystemet

| 20. | tidiga insatser:






  a) | i samband med bedömningen av en eventuell skillnad mellan unionens mål för energi från förnybara energikällor för 2030 och medlemsstaternas gemensamma bidrag, att en medlemsstat uppnått en andel energi från förnybara energikällor som överstiger dess nationella bindande mål för 2020, enligt bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001, eller att en medlemsstat gjort tidiga framsteg med att uppnå sitt nationella bindande mål för 2020, |
| --- | --- | --- |

20.

tidiga insatser:

tidiga insatser

a)

i samband med bedömningen av en eventuell skillnad mellan unionens mål för energi från förnybara energikällor för 2030 och medlemsstaternas gemensamma bidrag, att en medlemsstat uppnått en andel energi från förnybara energikällor som överstiger dess nationella bindande mål för 2020, enligt bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001, eller att en medlemsstat gjort tidiga framsteg med att uppnå sitt nationella bindande mål för 2020,

| b) | i samband med kommissionens rekommendationer utgående från bedömningen enligt artikel 29.1 b med avseende på energi från förnybara energikällor, en medlemsstats tidiga genomförande av sitt bidrag till unionens bindande mål om minst 32 % förnybar energi 2030 mätt i förhållande till medlemsstatens nationella referenspunkter för förnybar energi, |
| --- | --- |

b)

i samband med kommissionens rekommendationer utgående från bedömningen enligt artikel 29.1 b med avseende på energi från förnybara energikällor, en medlemsstats tidiga genomförande av sitt bidrag till unionens bindande mål om minst 32 % förnybar energi 2030 mätt i förhållande till medlemsstatens nationella referenspunkter för förnybar energi,

| 21. | regionalt samarbete: samarbete mellan två eller flera medlemsstater som ingått ett partnerskap som omfattar en eller flera av energiunionens fem dimensioner, |
| --- | --- |

21.

regionalt samarbete: samarbete mellan två eller flera medlemsstater som ingått ett partnerskap som omfattar en eller flera av energiunionens fem dimensioner,

regionalt samarbete

| 22. | energi från förnybara energikällor eller förnybar energi: energi från förnybara energikällor eller förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

22.

energi från förnybara energikällor eller förnybar energi: energi från förnybara energikällor eller förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv (EU) 2018/2001,

energi från förnybara energikällor

förnybar energi

| 23. | slutlig energianvändning (brutto): slutlig energianvändning (brutto) enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

23.

slutlig energianvändning (brutto): slutlig energianvändning (brutto) enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv (EU) 2018/2001,

slutlig energianvändning (brutto)

| 24. | stödsystem: stödsystem enligt definitionen i artikel 2.5 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

24.

stödsystem: stödsystem enligt definitionen i artikel 2.5 i direktiv (EU) 2018/2001,

stödsystem

| 25. | uppgradering: uppgradering enligt definitionen i artikel 2.10 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

25.

uppgradering: uppgradering enligt definitionen i artikel 2.10 i direktiv (EU) 2018/2001,

uppgradering

| 26. | gemenskap för förnybar energi: gemenskap för förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.16 i direktiv 2018/2001, |
| --- | --- |

26.

gemenskap för förnybar energi: gemenskap för förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.16 i direktiv 2018/2001,

gemenskap för förnybar energi

| 27. | fjärrvärme eller fjärrkyla: fjärrvärme eller fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.19 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

27.

fjärrvärme eller fjärrkyla: fjärrvärme eller fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.19 i direktiv (EU) 2018/2001,

fjärrvärme

fjärrkyla

| 28. | avfall: avfall enligt definitionen i artikel 2.23 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

28.

avfall: avfall enligt definitionen i artikel 2.23 i direktiv (EU) 2018/2001,

avfall

| 29. | biomassa: biomassa enligt definitionen i artikel 2.24 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

29.

biomassa: biomassa enligt definitionen i artikel 2.24 i direktiv (EU) 2018/2001,

biomassa

| 30. | agrobiomassa: agrobiomassa enligt definitionen i artikel 2.25 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

30.

agrobiomassa: agrobiomassa enligt definitionen i artikel 2.25 i direktiv (EU) 2018/2001,

agrobiomassa

| 31. | skogsbiomassa: skogsbiomassa enligt definitionen i artikel 2.26 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

31.

skogsbiomassa: skogsbiomassa enligt definitionen i artikel 2.26 i direktiv (EU) 2018/2001,

skogsbiomassa

| 32. | biomassabränslen: biomassabränslen enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

32.

biomassabränslen: biomassabränslen enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv (EU) 2018/2001,

biomassabränslen

| 33. | biogas: biogas enligt definitionen i artikel 2.28 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

33.

biogas: biogas enligt definitionen i artikel 2.28 i direktiv (EU) 2018/2001,

biogas

| 34. | flytande biobränslen: flytande biobränslen enligt definitionen i artikel 2.32 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

34.

flytande biobränslen: flytande biobränslen enligt definitionen i artikel 2.32 i direktiv (EU) 2018/2001,

flytande biobränslen

| 35. | biodrivmedel: biodrivmedel enligt definitionen i artikel 2.33 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

35.

biodrivmedel: biodrivmedel enligt definitionen i artikel 2.33 i direktiv (EU) 2018/2001,

biodrivmedel

| 36. | avancerade biodrivmedel: avancerade biodrivmedel enligt definitionen i artikel 2.34 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

36.

avancerade biodrivmedel: avancerade biodrivmedel enligt definitionen i artikel 2.34 i direktiv (EU) 2018/2001,

avancerade biodrivmedel

| 37. | återvunna kolbaserade bränslen: återvunna kolbaserade bränslen enligt definitionen i artikel 2.35 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

37.

återvunna kolbaserade bränslen: återvunna kolbaserade bränslen enligt definitionen i artikel 2.35 i direktiv (EU) 2018/2001,

återvunna kolbaserade bränslen

| 38. | stärkelserika grödor: stärkelserika grödor enligt definitionen i artikel 2.39 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

38.

stärkelserika grödor: stärkelserika grödor enligt definitionen i artikel 2.39 i direktiv (EU) 2018/2001,

stärkelserika grödor

| 39. | livsmedels- och fodergrödor: livsmedels- och fodergrödor enligt definitionen i artikel 2.40 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

39.

livsmedels- och fodergrödor: livsmedels- och fodergrödor enligt definitionen i artikel 2.40 i direktiv (EU) 2018/2001,

livsmedels- och fodergrödor

| 40. | material som innehåller både cellulosa och lignin: material som innehåller både cellulosa och lignin enligt definitionen i artikel 2.41 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

40.

material som innehåller både cellulosa och lignin: material som innehåller både cellulosa och lignin enligt definitionen i artikel 2.41 i direktiv (EU) 2018/2001,

material som innehåller både cellulosa och lignin

| 41. | restprodukt: restprodukt enligt definitionen i artikel 2.43 i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

41.

restprodukt: restprodukt enligt definitionen i artikel 2.43 i direktiv (EU) 2018/2001,

restprodukt

| 42. | primärenergianvändning: primärenergianvändning enligt definitionen i artikel 2.2 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

42.

primärenergianvändning: primärenergianvändning enligt definitionen i artikel 2.2 i direktiv 2012/27/EU,

primärenergianvändning

| 43. | slutlig energianvändning: slutlig energianvändning enligt definitionen i artikel 2.3 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

43.

slutlig energianvändning: slutlig energianvändning enligt definitionen i artikel 2.3 i direktiv 2012/27/EU,

slutlig energianvändning

| 44. | energieffektivitet: energieffektivitet enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

44.

energieffektivitet: energieffektivitet enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv 2012/27/EU,

energieffektivitet

| 45. | energibesparing: energibesparing enligt definitionen i artikel 2.5 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

45.

energibesparing: energibesparing enligt definitionen i artikel 2.5 i direktiv 2012/27/EU,

energibesparing

| 46. | förbättrad energieffektivitet: förbättrad energieffektivitet enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

46.

förbättrad energieffektivitet: förbättrad energieffektivitet enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2012/27/EU,

förbättrad energieffektivitet

| 47. | energitjänst: energitjänst enligt definitionen i artikel 2.7 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

47.

energitjänst: energitjänst enligt definitionen i artikel 2.7 i direktiv 2012/27/EU,

energitjänst

| 48. | total användbar golvyta: total användbar golvyta enligt definitionen i artikel 2.10 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

48.

total användbar golvyta: total användbar golvyta enligt definitionen i artikel 2.10 i direktiv 2012/27/EU,

total användbar golvyta

| 49. | energiledningssystem: energiledningssystem enligt definitionen i artikel 2.11 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

49.

energiledningssystem: energiledningssystem enligt definitionen i artikel 2.11 i direktiv 2012/27/EU,

energiledningssystem

| 50. | kvotpliktig part: kvotpliktig part enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

50.

kvotpliktig part: kvotpliktig part enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2012/27/EU,

kvotpliktig part

| 51. | genomförande offentlig myndighet: genomförande offentlig myndighet enligt definitionen i artikel 2.17 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

51.

genomförande offentlig myndighet: genomförande offentlig myndighet enligt definitionen i artikel 2.17 i direktiv 2012/27/EU,

genomförande offentlig myndighet

| 52. | enskild åtgärd: enskild åtgärd enligt definitionen i artikel 2.19 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

52.

enskild åtgärd: enskild åtgärd enligt definitionen i artikel 2.19 i direktiv 2012/27/EU,

enskild åtgärd

| 53. | energidistributör: energidistributör enligt definitionen i artikel 2.20 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

53.

energidistributör: energidistributör enligt definitionen i artikel 2.20 i direktiv 2012/27/EU,

energidistributör

| 54. | systemansvarig för distributionssystemet: systemansvarig för distributionssystemet enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2009/72/EG och i artikel 2.6 i direktiv 2009/73/EU, |
| --- | --- |

54.

systemansvarig för distributionssystemet: systemansvarig för distributionssystemet enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2009/72/EG och i artikel 2.6 i direktiv 2009/73/EU,

systemansvarig för distributionssystemet

| 55. | företag som säljer energi i detaljistledet: företag som säljer energi i detaljistledet enligt definitionen i artikel 2.22 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

55.

företag som säljer energi i detaljistledet: företag som säljer energi i detaljistledet enligt definitionen i artikel 2.22 i direktiv 2012/27/EU,

företag som säljer energi i detaljistledet

| 56. | leverantör av energitjänster: leverantör av energitjänster enligt definitionen i artikel 2.24 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

56.

leverantör av energitjänster: leverantör av energitjänster enligt definitionen i artikel 2.24 i direktiv 2012/27/EU,

leverantör av energitjänster

| 57. | avtal om energiprestanda: avtal om energiprestanda enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

57.

avtal om energiprestanda: avtal om energiprestanda enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv 2012/27/EU,

avtal om energiprestanda

| 58. | kraftvärme: kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.30 i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

58.

kraftvärme: kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.30 i direktiv 2012/27/EU,

kraftvärme

| 59. | byggnad: byggnad enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 2010/31/EU, |
| --- | --- |

59.

byggnad: byggnad enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 2010/31/EU,

byggnad

| 60. | nära-nollenergibyggnad: nära-nollenergibyggnad enligt definitionen i artikel 2.2 i direktiv 2010/31/EU, |
| --- | --- |

60.

nära-nollenergibyggnad: nära-nollenergibyggnad enligt definitionen i artikel 2.2 i direktiv 2010/31/EU,

nära-nollenergibyggnad

| 61. | värmepump: värmepump enligt definitionen i artikel 2.18 i direktiv 2010/31/EU, |
| --- | --- |

61.

värmepump: värmepump enligt definitionen i artikel 2.18 i direktiv 2010/31/EU,

värmepump

| 62. | fossilt bränsle: icke-förnybara kolbaserade energikällor såsom fasta bränslen, naturgas och olja. |
| --- | --- |

62.

fossilt bränsle: icke-förnybara kolbaserade energikällor såsom fasta bränslen, naturgas och olja.

fossilt bränsle

KAPITEL 2

Integrerade nationella energi- och klimatplaner

Artikel 3

Integrerade nationella energi- och klimatplaner

1.   Senast den 31 december 2019, därefter senast den 1 januari 2029 och därefter vart tionde år, ska varje medlemsstat meddela kommissionen en integrerad nationell energi- och klimatplan. Planerna ska innehålla de uppgifter som anges i punkt 2 i denna artikel och bilaga I. Den första planen ska omfatta perioden 2021–2030 och beakta det långsiktigare perspektivet. Följande planer ska omfatta de tio åren omedelbart efter utgången av den period som omfattas av den föregående planen.

2.   De integrerade nationella energi- och klimatplanerna ska bestå av följande huvudavsnitt:

| a) | En översikt över det förfarande som använts för att upprätta den integrerade nationella energi- och klimatplanen, bestående av en sammanfattning, en beskrivning av dels det offentliga samrådet med och medverkan av berörda aktörer samt resultatet av detta samråd och denna medverkan, dels regionalt samarbete med andra medlemsstater i samband med utarbetandet av planen, i enlighet med artiklarna 10, 11 och 12 och del 1 avsnitt A punkt 1 i bilaga I. |
| --- | --- |

a)

En översikt över det förfarande som använts för att upprätta den integrerade nationella energi- och klimatplanen, bestående av en sammanfattning, en beskrivning av dels det offentliga samrådet med och medverkan av berörda aktörer samt resultatet av detta samråd och denna medverkan, dels regionalt samarbete med andra medlemsstater i samband med utarbetandet av planen, i enlighet med artiklarna 10, 11 och 12 och del 1 avsnitt A punkt 1 i bilaga I.

| b) | En beskrivning av nationella målsättningar, mål och bidrag som rör energiunionens dimensioner, i enlighet med artikel 4 och bilaga I. |
| --- | --- |

b)

En beskrivning av nationella målsättningar, mål och bidrag som rör energiunionens dimensioner, i enlighet med artikel 4 och bilaga I.

| c) | En beskrivning av planerade styrmedel och åtgärder som rör de motsvarande målsättningar, mål och bidrag som anges i led b, samt en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att förverkliga dessa mål och bidrag. |
| --- | --- |

c)

En beskrivning av planerade styrmedel och åtgärder som rör de motsvarande målsättningar, mål och bidrag som anges i led b, samt en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att förverkliga dessa mål och bidrag.

| d) | En beskrivning av den aktuella situationen för energiunionens fem dimensioner, inbegripet med beaktande av energisystemet och utsläpp och upptag av växthusgaser samt prognoser vad gäller de mål som avses i led b med befintliga styrmedel och åtgärder. |
| --- | --- |

d)

En beskrivning av den aktuella situationen för energiunionens fem dimensioner, inbegripet med beaktande av energisystemet och utsläpp och upptag av växthusgaser samt prognoser vad gäller de mål som avses i led b med befintliga styrmedel och åtgärder.

| e) | I tillämpliga fall, en beskrivning av vilka lagstiftningshinder och andra hinder det finns för förverkligandet av de målsättningar, mål eller bidrag som rör förnybar energi och energieffektivitet. |
| --- | --- |

e)

I tillämpliga fall, en beskrivning av vilka lagstiftningshinder och andra hinder det finns för förverkligandet av de målsättningar, mål eller bidrag som rör förnybar energi och energieffektivitet.

| f) | En bedömning av konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna för att nå de mål som avses i led b, inbegripet deras förenlighet med de långsiktiga målen för minskning av växthusgasutsläppen inom ramen för Parisavtalet och de långsiktiga strategier som avses i artikel 15. |
| --- | --- |

f)

En bedömning av konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna för att nå de mål som avses i led b, inbegripet deras förenlighet med de långsiktiga målen för minskning av växthusgasutsläppen inom ramen för Parisavtalet och de långsiktiga strategier som avses i artikel 15.

| g) | En allmän bedömning av konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna för konkurrenskraft med anknytning till energiunionens fem dimensioner. |
| --- | --- |

g)

En allmän bedömning av konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna för konkurrenskraft med anknytning till energiunionens fem dimensioner.

| h) | En bilaga, upprättad i enlighet med de krav och den struktur som fastställs i bilaga III till denna förordning, som anger medlemsstatens metoder och policyåtgärder för att nå energibesparingsmålet i enlighet med artikel 7 i direktiv 2012/27/EU och bilaga V till det direktivet. |
| --- | --- |

h)

En bilaga, upprättad i enlighet med de krav och den struktur som fastställs i bilaga III till denna förordning, som anger medlemsstatens metoder och policyåtgärder för att nå energibesparingsmålet i enlighet med artikel 7 i direktiv 2012/27/EU och bilaga V till det direktivet.

3.   Medlemsstaterna ska med avseende på sina integrerade nationella energi- och klimatplaner

| a) | begränsa den administrativa komplexiteten och kostnaderna för alla relevanta berörda parter, |
| --- | --- |

a)

begränsa den administrativa komplexiteten och kostnaderna för alla relevanta berörda parter,

| b) | beakta kopplingarna mellan energiunionens fem dimensioner, framför allt principen om energieffektivitet först, |
| --- | --- |

b)

beakta kopplingarna mellan energiunionens fem dimensioner, framför allt principen om energieffektivitet först,

| c) | i relevanta fall använda solida och konsistenta uppgifter och antaganden som omfattar de fem dimensionerna, |
| --- | --- |

c)

i relevanta fall använda solida och konsistenta uppgifter och antaganden som omfattar de fem dimensionerna,

| d) | bedöma antalet energifattiga hushåll, och då ta hänsyn till vilka hushållsenergitjänster som behövs för att garantera en grundläggande levnadsstandard i den rådande nationella situationen, tillsammans med aktuell socialpolitik och andra relevanta områden, jämte indikativ vägledning från kommissionens sida om relevanta indikatorer på energifattigdom.
  Om en medlemsstat, vid tillämpningen av första stycket d konstaterar, på grundval av sin bedömning av verifierbara uppgifter, att den har ett väsentligt antal energifattiga hushåll ska den i sin plan ta med ett nationellt vägledande mål om minskning av energifattigdomen. De berörda medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner ange, i förekommande fall, de styrmedel och åtgärder som riktar sig mot energifattigdomen, bland annat socialpolitiska åtgärder och andra relevanta nationella program. |
| --- | --- |

d)

bedöma antalet energifattiga hushåll, och då ta hänsyn till vilka hushållsenergitjänster som behövs för att garantera en grundläggande levnadsstandard i den rådande nationella situationen, tillsammans med aktuell socialpolitik och andra relevanta områden, jämte indikativ vägledning från kommissionens sida om relevanta indikatorer på energifattigdom.

Om en medlemsstat, vid tillämpningen av första stycket d konstaterar, på grundval av sin bedömning av verifierbara uppgifter, att den har ett väsentligt antal energifattiga hushåll ska den i sin plan ta med ett nationellt vägledande mål om minskning av energifattigdomen. De berörda medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner ange, i förekommande fall, de styrmedel och åtgärder som riktar sig mot energifattigdomen, bland annat socialpolitiska åtgärder och andra relevanta nationella program.

4.   Varje medlemsstat ska göra den integrerade nationella energi- och klimatplan som lämnats in till kommissionen enligt denna artikel allmänt tillgänglig.

5.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 43 för att ändra del 1 avsnitt A punkterna 2.1.1 och 3.1.1 och del 1 avsnitt B punkterna 4.1 och 4.2.1, jämte del 2 punkt 3, i bilaga I, i syfte att anpassa dem till sådana ändringar av unionens klimat- och energipolitiska ram som har en direkt och särskild anknytning till unionens bidrag enligt UNFCCC och Parisavtalet.

Artikel 4

Nationella målsättningar, mål och bidrag för energiunionens fem dimensioner

Varje medlemsstat ska i sin integrerade nationella energi- och klimatplan ange följande huvudsakliga målsättningar, mål och bidrag, enligt vad som anges i avsnitt A punkt 2 i bilaga I:

| a) | Vad gäller dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp”:






  1. | Vad gäller utsläpp och upptag av växthusgaser, i syfte att bidra till uppnåendet av unionens mål att minska utsläppen av växthusgaser i hela ekonomin:






  i) | Medlemsstatens bindande nationella mål för utsläpp av växthusgaser och de årliga bindande nationella gränsvärdena enligt förordning (EU) 2018/842. |
| --- | --- | --- | --- |

a)

Vad gäller dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp”:

1.

Vad gäller utsläpp och upptag av växthusgaser, i syfte att bidra till uppnåendet av unionens mål att minska utsläppen av växthusgaser i hela ekonomin:

i)

Medlemsstatens bindande nationella mål för utsläpp av växthusgaser och de årliga bindande nationella gränsvärdena enligt förordning (EU) 2018/842.

| ii) | Medlemsstatens åtaganden enligt förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

ii)

Medlemsstatens åtaganden enligt förordning (EU) 2018/841.

| iii) | I tillämpliga fall, för uppnåendet av målsättningarna och målen för energiunionen mål, samt fullgörande av unionens långsiktiga åtaganden i fråga om växthusgasutsläpp i enlighet med Parisavtalet, andra målsättningar och mål, bland annat sektoriella mål och anpassningsmål. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, för uppnåendet av målsättningarna och målen för energiunionen mål, samt fullgörande av unionens långsiktiga åtaganden i fråga om växthusgasutsläpp i enlighet med Parisavtalet, andra målsättningar och mål, bland annat sektoriella mål och anpassningsmål.

| 2. | Vad gäller förnybar energi:
  För att uppnå unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030 enligt artikel 3 i direktiv (EU) 2018/2001, ett bidrag till detta mål när det gäller medlemsstatens andel energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) år 2030, med en vägledande utvecklingsbana för detta bidrag från 2021 och framåt. Senast 2022 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 18 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030. Senast 2025 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 43 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030. Senast 2027 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 65 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030.
  Senast 2030 ska den vägledande utvecklingsbanan nå åtminstone medlemsstatens planerade bidrag. Om en medlemsstat väntar sig att den kommer att överträffa sitt bindande nationella mål för 2020 får dess vägledande utvecklingsbana inledas på den nivå som den planeras uppnå. Medlemsstaternas vägledande utvecklingsbanor ska tillsammans nå upp till unionens referenspunkter åren 2022, 2025 och 2027 och till unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030. Vid sidan om sitt bidrag till unionens mål och sin vägledande utvecklingsbana vid tillämpningen av denna förordning står det varje medlemsstat fritt att ange högre ambitioner för nationella politiska ändamål. |
| --- | --- |

2.

Vad gäller förnybar energi:

För att uppnå unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030 enligt artikel 3 i direktiv (EU) 2018/2001, ett bidrag till detta mål när det gäller medlemsstatens andel energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) år 2030, med en vägledande utvecklingsbana för detta bidrag från 2021 och framåt. Senast 2022 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 18 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030. Senast 2025 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 43 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030. Senast 2027 ska den vägledande utvecklingsbanan nå en referenspunkt på minst 65 % av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor, uttryckt som skillnaden mellan den ifrågavarande medlemsstatens bindande nationella mål för 2020 och dess bidrag till målet för 2030.

Senast 2030 ska den vägledande utvecklingsbanan nå åtminstone medlemsstatens planerade bidrag. Om en medlemsstat väntar sig att den kommer att överträffa sitt bindande nationella mål för 2020 får dess vägledande utvecklingsbana inledas på den nivå som den planeras uppnå. Medlemsstaternas vägledande utvecklingsbanor ska tillsammans nå upp till unionens referenspunkter åren 2022, 2025 och 2027 och till unionens bindande mål på minst 32 % förnybar energi år 2030. Vid sidan om sitt bidrag till unionens mål och sin vägledande utvecklingsbana vid tillämpningen av denna förordning står det varje medlemsstat fritt att ange högre ambitioner för nationella politiska ändamål.

| b) | Vad gäller dimensionen ”energieffektivitet”:






  1. | Det vägledande nationella energieffektivitetsbidrag för att uppnå unionens energieffektivitetsmål på minst 32,5 % fram till 2030 som avses i artiklarna 1.1 och 3.5 i direktiv 2012/27/EU, grundat på antingen primärenergianvändning eller slutlig energianvändning, primär eller slutlig energibesparing eller energiintensitet.
  Medlemsstaterna ska uttrycka sitt bidrag i termer av absolut nivå av primärenergianvändning och slutlig energianvändning 2020 och i termer av absolut nivå av primärenergianvändning och slutlig energianvändning 2030, med en vägledande utvecklingsbana för detta bidrag från 2021 och framåt. De ska förklara sin bakomliggande metod och de omvandlingsfaktorer som används. |
| --- | --- | --- |

b)

Vad gäller dimensionen ”energieffektivitet”:

1.

Det vägledande nationella energieffektivitetsbidrag för att uppnå unionens energieffektivitetsmål på minst 32,5 % fram till 2030 som avses i artiklarna 1.1 och 3.5 i direktiv 2012/27/EU, grundat på antingen primärenergianvändning eller slutlig energianvändning, primär eller slutlig energibesparing eller energiintensitet.

Medlemsstaterna ska uttrycka sitt bidrag i termer av absolut nivå av primärenergianvändning och slutlig energianvändning 2020 och i termer av absolut nivå av primärenergianvändning och slutlig energianvändning 2030, med en vägledande utvecklingsbana för detta bidrag från 2021 och framåt. De ska förklara sin bakomliggande metod och de omvandlingsfaktorer som används.

| 2. | Den ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet som ska uppnås under perioden 2021–2030 enligt artikel 7.1 b om energisparkraven enligt direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

2.

Den ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet som ska uppnås under perioden 2021–2030 enligt artikel 7.1 b om energisparkraven enligt direktiv 2012/27/EU.

| 3. | De vägledande milstolparna för en långsiktig renoveringsstrategi för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, jämte färdplanen med nationellt fastställda mätbara framstegsindikatorer, en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse, och bidragen till unionens energieffektivitetsmål enligt direktiv 2012/27/EU i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

3.

De vägledande milstolparna för en långsiktig renoveringsstrategi för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, jämte färdplanen med nationellt fastställda mätbara framstegsindikatorer, en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse, och bidragen till unionens energieffektivitetsmål enligt direktiv 2012/27/EU i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| 4. | Den totala golvyta som ska renoveras eller motsvarande årliga energibesparingar som ska uppnås 2021–2030 enligt artikel 5 i direktiv 2012/27/EU om offentliga sektorns byggnaders roll som förebild. |
| --- | --- |

4.

Den totala golvyta som ska renoveras eller motsvarande årliga energibesparingar som ska uppnås 2021–2030 enligt artikel 5 i direktiv 2012/27/EU om offentliga sektorns byggnaders roll som förebild.

| c) | Vad gäller dimensionen ”energitrygghet”:






  1. | Nationella målsättningar för






  — | ökad diversifiering av energikällor och leveranser från tredjeländer, varvid syftet kan vara att minska beroendet av energiimport, |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Vad gäller dimensionen ”energitrygghet”:

1.

Nationella målsättningar för

—

ökad diversifiering av energikällor och leveranser från tredjeländer, varvid syftet kan vara att minska beroendet av energiimport,

| — | ökad flexibilitet i det nationella energisystemet, och |
| --- | --- |

—

ökad flexibilitet i det nationella energisystemet, och

| — | hanteringen av begränsad eller avbruten energitillförsel från någon energikälla, i syfte att öka motståndskraften i regionala och nationella energisystem, med en tidsram för när målen bör vara uppnådda. |
| --- | --- |

—

hanteringen av begränsad eller avbruten energitillförsel från någon energikälla, i syfte att öka motståndskraften i regionala och nationella energisystem, med en tidsram för när målen bör vara uppnådda.

| d) | Vad gäller dimensionen ”den inre energimarknaden”:






  1. | Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 med hänsyn till ett elsammanlänkningsmål på minst 15 % för 2030, med en strategi där nivån från 2021 och därefter fastställs i nära samarbete med de berörda medlemsstaterna, med beaktande av sammanlänkningsmålet på 10 % för 2020 och indikatorer för hur brådskande åtgärderna är, utgående från prisskillnaden på grossistmarknaden och från sammanlänkningarnas nominella överföringskapacitet i förhållande till dels deras topplast, dels till den installerade produktionskapaciteten för förnybar energi, enligt vad som fastställs i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I. Varje ny sammanlänkning ska genomgå en socioekonomisk och miljömässig kostnads-nyttoanalys och genomföras endast om de potentiella fördelarna uppväger kostnaderna. |
| --- | --- | --- |

d)

Vad gäller dimensionen ”den inre energimarknaden”:

1.

Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 med hänsyn till ett elsammanlänkningsmål på minst 15 % för 2030, med en strategi där nivån från 2021 och därefter fastställs i nära samarbete med de berörda medlemsstaterna, med beaktande av sammanlänkningsmålet på 10 % för 2020 och indikatorer för hur brådskande åtgärderna är, utgående från prisskillnaden på grossistmarknaden och från sammanlänkningarnas nominella överföringskapacitet i förhållande till dels deras topplast, dels till den installerade produktionskapaciteten för förnybar energi, enligt vad som fastställs i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I. Varje ny sammanlänkning ska genomgå en socioekonomisk och miljömässig kostnads-nyttoanalys och genomföras endast om de potentiella fördelarna uppväger kostnaderna.

| 2. | Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring och, i relevanta fall, moderniseringsprojekt som behövs för att uppnå målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner. |
| --- | --- |

2.

Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring och, i relevanta fall, moderniseringsprojekt som behövs för att uppnå målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner.

| 3. | Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden, t.ex. flexiblare system, framför allt genom styrmedel och åtgärder med anknytning till marknadsbaserad prisbildning som följer gällande rätt, marknadsintegration och marknadskoppling, för att öka de nuvarande sammanlänkningarnas handelsbara kapacitet, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive en tidsram för när målsättningarna bör vara uppnådda, jämte andra nationella målsättningar med anknytning till den inre marknaden för energi, enligt del 1 avsnitt A punkt 2.4.3 i bilaga I. |
| --- | --- |

3.

Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden, t.ex. flexiblare system, framför allt genom styrmedel och åtgärder med anknytning till marknadsbaserad prisbildning som följer gällande rätt, marknadsintegration och marknadskoppling, för att öka de nuvarande sammanlänkningarnas handelsbara kapacitet, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive en tidsram för när målsättningarna bör vara uppnådda, jämte andra nationella målsättningar med anknytning till den inre marknaden för energi, enligt del 1 avsnitt A punkt 2.4.3 i bilaga I.

| e) | Vad gäller dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft”:






  1. | Nationella målsättningar och finansieringsmål för offentlig och, i förekommande fall, privat forskning och innovation som rör energiunionen, inbegripet, när så är lämpligt, en tidsram för när målen ska vara uppnådda; sådana mål ska återspegla prioriteringarna i strategin för energiunionen och, i relevanta fall, i SET-planen. När medlemsstaterna fastställer sina målsättningar, mål och bidrag får de bygga vidare på befintliga nationella strategier eller planer som är förenliga med unionsrätten. |
| --- | --- | --- |

e)

Vad gäller dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft”:

1.

Nationella målsättningar och finansieringsmål för offentlig och, i förekommande fall, privat forskning och innovation som rör energiunionen, inbegripet, när så är lämpligt, en tidsram för när målen ska vara uppnådda; sådana mål ska återspegla prioriteringarna i strategin för energiunionen och, i relevanta fall, i SET-planen. När medlemsstaterna fastställer sina målsättningar, mål och bidrag får de bygga vidare på befintliga nationella strategier eller planer som är förenliga med unionsrätten.

| 2. | I förekommande fall, nationella mål för 2050 med anknytning till främjandet av ren energiteknik. |
| --- | --- |

2.

I förekommande fall, nationella mål för 2050 med anknytning till främjandet av ren energiteknik.

Artikel 5

Medlemsstaternas förfarande för att fastställa sitt bidrag på området förnybar energi

1.   I sitt bidrag när det gäller andelen energi från förnybara energikällor av den slutliga energianvändningen (brutto) år 2030 och det sista året av den period som omfattas av de kommande nationella planerna i enlighet med artikel 4 a.2, ska varje medlemsstat beakta

| a) | de åtgärder som föreskrivs i direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

a)

de åtgärder som föreskrivs i direktiv (EU) 2018/2001,

| b) | de åtgärder som antagits för att nå det energieffektivitetsmål som antagits enligt direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

b)

de åtgärder som antagits för att nå det energieffektivitetsmål som antagits enligt direktiv 2012/27/EU,

| c) | eventuella andra befintliga åtgärder för att främja förnybar energi inom medlemsstaten och, i relevanta fall, på unionsnivå, |
| --- | --- |

c)

eventuella andra befintliga åtgärder för att främja förnybar energi inom medlemsstaten och, i relevanta fall, på unionsnivå,

| d) | det bindande nationella målet för 2020 för andelen energi från förnybara energikällor i dess slutliga energianvändning (brutto), enligt vad som fastställs i bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001, |
| --- | --- |

d)

det bindande nationella målet för 2020 för andelen energi från förnybara energikällor i dess slutliga energianvändning (brutto), enligt vad som fastställs i bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001,

| e) | alla relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi, t.ex.






  i) | rättvis fördelning av utnyttjandet i unionen, |
| --- | --- | --- |

e)

alla relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi, t.ex.

i)

rättvis fördelning av utnyttjandet i unionen,

| ii) | ekonomiska villkor och ekonomisk potential, inklusive BNP per capita, |
| --- | --- |

ii)

ekonomiska villkor och ekonomisk potential, inklusive BNP per capita,

| iii) | potentialen för kostnadseffektivt utnyttjande av förnybar energi, |
| --- | --- |

iii)

potentialen för kostnadseffektivt utnyttjande av förnybar energi,

| iv) | geografiska, miljörelaterade och naturliga begränsningar, inbegripet sådana som rör icke-sammanlänkade områden och regioner, |
| --- | --- |

iv)

geografiska, miljörelaterade och naturliga begränsningar, inbegripet sådana som rör icke-sammanlänkade områden och regioner,

| v) | elsammanlänkningsnivå mellan medlemsstaterna, |
| --- | --- |

v)

elsammanlänkningsnivå mellan medlemsstaterna,

| vi) | andra relevanta omständigheter, särskilt tidiga insatser. |
| --- | --- |

vi)

andra relevanta omständigheter, särskilt tidiga insatser.

En medlemsstat ska, när det gäller första stycket e, i sin integrerade nationella energi- och klimatplan ange vilka relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi den har beaktat.

2.   Medlemsstaterna ska gemensamt säkerställa att deras sammanlagda bidrag uppgår till minst 32 % energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) på unionsnivå senast 2030.

Artikel 6

Medlemsstaternas förfarande för att fastställa sitt bidrag på området energieffektivitet

1.   I sitt vägledande nationella bidrag på energieffektivitetsområdet för 2030 och för det sista året av den period som omfattas av de kommande nationella planer som avses i artikel 4 b.1, ska varje medlemsstat beakta att i enlighet med artikel 3 i direktiv 2012/27/EU ska unionens energianvändning år 2020 uppgå till högst 1 483 Mtoe primärenergi eller högst 1 086 Mtoe slutlig energi, och att unionens energianvändning 2030 ska uppgå till högst 1 273 Mtoe primärenergi och/eller högst 956 Mtoe slutlig energi.

Dessutom ska varje medlemsstat beakta

| a) | de åtgärder som föreskrivs i direktiv 2012/27/EU, |
| --- | --- |

a)

de åtgärder som föreskrivs i direktiv 2012/27/EU,

| b) | andra åtgärder för att främja energieffektivitet inom medlemsstaten och på unionsnivå. |
| --- | --- |

b)

andra åtgärder för att främja energieffektivitet inom medlemsstaten och på unionsnivå.

2.   I det bidrag som avses i punkt 1 får varje medlemsstat beakta nationella omständigheter som påverkar primär och slutlig energianvändning, t.ex.

| a) | återstående potential för kostnadseffektiva energibesparingar, |
| --- | --- |

a)

återstående potential för kostnadseffektiva energibesparingar,

| b) | bruttonationalproduktens utveckling och prognoser för denna, |
| --- | --- |

b)

bruttonationalproduktens utveckling och prognoser för denna,

| c) | förändringar i importen och exporten av energi, |
| --- | --- |

c)

förändringar i importen och exporten av energi,

| d) | förändringar i energimixen och utveckling av avskiljning och lagring av koldioxid, och |
| --- | --- |

d)

förändringar i energimixen och utveckling av avskiljning och lagring av koldioxid, och

| e) | tidiga insatser. |
| --- | --- |

e)

tidiga insatser.

Med avseende på första stycket ska varje medlemsstat i sin integrerade nationella energi- och klimatplan ange vilka relevanta omständigheter som påverkar primär och slutlig energianvändning som den eventuellt har beaktat.

Artikel 7

Nationella styrmedel och åtgärder för var och en av energiunionens fem dimensioner

Medlemsstaterna ska, i enlighet med bilaga I, i sin integrerade nationella energi- och klimatplan redogöra för de viktigaste befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ska genomföras för att uppnå särskilt de mål som anges i den nationella planen, i förekommande fall inbegripet åtgärder som föreskriver regionalt samarbete och lämplig finansiering på nationell och regional nivå, inklusive genom att unionens program och instrument tas i anspråk.

Medlemsstaterna ska ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den nationella planen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar.

Artikel 8

Analytisk grund för de integrerade nationella energi- och klimatplanerna

1.   Medlemsstaterna ska, i enlighet med den struktur och det format som anges i bilaga I, redogöra för den nuvarande situationen för var och en av energiunionens fem dimensioner, inbegripet energisystemet och utsläpp och upptag av växthusgaser vid tidpunkten för inlämnandet av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller på grundval av de senaste tillgängliga uppgifterna. Medlemsstaterna ska också, för var och en av energiunionens fem dimensioner, ange och redogöra för prognoser för åtminstone planens löptid avseende det förväntade resultatet av befintliga styrmedel och åtgärder. Medlemsstaterna ska sträva efter att redogöra för kompletterande mer långsiktiga perspektiv för de fem dimensionerna bortom den integrerade nationella energi- och klimatplanens löptid, när så är relevant och möjligt.

2.   Medlemsstaterna ska i sin integrerade nationella energi- och klimatplan redogöra för sin bedömning, på nationell nivå och, i tillämpliga fall, regional nivå, av följande:

| a) | Effekterna på utvecklingen av energisystemet och utsläpp och upptag av växthusgaser under planens löptid och för en tioårsperiod efter det sista år som omfattas av planen, inom ramen för planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder, inklusive en jämförelse med de prognoser baserade på befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder som avses i punkt 1. |
| --- | --- |

a)

Effekterna på utvecklingen av energisystemet och utsläpp och upptag av växthusgaser under planens löptid och för en tioårsperiod efter det sista år som omfattas av planen, inom ramen för planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder, inklusive en jämförelse med de prognoser baserade på befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder som avses i punkt 1.

| b) | De makroekonomiska effekterna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälsomässiga, miljömässiga, kompetensmässiga och sociala effekterna av de planerade strategier och åtgärder eller grupper av åtgärder som anges i artikel 7 och beskrivs närmare i bilaga I under den första tioårsperioden åtminstone fram till år 2030, inbegripet en jämförelse med de prognoser på basis av befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln. De metoder som används för att bedöma dessa effekter ska offentliggöras. |
| --- | --- |

b)

De makroekonomiska effekterna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälsomässiga, miljömässiga, kompetensmässiga och sociala effekterna av de planerade strategier och åtgärder eller grupper av åtgärder som anges i artikel 7 och beskrivs närmare i bilaga I under den första tioårsperioden åtminstone fram till år 2030, inbegripet en jämförelse med de prognoser på basis av befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln. De metoder som används för att bedöma dessa effekter ska offentliggöras.

| c) | Samspelet mellan befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder och planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder inom en politisk dimension och mellan befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder och planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder i olika dimensioner för den första tioårsperioden åtminstone fram till år 2030. Prognoser avseende försörjningstrygghet, infrastruktur och marknadsintegration ska kopplas till robusta scenarier för energieffektivitet. |
| --- | --- |

c)

Samspelet mellan befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder och planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder inom en politisk dimension och mellan befintliga styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder och planerade styrmedel och åtgärder eller grupper av åtgärder i olika dimensioner för den första tioårsperioden åtminstone fram till år 2030. Prognoser avseende försörjningstrygghet, infrastruktur och marknadsintegration ska kopplas till robusta scenarier för energieffektivitet.

| d) | Hur befintliga och planerade styrmedel och åtgärder kommer att locka till sig de investeringar som behövs för att de ska kunna genomföras. |
| --- | --- |

d)

Hur befintliga och planerade styrmedel och åtgärder kommer att locka till sig de investeringar som behövs för att de ska kunna genomföras.

3.   Medlemsstaterna ska för allmänheten tillgängliggöra heltäckande information om de antaganden, parametrar och metoder som använts för de slutliga scenarierna och prognoserna, varvid hänsyn ska tas till statistiska begränsningar, kommersiellt känsliga uppgifter och efterlevnaden av dataskyddsreglerna.

Artikel 9

Utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner

1.   Senast den 31 december 2018, därefter senast den 1 januari 2028 och därefter vart tionde år ska varje medlemsstat utarbeta och till kommissionen överlämna ett utkast till den integrerade nationella energi- och klimatplanen i enlighet med artikel 3.1 och bilaga I.

2.   Kommissionen ska bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner och får utfärda landsspecifika rekommendationer till medlemsstaterna i enlighet med artikel 34 senast sex månader före utgången av fristen för överlämnande av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. Dessa rekommendationer får särskilt hänföra sig till

| a) | ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 enligt artikel 4 d, varvid vederbörlig hänsyn ska tas dels till relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi och energianvändningen, enligt vad den berörda medlemsstaten angett i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, dels till indikatorerna för hur brådskande de sammanlänkningsåtgärder som krävs är, enligt vad som fastställs i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I, |
| --- | --- |

a)

ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 enligt artikel 4 d, varvid vederbörlig hänsyn ska tas dels till relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi och energianvändningen, enligt vad den berörda medlemsstaten angett i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, dels till indikatorerna för hur brådskande de sammanlänkningsåtgärder som krävs är, enligt vad som fastställs i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I,

| b) | styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, |
| --- | --- |

b)

styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans,

| c) | eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, |
| --- | --- |

c)

eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna,

| d) | samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen. |
| --- | --- |

d)

samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

3.   Varje medlemsstat ska ta vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sin integrerade nationella energi- och klimatplan. Om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna ska medlemsstaten tillhandahålla och offentliggöra sin motivering.

4.   Vid det offentliga samråd som avses i artikel 10 ska varje medlemsstat göra sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan tillgängligt för allmänheten.

Artikel 10

Offentligt samråd

Utan att det påverkar tillämpningen av andra krav i unionsrätten ska varje medlemsstat säkerställa att allmänheten på ett tidigt stadium ges tillfälle att på ett effektivt sätt delta i utarbetandet av utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan – när det gäller planerna för perioden 2021–2030, i utarbetandet av den slutliga planen i god tid innan den antas – liksom i utarbetandet av de långsiktiga strategier som avses i artikel 15. Vid inlämnandet av dessa handlingar till kommissionen ska varje medlemsstat bifoga en sammanfattning av allmänhetens synpunkter eller preliminära synpunkter. I den mån direktiv 2001/42/EG är tillämpligt ska samråd om utkastet i enlighet med det direktivet anses uppfylla skyldigheterna att samråda med allmänheten i enlighet med denna förordning.

Varje medlemsstat ska säkerställa att allmänheten informeras. Varje medlemsstat ska fastställa rimliga tidsramar, som är tillräckligt långa för att allmänheten ska hinna informeras, delta och uttrycka sina åsikter.

Varje medlemsstat ska begränsa den administrativa komplexiteten vid genomförandet av denna artikel.

Artikel 11

Klimat- och energidialog på flera nivåer

Varje medlemsstat ska, i enlighet med nationella bestämmelser, inrätta en klimat- och energidialog på flera nivåer, där lokala myndigheter, civilsamhällesorganisationer, näringslivet, investerare, andra relevanta berörda aktörer och allmänheten har möjlighet att aktivt engagera sig och diskutera de olika scenarier som planeras på energi- och klimatpolitikens område, även på lång sikt, och bedöma de framsteg som gjorts, om det inte i medlemsstaten redan finns en struktur som tjänar samma ändamål. Integrerade nationella energi- och klimatplaner får diskuteras inom ramen för denna dialog.

Artikel 12

Regionalt samarbete

1.   Medlemsstaterna ska samarbeta med varandra och därvid beakta alla befintliga och potentiella former för regionalt samarbete, för att på ett ändamålsenligt sätt uppnå de målsättningar, mål och bidrag som anges i deras respektive integrerade nationella energi- och klimatplan.

2.   Varje medlemsstat ska i god tid innan den överlämnar sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan till kommissionen enligt artikel 9.1 – när det gäller planerna för perioden 2021–2030, vid utarbetandet av den slutliga planen i god tid innan den antas – kartlägga möjligheter till regionalt samarbete och samråda med grannmedlemsstater, inklusive inom ramen för regionala samarbetsforum. Om den medlemsstat som utarbetar planen finner att det är lämpligt, får den samråda med andra medlemsstater eller tredjeländer som har uttryckt sitt intresse. Medlemsstater som är öar och inte har elsammanlänkningar med andra medlemsstater ska samråda med grannmedlemsstater som har sjögränser. De medlemsstater med vilka samråd sker bör ges rimlig tid för att svara. Varje medlemsstat ska i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan – när det gäller planerna för perioden 2021–2030, i sin slutliga nationella energi- och klimatplan – ange åtminstone de preliminära resultaten av sådana regionala samråd, i tillämpliga fall även hur synpunkterna från de medlemsstater eller tredjeländer med vilka samråd skett har beaktats.

3.   Medlemsstaterna får på frivillig basis utarbeta delar av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter gemensamt, inklusive inom ramen för regionala samarbetsforum. I så fall ska resultaten ersätta motsvarande delar av deras integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter. På begäran av två eller flera medlemsstater ska kommissionen underlätta detta arbete.

4.   För att underlätta marknadsintegrering och kostnadseffektiva styrmedel och åtgärder ska medlemsstaterna, under perioden mellan tidsfristen för att lämna in utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner och tidsfristen för att lämna in de slutliga planerna, lägga fram den eller de relevanta delarna av sina utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner i relevanta regionala samarbetsforum, så att planerna kan färdigställas. Vid behov ska kommissionen underlätta sådant samarbete och samråd mellan medlemsstaterna, och om kommissionen identifierar möjligheter till ytterligare regionalt samarbete får den ge medlemsstaterna indikativ vägledning i syfte att underlätta ett ändamålsenligt samarbete och samråd.

5.   Medlemsstaterna ska beakta de synpunkter som tagits emot från andra medlemsstater enligt punkterna 2 och 3 i sina slutliga integrerade nationella energi- och klimatplaner och i planerna förklara hur dessa synpunkter har beaktats.

6.   För de ändamål som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna fortsätta att samarbeta på regional nivå och, i den mån det är lämpligt, inom ramen för regionala samarbetsforum, när de genomför de relevanta styrmedel och åtgärder som anges i deras integrerade nationella energi- och klimatplaner.

7.   Medlemsstaterna får även planera samarbete med signatärerna av fördraget om energigemenskapen samt med tredjeländer som är medlemmar av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

8.   I den mån bestämmelserna i direktiv 2001/42/EG är tillämpliga ska gränsöverskridande samråd om utkastet i enlighet med artikel 7 i det direktivet anses uppfylla skyldigheterna till regionalt samarbete enligt denna förordning, förutsatt att kraven i den här artikeln är uppfyllda.

Artikel 13

Bedömning av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna

Kommissionen ska, på grundval av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och uppdateringarna av dessa som anmälts i enlighet med artiklarna 3 och 14, göra en bedömning särskilt av om

| a) | målen och bidragen är tillräckliga för det gemensamma uppnåendet av energiunionens mål och, särskilt för den första tioårsperioden, målen för unionens klimat- och energiram för 2030, |
| --- | --- |

a)

målen och bidragen är tillräckliga för det gemensamma uppnåendet av energiunionens mål och, särskilt för den första tioårsperioden, målen för unionens klimat- och energiram för 2030,

| b) | planerna uppfyller kraven i artiklarna 3–12 och om medlemsstaterna har tagit vederbörlig hänsyn till kommissionens rekommendationer som utfärdats i enlighet med artikel 34. |
| --- | --- |

b)

planerna uppfyller kraven i artiklarna 3–12 och om medlemsstaterna har tagit vederbörlig hänsyn till kommissionens rekommendationer som utfärdats i enlighet med artikel 34.

Artikel 14

Uppdatering av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna

1.   Senast den 30 juni 2023, därefter senast den 1 januari 2033 och därefter vart tionde år, ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till uppdatering av den senaste anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanen eller motivera för kommissionen varför planen inte behöver uppdateras.

2.   Senast den 30 juni 2024, därefter senast den 1 januari 2034 och därefter vart tionde år, ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna en uppdatering av den senaste anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanen, om den inte motiverat varför planen inte behöver uppdateras i enlighet med punkt 1.

3.   I den uppdatering som avses i punkt 2 ska varje medlemsstat ändra sin nationella målsättning eller sitt nationella mål eller bidrag med avseende på de kvantifierade unionsmålsättningar, unionsmål eller unionsbidrag som anges i artikel 4 a.1 för att återspegla en ökad ambitionsnivå i förhållande till den som fastställts i den senaste anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanen. I den uppdatering som avses i punkt 2 ska varje medlemsstat ändra sin nationella målsättning eller sitt nationella mål eller bidrag utgående från någon eller något av de kvantifierade unionsmålsättningar, unionsmål eller unionsbidrag som anges i artikel 4 a.2 och 4 b, dock endast för att återspegla en lika hög eller ökad ambitionsnivå i förhållande till den som fastställts i den senaste anmälda integrerade nationella energi- och klimatplanen.

4.   Medlemsstaterna ska bemöda sig om att i sin uppdaterade integrerade nationella energi- och klimatplan lindra eventuella negativa miljökonsekvenser som blir uppenbara i samband med den integrerade rapporteringen enligt artiklarna 17–25.

5.   I sina uppdateringar enligt punkt 2 ska medlemsstaterna beakta dels de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen, dels skyldigheterna enligt Parisavtalet.

6.   De förfaranden som föreskrivs i artiklarna 9.2, 10 och 12 ska tillämpas vid utarbetande och bedömning av de uppdaterade integrerade nationella energi- och klimatplanerna.

7.   Denna artikel påverkar inte medlemsstaternas rätt att när som helst ändra eller anpassa de nationella styrmedel som anges eller avses i deras integrerade nationella energi- och klimatplaner, förutsatt att ändringarna eller anpassningarna tas med i den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten.

KAPITEL 3

Långsiktiga strategier

Artikel 15

Långsiktiga strategier

1.   Varje medlemsstat ska senast den 1 januari 2020, därefter senast den 1 januari 2029 och därefter vart tionde år, sammanställa och till kommissionen rapportera sin långsiktiga strategi med ett perspektiv på minst 30 år. Medlemsstaterna bör vid behov uppdatera dessa strategier vart femte år.

2.   För att uppnå de övergripande klimatmål som avses i punkt 3 ska kommissionen, senast den 1 april 2019, anta ett förslag till unionens långsiktiga strategi för minskning av växthusgasutsläppen, i enlighet med Parisavtalet och ta hänsyn till medlemsstaternas utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Den långsiktiga strategi som avses i denna punkt ska innefatta en analys som omfattar minst följande:

| a) | Olika scenarier för unionens bidrag till de mål som fastställs i punkt 3, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050, och därefter negativa utsläpp. |
| --- | --- |

a)

Olika scenarier för unionens bidrag till de mål som fastställs i punkt 3, bland annat ett scenario som innebär att unionen uppnår nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2050, och därefter negativa utsläpp.

| b) | Konsekvenserna av de scenarier som avses i led a för världens och unionens återstående koldioxidbudget, såsom underlag för en diskussion om hur kostnadseffektivt, verkningsfullt och rättvist minskningen av växthusgasutsläppen förlöper. |
| --- | --- |

b)

Konsekvenserna av de scenarier som avses i led a för världens och unionens återstående koldioxidbudget, såsom underlag för en diskussion om hur kostnadseffektivt, verkningsfullt och rättvist minskningen av växthusgasutsläppen förlöper.

3.   Medlemsstaternas och unionens långsiktiga strategier ska bidra till att

| a) | uppfylla unionens och medlemsstaternas åtaganden enligt UNFCCC och Parisavtalet om att minska de antropogena utsläppen av växthusgaser och öka upptaget i sänkor, samt främja ökad koldioxidbindning, |
| --- | --- |

a)

uppfylla unionens och medlemsstaternas åtaganden enligt UNFCCC och Parisavtalet om att minska de antropogena utsläppen av växthusgaser och öka upptaget i sänkor, samt främja ökad koldioxidbindning,

| b) | uppfylla Parisavtalets mål om att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå, |
| --- | --- |

b)

uppfylla Parisavtalets mål om att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå,

| c) | uppnå långsiktiga minskningar av utsläppen av växthusgaser och förbättringar av upptag i sänkor inom alla sektorer i enlighet med unionens mål, i samband med nödvändiga minskningar enligt den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC), för att på ett kostnadseffektivt sätt minska unionens växthusgasutsläpp och förbättra upptagen i sänkor, såsom ett led i strävan att uppnå Parisavtalets temperaturmål, för att så snart som möjligt inom unionen uppnå balans mellan antropogena utsläpp från olika källor och upptag av växthusgaser i sänkor samt, enligt vad som är lämpligt, uppnå negativa utsläpp därefter, |
| --- | --- |

c)

uppnå långsiktiga minskningar av utsläppen av växthusgaser och förbättringar av upptag i sänkor inom alla sektorer i enlighet med unionens mål, i samband med nödvändiga minskningar enligt den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC), för att på ett kostnadseffektivt sätt minska unionens växthusgasutsläpp och förbättra upptagen i sänkor, såsom ett led i strävan att uppnå Parisavtalets temperaturmål, för att så snart som möjligt inom unionen uppnå balans mellan antropogena utsläpp från olika källor och upptag av växthusgaser i sänkor samt, enligt vad som är lämpligt, uppnå negativa utsläpp därefter,

| d) | inom unionen uppnå ett mycket energieffektivt energisystem som i hög grad bygger på förnybar energi. |
| --- | --- |

d)

inom unionen uppnå ett mycket energieffektivt energisystem som i hög grad bygger på förnybar energi.

4.   Medlemsstaternas långsiktiga strategier bör innefatta de inslag som anges i bilaga IV. Dessutom ska medlemsstaternas och unionens långsiktiga strategier omfatta

| a) | de totala minskningarna av växthusgasutsläpp och förbättringar av upptag i sänkor, |
| --- | --- |

a)

de totala minskningarna av växthusgasutsläpp och förbättringar av upptag i sänkor,

| b) | utsläppsminskningar och förbättringar av upptag i enskilda sektorer, inklusive elproduktion, industri, transporter, sektorn för värme och kyla och byggnadssektorn (bostadssektorn och tjänstesektorn), jordbruk, avfall och markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), |
| --- | --- |

b)

utsläppsminskningar och förbättringar av upptag i enskilda sektorer, inklusive elproduktion, industri, transporter, sektorn för värme och kyla och byggnadssektorn (bostadssektorn och tjänstesektorn), jordbruk, avfall och markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF),

| c) | förväntade framsteg med övergången till en ekonomi med låga utsläpp av växthusgaser, inklusive växthusgasintensitet, bruttonationalproduktens koldioxidintensitet, hithörande uppskattningar av långsiktiga investeringar och strategier för relaterad forskning, utveckling och innovation, |
| --- | --- |

c)

förväntade framsteg med övergången till en ekonomi med låga utsläpp av växthusgaser, inklusive växthusgasintensitet, bruttonationalproduktens koldioxidintensitet, hithörande uppskattningar av långsiktiga investeringar och strategier för relaterad forskning, utveckling och innovation,

| d) | i mån av möjlighet, förväntade samhällsekonomiska konsekvenser av åtgärderna för minskade växthusgasutsläpp, bland annat när det gäller den makroekonomiska och sociala utvecklingen, hälsorisker och -fördelar, samt miljöskydd, |
| --- | --- |

d)

i mån av möjlighet, förväntade samhällsekonomiska konsekvenser av åtgärderna för minskade växthusgasutsläpp, bland annat när det gäller den makroekonomiska och sociala utvecklingen, hälsorisker och -fördelar, samt miljöskydd,

| e) | kopplingar till andra nationella långsiktiga mål, annan nationell långsiktig planering och andra styrmedel och åtgärder, och investeringar, på nationell nivå. |
| --- | --- |

e)

kopplingar till andra nationella långsiktiga mål, annan nationell långsiktig planering och andra styrmedel och åtgärder, och investeringar, på nationell nivå.

5.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 43 för att ändra bilaga IV i syfte att anpassa den till den utveckling av unionens långsiktiga strategi eller unionens energi- och klimatpolitiska ram som har en direkt och särskild anknytning till de relevanta beslut som antagits inom ramen för UNFCCC och, framför allt, Parisavtalet.

6.   De integrerade nationella energi- och klimatplanerna ska vara förenliga med de långsiktiga strategier som avses i den här artikeln.

7.   Medlemsstaterna och kommissionen ska utan dröjsmål informera om sina respektive långsiktiga strategier och alla uppdateringar av dessa samt göra dem tillgängliga för allmänheten, inklusive genom den e-plattform som avses i artikel 28. Medlemsstaterna och kommissionen ska göra relevanta uppgifter om de slutgiltiga resultaten tillgängliga för allmänheten, varvid hänsyn ska tas till kommersiellt känsliga uppgifter och efterlevnaden av dataskyddsreglerna.

8.   Kommissionen ska stödja medlemsstaterna vid utarbetandet av deras långsiktiga strategier genom att tillhandahålla information om läget i fråga om bakomliggande vetenskaplig kunskap, och bereda möjligheter till att dela med sig av kunskaper och bästa praxis, inbegripet, i relevanta fall, vägledning för medlemsstaterna när de tar fram och genomför sina strategier.

9.   Kommissionen ska bedöma om de nationella långsiktiga strategierna är tillräckliga för det gemensamma uppnåendet av målsättningarna och målen för energiunionen artikel 1 och ska informera om eventuella resterande gemensamma skillnader i förhållande till dessa.

Artikel 16

Strategisk plan för metan

Mot bakgrund av att metan har hög faktor för global uppvärmningspotential och är relativt kortlivat i atmosfären ska kommissionen undersöka vilka konsekvenser det får för minskningen av unionens växthusgasutsläpp av att man genomför styrmedel och åtgärder för att minska metanutsläppens inverkan på kort och medellång sikt. Kommissionen ska, med lämpligt hänsynstagande till målen för den cirkulära ekonomin, överväga styrmedelsalternativ för snabba åtgärder mot metanutsläppen, och lägga fram en strategisk plan för unionen när det gäller metan, såsom en integrerad del av unionens långsiktiga strategi enligt vad som avses i artikel 15.

KAPITEL 4

Rapportering

Avsnitt 1

Lägesrapporter vartannat år och uppföljning av dessa

Artikel 17

Integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 ska varje medlemsstat senast den 15 mars 2023, och därefter vartannat år, överlämna en rapport till kommissionen om läget vad gäller genomförandet av den integrerade nationella energi- och klimatplanen genom en integrerad nationell energi- och klimatlägesrapport som täcker energiunionens alla fem dimensioner.

2.   Den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten ska omfatta följande:

| a) | Information om de framsteg som gjorts för att uppnå de målsättningar, mål och bidrag som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen, och för att finansiera och genomföra de styrmedel och åtgärder som krävs för att uppnå dem, inbegripet en översikt av faktiska investeringar jämfört med ursprungliga investeringsantaganden. |
| --- | --- |

a)

Information om de framsteg som gjorts för att uppnå de målsättningar, mål och bidrag som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen, och för att finansiera och genomföra de styrmedel och åtgärder som krävs för att uppnå dem, inbegripet en översikt av faktiska investeringar jämfört med ursprungliga investeringsantaganden.

| b) | I förekommande fall, information om de framsteg som gjorts för att inrätta den dialog som avses i artikel 11. |
| --- | --- |

b)

I förekommande fall, information om de framsteg som gjorts för att inrätta den dialog som avses i artikel 11.

| c) | Den information som avses i artiklarna 20–25 och, i förekommande fall, uppdateringar av styrmedel och åtgärder i enlighet med de artiklarna. |
| --- | --- |

c)

Den information som avses i artiklarna 20–25 och, i förekommande fall, uppdateringar av styrmedel och åtgärder i enlighet med de artiklarna.

| d) | Information om anpassning i enlighet med artikel 4 a.1. |
| --- | --- |

d)

Information om anpassning i enlighet med artikel 4 a.1.

| e) | I möjligaste mån en kvantifiering av inverkan av styrmedel och åtgärder i den integrerade nationella energi- och klimatplanen på luftkvalitet och utsläpp av luftföroreningar. |
| --- | --- |

e)

I möjligaste mån en kvantifiering av inverkan av styrmedel och åtgärder i den integrerade nationella energi- och klimatplanen på luftkvalitet och utsläpp av luftföroreningar.

Unionen och medlemsstaterna ska lämna in tvåårsrapporter i enlighet med beslut 2/CP.17 från partskonferensen för UNFCCC och nationella rapporter till UNFCCC:s sekretariat i överensstämmelse med artikel 12 i UNFCCC.

3.   Den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten ska omfatta den information som ingår i de årliga rapporter som avses i artikel 26.3 och den information om styrmedel och åtgärder och prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor som ingår i de rapporter som avses i artikel 18.

4.   Kommissionen ska, med bistånd av den energiunionskommitté som avses i artikel 44.1 b, anta genomförandeakter för att fastställa struktur, format, tekniska detaljer och förfarande för den information som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

5.   Frekvensen och omfattningen av den information som avses i punkt 2 c ska vägas mot behovet av att säkerställa tillräcklig säkerhet för investerare.

6.   Om kommissionen har utfärdat rekommendationer enligt artikel 32.1 eller 32.2 ska den berörda medlemsstaten i den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten ta med information om de styrmedel och åtgärder som antagits eller ska antas och genomföras för att ta hänsyn till dessa rekommendationer. Denna information ska i förekommande fall innehålla en detaljerad tidsplan för genomförande.

Om den berörda medlemsstaten beslutar att inte följa en rekommendation eller en väsentlig del av den ska medlemsstaten lämna en motivering.

7.   Medlemsstaterna ska för allmänheten tillgängliggöra de rapporter som lämnas in till kommissionen enligt denna artikel.

Artikel 18

Integrerad rapportering om styrmedel och åtgärder rörande växthusgaser och om prognoser

1.   Medlemsstaterna ska senast den 15 mars 2021 och därefter vartannat år lämna information till kommissionen om

| a) | sina nationella styrmedel och åtgärder eller grupp av åtgärder som anges i bilaga VI, och |
| --- | --- |

a)

sina nationella styrmedel och åtgärder eller grupp av åtgärder som anges i bilaga VI, och

| b) | sina nationella prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, uppdelade efter gas eller grupp av gaser (fluorerade kolväten och perfluorkolväten) som anges i del 2 i bilaga V. De nationella prognoserna ska ta hänsyn till de styrmedel och åtgärder som antagits på unionsnivå och ska inkludera den information som anges i bilaga VII. |
| --- | --- |

b)

sina nationella prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor, uppdelade efter gas eller grupp av gaser (fluorerade kolväten och perfluorkolväten) som anges i del 2 i bilaga V. De nationella prognoserna ska ta hänsyn till de styrmedel och åtgärder som antagits på unionsnivå och ska inkludera den information som anges i bilaga VII.

2.   Medlemsstaterna ska rapportera de mest aktuella prognoserna som finns att tillgå. När en medlemsstat inte lämnar in fullständiga uppskattningar av prognoserna senast den 15 mars vartannat år, och kommissionen har fastställt att brister i uppskattningarna inte kan åtgärdas av den medlemsstaten när de väl konstaterats genom kommissionens kvalitetssäkrings- eller kvalitetskontrollförfaranden, får kommissionen i samråd med den berörda medlemsstaten utarbeta de uppskattningar som krävs för att sammanställa unionens prognoser.

3.   En medlemsstat ska meddela kommissionen alla väsentliga ändringar av den information som rapporteras enligt punkt 1 under rapporteringsperiodens första år, senast den 15 mars året efter den föregående rapporteringen.

4.   Medlemsstaterna ska för allmänheten tillgängliggöra, i elektronisk form, sina nationella prognoser i enlighet med punkt 1 och alla relevanta bedömningar av kostnaderna för och effekterna av nationella styrmedel och åtgärder för genomförandet av unionens styrmedel som är relevant för att begränsa utsläppen av växthusgaser tillsammans med eventuella relevanta tekniska rapporter som ligger till grund för dessa. Dessa prognoser och bedömningar bör inbegripa beskrivningar av de modeller och metoder som använts, definitioner och underliggande antaganden.

Artikel 19

Integrerad rapportering om nationella anpassningsåtgärder, finansiellt och tekniskt stöd till utvecklingsländer samt auktionsintäkter

1.   Medlemsstaterna ska senast den 15 mars 2021, och därefter vartannat år, lämna information till kommissionen om sina nationella planer och strategier för anpassning till klimatförändringar och en beskrivning av genomförda och planerade åtgärder för att underlätta en anpassning till klimatförändringar, inbegripet den information som anges i del 1 i bilaga VIII, samt i enlighet med överenskomna rapporteringskrav enligt UNFCCC och Parisavtalet.

2.   Medlemsstaterna ska senast den 31 juli 2021 och därefter varje år (år X) lämna information till kommissionen om användningen av intäkter som har genererats av medlemsstaten genom auktionering av utsläppsrätter i enlighet med artikel 10.1 och artikel 3d.1 eller 3d.2 i direktiv 2003/87/EG inbegripet den information som anges i del 3 i bilaga VIII.

3.   Medlemsstaterna ska senast den 30 september 2021 och därefter varje år (år X) lämna information till kommissionen om stöd till utvecklingsländer, inbegripet den information som anges i del 2 i bilaga VIII och i enlighet med relevanta överenskomna rapporteringskrav enligt UNFCCC och Parisavtalet.

4.   Medlemsstaterna ska för allmänheten tillgängliggöra de rapporter som lämnats till kommissionen i enlighet med denna artikel, med undantag för den information som anges i del 2 punkt b i bilaga VIII.

5.   Kommissionen ska, med bistånd av den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a, anta genomförandeakter för att fastställa struktur, format och inlämningsförfaranden för medlemsstaternas rapportering av information enligt den här artikeln.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

Artikel 20

Integrerad rapportering om förnybar energi

Medlemsstaterna ska i de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna lämna information

| a) | om genomförandet av följande utvecklingsbanor och mål:






  1. | Vägledande nationell utvecklingsbana för den totala andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto) från 2021 till 2030. |
| --- | --- | --- |

a)

om genomförandet av följande utvecklingsbanor och mål:

1.

Vägledande nationell utvecklingsbana för den totala andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto) från 2021 till 2030.

| 2. | Uppskattade utvecklingsbanor för den sektorsspecifika andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen från 2021 till 2030 inom sektorn för el, värme och kyla samt transport. |
| --- | --- |

2.

Uppskattade utvecklingsbanor för den sektorsspecifika andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen från 2021 till 2030 inom sektorn för el, värme och kyla samt transport.

| 3. | Uppskattade utvecklingsbanor per förnybar energiteknik för att uppnå de övergripande och sektorsspecifika utvecklingsbanorna för förnybar energi från 2021 till 2030, inklusive den totala förväntade slutliga energianvändningen (brutto) per teknik och sektor uttryckt i Mtoe och total planerad installerad kapacitet per teknik och sektor uttryckt i MW. |
| --- | --- |

3.

Uppskattade utvecklingsbanor per förnybar energiteknik för att uppnå de övergripande och sektorsspecifika utvecklingsbanorna för förnybar energi från 2021 till 2030, inklusive den totala förväntade slutliga energianvändningen (brutto) per teknik och sektor uttryckt i Mtoe och total planerad installerad kapacitet per teknik och sektor uttryckt i MW.

| 4. | Utvecklingsbanor för efterfrågan på bioenergi, uppdelat mellan efterfrågan på värme, el och transport, och för tillgången på biomassa per råvara och ursprung (med åtskillnad mellan inhemsk produktion och import). Vad gäller skogsbiomassa, en bedömning av dess ursprung och inverkan på LULUCF-sänkan. |
| --- | --- |

4.

Utvecklingsbanor för efterfrågan på bioenergi, uppdelat mellan efterfrågan på värme, el och transport, och för tillgången på biomassa per råvara och ursprung (med åtskillnad mellan inhemsk produktion och import). Vad gäller skogsbiomassa, en bedömning av dess ursprung och inverkan på LULUCF-sänkan.

| 5. | I tillämpliga fall, andra nationella utvecklingsbanor och mål, däribland långsiktiga och sektorsspecifika (t.ex. andelen el producerad från biomassa utan värmeutnyttjande, andelen förnybar energi inom fjärrvärme, användning av förnybar energi i byggnader, förnybar energi producerad av städer, gemenskaper för förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi), energi producerad genom tillvaratagande av slam från avloppsvattenrening). |
| --- | --- |

5.

I tillämpliga fall, andra nationella utvecklingsbanor och mål, däribland långsiktiga och sektorsspecifika (t.ex. andelen el producerad från biomassa utan värmeutnyttjande, andelen förnybar energi inom fjärrvärme, användning av förnybar energi i byggnader, förnybar energi producerad av städer, gemenskaper för förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi), energi producerad genom tillvaratagande av slam från avloppsvattenrening).

| b) | om genomförandet av följande styrmedel och åtgärder:






  1. | Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå det nationella bidraget till det bindande mål för förnybar energi för 2030 på unionsnivå som anges i artikel 4 a.2 i denna förordning, inbegripet sektors- och teknikspecifika åtgärder, med en särskild granskning av genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 23–28 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- | --- |

b)

om genomförandet av följande styrmedel och åtgärder:

1.

Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå det nationella bidraget till det bindande mål för förnybar energi för 2030 på unionsnivå som anges i artikel 4 a.2 i denna förordning, inbegripet sektors- och teknikspecifika åtgärder, med en särskild granskning av genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 23–28 i direktiv (EU) 2018/2001.

| 2. | I förekommande fall, särskilda åtgärder för regionalt samarbete. |
| --- | --- |

2.

I förekommande fall, särskilda åtgärder för regionalt samarbete.

| 3. | Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, särskilda åtgärder för finansiellt stöd, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel för främjandet av användningen av energi från förnybara energikällor när det gäller el, värme och kyla samt transport. |
| --- | --- |

3.

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, särskilda åtgärder för finansiellt stöd, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel för främjandet av användningen av energi från förnybara energikällor när det gäller el, värme och kyla samt transport.

| 4. | I tillämpliga fall, bedömningen av det stöd för el från förnybara energikällor som medlemsstaterna ska genomföra enligt artikel 6.4 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

4.

I tillämpliga fall, bedömningen av det stöd för el från förnybara energikällor som medlemsstaterna ska genomföra enligt artikel 6.4 i direktiv (EU) 2018/2001.

| 5. | Särskilda åtgärder för uppfyllande av kraven i artiklarna 15–18 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

5.

Särskilda åtgärder för uppfyllande av kraven i artiklarna 15–18 i direktiv (EU) 2018/2001.

| 6. | I tillämpliga fall, särskilda åtgärder för att bedöma behovet av kapacitet som inte kan anpassas till efterfrågan som kan leda till begränsning av tilldelad kapacitet av energi från förnybara energikällor, samt göra detta behov transparent och minska det. |
| --- | --- |

6.

I tillämpliga fall, särskilda åtgärder för att bedöma behovet av kapacitet som inte kan anpassas till efterfrågan som kan leda till begränsning av tilldelad kapacitet av energi från förnybara energikällor, samt göra detta behov transparent och minska det.

| 7. | En sammanfattning av vilka styrmedel och åtgärder enligt den stödjande ramen som medlemsstaterna ska vidta i enlighet med artiklarna 21.6 och 22.5 i direktiv (EU) 2018/2001 för att främja och underlätta utvecklingen av egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi. |
| --- | --- |

7.

En sammanfattning av vilka styrmedel och åtgärder enligt den stödjande ramen som medlemsstaterna ska vidta i enlighet med artiklarna 21.6 och 22.5 i direktiv (EU) 2018/2001 för att främja och underlätta utvecklingen av egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi.

| 8. | Åtgärder för att främja användningen av energi från biomassa, särskilt för tillvaratagande av ny biomassa, med beaktande av tillgången till biomassa, inklusive hållbar biomassa, samt åtgärder för hållbar användning av den biomassa som produceras och används. |
| --- | --- |

8.

Åtgärder för att främja användningen av energi från biomassa, särskilt för tillvaratagande av ny biomassa, med beaktande av tillgången till biomassa, inklusive hållbar biomassa, samt åtgärder för hållbar användning av den biomassa som produceras och används.

| 9. | Åtgärder för att öka andelen förnybar energi inom sektorn för värme och kyla samt transport. |
| --- | --- |

9.

Åtgärder för att öka andelen förnybar energi inom sektorn för värme och kyla samt transport.

| 10. | Styrmedel och åtgärder för att underlätta användningen av avtal om köp av el. |
| --- | --- |

10.

Styrmedel och åtgärder för att underlätta användningen av avtal om köp av el.

| c) | enligt vad som anges i del 1 i bilaga IX. |
| --- | --- |

c)

enligt vad som anges i del 1 i bilaga IX.

Artikel 21

Integrerad rapportering om energieffektivitet

Medlemsstaterna ska i de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna lämna information

| a) | om genomförandet avseende följande nationella utvecklingsbanor, målsättningar och mål:






  1. | Den vägledande utvecklingsbanan för den primära och den slutliga årliga energianvändningen från 2021 till 2030 som nationellt energibesparingsbidrag för att uppnå målet för 2030 på unionsnivå, inbegripet underliggande metod. |
| --- | --- | --- |

a)

om genomförandet avseende följande nationella utvecklingsbanor, målsättningar och mål:

1.

Den vägledande utvecklingsbanan för den primära och den slutliga årliga energianvändningen från 2021 till 2030 som nationellt energibesparingsbidrag för att uppnå målet för 2030 på unionsnivå, inbegripet underliggande metod.

| 2. | De vägledande milstolparna för en långsiktig renoveringsstrategi för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, och bidragen till unionens energieffektivitetsmål vid tillämpningen av direktiv 2012/27/EU, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

2.

De vägledande milstolparna för en långsiktig renoveringsstrategi för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, och bidragen till unionens energieffektivitetsmål vid tillämpningen av direktiv 2012/27/EU, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| 3. | I tillämpliga fall, en uppdatering av andra nationella målsättningar som fastställts i den nationella planen. |
| --- | --- |

3.

I tillämpliga fall, en uppdatering av andra nationella målsättningar som fastställts i den nationella planen.

| b) | om genomförandet av följande styrmedel och åtgärder:






  1. | Genomförda, antagna och planerade styrmedel, åtgärder och program i syfte att uppnå det vägledande nationella energieffektivitetsbidraget för 2030 samt andra mål som anges i artikel 6, inklusive planerade åtgärder och instrument (även av ekonomisk karaktär) för att främja byggnaders energiprestanda, åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur samt andra åtgärder för att främja energieffektiviteten. |
| --- | --- | --- |

b)

om genomförandet av följande styrmedel och åtgärder:

1.

Genomförda, antagna och planerade styrmedel, åtgärder och program i syfte att uppnå det vägledande nationella energieffektivitetsbidraget för 2030 samt andra mål som anges i artikel 6, inklusive planerade åtgärder och instrument (även av ekonomisk karaktär) för att främja byggnaders energiprestanda, åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur samt andra åtgärder för att främja energieffektiviteten.

| 2. | I tillämpliga fall marknadsbaserade instrument som ger incitament till förbättrad energieffektivitet, inklusive men inte begränsat till energiskatter, avgifter och ersättningar. |
| --- | --- |

2.

I tillämpliga fall marknadsbaserade instrument som ger incitament till förbättrad energieffektivitet, inklusive men inte begränsat till energiskatter, avgifter och ersättningar.

| 3. | Nationella kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa åtgärder enligt artiklarna 7a och 7b i direktiv 2012/27/EU och i enlighet med bilaga III till denna förordning. |
| --- | --- |

3.

Nationella kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa åtgärder enligt artiklarna 7a och 7b i direktiv 2012/27/EU och i enlighet med bilaga III till denna förordning.

| 4. | Långsiktiga renoveringsstrategier i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

4.

Långsiktiga renoveringsstrategier i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| 5. | Styrmedel och åtgärder för att främja energitjänster inom den offentliga sektorn och åtgärder för att avlägsna lagstiftningshinder och andra hinder för användning av avtal om energiprestanda och andra modeller för energieffektivitetstjänster. |
| --- | --- |

5.

Styrmedel och åtgärder för att främja energitjänster inom den offentliga sektorn och åtgärder för att avlägsna lagstiftningshinder och andra hinder för användning av avtal om energiprestanda och andra modeller för energieffektivitetstjänster.

| 6. | Regionalt samarbete på energieffektivitetsområdet, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

6.

Regionalt samarbete på energieffektivitetsområdet, i tillämpliga fall.

| 7. | Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på energieffektivitetsområdet på nationell nivå, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

7.

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på energieffektivitetsområdet på nationell nivå, i tillämpliga fall.

| c) | enligt vad som anges i del 2 i bilaga IX. |
| --- | --- |

c)

enligt vad som anges i del 2 i bilaga IX.

Artikel 22

Integrerad rapportering om energitrygghet

Medlemsstaterna ska i de integrerade nationella energi- och klimatlägesraporterna lämna information om genomförandet av

| a) | nationella målsättningar för diversifiering av energikällor och energiförsörjning, |
| --- | --- |

a)

nationella målsättningar för diversifiering av energikällor och energiförsörjning,

| b) | i tillämpliga fall, nationella målsättningar när det gäller att minska beroendet av energiimport från tredjeländer, |
| --- | --- |

b)

i tillämpliga fall, nationella målsättningar när det gäller att minska beroendet av energiimport från tredjeländer,

| c) | nationella målsättningar för utveckling av förmågan att hantera begränsad eller avbruten energitillförsel från en energikälla, inklusive gas och el, |
| --- | --- |

c)

nationella målsättningar för utveckling av förmågan att hantera begränsad eller avbruten energitillförsel från en energikälla, inklusive gas och el,

| d) | nationella målsättningar för att öka flexibiliteten i det nationella energisystemet, framför allt genom utbyggnad av inhemska energikällor, efterfrågeflexibilitet och energilagring, |
| --- | --- |

d)

nationella målsättningar för att öka flexibiliteten i det nationella energisystemet, framför allt genom utbyggnad av inhemska energikällor, efterfrågeflexibilitet och energilagring,

| e) | genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de mål som avses i leden a–d, |
| --- | --- |

e)

genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de mål som avses i leden a–d,

| f) | regionalt samarbete i genomförandet av de mål och styrmedel som avses i leden a–d, |
| --- | --- |

f)

regionalt samarbete i genomförandet av de mål och styrmedel som avses i leden a–d,

| g) | utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

g)

utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå, i tillämpliga fall.

Artikel 23

Integrerad rapportering om den inre energimarknaden

1.   Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter lämna information om genomförandet avseende följande målsättningar och åtgärder:

| a) | Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för år 2030 med beaktande av målet på minst 15 % elsammanlänkning för 2030, samt de indikatorer som anges i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I, samt åtgärder för genomförandet av strategin för att denna nivå ska uppnås, bland annat åtgärder anknutna till beviljandet av tillstånd. |
| --- | --- |

a)

Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för år 2030 med beaktande av målet på minst 15 % elsammanlänkning för 2030, samt de indikatorer som anges i del 1 avsnitt A punkt 2.4.1 i bilaga I, samt åtgärder för genomförandet av strategin för att denna nivå ska uppnås, bland annat åtgärder anknutna till beviljandet av tillstånd.

| b) | Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring, som är nödvändiga för uppnåendet av målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner. |
| --- | --- |

b)

Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring, som är nödvändiga för uppnåendet av målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner.

| c) | I tillämpliga fall, andra planerade viktiga infrastrukturprojekt som inte är projekt av gemensamt intresse, inklusive infrastrukturprojekt där tredjeländer medverkar, samt, i mån av möjlighet, en allmän bedömning av deras förenlighet med och bidrag till energiunionens syften och mål. |
| --- | --- |

c)

I tillämpliga fall, andra planerade viktiga infrastrukturprojekt som inte är projekt av gemensamt intresse, inklusive infrastrukturprojekt där tredjeländer medverkar, samt, i mån av möjlighet, en allmän bedömning av deras förenlighet med och bidrag till energiunionens syften och mål.

| d) | Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden, t.ex. ökad systemflexibilitet, marknadsintegration och marknadskoppling, med syfte att öka de befintliga sammanlänkningarnas handelsbara kapacitet, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid. |
| --- | --- |

d)

Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden, t.ex. ökad systemflexibilitet, marknadsintegration och marknadskoppling, med syfte att öka de befintliga sammanlänkningarnas handelsbara kapacitet, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid.

| e) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar och åtgärder som avser icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader. |
| --- | --- |

e)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar och åtgärder som avser icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader.

| f) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar och åtgärder för att säkerställa att konsumenter deltar i energisystemet och drar nytta av egenproduktion och ny teknik, inbegripet smarta mätare. |
| --- | --- |

f)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar och åtgärder för att säkerställa att konsumenter deltar i energisystemet och drar nytta av egenproduktion och ny teknik, inbegripet smarta mätare.

| g) | Åtgärder för att säkerställa elsystemens tillräcklighet. |
| --- | --- |

g)

Åtgärder för att säkerställa elsystemens tillräcklighet.

| h) | Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de målsättningar som avses i leden a–g. |
| --- | --- |

h)

Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de målsättningar som avses i leden a–g.

| i) | Regionalt samarbete vid genomförandet av de målsättningar och styrmedel som avses i leden a–h. |
| --- | --- |

i)

Regionalt samarbete vid genomförandet av de målsättningar och styrmedel som avses i leden a–h.

| j) | Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på området för den inre energimarknaden på nationell nivå, även för elsammanlänkningsmålet, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

j)

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, finansieringsåtgärder på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på området för den inre energimarknaden på nationell nivå, även för elsammanlänkningsmålet, i tillämpliga fall.

| k) | Åtgärder för att öka flexibiliteten i energisystemet när det gäller produktion av förnybar energi, inklusive utbyggnaden av intradagskoppling samt gränsöverskridande balansmarknader. |
| --- | --- |

k)

Åtgärder för att öka flexibiliteten i energisystemet när det gäller produktion av förnybar energi, inklusive utbyggnaden av intradagskoppling samt gränsöverskridande balansmarknader.

2.   Den information som medlemsstaterna tillhandahåller enligt punkt 1 ska vara förenlig med, och på lämpligt sätt baseras på, den rapport från de nationella tillsynsmyndigheterna som avses i artikel 37.1 e i direktiv 2009/72/EG och artikel 41.1 e i direktiv 2009/73/EG.

Artikel 24

Integrerad rapportering om energifattigdom

Om artikel 3.3 d andra stycket är tillämplig ska den berörda medlemsstaten i sin integrerade nationella energi- och klimatlägesrapport ta med

| a) | uppgifter om framstegen när det gäller att uppnå det nationella vägledande målet att minska antalet energifattiga hushåll, och |
| --- | --- |

a)

uppgifter om framstegen när det gäller att uppnå det nationella vägledande målet att minska antalet energifattiga hushåll, och

| b) | kvantitativa uppgifter om antalet energifattiga hushåll och, i förekommande fall, uppgifter om vilka styrmedel och åtgärder som vidtagits för att åtgärda energifattigdomen. |
| --- | --- |

b)

kvantitativa uppgifter om antalet energifattiga hushåll och, i förekommande fall, uppgifter om vilka styrmedel och åtgärder som vidtagits för att åtgärda energifattigdomen.

Kommissionen ska till observationsgruppen för energifattigdom tillhandahålla de uppgifter som medlemsstaterna rapporterat i enlighet med denna artikel.

Artikel 25

Integrerad rapportering om forskning, innovation och konkurrenskraft

Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter lämna information om genomförandet av följande målsättningar och åtgärder:

| a) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar och styrmedel som sätter in SET-planens mål och styrmedel i ett nationellt sammanhang. |
| --- | --- |

a)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar och styrmedel som sätter in SET-planens mål och styrmedel i ett nationellt sammanhang.

| b) | Nationella målsättningar för totala offentliga och, i förekommande fall, privata utgifter för forskning och innovation avseende ren energiteknik samt för teknikkostnader och prestandautveckling. |
| --- | --- |

b)

Nationella målsättningar för totala offentliga och, i förekommande fall, privata utgifter för forskning och innovation avseende ren energiteknik samt för teknikkostnader och prestandautveckling.

| c) | I lämpliga fall nationella målsättningar som omfattar långsiktiga mål för 2050 för införande av teknik för minskade koldioxidutsläpp i energi- och koldioxidintensiva industrisektorer och, i tillämpliga fall, för infrastruktur för transport, användning och lagring av koldioxid. |
| --- | --- |

c)

I lämpliga fall nationella målsättningar som omfattar långsiktiga mål för 2050 för införande av teknik för minskade koldioxidutsläpp i energi- och koldioxidintensiva industrisektorer och, i tillämpliga fall, för infrastruktur för transport, användning och lagring av koldioxid.

| d) | Nationella målsättningar för utfasning av energisubventioner, särskilt till fossila bränslen. |
| --- | --- |

d)

Nationella målsättningar för utfasning av energisubventioner, särskilt till fossila bränslen.

| e) | Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de målsättningar som avses i leden b och c. |
| --- | --- |

e)

Genomförda, antagna och planerade styrmedel och åtgärder för att uppnå de målsättningar som avses i leden b och c.

| f) | Samarbete med andra medlemsstater vid genomförandet av de målsättningar och styrmedel som avses i leden b–d, inbegripet samordning av styrmedel och åtgärder inom ramen för SET-planen, t.ex. samordning av forskningsprogram och gemensamma program. |
| --- | --- |

f)

Samarbete med andra medlemsstater vid genomförandet av de målsättningar och styrmedel som avses i leden b–d, inbegripet samordning av styrmedel och åtgärder inom ramen för SET-planen, t.ex. samordning av forskningsprogram och gemensamma program.

| g) | Finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

g)

Finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå, i tillämpliga fall.

Avsnitt 2

Årlig rapportering

Artikel 26

Årlig rapportering

1.   Medlemsstaterna ska senast den 15 mars 2021 och därefter varje år (år X) rapportera följande till kommissionen:

| a) | Den information som avses i artikel 6.2 i direktiv 2009/119/EG. |
| --- | --- |

a)

Den information som avses i artikel 6.2 i direktiv 2009/119/EG.

| b) | Den information som avses i punkt 3 i bilaga IX till direktiv 2013/30/EU, i enlighet med artikel 25 i det direktivet. |
| --- | --- |

b)

Den information som avses i punkt 3 i bilaga IX till direktiv 2013/30/EU, i enlighet med artikel 25 i det direktivet.

2.   Senast den 31 juli 2021 och därefter varje år (år X) ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in sina approximativa växthusgasinventeringar för år X-1.

Vid tillämpningen av denna punkt ska kommissionen, baserat på medlemsstaternas approximativa växthusgasinventeringar eller, om en medlemsstat inte har överlämnat sina approximativa inventeringar senast den dagen, baserat på sina egna uppskattningar, årligen sammanställa en approximativ växthusgasinventering för unionen. Kommissionen ska senast den 30 september varje år göra denna information tillgänglig för allmänheten.

3.   Från och med 2023 ska medlemsstaterna fastställa och till kommissionen rapportera slutgiltiga data från växthusgasinventeringen senast den 15 mars varje år (år X) och preliminära data senast den 15 januari varje år, inklusive de data om växthusgaser och den inventeringsinformation som anges i bilaga V. Rapporten om slutgiltiga data från växthusgasinventeringen ska också omfatta en fullständig och uppdaterad nationell inventeringsrapport. Kommissionen ska inom tre månader från mottagandet av rapporterna göra den information som avses i del 1 punkt n i bilaga V tillgänglig för den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a.

4.   Medlemsstaterna ska lämna nationella inventeringar till UNFCCC-sekretariatet, vilka ska innehålla den information som lämnats till kommissionen om slutgiltiga data från växthusgasinventeringen i enlighet med punkt 3 senast den 15 april varje år. Kommissionen ska, i samarbete med medlemsstaterna, varje år sammanställa en växthusgasinventering för unionen och utarbeta en rapport om unionens växthusgasinventering och översända dem till UNFCCC-sekretariatet senast den 15 april varje år.

5.   Medlemsstaterna ska till kommissionen rapportera preliminära och slutgiltiga nationella inventeringsdata senast den 15 januari respektive den 15 mars åren 2027 och 2032, utarbetade för deras LULUCF-bokföring för rapporterna om efterlevnad i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) 2018/841.

6.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 43 för att

| a) | ändra del 2 i bilaga V genom att lägga till eller stryka ämnen i förteckningen över växthusgaser, i enlighet med relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ, |
| --- | --- |

a)

ändra del 2 i bilaga V genom att lägga till eller stryka ämnen i förteckningen över växthusgaser, i enlighet med relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ,

| b) | komplettera denna förordning genom att anta värden för global uppvärmningspotential och ange de inventeringsriktlinjer som är tillämpliga i enlighet med relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ. |
| --- | --- |

b)

komplettera denna förordning genom att anta värden för global uppvärmningspotential och ange de inventeringsriktlinjer som är tillämpliga i enlighet med relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ.

7.   Kommissionen ska, med bistånd av den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a, anta genomförandeakter för att fastställa struktur, tekniska specifikationer, format och förfaranden för medlemsstaternas inlämnande av approximativa växthusgasinventeringar enligt punkt 2 i den här artikeln, växthusgasinventeringar enligt punkt 3 i den här artikeln och redovisade utsläpp och upptag av växthusgaser i enlighet med artiklarna 5 och 14 i förordning (EU) 2018/841.

När kommissionen föreslår sådana genomförandeakter ska den ta hänsyn till UNFCCC:s eller Parisavtalets tidtabeller för övervakning och rapportering av den informationen och de relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ för att säkerställa att unionen uppfyller sina rapporteringsskyldigheter i egenskap av part i UNFCCC och Parisavtalet. Dessa genomförandeakter ska även närmare ange tidsramarna för samarbete och samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna vid utarbetandet av rapporten om unionens växthusgasinventering.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

Artikel 27

Rapportering om målen för 2020

Varje medlemsstat ska senast den 30 april 2022 rapportera till kommissionen om uppnåendet av dels sitt nationella energieffektivitetsmål för 2020 som fastställts i enlighet med artikel 3.1 i direktiv 2012/27/EU genom att lämna den information som anges i del 2 i bilaga IX till denna förordning, dels de övergripande nationella mål för andelen energi från förnybara energikällor år 2020 som anges i bilaga I till direktiv 2009/28/EG i den version som är i kraft den 31 december 2020 genom att lämna följande information:

| a) | Sektorsspecifik (el, värme och kyla samt transport) och total andel energi från förnybara energikällor år 2020. |
| --- | --- |

a)

Sektorsspecifik (el, värme och kyla samt transport) och total andel energi från förnybara energikällor år 2020.

| b) | Vilka åtgärder som vidtagits för att uppnå de nationella målen för förnybar energi för 2020, inbegripet åtgärder rörande stödordningar, ursprungsgarantier och förenkling av administrativa förfaranden. |
| --- | --- |

b)

Vilka åtgärder som vidtagits för att uppnå de nationella målen för förnybar energi för 2020, inbegripet åtgärder rörande stödordningar, ursprungsgarantier och förenkling av administrativa förfaranden.

| c) | Hur stor andel av energianvändningen för transporter som utgörs av energi från biodrivmedel och flytande biobränslen som framställs från spannmål och andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter. |
| --- | --- |

c)

Hur stor andel av energianvändningen för transporter som utgörs av energi från biodrivmedel och flytande biobränslen som framställs från spannmål och andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter.

| d) | Hur stor andel av energianvändningen för transporter som utgörs av energi från biodrivmedel och biogas för transport som framställs från råvaror och andra bränslen som förtecknas i del A i bilaga IX till direktiv 2009/28/EG i den version som är i kraft den 31 december 2020. |
| --- | --- |

d)

Hur stor andel av energianvändningen för transporter som utgörs av energi från biodrivmedel och biogas för transport som framställs från råvaror och andra bränslen som förtecknas i del A i bilaga IX till direktiv 2009/28/EG i den version som är i kraft den 31 december 2020.

Avsnitt 3

Rapporteringsplattform

Artikel 28

E-plattform

1.   Kommissionen ska inrätta en internetplattform (e-plattform) för att underlätta kommunikationen mellan kommissionen och medlemsstaterna, främja samarbete mellan medlemsstaterna och underlätta allmänhetens tillgång till information.

2.   Medlemsstaterna ska använda e-plattformen för att tillhandahålla kommissionen de rapporter som avses i detta kapitel när den tas i drift.

3.   E-plattformen ska vara i drift senast den 1 januari 2020. Kommissionen ska använda e-plattformen för att underlätta allmänhetens tillgång via internet till de rapporter som avses i detta kapitel, de slutliga integrerade nationella klimat- och energiplanerna, uppdateringarna av dem och de långsiktiga strategier som avses i artikel 15, varvid hänsyn ska tas till kommersiellt känsliga uppgifter och efterlevnaden av dataskyddsreglerna.

KAPITEL 5

Samlad bedömning av framsteg och policyåtgärder för att säkerställa uppnående av unionsmålen – kommissionens övervakning

Artikel 29

Utvärdering av framstegen

1.   Senast den 31 oktober 2021 och därefter vartannat år därefter ska kommissionen, särskilt på grundval av de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna, annan information som rapporterats enligt denna förordning, indikatorerna och europeisk statistik och europeiska data om sådan(a) finns, bedöma följande:

| a) | Framstegen på unionsnivå för att uppnå målen för energiunionen, inbegripet för den första tioårsperioden unionens energi- och klimatmål för 2030, särskilt i syfte att undvika eventuella skillnader i förhållande till unionens mål för 2030 för förnybar energi och energieffektivitet. |
| --- | --- |

a)

Framstegen på unionsnivå för att uppnå målen för energiunionen, inbegripet för den första tioårsperioden unionens energi- och klimatmål för 2030, särskilt i syfte att undvika eventuella skillnader i förhållande till unionens mål för 2030 för förnybar energi och energieffektivitet.

| b) | De framsteg som varje medlemsstat har gjort när det gäller att uppfylla sina målsättningar, mål och bidrag samt genomföra de styrmedel och åtgärder som anges i dess integrerade nationella energi- och klimatplan. |
| --- | --- |

b)

De framsteg som varje medlemsstat har gjort när det gäller att uppfylla sina målsättningar, mål och bidrag samt genomföra de styrmedel och åtgärder som anges i dess integrerade nationella energi- och klimatplan.

| c) | Luftfartens totala inverkan på det globala klimatet, inbegripet genom icke-koldioxidrelaterade utsläpp eller effekter, baserat på de utsläppsdata som medlemsstaterna tillhandahållit i enlighet med artikel 26. När så är lämpligt ska kommissionen också förbättra den bedömningen med hänvisning till vetenskapliga framsteg och flygtrafikdata. |
| --- | --- |

c)

Luftfartens totala inverkan på det globala klimatet, inbegripet genom icke-koldioxidrelaterade utsläpp eller effekter, baserat på de utsläppsdata som medlemsstaterna tillhandahållit i enlighet med artikel 26. När så är lämpligt ska kommissionen också förbättra den bedömningen med hänvisning till vetenskapliga framsteg och flygtrafikdata.

| d) | Den totala inverkan som styrmedel och åtgärder i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna haft på tillämpningen av unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet. |
| --- | --- |

d)

Den totala inverkan som styrmedel och åtgärder i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna haft på tillämpningen av unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet.

| e) | Den totala inverkan som de styrmedel och åtgärder som ingår i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna haft på driften av Europeiska unionens utsläppshandelssystem (nedan kallat EU ETS) och på balansen mellan tillgång och efterfrågan på utsläppsrätter på den europeiska koldioxidmarknaden. |
| --- | --- |

e)

Den totala inverkan som de styrmedel och åtgärder som ingår i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna haft på driften av Europeiska unionens utsläppshandelssystem (nedan kallat EU ETS) och på balansen mellan tillgång och efterfrågan på utsläppsrätter på den europeiska koldioxidmarknaden.

2.   På området förnybar energi, som en del av den bedömning som avses i punkt 1, ska kommissionen bedöma hur andelen energi från förnybara energikällor av unionens slutliga energianvändning (brutto) har utvecklats på grundval av en vägledande utvecklingsbana för unionen som börjar från 20 % år 2020, når referenspunkter på minst 18 % år 2022, 43 % år 2025 och 65 % år 2027 av den totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor mellan unionens mål för förnybar energi för 2020 och unionens mål för förnybar energi för 2030 och når unionens mål för förnybar energi för 2030 på minst 32 % år 2030.

3.   På energieffektivitetsområdet, som en del av den bedömning som avses i punkt 1, ska kommissionen bedöma framstegen när det gäller att gemensamt nå målet, dvs. en högsta energianvändning på unionsnivå på 1 273 Mtoe när det gäller primärenergi och 956 Mtoe när det gäller slutlig energi år 2030, i enlighet med artikel 3.5 i direktiv 2012/27/EU.

I sin bedömning ska kommissionen göra följande:

| a) | Beakta om unionens milstolpe på högst 1 483 Mtoe primärenergi och högst 1 086 Mtoe slutlig energi 2020 har uppnåtts. |
| --- | --- |

a)

Beakta om unionens milstolpe på högst 1 483 Mtoe primärenergi och högst 1 086 Mtoe slutlig energi 2020 har uppnåtts.

| b) | Bedöma huruvida medlemsstaternas framsteg visar att unionen som helhet är på god väg mot den energianvändningsnivå år 2030 som avses i första stycket, med beaktande av bedömningen av den information som medlemsstaterna lämnat i sina integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter. |
| --- | --- |

b)

Bedöma huruvida medlemsstaternas framsteg visar att unionen som helhet är på god väg mot den energianvändningsnivå år 2030 som avses i första stycket, med beaktande av bedömningen av den information som medlemsstaterna lämnat i sina integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter.

| c) | Använda resultat från modelleringsverksamhet avseende framtida trender i energianvändning på unionsnivå och nationell nivå och använda annan kompletterande analys. |
| --- | --- |

c)

Använda resultat från modelleringsverksamhet avseende framtida trender i energianvändning på unionsnivå och nationell nivå och använda annan kompletterande analys.

| d) | Ta vederbörlig hänsyn till relevanta omständigheter som påverkar primär och slutlig energianvändning och som medlemsstaterna har angett i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, i enlighet med artikel 6.2. |
| --- | --- |

d)

Ta vederbörlig hänsyn till relevanta omständigheter som påverkar primär och slutlig energianvändning och som medlemsstaterna har angett i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, i enlighet med artikel 6.2.

4.   På området för den inre energimarknaden, som en del av den bedömning som avses i punkt 1, ska kommissionen bedöma de framsteg som har gjorts för att uppnå den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten siktar på till 2030.

5.   Senast den 31 oktober 2021 och därefter varje år ska kommissionen, särskilt på grundval av den information som rapporteras enligt denna förordning, bedöma huruvida unionen och dess medlemsstater har gjort tillräckliga framsteg när det gäller att uppfylla följande krav:

| a) | Åtaganden enligt artikel 4 i UNFCCC och artikel 3 i Parisavtalet, som har fastställts i beslut som har antagits av partskonferensen för UNFCCC eller av partskonferensen för UNFCCC i sin funktion som Parisavtalets partsmöte. |
| --- | --- |

a)

Åtaganden enligt artikel 4 i UNFCCC och artikel 3 i Parisavtalet, som har fastställts i beslut som har antagits av partskonferensen för UNFCCC eller av partskonferensen för UNFCCC i sin funktion som Parisavtalets partsmöte.

| b) | De skyldigheter som anges i artikel 4 i förordning (EU) 2018/842 och artikel 4 i förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

b)

De skyldigheter som anges i artikel 4 i förordning (EU) 2018/842 och artikel 4 i förordning (EU) 2018/841.

| c) | De mål som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen för att uppnå målen för energiunionen och, för den första tioårsperioden, för att uppnå energi- och klimatmålen för 2030. |
| --- | --- |

c)

De mål som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen för att uppnå målen för energiunionen och, för den första tioårsperioden, för att uppnå energi- och klimatmålen för 2030.

6.   I sin bedömning bör kommissionen beakta de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

7.   Kommissionen ska rapportera om sin bedömning i enlighet med denna artikel som en del av den rapport om tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35.

Artikel 30

Bristande samstämmighet med övergripande mål för energiunionen och mål enligt förordning (EU) 2018/842

1.   På grundval av sin bedömning enligt artikel 29 ska kommissionen utfärda rekommendationer till en medlemsstat enligt artikel 34, om policyutvecklingen i den medlemsstaten visar bristande samstämmighet med de övergripande målen för energiunionen.

2.   En medlemsstat som avser att använda flexibilitetsmöjligheten i enlighet med artikel 7 i förordning (EU) 2018/842 ska, när denna information blir tillgänglig, i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inkludera vilken nivå som är avsedd att användas liksom planerade styrmedel och åtgärder för att uppfylla kraven i artikel 4 i förordning (EU) 2018/841 för perioden 2021–2030.

Artikel 31

Åtgärder med anledning av bristande ambition i integrerade nationella energi- och klimatplaner

1.   Om kommissionen på grundval av sin utvärdering av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt artikel 9 eller sin utvärdering av utkasten till uppdateringar av de slutliga planerna enligt artikel 14, och som en del i den iterativa processen, konstaterar att medlemsstaternas målsättningar, mål och bidrag är otillräckliga för att gemensamt uppnå målen för energiunionen och i synnerhet, för den första tioårsperioden, för unionens bindande mål för år 2030 för förnybar energi och unionens mål för 2030 för energieffektivitet, ska den vad gäller unionens mål för förnybar energi, och får den vad gäller övriga mål för energiunionen, utfärda rekommendationer till de medlemsstater vars bidrag den anser vara otillräckliga om en högre ambitionsnivå för att säkerställa en tillräckligt hög gemensam ambitionsnivå.

2.   Om det uppstår en skillnad mellan unionens mål för 2030 och medlemsstaternas gemensamma bidrag på området förnybar energi ska kommissionen grunda sin bedömning på den formel som anges i bilaga II och som bygger på de objektiva kriterier som anges i artikel 5.1 första stycket e i–v, och samtidigt ta vederbörlig hänsyn till de relevanta omständigheter som påverkar utnyttjandet av förnybar energi och som har angetts av berörd medlemsstat, i enlighet med artikel 5.1 andra stycket.

Om det uppstår en skillnad mellan unionens mål för 2030 och summan av de nationella bidragen på området energieffektivitet ska kommissionen särskilt utvärdera de relevanta omständigheter som anges i artikel 6.2, den information som medlemsstaterna lämnat i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, resultaten från modelleringsverksamhet avseende framtida trender i energianvändning och i förekommande fall annan kompletterande analys.

Utan att det påverkar tillämpningen av övriga bestämmelser i denna artikel, och endast för att bedöma om skillnader uppstår mellan unionens mål för 2030 och medlemsstaternas gemensamma bidrag, ska kommissionen i sin bedömning göra ett antagande om ett nationellt bidrag från de medlemsstater som inte har lämnat in sina utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner i enlighet med artikel 9.1.

I sitt antagande, på området förnybar energi, ska kommissionen ta hänsyn till medlemsstatens nationella bindande mål för 2020 enligt bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001, resultat från modelleringsverksamhet om utveckling av förnybar energi och resultat från den formel som anges i bilaga II till denna förordning. På området energieffektivitet ska den ta hänsyn till modelleringsverksamhet avseende framtida trender i energianvändning och i förekommande fall annan kompletterande analys.

I sin bedömning av bidragen i fråga om förnybar energi, baserad på den formel som anges i bilaga II, ska kommissionen ta hänsyn till eventuella negativa effekter på försörjningstryggheten och nätstabiliteten i små eller isolerade energisystem eller i medlemsstaters system där det kan få betydande konsekvenser på grund av förändringen av synkronområdet.

I sin bedömning av bidragen i fråga om energieffektivitet, ska kommissionen ta hänsyn till den eventuella inverkan på driften av elsystem och på nätstabiliteten i medlemsstater där det kan få betydande konsekvenser på grund av förändringen av synkronområdet.

3.   Om kommissionen på grundval av sin utvärdering av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och uppdateringarna av dessa i enlighet med artikel 14 konstaterar att målsättningarna, målen och bidragen i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna eller deras uppdateringar är otillräckliga för att gemensamt uppnå målen för energiunionen och, i synnerhet, för den första tioårsperioden, för unionens mål för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, ska den föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå för att säkerställa att dessa målsättningar och mål uppnås gemensamt. När det gäller förnybar energi ska sådana åtgärder beakta medlemsstaternas ambitionsnivå för de bidrag till unionens mål för 2030 som de anger i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och uppdateringarna av dessa.

Artikel 32

Åtgärder med anledning av otillräckliga framsteg när det gäller unionens målsättningar och mål i fråga om energi- och klimat

1.   Om kommissionen på grundval av sin bedömning i enlighet med artikel 29.1 b konstaterar att en medlemsstat har gjort otillräckliga framsteg när det gäller att uppfylla sina målsättningar, mål och bidrag, sina referenspunkter för förnybar energi eller när det gäller att genomföra de styrmedel och åtgärder som den anger i sin integrerade nationella energi- och klimatplan, ska den utfärda rekommendationer till den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 34.

När kommissionen utfärdar rekommendationer på området förnybar energi ska den ta hänsyn till de relevanta omständigheter som har angetts av medlemsstaten i enlighet med artikel 5.1 andra stycket. Kommissionen ska även ta hänsyn till projekt för förnybar energi för vilka ett slutligt investeringsbeslut redan har fattats, under förutsättning att dessa projekt tas i drift under perioden 2021–2030 och har en betydande inverkan på medlemsstatens nationella bidrag.

Kommissionen ska i sina rekommendationer på området energieffektivitet ta vederbörlig hänsyn till de objektiva kriterier som anges i artikel 6.1 a och b och de relevanta omständigheter som har angetts av medlemsstaten i enlighet med artikel 6.2.

2.   Om kommissionen på grundval av sin samlade bedömning, enligt artikel 29.1 a, av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter och med stöd av andra informationskällor, i förekommande fall, konstaterar att unionen riskerar att inte uppnå målen för energiunionen och, i synnerhet för den första tioårsperioden, målen i unionens klimat- och energipolitiska ram för 2030, får den utfärda rekommendationer till alla medlemsstater i enlighet med artikel 34 för att minska denna risk.

På området förnybar energi ska kommissionen bedöma om de nationella åtgärder som föreskrivs i punkt 3 är tillräckliga för att uppnå unionens mål för förnybar energi. I händelse av otillräckliga nationella åtgärder ska kommissionen vid behov föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå utöver dessa rekommendationer för att i synnerhet säkerställa att unionens mål för 2030 vad gäller förnybar energi uppnås.

På området energieffektivitet ska kommissionen vid behov föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå utöver dessa rekommendationer för att i synnerhet säkerställa att unionens mål för 2030 vad gäller energieffektivitet uppnås.

På området energieffektivitet kan sådana kompletterande åtgärder i synnerhet förbättra energieffektiviteten hos

| a) | produkter, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG (34) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 (35), |
| --- | --- |

a)

produkter, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG (34) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 (35),

| b) | byggnader, i enligt med direktiven 2010/31/EU och 2012/27/EU, och |
| --- | --- |

b)

byggnader, i enligt med direktiven 2010/31/EU och 2012/27/EU, och

| c) | transporter. |
| --- | --- |

c)

transporter.

3.   Om, på området förnybar energi, kommissionen på grundval av sin bedömning enligt artikel 29.1 och 29.2 konstaterar att en eller flera referenspunkter i den vägledande utvecklingsbana för unionen år 2022, 2025 och 2027 som avses i artikel 29.2 inte har uppfyllts, ska de medlemsstater som har hamnat under en eller flera av sina nationella referenspunkter år 2022, 2025 och 2027 som avses i artikel 4 a.2 säkerställa att kompletterande åtgärder genomförs inom ett år från dagen för mottagandet av kommissionens bedömning för att täcka skillnaden i förhållande till deras nationella referenspunkt, exempelvis följande:

| a) | Nationella åtgärder för att öka utnyttjandet av förnybar energi. |
| --- | --- |

a)

Nationella åtgärder för att öka utnyttjandet av förnybar energi.

| b) | Justering av den andel förnybar energi inom sektorn för värme och kyla som anges i artikel 23.1 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

b)

Justering av den andel förnybar energi inom sektorn för värme och kyla som anges i artikel 23.1 i direktiv (EU) 2018/2001.

| c) | Justering av den andel förnybar energi inom transportsektorn som anges i artikel 25.1 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

c)

Justering av den andel förnybar energi inom transportsektorn som anges i artikel 25.1 i direktiv (EU) 2018/2001.

| d) | En frivillig ekonomisk betalning till unionens finansieringsmekanism för förnybar energi som inrättats på unionsnivå och som bidrar till projekt för förnybar energi och förvaltas direkt eller indirekt av kommissionen i enlighet med artikel 33. |
| --- | --- |

d)

En frivillig ekonomisk betalning till unionens finansieringsmekanism för förnybar energi som inrättats på unionsnivå och som bidrar till projekt för förnybar energi och förvaltas direkt eller indirekt av kommissionen i enlighet med artikel 33.

| e) | Användning av samarbetsmekanismer som anges i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

e)

Användning av samarbetsmekanismer som anges i direktiv (EU) 2018/2001.

Dessa åtgärder ska beakta kommissionens överväganden enligt punkt 1 andra stycket i denna artikel. De berörda medlemsstaterna ska inkludera dessa åtgärder i sina integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter.

4.   Från och med den 1 januari 2021 får andelen energi från förnybara energikällor av varje medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) inte understiga en referensandel som motsvarar dess obligatoriska övergripande nationella mål för andelen energi från förnybara energikällor år 2020 som anges i artikel 3.4 i direktiv (EU) 2018/2001. Om en medlemsstat enligt mätningar under en ettårsperiod inte upprätthåller sin referensandel, ska den inom ett år vidta kompletterande åtgärder, exempelvis de som anges i punkt 3 första stycket a–e i den här artikeln, som är tillräckliga för att täcka skillnaden inom ett år.

De medlemsstater som uppfyller skyldigheten att täcka skillnaden i förhållande till referensandelen ska anses ha fullgjort sina skyldigheter enligt första stycket första meningen i denna punkt och i artikel 3.4 i direktiv (EU) 2018/2001 under den period då skillnaden uppstod.

Vid tillämpningen av punkt 3 första stycket d i den här artikeln får medlemsstaterna använda sina intäkter från årliga utsläppsrätter enligt direktiv 2003/87/EG.

5.   Om en medlemsstats andel energi från förnybara energikällor har hamnat under en eller flera av medlemsstatens nationella referenspunkter åren 2022, 2025 och 2027 enligt artikel 4 a.2 ska medlemsstaten i nästa integrerade rapport som överlämnas till kommissionen enligt artikel 17 inkludera en förklaring om hur den kommer att täcka skillnaden i förhållande till sina nationella referenspunkter.

6.   Om kommissionen, när det gäller energieffektivitetsområdet och utan att det påverkar andra åtgärder på unionsnivå enligt punkt 2 tredje stycket i den här artikeln, på grundval av sin bedömning enligt artikel 29.1 och 29.3 som görs senast åren 2022, 2025 och 2027 konstaterar att framstegen mot att gemensamt uppnå unionens energieffektivitetsmål som nämns i artikel 29.3 första stycket är otillräckliga, ska den föreslå åtgärder och utöva sina befogenheter på unionsnivå utöver dem som anges i direktiv 2010/31/EU och direktiv 2012/27/EU för att säkerställa att unionens energieffektivitetsmål för 2030 uppfylls.

7.   Varje berörd medlemsstat enligt vad som avses i punkt 3 i denna artikel ska ange vilka kompletterande åtgärder som genomförts, antagits och planerats som en del av sin nästa lägesrapport som avses i artikel 17.

8.   Om kommissionen, när det gäller sammanlänkningar, på grundval av sin bedömning i enlighet med artikel 29.1 och 29.4 år 2025 konstaterar att framstegen är otillräckliga, ska kommissionen samarbeta med berörda medlemsstater senast år 2026 i syfte att åtgärda de konstaterade förhållandena.

Artikel 33

Unionens finansieringsmekanism för förnybar energi

1.   Senast den 1 januari 2021 ska kommissionen inrätta unionens finansieringsmekanism för förnybar energi som avses i artikel 32.3 d för att upphandla stöd för nya projekt för förnybar energi i unionen i syfte att täcka en skillnad i förhållande till den vägledande utvecklingsbanan för unionen. Stödet får bl.a. tillhandahållas i form av en premie utöver marknadspriser och ska tilldelas de projekt som lämnar anbud för den lägsta kostnaden eller premien.

2.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 i denna artikel ska finansieringsmekanismen bidra till den stödjande ramen i enlighet med artikel 3.4 i direktiv (EU) 2018/2001 i syfte att stödja utnyttjandet av förnybar energi i hela unionen oavsett om det föreligger en skillnad i förhållande till den vägledande utvecklingsbanan för unionen. För detta syfte ska följande gälla:

| a) | De betalningar från medlemsstaterna som avses i artikel 32 får kompletteras med ytterligare medel, t.ex. unionsmedel, bidrag från den privata sektorn eller kompletterande betalningar från medlemsstaterna för att bidra till att unionsmålet uppnås. |
| --- | --- |

a)

De betalningar från medlemsstaterna som avses i artikel 32 får kompletteras med ytterligare medel, t.ex. unionsmedel, bidrag från den privata sektorn eller kompletterande betalningar från medlemsstaterna för att bidra till att unionsmålet uppnås.

| b) | Finansieringsmekanismen får bl.a. ge stöd i form av lågräntelån, bidrag eller en blandning av båda, och får bl.a. stödja gemensamma projekt mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 9 i direktiv (EU) 2018/2001 och medlemsstaternas deltagande i sådana gemensamma projekt med tredjeländer som avses i artikel 11 i det direktivet. |
| --- | --- |

b)

Finansieringsmekanismen får bl.a. ge stöd i form av lågräntelån, bidrag eller en blandning av båda, och får bl.a. stödja gemensamma projekt mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 9 i direktiv (EU) 2018/2001 och medlemsstaternas deltagande i sådana gemensamma projekt med tredjeländer som avses i artikel 11 i det direktivet.

3.   Medlemsstaterna ska behålla rätten att besluta huruvida, och i så fall på vilka villkor, de tillåter att anläggningar som är belägna på deras territorium får stöd från finansieringsmekanismen.

4.   Kommissionen får, med bistånd av den energiunionskommitté som avses i artikel 44.1 b, anta genomförandeakter för att fastställa nödvändiga bestämmelser för inrättandet och driften av finansieringsmekanismen, och särskilt

| a) | metoden för att beräkna maximal premienivå för varje anbud, |
| --- | --- |

a)

metoden för att beräkna maximal premienivå för varje anbud,

| b) | vilket anbudsunderlag som ska tillämpas, inbegripet villkor för leverans och relaterade sanktioner, |
| --- | --- |

b)

vilket anbudsunderlag som ska tillämpas, inbegripet villkor för leverans och relaterade sanktioner,

| c) | metoden för att beräkna medlemsstaternas betalningar och de resulterande statistiska förmånerna för de bidragande medlemsstaterna, |
| --- | --- |

c)

metoden för att beräkna medlemsstaternas betalningar och de resulterande statistiska förmånerna för de bidragande medlemsstaterna,

| d) | minimikrav för medlemsstaternas deltagande, med beaktande av behovet av att säkerställa såväl mekanismens kontinuitet genom en tillräckligt långvarig betalning från medlemsstaterna som maximal flexibilitet i fråga om medlemsstaternas deltagande, |
| --- | --- |

d)

minimikrav för medlemsstaternas deltagande, med beaktande av behovet av att säkerställa såväl mekanismens kontinuitet genom en tillräckligt långvarig betalning från medlemsstaterna som maximal flexibilitet i fråga om medlemsstaternas deltagande,

| e) | bestämmelser som säkerställer värdmedlemsstaternas deltagande och/eller godkännande samt, när så är nödvändigt, bestämmelser om extra systemkostnadsavgifter. |
| --- | --- |

e)

bestämmelser som säkerställer värdmedlemsstaternas deltagande och/eller godkännande samt, när så är nödvändigt, bestämmelser om extra systemkostnadsavgifter.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

5.   Varje år ska förnybar energi som produceras vid anläggningar som finansieras av finansieringsmekanismen statistiskt tillräknas de deltagande medlemsstaterna så att deras relativa betalningar återspeglas. Projekt som får stöd genom denna finansieringsmekanism och som finansieras med hjälp av andra källor än medlemsstaternas betalningar ska inte räknas med i medlemsstaternas nationella bidrag utan räknas in i unionens bindande mål enligt artikel 3.1 i direktiv (EU) 2018/2001.

Artikel 34

Kommissionens rekommendationer till medlemsstaterna

1.   Kommissionen ska vid behov utfärda rekommendationer till medlemsstaterna för att säkerställa att målen för energiunionen uppnås. Kommissionen ska utan dröjsmål offentliggöra sådana rekommendationer.

2.   När det i denna förordning hänvisas till denna artikel ska följande principer gälla:

| a) | Den berörda medlemsstaten ska ta vederbörlig hänsyn till rekommendationen i en anda av solidaritet mellan medlemsstaterna och unionen och mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

a)

Den berörda medlemsstaten ska ta vederbörlig hänsyn till rekommendationen i en anda av solidaritet mellan medlemsstaterna och unionen och mellan medlemsstaterna.

| b) | Medlemsstaten ska i den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapport som utarbetas året efter det år då rekommendationen utfärdades ange hur den har tagit vederbörlig hänsyn till rekommendationen. Om den berörda medlemsstaten beslutar att inte följa en rekommendation eller en väsentlig del av den ska denna medlemsstat lämna en motivering. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaten ska i den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapport som utarbetas året efter det år då rekommendationen utfärdades ange hur den har tagit vederbörlig hänsyn till rekommendationen. Om den berörda medlemsstaten beslutar att inte följa en rekommendation eller en väsentlig del av den ska denna medlemsstat lämna en motivering.

| c) | Rekommendationerna bör utgöra ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen. |
| --- | --- |

c)

Rekommendationerna bör utgöra ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

Artikel 35

Rapport om tillståndet i energiunionen

1.   Senast den 31 oktober varje år ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillståndet i energiunionen.

2.   Rapporten om tillståndet i energiunionen ska innehålla följande:

| a) | Den bedömning som genomförts enligt artikel 29. |
| --- | --- |

a)

Den bedömning som genomförts enligt artikel 29.

| b) | När så är lämpligt rekommendationer enligt artikel 34. |
| --- | --- |

b)

När så är lämpligt rekommendationer enligt artikel 34.

| c) | Den rapport om koldioxidmarknadens funktion som avses i artikel 10.5 i direktiv 2003/87/EG, inklusive information om tillämpningen av det direktivet i enlighet med dess artikel 21.2. |
| --- | --- |

c)

Den rapport om koldioxidmarknadens funktion som avses i artikel 10.5 i direktiv 2003/87/EG, inklusive information om tillämpningen av det direktivet i enlighet med dess artikel 21.2.

| d) | Vartannat år, från och med 2023, en rapport om bioenergins hållbarhet i unionen, innehållande den information som anges i bilaga X. |
| --- | --- |

d)

Vartannat år, från och med 2023, en rapport om bioenergins hållbarhet i unionen, innehållande den information som anges i bilaga X.

| e) | Vartannat år, en rapport om frivilliga system om vilka kommissionen har antagit ett beslut i enlighet med artikel 30.4 i direktiv (EU) 2018/2001, innehållande den information som anges i bilaga XI till denna förordning. |
| --- | --- |

e)

Vartannat år, en rapport om frivilliga system om vilka kommissionen har antagit ett beslut i enlighet med artikel 30.4 i direktiv (EU) 2018/2001, innehållande den information som anges i bilaga XI till denna förordning.

| f) | En övergripande lägesrapport om tillämpningen av direktiv 2009/72/EG. |
| --- | --- |

f)

En övergripande lägesrapport om tillämpningen av direktiv 2009/72/EG.

| g) | En övergripande lägesrapport om tillämpningen av direktiv 2009/73/EG i enlighet med artikel 52 i det direktivet. |
| --- | --- |

g)

En övergripande lägesrapport om tillämpningen av direktiv 2009/73/EG i enlighet med artikel 52 i det direktivet.

| h) | En övergripande lägesrapport om kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder som avses i artiklarna 7a och 7b i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

h)

En övergripande lägesrapport om kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder som avses i artiklarna 7a och 7b i direktiv 2012/27/EU.

| i) | Vartannat år, en övergripande lägesrapport om renoveringen av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, i enlighet med de färdplaner som anges i de långsiktiga renoveringsstrategier som varje medlemsstat ska upprätta i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

i)

Vartannat år, en övergripande lägesrapport om renoveringen av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, i enlighet med de färdplaner som anges i de långsiktiga renoveringsstrategier som varje medlemsstat ska upprätta i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| j) | Vart fjärde år, en övergripande lägesrapport om medlemsstaternas ökning av antalet nära-nollenergibyggnader i enlighet med artikel 9.5 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

j)

Vart fjärde år, en övergripande lägesrapport om medlemsstaternas ökning av antalet nära-nollenergibyggnader i enlighet med artikel 9.5 i direktiv 2010/31/EU.

| k) | En övergripande lägesrapport om medlemsstaternas framsteg när det gäller att skapa en fullständig och fungerande energimarknad. |
| --- | --- |

k)

En övergripande lägesrapport om medlemsstaternas framsteg när det gäller att skapa en fullständig och fungerande energimarknad.

| l) | Den faktiska bränslekvaliteten i de olika medlemsstaterna och den geografiska täckningen för bränslen med en svavelhalt på högst 10 mg/kg i syfte att ge en översikt över uppgifter om bränslekvaliteten i de olika medlemsstaterna som rapporterats i enlighet med direktiv 98/70/EG. |
| --- | --- |

l)

Den faktiska bränslekvaliteten i de olika medlemsstaterna och den geografiska täckningen för bränslen med en svavelhalt på högst 10 mg/kg i syfte att ge en översikt över uppgifter om bränslekvaliteten i de olika medlemsstaterna som rapporterats i enlighet med direktiv 98/70/EG.

| m) | En lägesrapport om konkurrenskraften. |
| --- | --- |

m)

En lägesrapport om konkurrenskraften.

| n) | Medlemsstaternas framsteg när det gäller utfasning av energisubventioner, särskilt för fossila bränslen. |
| --- | --- |

n)

Medlemsstaternas framsteg när det gäller utfasning av energisubventioner, särskilt för fossila bränslen.

| o) | Andra frågor av relevans för genomförandet av energiunionen, inbegripet offentligt och privat stöd. |
| --- | --- |

o)

Andra frågor av relevans för genomförandet av energiunionen, inbegripet offentligt och privat stöd.

| p) | Senast den 31 oktober 2019 och därefter vart fjärde år, en bedömning av genomförandet av direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

p)

Senast den 31 oktober 2019 och därefter vart fjärde år, en bedömning av genomförandet av direktiv 2009/31/EG.

Artikel 36

Övervakning av styrningsmekanismen

Inom ramen för den del av tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35 ska kommissionen informera Europaparlamentet och rådet om genomförandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. Europaparlamentet och rådet ska varje år behandla energiunionens framsteg i fråga om alla dimensioner av energi- och klimatpolitiken.

KAPITEL 6

Unionssystem och nationella system om utsläpp av växthusgaser och upptag i sänkor

Artikel 37

Inventeringssystem på unionsnivå och nationella inventeringssystem

1.   Medlemsstaterna ska senast den 1 januari 2021 inrätta, driva och kontinuerligt försöka förbättra nationella inventeringssystem för att uppskatta antropogena utsläpp från källor och upptag i sänkor av de växthusgaser som anges i del 2 i bilaga V och för att säkerställa att uppgifterna i deras växthusgasinventeringar inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga inventeringsmyndigheter har tillgång till den information som anges i bilaga XII till denna förordning, använder sig av rapporteringssystem som inrättats i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr 517/2014 för att förbättra uppskattningen av fluorerade gaser i de nationella växthusgasinventeringarna och kan genomföra de årliga konsistenskontroller som avses i del 1 punkterna i och j i bilaga V till den här förordningen.

3.   Ett inventeringssystem inrättas härmed inom unionen för att säkerställa att de nationella inventeringarna med avseende på unionens växthusgasinventering inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga. Kommissionen ska förvalta, upprätthålla och kontinuerligt försöka förbättra detta system, vilket ska inbegripa upprättandet av ett program för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll, fastställande av kvalitetsmål och utarbetande av en kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollplan för inventeringen, förfaranden för att slutföra utsläppsuppskattningar i syfte att sammanställa en inventering för unionen enligt punkt 5 i denna artikel och den översyn som avses i artikel 38.

4.   Kommissionen ska utföra en inledande kontroll av riktigheten i preliminära data från växthusgasinventeringen som ska lämnas in av medlemsstaterna enligt artikel 26.3. Den ska sända resultaten av denna kontroll till medlemsstaten inom sex veckor från utgången av tidsfristen för inlämnande. Medlemsstaterna ska senast den 15 mars, tillsammans med den slutliga inlämningen av inventeringen för år X-2, svara på alla relevanta frågor som uppkommer i samband med den inledande kontrollen.

5.   När en medlemsstat inte lämnar in de inventeringsdata som krävs för att sammanställa inventeringen för unionen senast den 15 mars får kommissionen, i samråd och nära samarbete med den berörda medlemsstaten, utarbeta uppskattningar för att komplettera de uppgifter som medlemsstaten lämnat in. Kommissionen ska för detta ändamål använda tillämpliga riktlinjer för utarbetande av de nationella växthusgasinventeringarna.

6.   Kommissionen ska, med bistånd av den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a, anta genomförandeakter för att fastställa regler om struktur, format och inlämningsförfarande för informationen om nationella inventeringssystem och krav när det gäller de nationella inventeringssystems inrättande, drift och funktion.

När kommissionen föreslår sådana genomförandeakter ska den beakta alla relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

7.   Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 43 för att komplettera denna förordning genom att fastställa regler om krav när det gäller inrättande, drift och funktion av inventeringssystem på unionsnivå. När kommissionen föreslår sådana delegerade akter ska den beakta alla relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ.

Artikel 38

Granskning av inventeringen

1.   För att övervaka medlemsstaternas minskningar eller begränsningar av utsläppen av växthusgaser i enlighet med artiklarna 4, 9 och 10 i förordning (EU) 2018/842 och deras utsläppsminskningar och förbättringar av upptag i sänkor i enlighet med artiklarna 4 och 14 i förordning (EU) 2018/841, samt varje annan minskning av utsläppen av växthusgaser eller begränsningsmål som anges i unionsrätten, ska kommissionen under 2027 och 2032 genomföra en omfattande granskning av de nationella inventeringsdata som inlämnats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 26.4 i den här förordningen. Medlemsstaterna ska delta fullt ut i denna process.

2.   Den omfattande granskning som avses i punkt 1 ska inbegripa

| a) | kontroller för att verifiera att inlämnade uppgifter är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga, |
| --- | --- |

a)

kontroller för att verifiera att inlämnade uppgifter är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga,

| b) | kontroller för att upptäcka fall där inventeringsdata tas fram på ett sätt som inte är förenligt med UNFCCC:s vägledande dokumentation eller unionsreglerna, |
| --- | --- |

b)

kontroller för att upptäcka fall där inventeringsdata tas fram på ett sätt som inte är förenligt med UNFCCC:s vägledande dokumentation eller unionsreglerna,

| c) | kontroller för att upptäcka fall där LULUCF-bokföringen genomförs på ett sätt som inte överensstämmer med UNFCCC:s vägledande dokumentation eller unionsreglerna, och |
| --- | --- |

c)

kontroller för att upptäcka fall där LULUCF-bokföringen genomförs på ett sätt som inte överensstämmer med UNFCCC:s vägledande dokumentation eller unionsreglerna, och

| d) | i förekommande fall, en beräkning av de nödvändiga tekniska korrigeringarna i samråd med medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

i förekommande fall, en beräkning av de nödvändiga tekniska korrigeringarna i samråd med medlemsstaterna.

3.   Kommissionen ska, med bistånd av den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a, anta genomförandeakter för att fastställa tidsplan och förfarande för utförandet av den omfattande granskningen, inbegripet de uppgifter som anges i punkt 2 i den här artikeln, och för att säkerställa vederbörliga samråd med medlemsstaterna avseende slutsatserna av granskningarna.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

4.   Kommissionen ska genom en genomförandeakt fastställa den totala mängd utsläpp för de relevanta åren som framgår av korrigerade inventeringsdata för varje medlemsstat efter att den har avslutat översynen, uppdelat mellan utsläppsdata som är relevanta enligt artikel 9 i förordning (EU) 2018/842 och utsläppsdata som avses i del 1 punkt c i bilaga V till den här förordningen, samt fastställa den totala mängd utsläpp och upptag som är relevanta för artikel 4 i förordning (EU) 2018/841.

5.   De uppgifter för varje medlemsstat som förtecknats i de register som upprättats i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) 2018/841 fyra månader efter dagen för offentliggörandet av en genomförandeakt som har antagits i enlighet med punkt 4 i den här artikeln ska användas vid kontrollen av efterlevnaden av artikel 4 i förordning (EU) 2018/841, inbegripet ändringar av sådana data som uppstår till följd av att medlemsstaten i fråga använder sig av den flexibilitet som avses i artikel 11 i förordning (EU) 2018/841.

6.   De data för varje medlemsstat som förtecknats i de register som upprättats i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) 2018/842 två månader efter dagen för den kontroll av överensstämmelse med förordning (EU) 2018/841 som avses i punkt 5 i den här artikeln ska användas för kontroll av efterlevnad i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) 2018/842 för åren 2021 och 2026. Kontrollen av efterlevnad i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) 2018/842 för vart och ett av åren 2022–2025 och 2027–2030 ska utföras den dag som infaller en månad efter dagen för kontroll av efterlevnad för det föregående året. Denna kontroll ska inbegripa ändringar av sådana data som framkommer som ett resultat av att medlemsstaten i fråga använder sig av de flexibiliteter som avses i artiklarna 5, 6 och 7 i förordning (EU) 2018/842.

Artikel 39

Unionssystem och nationella system för styrmedel och åtgärder och prognoser

1.   Medlemsstaterna och kommissionen ska senast den 1 januari 2021 driva och kontinuerligt försöka förbättra nationella system respektive unionssystem för rapportering om styrmedel och åtgärder och för rapportering om prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor. Dessa system ska inbegripa de relevanta institutionella, legala och procedurmässiga arrangemang som inrättats i en medlemsstat och i unionen för utvärdering av styrmedel och för utfärdande av prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor.

2.   Medlemsstaterna och kommissionen ska söka säkerställa att de rapporterade uppgifterna om styrmedel och åtgärder och prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor enligt artikel 18 inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga, och att data, metoder och modeller används och tillämpas och att kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollsaktiviteter och känslighetsanalys genomförs.

3.   Kommissionen ska, med bistånd av den klimatförändringskommitté som avses i artikel 44.1 a, anta genomförandeakter för att fastställa struktur, format och inlämningsförfarande för information om nationella system och unionssystem för styrmedel och åtgärder och prognoser enligt punkterna 1 och 2 i den här artikeln och artikel 18.

När kommissionen föreslår sådana genomförandeakter ska den beakta de relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ, inklusive internationellt överenskomna rapporteringskrav samt tidtabeller för övervakning och rapportering av den informationen.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.6.

Artikel 40

Upprättande och förande av register

1.   Unionen och medlemsstaterna ska upprätta och upprätthålla register för att tillförlitligt redogöra för de nationellt fastställda bidragen enligt artikel 4.13 i Parisavtalet och för internationellt överförbara utsläppsbegränsningsresultat enligt artikel 6 i det avtalet.

2.   Unionen och medlemsstaterna får föra sina register i ett konsoliderat system, tillsammans med en eller flera andra medlemsstater.

3.   Uppgifterna i de register som avses i punkt 1 i denna artikel ska göras tillgängliga för den centrala förvaltare som utses i enlighet med artikel 20 i direktiv 2003/87/EG.

4.   Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 43 för att komplettera denna förordning genom att upprätta det register som avses i punkt 1 i den här artikeln och för att med hjälp av unionens och medlemsstaternas register ge verkan åt det nödvändiga tekniska genomförandet av relevanta beslut som antas av UNFCCC:s organ eller av Parisavtalets organ i enlighet med punkt 1 i den här artikeln.

KAPITEL 7

Samarbete och stöd

Artikel 41

Samarbete mellan medlemsstaterna och unionen

1.   Medlemsstaterna ska samarbeta och säkerställa full samordning med varandra och med unionen i fråga om skyldigheter enligt denna förordning, särskilt vad gäller

| a) | förfarandet för att utarbeta, anta, anmäla och bedöma de integrerade nationella energi- och klimatplanerna enligt artiklarna 9–13, |
| --- | --- |

a)

förfarandet för att utarbeta, anta, anmäla och bedöma de integrerade nationella energi- och klimatplanerna enligt artiklarna 9–13,

| b) | förfarandet för att utarbeta, anta, anmäla och bedöma de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna enligt artikel 17 och den årliga rapporteringen enligt artikel 26, |
| --- | --- |

b)

förfarandet för att utarbeta, anta, anmäla och bedöma de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporterna enligt artikel 17 och den årliga rapporteringen enligt artikel 26,

| c) | det förfarande som hänger samman med kommissionens rekommendationer och vidtagandet av åtgärder med anledning av dessa rekommendationer i enlighet med artiklarna 9.2, 9.3, 17.6, 30.1, 31.1, 32.1 och 32.2, |
| --- | --- |

c)

det förfarande som hänger samman med kommissionens rekommendationer och vidtagandet av åtgärder med anledning av dessa rekommendationer i enlighet med artiklarna 9.2, 9.3, 17.6, 30.1, 31.1, 32.1 och 32.2,

| d) | sammanställningen av unionens växthusgasinventering och utarbetandet av rapporten om unionens växthusgasinventering i enlighet med artikel 26.4, |
| --- | --- |

d)

sammanställningen av unionens växthusgasinventering och utarbetandet av rapporten om unionens växthusgasinventering i enlighet med artikel 26.4,

| e) | utarbetandet av unionens nationella rapporter enligt artikel 12 i UNFCCC och unionens tvåårsrapport i enlighet med beslut 2/CP.17 eller efterföljande relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ, |
| --- | --- |

e)

utarbetandet av unionens nationella rapporter enligt artikel 12 i UNFCCC och unionens tvåårsrapport i enlighet med beslut 2/CP.17 eller efterföljande relevanta beslut som antagits av UNFCCC:s organ,

| f) | gransknings- och efterlevnadsförfaranden enligt UNFCCC och Parisavtalet i överensstämmelse med varje tillämpligt beslut enligt UNFCCC, liksom unionens förfarande för granskning av medlemsstaternas växthusgasinventeringar enligt artikel 38, |
| --- | --- |

f)

gransknings- och efterlevnadsförfaranden enligt UNFCCC och Parisavtalet i överensstämmelse med varje tillämpligt beslut enligt UNFCCC, liksom unionens förfarande för granskning av medlemsstaternas växthusgasinventeringar enligt artikel 38,

| g) | alla justeringar till följd av granskningsförfarandet enligt artikel 38 eller andra ändringar av inventeringar och inventeringsrapporter som har lämnats in eller ska lämnas in till UNFCCC-sekretariatet, |
| --- | --- |

g)

alla justeringar till följd av granskningsförfarandet enligt artikel 38 eller andra ändringar av inventeringar och inventeringsrapporter som har lämnats in eller ska lämnas in till UNFCCC-sekretariatet,

| h) | sammanställningen av unionens approximativa växthusgasinventering i enlighet med artikel 26.2. |
| --- | --- |

h)

sammanställningen av unionens approximativa växthusgasinventering i enlighet med artikel 26.2.

2.   Kommissionen får ge tekniskt stöd till medlemsstaterna vad avser skyldigheter enligt denna förordning, på begäran av en medlemsstat.

Artikel 42

Europeiska miljöbyråns roll

Europeiska miljöbyrån ska bistå kommissionen i dess arbete vad gäller dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp” och ”energieffektivitet” för efterlevnad av artiklarna 15–21, 26, 28, 29, 35, 37, 38, 39 och 41 i enlighet med sitt årliga arbetsprogram. Detta ska vid behov omfatta hjälp med att

| a) | sammanställa den information som har rapporterats av medlemsstater om styrmedel och åtgärder och prognoser, |
| --- | --- |

a)

sammanställa den information som har rapporterats av medlemsstater om styrmedel och åtgärder och prognoser,

| b) | genomföra kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollförfaranden för den information som har rapporterats av medlemsstater om prognoser, styrmedel och åtgärder, |
| --- | --- |

b)

genomföra kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollförfaranden för den information som har rapporterats av medlemsstater om prognoser, styrmedel och åtgärder,

| c) | förbereda uppskattningar eller komplettera dem som är tillgängliga för kommissionen för data om prognoser som inte har rapporterats av medlemsstaterna, |
| --- | --- |

c)

förbereda uppskattningar eller komplettera dem som är tillgängliga för kommissionen för data om prognoser som inte har rapporterats av medlemsstaterna,

| d) | sammanställa uppgifter, när sådana finns att tillgå i europeisk statistik och är lämpliga vad tidpunkten beträffar och krävs för kommissionens rapport om tillståndet i energiunionen till Europaparlamentet och rådet, |
| --- | --- |

d)

sammanställa uppgifter, när sådana finns att tillgå i europeisk statistik och är lämpliga vad tidpunkten beträffar och krävs för kommissionens rapport om tillståndet i energiunionen till Europaparlamentet och rådet,

| e) | sprida information som har insamlats inom ramen för denna förordning, inbegripet att upprätthålla och uppdatera en databas avseende medlemsstaternas styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar, och den europeiska klimatanpassningsplattformen med avseende på inverkan, sårbarhet och anpassning till klimatförändring, |
| --- | --- |

e)

sprida information som har insamlats inom ramen för denna förordning, inbegripet att upprätthålla och uppdatera en databas avseende medlemsstaternas styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar, och den europeiska klimatanpassningsplattformen med avseende på inverkan, sårbarhet och anpassning till klimatförändring,

| f) | genomföra kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollförfaranden vid utarbetandet av unionens växthusgasinventering, |
| --- | --- |

f)

genomföra kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollförfaranden vid utarbetandet av unionens växthusgasinventering,

| g) | sammanställa unionens växthusgasinventering och utarbeta rapporten om unionens växthusgasinventering, |
| --- | --- |

g)

sammanställa unionens växthusgasinventering och utarbeta rapporten om unionens växthusgasinventering,

| h) | ta fram uppskattningar av uppgifter som inte har rapporterats i de nationella inventeringarna av växthusgaser, |
| --- | --- |

h)

ta fram uppskattningar av uppgifter som inte har rapporterats i de nationella inventeringarna av växthusgaser,

| i) | genomföra den granskning som avses i artikel 38, |
| --- | --- |

i)

genomföra den granskning som avses i artikel 38,

| j) | sammanställa unionens approximativa växthusgasinventering. |
| --- | --- |

j)

sammanställa unionens approximativa växthusgasinventering.

KAPITEL 8

Slutbestämmelser

Artikel 43

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3.5, 15.5, 26.6, 37.7 och 40.4 ska tilldelas kommissionen för en period av fem år från och med den 24 december 2018. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3.5, 15.5, 26.6, 37.7 och 40.4 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 3.5, 15.5, 26.6, 37.7 och 40.4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 44

Kommittéer

1.   Kommissionen ska biträdas av

| a) | en klimatförändringskommitté för genomförandet av de frågor som avses i artiklarna 19.5, 26.7, 37.6, 38.3 och 39.3, och |
| --- | --- |

a)

en klimatförändringskommitté för genomförandet av de frågor som avses i artiklarna 19.5, 26.7, 37.6, 38.3 och 39.3, och

| b) | en energiunionskommitté för genomförandet av de frågor som avses i artiklarna 17.4 och 33.4. |
| --- | --- |

b)

en energiunionskommitté för genomförandet av de frågor som avses i artiklarna 17.4 och 33.4.

2.   Dessa kommittéer ska vara kommittéer i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

3.   Den klimatförändringskommitté som avses i punkt 1 a i denna artikel ersätter den kommitté som inrättats genom artikel 26 i förordning (EU) nr 525/2013.

4.   När en av de kommittéer som avses i punkt 1 behandlar övergripande frågor och gemensamma åtgärder, ska den underrätta den andra kommittén som avses i punkt 1 om detta, för att säkerställa konsekvens mellan styrmedel och för att maximera synergieffekterna mellan sektorer.

5.   Varje medlemsstat ska utse sin eller sina företrädare till klimatförändringskommittén och till energiunionskommittén. Företrädarna för vardera kommittén ska inbjudas till den andra kommitténs sammanträden.

6.   När det hänvisas till denna artikel ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Artikel 45

Granskning

Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet, inom sex månader efter varje global översyn som överenskommits enligt artikel 14 i Parisavtalet, om tillämpningen av denna förordning, dess bidrag till styrningen av energiunionen, dess bidrag till de långsiktiga målen i Parisavtalet, framstegen när det gäller uppnående av klimat- och energimålen för 2030 och de ytterligare målen för energiunionen, och om förenligheten av planerings-, rapporterings- och övervakningsbestämmelserna i denna förordning med annan unionsrätt eller beslut med avseende på UNFCCC och Parisavtalet. Kommissionens rapporter får åtföljas av lagstiftningsförslag vid behov.

Artikel 46

Ändringar av direktiv 94/22/EG

Direktiv 94/22/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 8.2 ska utgå. |
| --- | --- |

1.

Artikel 8.2 ska utgå.

| 2. | Artikel 9 ska utgå. |
| --- | --- |

2.

Artikel 9 ska utgå.

Artikel 47

Ändringar av direktiv 98/70/EG

Direktiv 98/70/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 7a ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 tredje stycket ska led a ersättas med följande:






  ”a) | Den totala volymen för varje typ av bränsle eller energi som levererats.” |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 7a ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 tredje stycket ska led a ersättas med följande:

”a)

Den totala volymen för varje typ av bränsle eller energi som levererats.”

| b) | I punkt 2 ska inledningen ersättas med följande:

  ”2.   Medlemsstaterna ska ålägga leverantörerna att så gradvis som möjligt minska växthusgasutsläppen per energienhet från bränslen och energi under hela livscykeln med upp till 10 % fram till den 31 december 2020, jämfört med den lägsta standard för bränslen som anges i bilaga II till rådets direktiv (EU) 2015/652. Minskningen ska utgöras av följande:”. |
| --- | --- |

b)

I punkt 2 ska inledningen ersättas med följande:

”2.   Medlemsstaterna ska ålägga leverantörerna att så gradvis som möjligt minska växthusgasutsläppen per energienhet från bränslen och energi under hela livscykeln med upp till 10 % fram till den 31 december 2020, jämfört med den lägsta standard för bränslen som anges i bilaga II till rådets direktiv (EU) 2015/652. Minskningen ska utgöras av följande:”.

| 2. | Artikel 8.4 ska ersättas med följande:

  ”4.   Kommissionen ska säkerställa att den information som lämnas in i enlighet med punkt 3 omgående görs tillgänglig på lämpligt sätt.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 8.4 ska ersättas med följande:

”4.   Kommissionen ska säkerställa att den information som lämnas in i enlighet med punkt 3 omgående görs tillgänglig på lämpligt sätt.”

Artikel 48

Ändringar av direktiv 2009/31/EG

Direktiv 2009/31/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 27.1 ska ersättas med följande:
  ”Medlemsstaterna ska vart fjärde år lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av detta direktiv, inbegripet det register som avses i artikel 25.1 b. Den första rapporten ska skickas till kommissionen senast den 30 juni 2011. Rapporten ska sammanställas på grundval av ett frågeformulär eller en mall som ska antas av kommissionen i form av genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 30.2. Frågeformuläret eller mallen ska skickas till medlemsstaterna minst sex månader före den sista dagen för inlämnande av rapporten.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 27.1 ska ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska vart fjärde år lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av detta direktiv, inbegripet det register som avses i artikel 25.1 b. Den första rapporten ska skickas till kommissionen senast den 30 juni 2011. Rapporten ska sammanställas på grundval av ett frågeformulär eller en mall som ska antas av kommissionen i form av genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 30.2. Frågeformuläret eller mallen ska skickas till medlemsstaterna minst sex månader före den sista dagen för inlämnande av rapporten.”

| 2. | Artikel 38.1 ska utgå. |
| --- | --- |

2.

Artikel 38.1 ska utgå.

Artikel 49

Ändringar av förordning (EG) nr 663/2009

Förordning (EG) nr 663/2009 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 27.1 och 27.3 ska utgå. |
| --- | --- |

1.

Artikel 27.1 och 27.3 ska utgå.

| 2. | Artikel 28 ska utgå. |
| --- | --- |

2.

Artikel 28 ska utgå.

Artikel 50

Ändring av förordning (EG) nr 715/2009

I förordning (EG) nr 715/2009 ska artikel 29 utgå.

Artikel 51

Ändringar av direktiv 2009/73/EG

Direktiv 2009/73/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 5 ska utgå. |
| --- | --- |

1.

Artikel 5 ska utgå.

| 2. | Artikel 52 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 52
  Rapportering
  Kommissionen ska övervaka och se över tillämpningen av detta direktiv och, som bilaga till den rapport om tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (*1), överlämna en övergripande lägesrapport till Europaparlamentet och rådet.


  (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  " |
| --- | --- |

2.

Artikel 52 ska ersättas med följande:

”Artikel 52

Rapportering

Kommissionen ska övervaka och se över tillämpningen av detta direktiv och, som bilaga till den rapport om tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (*1), överlämna en övergripande lägesrapport till Europaparlamentet och rådet.

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  "

*1

Artikel 52

Ändring av rådets direktiv 2009/119/EG

I direktiv 2009/119/EG ska artikel 6.2 ersättas med följande:

”2.   Senast den 15 mars varje år ska medlemsstaterna till kommissionen översända en sammanfattande kopia av registret över lager som avses i punkt 1, som åtminstone visar kvantitet och natur avseende de beredskapslager som är upptagna i registret den sista dagen föregående kalenderår.”

Artikel 53

Ändringar av direktiv 2010/31/EU

Direktiv 2010/31/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 2a ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska inledningen ersättas med följande:

  ”1.   Varje medlemsstat ska fastställa en långsiktig renoveringsstrategi till stöd för renovering av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, till ett byggnadsbestånd med en hög grad av energieffektivitet där fossila bränslen fasas ut senast 2050 och för att underlätta en kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till nära-nollenergibyggnader. Varje långsiktig renoveringsstrategi ska omfatta”. |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 2a ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska inledningen ersättas med följande:

”1.   Varje medlemsstat ska fastställa en långsiktig renoveringsstrategi till stöd för renovering av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, till ett byggnadsbestånd med en hög grad av energieffektivitet där fossila bränslen fasas ut senast 2050 och för att underlätta en kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till nära-nollenergibyggnader. Varje långsiktig renoveringsstrategi ska omfatta”.

| b) | Följande punkt ska läggas till:

  ”8.   Varje medlemsstats långsiktiga renoveringsstrategi ska lämnas in till kommissionen som en del av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplan som avses i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (*2). Genom undantag från artikel 3.1 i den förordningen ska den första långsiktiga renoveringsstrategin enligt punkt 1 i den här artikeln lämnas in till kommissionen senast den 10 mars 2020.


  (*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  " |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”8.   Varje medlemsstats långsiktiga renoveringsstrategi ska lämnas in till kommissionen som en del av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplan som avses i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (*2). Genom undantag från artikel 3.1 i den förordningen ska den första långsiktiga renoveringsstrategin enligt punkt 1 i den här artikeln lämnas in till kommissionen senast den 10 mars 2020.

(*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  "

*2

| 2. | I artikel 5.2 andra stycket ska meningen ”Rapporten får inkluderas i de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i direktiv 2006/32/EG.” utgå. |
| --- | --- |

2.

I artikel 5.2 andra stycket ska meningen ”Rapporten får inkluderas i de handlingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i direktiv 2006/32/EG.” utgå.

| 3. | Artikel 9.5 ska ersättas med följande:

  ”5.   Som en del av sin rapport om tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35 i förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen vart fjärde år rapportera till Europaparlamentet och rådet om medlemsstaternas framsteg när det gäller att öka antalet nära-nollenergibyggnader. På grundval av denna rapporterade information ska kommissionen vid behov utarbeta en handlingsplan och föreslå rekommendationer och åtgärder enligt artikel 34 i förordning (EU) 2018/1999 för att öka antalet sådana byggnader samt främja bästa praxis vad gäller kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till nära-nollenergibyggnader.” |
| --- | --- |

3.

Artikel 9.5 ska ersättas med följande:

”5.   Som en del av sin rapport om tillståndet i energiunionen som avses i artikel 35 i förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen vart fjärde år rapportera till Europaparlamentet och rådet om medlemsstaternas framsteg när det gäller att öka antalet nära-nollenergibyggnader. På grundval av denna rapporterade information ska kommissionen vid behov utarbeta en handlingsplan och föreslå rekommendationer och åtgärder enligt artikel 34 i förordning (EU) 2018/1999 för att öka antalet sådana byggnader samt främja bästa praxis vad gäller kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till nära-nollenergibyggnader.”

| 4. | Artikel 10.2 och 10.3 ska utgå. |
| --- | --- |

4.

Artikel 10.2 och 10.3 ska utgå.

| 5. | I artikel 14.3 ska tredje stycket ersättas med följande:
  ”En sådan rapport ska lämnas in till kommissionen som en del av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i artikel 3 i förordning (EU) 2018/1999.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 14.3 ska tredje stycket ersättas med följande:

”En sådan rapport ska lämnas in till kommissionen som en del av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i artikel 3 i förordning (EU) 2018/1999.”

| 6. | I artikel 15.3 ska tredje stycket ersättas med följande:
  ”En sådan rapport ska lämnas in till kommissionen som en del av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i artikel 3 i förordning (EU) 2018/1999.” |
| --- | --- |

6.

I artikel 15.3 ska tredje stycket ersättas med följande:

”En sådan rapport ska lämnas in till kommissionen som en del av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i artikel 3 i förordning (EU) 2018/1999.”

Artikel 54

Ändringar av direktiv 2012/27/EU

Direktiv 2012/27/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 4 ska utgå. |
| --- | --- |

1.

Artikel 4 ska utgå.

| 2. | I artikel 18.1 ska led e utgå. |
| --- | --- |

2.

I artikel 18.1 ska led e utgå.

| 3. | Artikel 24 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 1, 3, 4 och 11 ska utgå. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 24 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 1, 3, 4 och 11 ska utgå.

| b) | Punkt 2 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska utgå.

| 4. | Bilaga XIV ska utgå. |
| --- | --- |

4.

Bilaga XIV ska utgå.

Artikel 55

Ändring av direktiv 2013/30/EU

Artikel 25.1 i direktiv 2013/30/EU ska ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna ska årligen, som ett led i den årliga rapportering som avses i artikel 26 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (*3) rapportera till kommissionen den information som anges i bilaga IX punkt 3.

Artikel 56

Ändringar av direktiv (EU) 2015/652

Direktiv (EU) 2015/652 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

  ”1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december varje år ge kommissionen uppgifter för föregående kalenderår om överensstämmelse med artikel 7a i direktiv 98/70/EG, i enlighet med bilaga III till det här direktivet.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december varje år ge kommissionen uppgifter för föregående kalenderår om överensstämmelse med artikel 7a i direktiv 98/70/EG, i enlighet med bilaga III till det här direktivet.”

| 2. | I bilaga I del 2 ska punkterna 1 h, 2, 3, 4 och 7 utgå. |
| --- | --- |

2.

I bilaga I del 2 ska punkterna 1 h, 2, 3, 4 och 7 utgå.

| 3. | Bilaga III ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:






  ”1. | Medlemsstaterna ska rapportera de uppgifter som anges i punkt 3. Dessa uppgifter ska rapporteras för alla bränslen och all energi som släppts ut på marknaden i varje medlemsstat. Där flera biodrivmedel blandas med fossila bränslen ska uppgifter om varje biodrivmedel anges.” |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Bilaga III ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.

Medlemsstaterna ska rapportera de uppgifter som anges i punkt 3. Dessa uppgifter ska rapporteras för alla bränslen och all energi som släppts ut på marknaden i varje medlemsstat. Där flera biodrivmedel blandas med fossila bränslen ska uppgifter om varje biodrivmedel anges.”

| b) | I punkt 3 ska leden e och f utgå. |
| --- | --- |

b)

I punkt 3 ska leden e och f utgå.

| 4. | Bilaga IV ska ändras på följande sätt:






  a) | Följande mallar för rapportering av uppgifter om överensstämmelse mellan rapporterade uppgifter ska utgå:






  — | Ursprung – en enda leverantör |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Bilaga IV ska ändras på följande sätt:

a)

Följande mallar för rapportering av uppgifter om överensstämmelse mellan rapporterade uppgifter ska utgå:

—

Ursprung – en enda leverantör

| — | Ursprung – gemensamma leverantörer |
| --- | --- |

—

Ursprung – gemensamma leverantörer

| — | Inköpsställe |
| --- | --- |

—

Inköpsställe

| b) | I noteringarna om formatet ska punkterna 8 och 9 utgå. |
| --- | --- |

b)

I noteringarna om formatet ska punkterna 8 och 9 utgå.

Artikel 57

Upphävande

Förordning (EU) nr 525/2013 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021, med förbehåll för övergångsbestämmelserna i artikel 58 i den här förordningen, med undantag för artikel 26.1 i förordning (EU) nr 525/2013 som ska upphöra att gälla med verkan från och med den 24 december 2018. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XIII.

Artikel 58

Övergångsbestämmelser

Genom undantag från artikel 57 i den här förordningen ska artiklarna 7 och 17.1 a och d i förordning (EU) nr 525/2013 fortsätta att gälla för de rapporter som innehåller de uppgifter som krävs enligt de artiklarna för åren 2018, 2019 och 2020.

Artikel 11.3 i förordning (EU) nr 525/2013 ska fortsätta att gälla för den andra åtagandeperioden i enlighet med Kyotoprotokollet.

Artikel 19 i förordning (EU) nr 525/2013 ska fortsätta att gälla för granskningen av data från växthusgasinventeringen för åren 2018, 2019 och 2020.

Artikel 22 i förordning (EU) nr 525/2013 ska fortsätta att gälla för inlämnande av den rapport som krävs enligt den artikeln.

För att skapa enhetlighet och rättslig säkerhet finns det ingenting i denna förordning som hindrar tillämpningen av undantag enligt relevant sektorsspecifik unionsrätt på elområdet och på området riskberedskap för el.

Artikel 59

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artiklarna 40, 53.2, 53.3 och 53.4 och 54.3 a, 54.4 och 55 ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 11 december 2018.

På Europaparlamentets vägnar

A. TAJANI

Ordförande

På rådets vägnar

J. BOGNER-STRAUSS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 246, 28.7.2017, s. 34.

1

(2)  
  EUT C 342, 12.10.2017, s. 111.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 november 2018 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 4 december 2018.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

5

(6)  Rådets beslut (EU) 2016/1841 av den 5 oktober 2016 om ingående, på Europeiska unionens vägnar, av Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (EUT L 282, 19.10.2016, s. 1).

6

(7)  Rådets beslut 2002/358/EG av den 25 april 2002 om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta (EGT L 130, 15.5.2002, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 av den 14 december 2016 om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar, om ändring av direktiv 2003/35/EG och om upphävande av direktiv 2001/81/EG (EUT L 344, 17.12.2016, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 av den 18 januari 2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar och om ändring av rådets direktiv 91/689/EEG och 96/61/EG (EUT L 33, 4.2.2006, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 av den 22 oktober 2008 om energistatistik (EUT L 304, 14.11.2008, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser och om upphävande av förordning (EG) nr 842/2006 (EUT L 150, 20.5.2014, s. 195).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197, 21.7.2001, s. 30).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (EUT L 115, 25.4.2013, s. 39).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU (EUT L 156, 19.6.2018, s. 1).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (se sidan 82 i detta nummer av EUT).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 377/2014 av den 3 april 2014 om inrättande av Copernicusprogrammet och om upphävande av förordning (EU) nr 911/2010 (EUT L 122, 24.4.2014, s. 44).

20

(21)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 136).

21

(22)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

23

(24)  Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG av den 30 maj 1994 om villkoren för beviljande och utnyttjande av tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten (EGT L 164, 30.6.1994, s. 3).

24

(25)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (EGT L 350, 28.12.1998, s. 58).

25

(26)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 114).

26

(27)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 663/2009 av den 13 juli 2009 om inrättande av ett program för hjälp till ekonomisk återhämtning genom finansiellt stöd från gemenskapen till projekt på energiområdet (EUT L 200, 31.7.2009, s. 31).

27

(28)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten och om upphävande av förordning (EG) nr 1775/2005 (EUT L 211, 14.8.2009, s. 36).

28

(29)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).

29

(30)  Rådets direktiv 2009/119/EG av den 14 september 2009 om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter (EUT L 265, 9.10.2009, s. 9).

30

(31)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).

31

(32)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/30/EU av den 12 juni 2013 om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv 2004/35/EG (EUT L 178, 28.6.2013, s. 66).

32

(33)  Rådets direktiv (EU) 2015/652 av den 20 april 2015 om fastställande av beräkningsmetoder och rapporteringskrav i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen (EUT L 107, 25.4.2015, s. 26).

33

(34)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (EUT L 285, 31.10.2009, s. 10).

34

(35)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 av den 4 juli 2017 om fastställande av en ram för energimärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU (EUT L 198, 28.7.2017, s. 1).

35

---

BILAGA I

ALLMÄN RAM FÖR INTEGRERADE NATIONELLA ENERGI- OCH KLIMATPLANER

Del 1

Allmän ram

AVSNITT A: NATIONELL PLAN

1.   ÖVERSIKT OCH FÖRFARANDE FÖR UPPRÄTTANDE AV PLANEN

1.1   Sammanfattning

| i) | Planens politiska, ekonomiska, miljömässiga och sociala sammanhang |
| --- | --- |

i)

Planens politiska, ekonomiska, miljömässiga och sociala sammanhang

| ii) | Strategi rörande energiunionens fem dimensioner |
| --- | --- |

ii)

Strategi rörande energiunionens fem dimensioner

| iii) | Översiktstabell med viktiga målsättningar, styrmedel och åtgärder i planen |
| --- | --- |

iii)

Översiktstabell med viktiga målsättningar, styrmedel och åtgärder i planen

1.2   Översikt över den rådande politiska situationen

| i) | Den nationella planens sammanhang när det gäller energisystem och politik på nationell nivå och unionsnivå |
| --- | --- |

i)

Den nationella planens sammanhang när det gäller energisystem och politik på nationell nivå och unionsnivå

| ii) | Nuvarande styrmedel och åtgärder på energi- och klimatområdet rörande energiunionens fem dimensioner |
| --- | --- |

ii)

Nuvarande styrmedel och åtgärder på energi- och klimatområdet rörande energiunionens fem dimensioner

| iii) | Viktiga frågor av gränsöverskridande relevans |
| --- | --- |

iii)

Viktiga frågor av gränsöverskridande relevans

| iv) | Administrativ struktur för genomförande av nationella styrmedel på energi- och klimatområdet |
| --- | --- |

iv)

Administrativ struktur för genomförande av nationella styrmedel på energi- och klimatområdet

1.3   Samråd med och involvering av nationella organ och unionsorgan samt resultatet av detta

| i) | Det nationella parlamentets medverkan |
| --- | --- |

i)

Det nationella parlamentets medverkan

| ii) | Lokala och regionala myndigheters medverkan |
| --- | --- |

ii)

Lokala och regionala myndigheters medverkan

| iii) | Samråd med berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, och engagemang från det civila samhällets och allmänhetens sida |
| --- | --- |

iii)

Samråd med berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, och engagemang från det civila samhällets och allmänhetens sida

| iv) | Samråd med andra medlemsstater |
| --- | --- |

iv)

Samråd med andra medlemsstater

| v) | Iterativ process med kommissionen |
| --- | --- |

v)

Iterativ process med kommissionen

1.4   Regionalt samarbete vid utarbetandet av planen

| i) | Inslag som omfattas av gemensam eller samordnad planering med andra medlemsstater |
| --- | --- |

i)

Inslag som omfattas av gemensam eller samordnad planering med andra medlemsstater

| ii) | Redogörelse för hur det regionala samarbetet beaktas i planen |
| --- | --- |

ii)

Redogörelse för hur det regionala samarbetet beaktas i planen

2.   NATIONELLA MÅLSÄTTNINGAR OCH MÅL

2.1   Dimensionen minskade växthusgasutsläpp

2.1.1   Utsläpp och upptag av växthusgaser (1)

| i) | De uppgifter som anges i artikel 4 a.1 |
| --- | --- |

i)

De uppgifter som anges i artikel 4 a.1

| ii) | I tillämpliga fall, andra nationella målsättningar och mål som är förenliga med Parisavtalet och de befintliga långsiktiga strategierna. I tillämpliga fall för bidragen till unionens övergripande åtagande att minska utsläppen av växthusgaser, andra målsättningar och mål, däribland sektorsspecifika mål och anpassningsmål, om tillgängliga. |
| --- | --- |

ii)

I tillämpliga fall, andra nationella målsättningar och mål som är förenliga med Parisavtalet och de befintliga långsiktiga strategierna. I tillämpliga fall för bidragen till unionens övergripande åtagande att minska utsläppen av växthusgaser, andra målsättningar och mål, däribland sektorsspecifika mål och anpassningsmål, om tillgängliga.

2.1.2   Förnybar energi

| i) | De uppgifter som anges i artikel 4 a.2. |
| --- | --- |

i)

De uppgifter som anges i artikel 4 a.2.

| ii) | Uppskattade utvecklingsbanor för den sektorsspecifika andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen från 2021 till 2030 inom sektorn för el, värme och kyla samt transport. |
| --- | --- |

ii)

Uppskattade utvecklingsbanor för den sektorsspecifika andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen från 2021 till 2030 inom sektorn för el, värme och kyla samt transport.

| iii) | Uppskattade utvecklingsbanor per förnybar energiteknik som medlemsstaten räknar med att använda för att uppnå de övergripande och sektorsspecifika utvecklingsbanorna vad gäller förnybar energi under perioden 2021–2030, inklusive den förväntade totala slutliga energianvändningen (brutto) per sektor uttryckt i Mtoe och total planerad installerad kapacitet uttryckt i MW (uppdelad på ny kapacitet och uppgradering) per teknik och sektor. |
| --- | --- |

iii)

Uppskattade utvecklingsbanor per förnybar energiteknik som medlemsstaten räknar med att använda för att uppnå de övergripande och sektorsspecifika utvecklingsbanorna vad gäller förnybar energi under perioden 2021–2030, inklusive den förväntade totala slutliga energianvändningen (brutto) per sektor uttryckt i Mtoe och total planerad installerad kapacitet uttryckt i MW (uppdelad på ny kapacitet och uppgradering) per teknik och sektor.

| iv) | Uppskattade utvecklingsbanor för efterfrågan på bioenergi, uppdelat mellan efterfrågan på värme, el och transport, och för tillgången på biomassa per råvara (med åtskillnad mellan inhemsk produktion och import). Vad gäller skogsbiomassa, en bedömning av dess ursprung och inverkan på LULUCF-sänkan. |
| --- | --- |

iv)

Uppskattade utvecklingsbanor för efterfrågan på bioenergi, uppdelat mellan efterfrågan på värme, el och transport, och för tillgången på biomassa per råvara (med åtskillnad mellan inhemsk produktion och import). Vad gäller skogsbiomassa, en bedömning av dess ursprung och inverkan på LULUCF-sänkan.

| v) | I tillämpliga fall, andra nationella utvecklingsbanor och mål, inklusive utveckling och mål som är långsiktiga och sektorsspecifika (t.ex. andelen förnybar energi inom fjärrvärme, användningen av förnybar energi i byggnader, förnybar energi som produceras av städer, gemenskaper för förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi, energi som återvunnits från rötslam i samband med avloppsrening). |
| --- | --- |

v)

I tillämpliga fall, andra nationella utvecklingsbanor och mål, inklusive utveckling och mål som är långsiktiga och sektorsspecifika (t.ex. andelen förnybar energi inom fjärrvärme, användningen av förnybar energi i byggnader, förnybar energi som produceras av städer, gemenskaper för förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi, energi som återvunnits från rötslam i samband med avloppsrening).

2.2   Dimensionen energieffektivitet

| i) | De uppgifter som anges i artikel 4 b. |
| --- | --- |

i)

De uppgifter som anges i artikel 4 b.

| ii) | De vägledande milstolparna för 2030, 2040 och 2050, nationellt fastställda mätbara framstegsindikatorer, en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse och deras bidrag till unionens energieffektivitetsmål enligt de färdplaner som anges i de långsiktiga renoveringsstrategierna för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

ii)

De vägledande milstolparna för 2030, 2040 och 2050, nationellt fastställda mätbara framstegsindikatorer, en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse och deras bidrag till unionens energieffektivitetsmål enligt de färdplaner som anges i de långsiktiga renoveringsstrategierna för det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| iii) | I tillämpliga fall, andra nationella målsättningar, inbegripet långsiktiga mål eller strategier och sektorsspecifika mål samt nationella målsättningar på områden som t.ex. energieffektivitet i transportsektorn och med avseende på värme och kyla. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, andra nationella målsättningar, inbegripet långsiktiga mål eller strategier och sektorsspecifika mål samt nationella målsättningar på områden som t.ex. energieffektivitet i transportsektorn och med avseende på värme och kyla.

2.3   Dimensionen energitrygghet

| i) | De uppgifter som anges i artikel 4 c. |
| --- | --- |

i)

De uppgifter som anges i artikel 4 c.

| ii) | Nationella målsättningar när det gäller att öka diversifieringen av energikällor och leveranser från tredjeländer, i syfte att öka regionala och nationella energisystems motståndskraft. |
| --- | --- |

ii)

Nationella målsättningar när det gäller att öka diversifieringen av energikällor och leveranser från tredjeländer, i syfte att öka regionala och nationella energisystems motståndskraft.

| iii) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar när det gäller att minska beroendet av energiimport från tredjeländer, i syfte att öka nationella och regionala energisystems motståndskraft. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar när det gäller att minska beroendet av energiimport från tredjeländer, i syfte att öka nationella och regionala energisystems motståndskraft.

| iv) | Nationella målsättningar när det gäller att öka flexibiliteten i det nationella energisystemet, framför allt genom utbyggnad av inhemska energikällor, efterfrågeflexibilitet och energilagring. |
| --- | --- |

iv)

Nationella målsättningar när det gäller att öka flexibiliteten i det nationella energisystemet, framför allt genom utbyggnad av inhemska energikällor, efterfrågeflexibilitet och energilagring.

2.4   Dimensionen den inre energimarknaden

2.4.1   Elsammanlänkning

| i) | Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 med hänsyn till ett elsammanlänkningsmål på minst 15 % för 2030, med en strategi där nivån från 2021 och därefter fastställs i nära samarbete med de berörda medlemsstaterna, med beaktande av sammanlänkningsmålet på 10 % för 2020 och följande indikatorer för hur brådskande åtgärderna är:






  1. | Prisskillnad på grossistmarknaden som överstiger ett vägledande tröskelvärde på 2 EUR/MWh mellan medlemsstater, regioner eller elområden. |
| --- | --- | --- |

i)

Den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030 med hänsyn till ett elsammanlänkningsmål på minst 15 % för 2030, med en strategi där nivån från 2021 och därefter fastställs i nära samarbete med de berörda medlemsstaterna, med beaktande av sammanlänkningsmålet på 10 % för 2020 och följande indikatorer för hur brådskande åtgärderna är:

1.

Prisskillnad på grossistmarknaden som överstiger ett vägledande tröskelvärde på 2 EUR/MWh mellan medlemsstater, regioner eller elområden.

| 2. | Nominell överföringskapacitet för sammanlänkningar på mindre än 30 % av topplast. |
| --- | --- |

2.

Nominell överföringskapacitet för sammanlänkningar på mindre än 30 % av topplast.

| 3. | Nominell överföringskapacitet för sammanlänkningar på mindre än 30 % av den installerade produktionskapaciteten för förnybar energi. |
| --- | --- |

3.

Nominell överföringskapacitet för sammanlänkningar på mindre än 30 % av den installerade produktionskapaciteten för förnybar energi.

Varje ny sammanlänkning ska vara föremål för en socioekonomisk och miljömässig kostnads-nyttoanalys och endast genomföras om de potentiella fördelarna uppväger kostnaderna.

2.4.2   Infrastruktur för energiöverföring

| i) | Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring och, i relevanta fall, moderniseringsprojekt, som behövs för uppnåendet av målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner. |
| --- | --- |

i)

Viktiga infrastrukturprojekt för el- och gasöverföring och, i relevanta fall, moderniseringsprojekt, som behövs för uppnåendet av målsättningar och mål inom energiunionens fem dimensioner.

| ii) | I tillämpliga fall, andra planerade viktiga infrastrukturprojekt än projekt av gemensamt intresse (2). |
| --- | --- |

ii)

I tillämpliga fall, andra planerade viktiga infrastrukturprojekt än projekt av gemensamt intresse (2).

2.4.3   Marknadsintegration

| i) | Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden som t.ex. ökad systemflexibilitet, särskilt rörande främjande av konkurrensmässigt fastställda elpriser i enlighet med relevant sektorsspecifik lagstiftning, marknadsintegration och marknadskoppling för att öka den omsättningsbara kapaciteten hos befintliga sammanlänkningar, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppfyllda. |
| --- | --- |

i)

Nationella målsättningar som avser andra aspekter av den inre energimarknaden som t.ex. ökad systemflexibilitet, särskilt rörande främjande av konkurrensmässigt fastställda elpriser i enlighet med relevant sektorsspecifik lagstiftning, marknadsintegration och marknadskoppling för att öka den omsättningsbara kapaciteten hos befintliga sammanlänkningar, smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppfyllda.

| ii) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar som avser icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppfyllda. |
| --- | --- |

ii)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar som avser icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppfyllda.

| iii) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar för att säkerställa att konsumenter deltar i energisystemet och drar nytta av egenproduktion och ny teknik, inbegripet smarta mätare. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar för att säkerställa att konsumenter deltar i energisystemet och drar nytta av egenproduktion och ny teknik, inbegripet smarta mätare.

| iv) | Nationella målsättningar när det gäller att säkerställa elsystemens tillräcklighet, och när det gäller energisystemets flexibilitet med avseende på produktion av förnybar energi, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppnådda. |
| --- | --- |

iv)

Nationella målsättningar när det gäller att säkerställa elsystemens tillräcklighet, och när det gäller energisystemets flexibilitet med avseende på produktion av förnybar energi, inklusive en tidsram för när målen ska vara uppnådda.

| v) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar för att skydda energikonsumenterna och förbättra konkurrenskraften inom energisektorn i detaljistledet. |
| --- | --- |

v)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar för att skydda energikonsumenterna och förbättra konkurrenskraften inom energisektorn i detaljistledet.

2.4.4   Energifattigdom

I tillämpliga fall, nationella målsättningar vad gäller energifattigdom, inbegripet en tidsplan för när målen ska vara uppnådda.

2.5   Dimensionen forskning, innovation och konkurrenskraft

| i) | Nationella målsättningar och finansieringsmål för offentlig och, i förekommande fall, privat forskning och innovation som rör energiunionen, inbegripet, när så är lämpligt, en tidsram för när målen ska vara uppnådda. |
| --- | --- |

i)

Nationella målsättningar och finansieringsmål för offentlig och, i förekommande fall, privat forskning och innovation som rör energiunionen, inbegripet, när så är lämpligt, en tidsram för när målen ska vara uppnådda.

| ii) | Om sådana finns tillgängliga, nationella mål för 2050 vad gäller främjande av ren energiteknik och när så är lämpligt nationella målsättningar inbegripet långsiktiga mål (för 2050) när det gäller införande av koldioxidsnål teknik bl.a. för minskade koldioxidutsläpp i energi- och koldioxidintensiva industrisektorer och, i tillämpliga fall, för därmed förknippad infrastruktur för transport och lagring av koldioxid. |
| --- | --- |

ii)

Om sådana finns tillgängliga, nationella mål för 2050 vad gäller främjande av ren energiteknik och när så är lämpligt nationella målsättningar inbegripet långsiktiga mål (för 2050) när det gäller införande av koldioxidsnål teknik bl.a. för minskade koldioxidutsläpp i energi- och koldioxidintensiva industrisektorer och, i tillämpliga fall, för därmed förknippad infrastruktur för transport och lagring av koldioxid.

| iii) | I tillämpliga fall, nationella målsättningar vad gäller konkurrenskraft. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, nationella målsättningar vad gäller konkurrenskraft.

3.   STYRMEDEL OCH ÅTGÄRDER

3.1   Dimensionen minskade växthusgasutsläpp

3.1.1   Utsläpp och upptag av växthusgaser

| i) | Styrmedel och åtgärder för att uppnå det mål som fastställts enligt förordning (EU) 2018/842 och som avses i punkt 2.1.1 och styrmedel och åtgärder för att följa förordning (EU) 2018/841, som omfattar alla viktiga utsläppssektorer och sektorer för att öka upptagen, med ett perspektiv på en långsiktig vision och målet att bli en ekonomi med låga utsläpp och nå jämvikt mellan utsläpp och upptag i enlighet med Parisavtalet. |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder för att uppnå det mål som fastställts enligt förordning (EU) 2018/842 och som avses i punkt 2.1.1 och styrmedel och åtgärder för att följa förordning (EU) 2018/841, som omfattar alla viktiga utsläppssektorer och sektorer för att öka upptagen, med ett perspektiv på en långsiktig vision och målet att bli en ekonomi med låga utsläpp och nå jämvikt mellan utsläpp och upptag i enlighet med Parisavtalet.

| ii) | I relevanta fall, regionalt samarbete på detta område. |
| --- | --- |

ii)

I relevanta fall, regionalt samarbete på detta område.

| iii) | I tillämpliga fall finansieringsåtgärder inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel på detta område på nationell nivå utan att det påverkar tillämpningen av reglerna om statligt stöd. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall finansieringsåtgärder inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel på detta område på nationell nivå utan att det påverkar tillämpningen av reglerna om statligt stöd.

3.1.2   Förnybar energi

| i) | Styrmedel och åtgärder för att uppnå det nationella bidraget till det bindande målet för 2030 på unionsnivå för förnybar energi och de utvecklingsbanor som anges i artikel 4 a.2 och, i tillämpliga eller förekommande fall, de uppgifter som avses i punkt 2.1.2 i denna bilaga, inklusive sektors- och teknikspecifika åtgärder (3). |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder för att uppnå det nationella bidraget till det bindande målet för 2030 på unionsnivå för förnybar energi och de utvecklingsbanor som anges i artikel 4 a.2 och, i tillämpliga eller förekommande fall, de uppgifter som avses i punkt 2.1.2 i denna bilaga, inklusive sektors- och teknikspecifika åtgärder (3).

| ii) | I relevanta fall, särskilda åtgärder för regionalt samarbete samt, som ett alternativ, den beräknade överskottsproduktion av energi från förnybara energikällor som skulle kunna överföras till andra medlemsstater för att uppnå det nationella bidrag och de utvecklingsbanor som avses i punkt 2.1.2. |
| --- | --- |

ii)

I relevanta fall, särskilda åtgärder för regionalt samarbete samt, som ett alternativ, den beräknade överskottsproduktion av energi från förnybara energikällor som skulle kunna överföras till andra medlemsstater för att uppnå det nationella bidrag och de utvecklingsbanor som avses i punkt 2.1.2.

| iii) | Särskilda åtgärder för finansiellt stöd, i tillämpliga fall inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel för att främja produktionen och användningen av energi från förnybara energikällor inom sektorn för el, värme och kyla samt transport. |
| --- | --- |

iii)

Särskilda åtgärder för finansiellt stöd, i tillämpliga fall inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel för att främja produktionen och användningen av energi från förnybara energikällor inom sektorn för el, värme och kyla samt transport.

| iv) | I tillämpliga fall, bedömningen av det stöd för el från förnybara energikällor som medlemsstaterna ska genomföra enligt artikel 6.4 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

iv)

I tillämpliga fall, bedömningen av det stöd för el från förnybara energikällor som medlemsstaterna ska genomföra enligt artikel 6.4 i direktiv (EU) 2018/2001.

| v) | Särskilda åtgärder för att införa en eller flera kontaktpunkter, effektivisera administrativa förfaranden, tillhandahålla information och utbildning samt underlätta användningen av energiköpsavtal.
  En sammanfattning av de styrmedel och åtgärder enligt den stödjande ramen som medlemsstaterna måste vidta i enlighet med artiklarna 21.6 och 22.5 i direktiv (EU) 2018/2001 för att främja och underlätta utvecklingen av egenanvändning och gemenskaper för förnybar energi. |
| --- | --- |

v)

Särskilda åtgärder för att införa en eller flera kontaktpunkter, effektivisera administrativa förfaranden, tillhandahålla information och utbildning samt underlätta användningen av energiköpsavtal.

En sammanfattning av de styrmedel och åtgärder enligt den stödjande ramen som medlemsstaterna måste vidta i enlighet med artiklarna 21.6 och 22.5 i direktiv (EU) 2018/2001 för att främja och underlätta utvecklingen av egenanvändning och gemenskaper för förnybar energi.

| vi) | Bedömning av behovet av att bygga ny infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

vi)

Bedömning av behovet av att bygga ny infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla från förnybara energikällor.

| vii) | I tillämpliga fall, särskilda åtgärder för att främja användningen av energi från biomassa, särskilt för tillvaratagande av ny biomassa, med beaktande av






  — | tillgången på biomassa, inklusive hållbar biomassa: både inhemsk potential och import från tredjeländer, |
| --- | --- | --- |

vii)

I tillämpliga fall, särskilda åtgärder för att främja användningen av energi från biomassa, särskilt för tillvaratagande av ny biomassa, med beaktande av

—

tillgången på biomassa, inklusive hållbar biomassa: både inhemsk potential och import från tredjeländer,

| — | annan användning av biomassa inom andra sektorer (jordbruks- och skogsbrukssektorer), samt åtgärder för en hållbar produktion och användning av biomassa. |
| --- | --- |

—

annan användning av biomassa inom andra sektorer (jordbruks- och skogsbrukssektorer), samt åtgärder för en hållbar produktion och användning av biomassa.

3.1.3   Andra inslag i dimensionen

| i) | I tillämpliga fall, nationella styrmedel och åtgärder som påverkar EU ETS-sektorn och bedömning av komplementariteten och konsekvenserna för EU ETS. |
| --- | --- |

i)

I tillämpliga fall, nationella styrmedel och åtgärder som påverkar EU ETS-sektorn och bedömning av komplementariteten och konsekvenserna för EU ETS.

| ii) | Styrmedel och åtgärder för att nå andra nationella mål, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

ii)

Styrmedel och åtgärder för att nå andra nationella mål, i tillämpliga fall.

| iii) | Styrmedel och åtgärder för att uppnå utsläppssnål rörlighet (bl.a. eldrivna transporter). |
| --- | --- |

iii)

Styrmedel och åtgärder för att uppnå utsläppssnål rörlighet (bl.a. eldrivna transporter).

| iv) | I tillämpliga fall, nationella styrmedel, tidsgränser och åtgärder som planeras för att fasa ut energisubventioner, särskilt för fossila bränslen. |
| --- | --- |

iv)

I tillämpliga fall, nationella styrmedel, tidsgränser och åtgärder som planeras för att fasa ut energisubventioner, särskilt för fossila bränslen.

3.2   Dimensionen energieffektivitet

Planerade styrmedel, åtgärder och program för att uppnå de vägledande nationella energieffektivitetsbidragen för 2030 samt andra mål som avses i punkt 2.2, inklusive planerade åtgärder och instrument (även av ekonomisk karaktär) för att främja byggnaders energiprestanda, särskilt vad gäller följande:

| i) | Kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder enligt artiklarna 7a, 7b och 20.6 i direktiv 2012/27/EU som ska utarbetas i enlighet med bilaga III till denna förordning. |
| --- | --- |

i)

Kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder enligt artiklarna 7a, 7b och 20.6 i direktiv 2012/27/EU som ska utarbetas i enlighet med bilaga III till denna förordning.

| ii) | Långsiktig renoveringsstrategi till stöd för renoveringen av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata (4), inbegripet styrmedel, åtgärder och insatser som stimulerar till kostnadseffektiva genomgripande renoveringar samt styrmedel och insatser för att ta itu med de segment av det nationella byggnadsbeståndet som har sämst energiprestanda, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

ii)

Långsiktig renoveringsstrategi till stöd för renoveringen av det nationella beståndet av bostadshus och andra byggnader än bostäder, både offentliga och privata (4), inbegripet styrmedel, åtgärder och insatser som stimulerar till kostnadseffektiva genomgripande renoveringar samt styrmedel och insatser för att ta itu med de segment av det nationella byggnadsbeståndet som har sämst energiprestanda, i enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

| iii) | Beskrivning av styrmedel och åtgärder för att främja energitjänster inom den offentliga sektorn och åtgärder för att avlägsna lagstiftningshinder och andra hinder för användning av avtal om energiprestanda och andra modeller för energieffektivitetstjänster (5). |
| --- | --- |

iii)

Beskrivning av styrmedel och åtgärder för att främja energitjänster inom den offentliga sektorn och åtgärder för att avlägsna lagstiftningshinder och andra hinder för användning av avtal om energiprestanda och andra modeller för energieffektivitetstjänster (5).

| iv) | Andra planerade styrmedel, åtgärder och program för att uppnå de vägledande nationella energieffektivitetsbidragen för 2030 samt andra mål som avses i punkt 2.2 (t.ex. åtgärder för att främja offentliga byggnaders roll som förebilder och energieffektiv offentlig upphandling, åtgärder för att främja energibesiktningar och energiledningssystem (6), konsumentinformation och utbildningsåtgärder (7) samt andra åtgärder för att främja energieffektivitet (8)). |
| --- | --- |

iv)

Andra planerade styrmedel, åtgärder och program för att uppnå de vägledande nationella energieffektivitetsbidragen för 2030 samt andra mål som avses i punkt 2.2 (t.ex. åtgärder för att främja offentliga byggnaders roll som förebilder och energieffektiv offentlig upphandling, åtgärder för att främja energibesiktningar och energiledningssystem (6), konsumentinformation och utbildningsåtgärder (7) samt andra åtgärder för att främja energieffektivitet (8)).

| v) | I tillämpliga fall, en beskrivning av styrmedel och åtgärder för att främja den roll som lokala gemenskaper för energi spelar när det gäller att bidra till genomförandet av de styrmedel och åtgärder som beskrivs i leden i, ii, iii och iv. |
| --- | --- |

v)

I tillämpliga fall, en beskrivning av styrmedel och åtgärder för att främja den roll som lokala gemenskaper för energi spelar när det gäller att bidra till genomförandet av de styrmedel och åtgärder som beskrivs i leden i, ii, iii och iv.

| vi) | Beskrivning av åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur (9). |
| --- | --- |

vi)

Beskrivning av åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur (9).

| vii) | Regionalt samarbete på detta område, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

vii)

Regionalt samarbete på detta område, i tillämpliga fall.

| viii) | Finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå. |
| --- | --- |

viii)

Finansieringsåtgärder, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel, på detta område på nationell nivå.

3.3   Dimensionen energitrygghet (10)

| i) | Styrmedel och åtgärder som avser de inslag som anges i punkt 2.3 (11). |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder som avser de inslag som anges i punkt 2.3 (11).

| ii) | Regionalt samarbete på detta område. |
| --- | --- |

ii)

Regionalt samarbete på detta område.

| iii) | I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel.

3.4   Dimensionen den inre energimarknaden (12)

3.4.1   Elinfrastruktur

| i) | Styrmedel och åtgärder för att uppnå den målsatta sammanlänkningsnivå som anges i artikel 4 d. |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder för att uppnå den målsatta sammanlänkningsnivå som anges i artikel 4 d.

| ii) | Regionalt samarbete på detta område (13). |
| --- | --- |

ii)

Regionalt samarbete på detta område (13).

| iii) | I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel.

3.4.2   Infrastruktur för energiöverföring

| i) | Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.4.2, inbegripet, i tillämpliga fall, specifika åtgärder för att möjliggöra genomförandet av projekt av gemensamt intresse och andra viktiga infrastrukturprojekt. |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.4.2, inbegripet, i tillämpliga fall, specifika åtgärder för att möjliggöra genomförandet av projekt av gemensamt intresse och andra viktiga infrastrukturprojekt.

| ii) | Regionalt samarbete på detta område (14). |
| --- | --- |

ii)

Regionalt samarbete på detta område (14).

| iii) | I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel.

3.4.3   Marknadsintegration

| i) | Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.4.3. |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.4.3.

| ii) | Åtgärder för att öka flexibiliteten i energisystemet när det gäller produktion av förnybar energi såsom smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive utbyggnaden av intradagskoppling samt gränsöverskridande balansmarknader. |
| --- | --- |

ii)

Åtgärder för att öka flexibiliteten i energisystemet när det gäller produktion av förnybar energi såsom smarta nät, aggregering, efterfrågeflexibilitet, lagring, distribuerad produktion, mekanismer för inmatning, omdirigering och begränsning av tilldelad kapacitet, samt prissignaler i realtid, inklusive utbyggnaden av intradagskoppling samt gränsöverskridande balansmarknader.

| iii) | I tillämpliga fall, åtgärder för att säkerställa icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, åtgärder för att säkerställa icke-diskriminerande deltagande för förnybar energi, efterfrågeflexibilitet och lagring, inklusive via aggregering, på alla energimarknader.

| iv) | Styrmedel och åtgärder för att skydda konsumenter, särskilt utsatta konsumenter och, i tillämpliga fall, konsumenter som lever i energifattigdom, och för att förbättra konkurrenskraften och öka konkurrensen på detaljhandelsmarknaderna för energi. |
| --- | --- |

iv)

Styrmedel och åtgärder för att skydda konsumenter, särskilt utsatta konsumenter och, i tillämpliga fall, konsumenter som lever i energifattigdom, och för att förbättra konkurrenskraften och öka konkurrensen på detaljhandelsmarknaderna för energi.

| v) | Beskrivning av åtgärder för att möjliggöra och utveckla efterfrågeflexibilitet, inklusive åtgärder avseende tariffer som stöder dynamisk prissättning (15). |
| --- | --- |

v)

Beskrivning av åtgärder för att möjliggöra och utveckla efterfrågeflexibilitet, inklusive åtgärder avseende tariffer som stöder dynamisk prissättning (15).

3.4.4   Energifattigdom

| i) | I tillämpliga fall, styrmedel och åtgärder för att uppnå de mål som anges i punkt 2.4.4. |
| --- | --- |

i)

I tillämpliga fall, styrmedel och åtgärder för att uppnå de mål som anges i punkt 2.4.4.

3.5   Dimensionen forskning, innovation och konkurrenskraft

| i) | Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.5. |
| --- | --- |

i)

Styrmedel och åtgärder med koppling till de inslag som anges i punkt 2.5.

| ii) | I tillämpliga fall, samarbete med andra medlemsstater inom detta område, inbegripet, där så är lämpligt, information om hur SET-planens mål och styrmedel omsätts i ett nationellt sammanhang. |
| --- | --- |

ii)

I tillämpliga fall, samarbete med andra medlemsstater inom detta område, inbegripet, där så är lämpligt, information om hur SET-planens mål och styrmedel omsätts i ett nationellt sammanhang.

| iii) | I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel. |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, finansieringsåtgärder på detta område på nationell nivå, inklusive unionsstöd och användningen av unionsmedel.

AVSNITT B: ANALYTISK GRUND (16)

4.   NULÄGE VAD GÄLLER BEFINTLIGA STYRMEDEL OCH ÅTGÄRDER OCH PROGNOSER SOM GRUNDAR SIG PÅ DESSA (17) (18)

4.1   Beräknad utveckling av viktigaste exogena faktorer som påverkar energisystemens och växthusgasutsläppens utveckling

| i) | Makroekonomiska prognoser (BNP och befolkningstillväxt). |
| --- | --- |

i)

Makroekonomiska prognoser (BNP och befolkningstillväxt).

| ii) | Sektorsspecifika förändringar som förväntas påverka energisystemet och utsläppen av växthusgaser. |
| --- | --- |

ii)

Sektorsspecifika förändringar som förväntas påverka energisystemet och utsläppen av växthusgaser.

| iii) | Globala energitrender, internationella priser på fossila bränslen, koldioxidpriset inom EU ETS. |
| --- | --- |

iii)

Globala energitrender, internationella priser på fossila bränslen, koldioxidpriset inom EU ETS.

| iv) | Teknikkostnadernas utveckling. |
| --- | --- |

iv)

Teknikkostnadernas utveckling.

4.2   Dimensionen minskade växthusgasutsläpp

4.2.1   Utsläpp och upptag av växthusgaser

| i) | Trender vad gäller nuvarande utsläpp och upptag av växthusgaser i sektorerna i EU ETS, under ansvarsfördelningsförordningen, LULUCF och i olika energisektorer. |
| --- | --- |

i)

Trender vad gäller nuvarande utsläpp och upptag av växthusgaser i sektorerna i EU ETS, under ansvarsfördelningsförordningen, LULUCF och i olika energisektorer.

| ii) | Prognoser för sektorsspecifik utveckling på grundval av medlemsstaternas och unionens befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030). |
| --- | --- |

ii)

Prognoser för sektorsspecifik utveckling på grundval av medlemsstaternas och unionens befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030).

4.2.2   Förnybar energi

| i) | Nuvarande andel förnybar energi i den slutliga bruttoenergianvändningen och inom olika sektorer (värme och kyla, el och transport) samt per teknik inom var och en av dessa sektorer. |
| --- | --- |

i)

Nuvarande andel förnybar energi i den slutliga bruttoenergianvändningen och inom olika sektorer (värme och kyla, el och transport) samt per teknik inom var och en av dessa sektorer.

| ii) | Vägledande prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel för 2030 (med ett perspektiv på 2040). |
| --- | --- |

ii)

Vägledande prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel för 2030 (med ett perspektiv på 2040).

4.3   Dimensionen energieffektivitet

| i) | Nuvarande primär och slutlig energianvändning i ekonomin och per sektor (inbegripet industri, hushåll, tjänster och transport). |
| --- | --- |

i)

Nuvarande primär och slutlig energianvändning i ekonomin och per sektor (inbegripet industri, hushåll, tjänster och transport).

| ii) | Nuvarande potential för tillämpning av högeffektiv kraftvärme samt effektiv fjärrvärme och fjärrkyla (19). |
| --- | --- |

ii)

Nuvarande potential för tillämpning av högeffektiv kraftvärme samt effektiv fjärrvärme och fjärrkyla (19).

| iii) | Prognoser som beaktar befintliga styrmedel, åtgärder och program på energieffektivitetsområdet enligt punkt 1.2 ii för primär och slutlig energianvändning för varje sektor åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030) (20). |
| --- | --- |

iii)

Prognoser som beaktar befintliga styrmedel, åtgärder och program på energieffektivitetsområdet enligt punkt 1.2 ii för primär och slutlig energianvändning för varje sektor åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030) (20).

| iv) | Kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda som härrör från nationella beräkningar, i enlighet med artikel 5 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

iv)

Kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda som härrör från nationella beräkningar, i enlighet med artikel 5 i direktiv 2010/31/EU.

4.4   Dimensionen energitrygghet

| i) | Nuvarande energimix, inhemska energikällor, importberoende, inbegripet relevanta risker. |
| --- | --- |

i)

Nuvarande energimix, inhemska energikällor, importberoende, inbegripet relevanta risker.

| ii) | Prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030). |
| --- | --- |

ii)

Prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030).

4.5   Dimensionen den inre energimarknaden

4.5.1   Elsammanlänkning

| i) | Nuvarande sammanlänkningsnivå och viktigaste sammanlänkningar (21). |
| --- | --- |

i)

Nuvarande sammanlänkningsnivå och viktigaste sammanlänkningar (21).

| ii) | Prognoser för krav på ökad sammanlänkning (inklusive för 2030) (22). |
| --- | --- |

ii)

Prognoser för krav på ökad sammanlänkning (inklusive för 2030) (22).

4.5.2   Infrastruktur för energiöverföring

| i) | Viktiga egenskaper hos den befintliga infrastrukturen för el- och gasöverföring (23). |
| --- | --- |

i)

Viktiga egenskaper hos den befintliga infrastrukturen för el- och gasöverföring (23).

| ii) | Prognoser för krav på nätutbyggnad åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030) (24). |
| --- | --- |

ii)

Prognoser för krav på nätutbyggnad åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030) (24).

4.5.3   El- och gasmarknader, energipriser

| i) | Nuvarande situation för el- och gasmarknaderna, inklusive energipriser. |
| --- | --- |

i)

Nuvarande situation för el- och gasmarknaderna, inklusive energipriser.

| ii) | Prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030). |
| --- | --- |

ii)

Prognoser för utvecklingen på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder åtminstone fram till 2040 (inklusive för 2030).

4.6   Dimensionen forskning, innovation och konkurrenskraft

| i) | Nuläget inom sektorn för koldioxidsnål teknik och, i största möjliga utsträckning, dess ställning på den globala marknaden (denna analys bör göras på unionsnivå eller global nivå). |
| --- | --- |

i)

Nuläget inom sektorn för koldioxidsnål teknik och, i största möjliga utsträckning, dess ställning på den globala marknaden (denna analys bör göras på unionsnivå eller global nivå).

| ii) | Offentliga och, om sådana finns tillgängliga, privata utgifter för forskning och innovation till förmån för koldioxidsnål teknik, nuvarande antal patent och nuvarande antal forskare. |
| --- | --- |

ii)

Offentliga och, om sådana finns tillgängliga, privata utgifter för forskning och innovation till förmån för koldioxidsnål teknik, nuvarande antal patent och nuvarande antal forskare.

| iii) | Uppdelning av de nuvarande priskomponenter som utgör de tre huvudsakliga priskomponenterna (energi, nät och skatter/avgifter). |
| --- | --- |

iii)

Uppdelning av de nuvarande priskomponenter som utgör de tre huvudsakliga priskomponenterna (energi, nät och skatter/avgifter).

| iv) | Beskrivning av energisubventioner, även för fossila bränslen. |
| --- | --- |

iv)

Beskrivning av energisubventioner, även för fossila bränslen.

5.   KONSEKVENSBEDÖMNING AV PLANERADE STYRMEDEL OCH ÅTGÄRDER (25)

5.1   Effekter av planerade styrmedel och åtgärder som beskrivs i avsnitt 3 om energisystem och utsläpp och upptag av växthusgaser samt en jämförelse med prognoser på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder (enligt beskrivningen i avsnitt 4).

| i) | Prognoser för utvecklingen av energisystem och utsläpp och upptag av växthusgaser och, i relevanta fall, utsläpp av luftföroreningar i enlighet med direktiv (EU) 2016/2284 enligt de planerade styrmedlen och åtgärderna åtminstone till och med tio år efter den period som omfattas av planen (inklusive för det sista året av den period som omfattas av planen), inklusive relevanta styrmedel och åtgärder på unionsnivå. |
| --- | --- |

i)

Prognoser för utvecklingen av energisystem och utsläpp och upptag av växthusgaser och, i relevanta fall, utsläpp av luftföroreningar i enlighet med direktiv (EU) 2016/2284 enligt de planerade styrmedlen och åtgärderna åtminstone till och med tio år efter den period som omfattas av planen (inklusive för det sista året av den period som omfattas av planen), inklusive relevanta styrmedel och åtgärder på unionsnivå.

| ii) | Bedömning av samverkan mellan styrmedel (mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder inom en politisk dimension och mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder i olika dimensioner) åtminstone fram till det sista året av den period som omfattas av planen, framför allt för att skapa god förståelse för den inverkan som energieffektivitets- och energibesparingsåtgärder har på energisystemets storlek och för att minska risken för onödiga investeringar i energiförsörjning. |
| --- | --- |

ii)

Bedömning av samverkan mellan styrmedel (mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder inom en politisk dimension och mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder i olika dimensioner) åtminstone fram till det sista året av den period som omfattas av planen, framför allt för att skapa god förståelse för den inverkan som energieffektivitets- och energibesparingsåtgärder har på energisystemets storlek och för att minska risken för onödiga investeringar i energiförsörjning.

| iii) | Bedömning av samverkan mellan befintliga och planerade nationella styrmedel och åtgärder, och mellan de styrmedlen och åtgärderna och unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet. |
| --- | --- |

iii)

Bedömning av samverkan mellan befintliga och planerade nationella styrmedel och åtgärder, och mellan de styrmedlen och åtgärderna och unionens policyåtgärder på klimat- och energiområdet.

5.2   De makroekonomiska och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, och utbildningsmässiga, de kompetensmässiga och sociala konsekvenserna, inklusive med avseende på rättvis övergång (i fråga om kostnader och nytta samt kostnadseffektivitet) av de planerade styrmedel och åtgärder som behandlas i avsnitt 3, åtminstone fram till det sista året av den period som omfattas av planen, inklusive jämförelse med prognoser på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder.

5.3   Översikt över investeringsbehov

| i) | Befintliga investeringsflöden och framtida investeringsantaganden med avseende på planerade styrmedel och åtgärder. |
| --- | --- |

i)

Befintliga investeringsflöden och framtida investeringsantaganden med avseende på planerade styrmedel och åtgärder.

| ii) | Sektorsspecifika eller marknadsrelaterade riskfaktorer eller hinder i det nationella eller regionala sammanhanget. |
| --- | --- |

ii)

Sektorsspecifika eller marknadsrelaterade riskfaktorer eller hinder i det nationella eller regionala sammanhanget.

| iii) | Analys av kompletterande offentligt finansieringsstöd eller -resurser som kan överbrygga skillnader identifierade i led ii. |
| --- | --- |

iii)

Analys av kompletterande offentligt finansieringsstöd eller -resurser som kan överbrygga skillnader identifierade i led ii.

5.4   Effekterna av planerade styrmedel och åtgärder som beskrivs i avsnitt 3 på andra medlemsstater och på det regionala samarbetet åtminstone fram till det sista året av den period som omfattas av planen, inklusive jämförelse med prognoser på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder

| i) | Konsekvenser för energisystemet i grannländer och andra medlemsstater i regionen, i den mån de går att fastställa. |
| --- | --- |

i)

Konsekvenser för energisystemet i grannländer och andra medlemsstater i regionen, i den mån de går att fastställa.

| ii) | Effekter på energipriser, allmännyttiga tjänster och integrering av energimarknaden. |
| --- | --- |

ii)

Effekter på energipriser, allmännyttiga tjänster och integrering av energimarknaden.

| iii) | I relevanta fall, konsekvenser för det regionala samarbetet. |
| --- | --- |

iii)

I relevanta fall, konsekvenser för det regionala samarbetet.

Del 2

Förteckning över parametrar och variabler som ska rapporteras i avsnitt B i nationella planer (26)
   (27)
   (28)
   (29)

Följande parametrar, variabler, energibalanser och indikatorer ska, om de används, rapporteras i avsnitt B ”Analytisk grund” i de nationella planerna:

1.   Allmänna parametrar och variabler

| 1. | Befolkning [i miljoner] |
| --- | --- |

1.

Befolkning [i miljoner]

| 2. | BNP [i miljoner euro] |
| --- | --- |

2.

BNP [i miljoner euro]

| 3. | Sektorsspecifikt bruttoförädlingsvärde (inklusive de viktigaste industri-, byggnads-, tjänste- och jordbrukssektorerna) [i miljoner euro] |
| --- | --- |

3.

Sektorsspecifikt bruttoförädlingsvärde (inklusive de viktigaste industri-, byggnads-, tjänste- och jordbrukssektorerna) [i miljoner euro]

| 4. | Antal hushåll [i tusental] |
| --- | --- |

4.

Antal hushåll [i tusental]

| 5. | Hushållens storlek [invånare/hushåll] |
| --- | --- |

5.

Hushållens storlek [invånare/hushåll]

| 6. | Hushållens disponibla inkomst [i euro] |
| --- | --- |

6.

Hushållens disponibla inkomst [i euro]

| 7. | Antal passagerarkilometer: alla transportsätt, uppdelning mellan vägtransporter (bilar och bussar separat om möjligt), järnväg, flyg och inhemsk sjöfart (i förekommande fall) [miljoner passagerarkilometer] |
| --- | --- |

7.

Antal passagerarkilometer: alla transportsätt, uppdelning mellan vägtransporter (bilar och bussar separat om möjligt), järnväg, flyg och inhemsk sjöfart (i förekommande fall) [miljoner passagerarkilometer]

| 8. | Tonkilometer godstransport: alla transportsätt exklusive internationell sjötransport, uppdelning mellan väg, järnväg, flyg samt inhemsk sjöfart (inre vattenvägar och nationell sjöfart) [miljoner tkm] |
| --- | --- |

8.

Tonkilometer godstransport: alla transportsätt exklusive internationell sjötransport, uppdelning mellan väg, järnväg, flyg samt inhemsk sjöfart (inre vattenvägar och nationell sjöfart) [miljoner tkm]

| 9. | Internationella importpriser på olja, gas och kol [EUR/GJ eller euro/toe] baserade på kommissionens rekommendationer |
| --- | --- |

9.

Internationella importpriser på olja, gas och kol [EUR/GJ eller euro/toe] baserade på kommissionens rekommendationer

| 10. | Koldioxidpriset i EU:s utsläppshandelssystem [EUR/EUA] baserat på kommissionens rekommendationer |
| --- | --- |

10.

Koldioxidpriset i EU:s utsläppshandelssystem [EUR/EUA] baserat på kommissionens rekommendationer

| 11. | Antaganden om växelkursen för EUR och USD (i tillämpliga fall) [euro/valuta och USD/valuta] |
| --- | --- |

11.

Antaganden om växelkursen för EUR och USD (i tillämpliga fall) [euro/valuta och USD/valuta]

| 12. | Antal graddagar för uppvärmning (HDD) |
| --- | --- |

12.

Antal graddagar för uppvärmning (HDD)

| 13. | Antal graddagar för kylning (CDD) |
| --- | --- |

13.

Antal graddagar för kylning (CDD)

| 14. | Antaganden om teknikkostnader som används i modeller för viktig relevant teknik |
| --- | --- |

14.

Antaganden om teknikkostnader som används i modeller för viktig relevant teknik

2.   Energibalanser och indikatorer

2.1   Energiförsörjning

| 1. | Inhemsk produktion per bränsletyp (alla energiprodukter som produceras i betydande kvantiteter) [ktoe] |
| --- | --- |

1.

Inhemsk produktion per bränsletyp (alla energiprodukter som produceras i betydande kvantiteter) [ktoe]

| 2. | Nettoimport per bränsletyp (inklusive el och uppdelat enligt nettoimport inom och utanför EU) [ktoe] |
| --- | --- |

2.

Nettoimport per bränsletyp (inklusive el och uppdelat enligt nettoimport inom och utanför EU) [ktoe]

| 3. | Beroende av import från tredjeländer [%] |
| --- | --- |

3.

Beroende av import från tredjeländer [%]

| 4. | Största importkällorna (länder) för primära energibärare (inbegripet gas och el) |
| --- | --- |

4.

Största importkällorna (länder) för primära energibärare (inbegripet gas och el)

| 5. | Inhemsk bruttoanvändning per bränsletyp (inklusive fasta ämnen, alla energiprodukter: kol, råolja och petroleumprodukter, naturgas, kärnkraft, el, utvunnen värme, förnybara energikällor, avfall) [ktoe] |
| --- | --- |

5.

Inhemsk bruttoanvändning per bränsletyp (inklusive fasta ämnen, alla energiprodukter: kol, råolja och petroleumprodukter, naturgas, kärnkraft, el, utvunnen värme, förnybara energikällor, avfall) [ktoe]

2.2   El och värme

| 1. | Bruttoelproduktion [GWh] |
| --- | --- |

1.

Bruttoelproduktion [GWh]

| 2. | Bruttoelproduktion per bränsle (alla energiprodukter) [GWh] |
| --- | --- |

2.

Bruttoelproduktion per bränsle (alla energiprodukter) [GWh]

| 3. | Kraftvärmens andel av den totala el- och värmeproduktionen [%] |
| --- | --- |

3.

Kraftvärmens andel av den totala el- och värmeproduktionen [%]

| 4. | Elproduktionskapacitet per energikälla, inklusive återlösen och nyinvesteringar [MW] |
| --- | --- |

4.

Elproduktionskapacitet per energikälla, inklusive återlösen och nyinvesteringar [MW]

| 5. | Värmeproduktion från värmekraftproduktion. |
| --- | --- |

5.

Värmeproduktion från värmekraftproduktion.

| 6. | Värmeproduktion från kraftvärmeverk, inklusive industriell spillvärme. |
| --- | --- |

6.

Värmeproduktion från kraftvärmeverk, inklusive industriell spillvärme.

| 7. | Gränsöverskridande sammanlänkningskapacitet för gas och el [definition av el i linje med resultatet av de pågående diskussionerna på grundval av sammanlänkningsmålet på 15 %] och beräknad utnyttjandegrad |
| --- | --- |

7.

Gränsöverskridande sammanlänkningskapacitet för gas och el [definition av el i linje med resultatet av de pågående diskussionerna på grundval av sammanlänkningsmålet på 15 %] och beräknad utnyttjandegrad

2.3   Omvandlingssektorn

| 1. | Bränsletillförsel till värmekraftproduktion (inklusive fasta ämnen, olja, gas) [ktoe] |
| --- | --- |

1.

Bränsletillförsel till värmekraftproduktion (inklusive fasta ämnen, olja, gas) [ktoe]

| 2. | Bränsle som insatsvaror i andra omvandlingsprocesser [ktoe] |
| --- | --- |

2.

Bränsle som insatsvaror i andra omvandlingsprocesser [ktoe]

2.4   Energianvändning

| 1. | Primär och slutlig energianvändning [ktoe] |
| --- | --- |

1.

Primär och slutlig energianvändning [ktoe]

| 2. | Slutlig energianvändning per sektor (inklusive industri, hushåll, tjänstesektorn, jordbruk och transporter (från fall till fall uppdelat på passagerar- och godstransporter)) [ktoe] |
| --- | --- |

2.

Slutlig energianvändning per sektor (inklusive industri, hushåll, tjänstesektorn, jordbruk och transporter (från fall till fall uppdelat på passagerar- och godstransporter)) [ktoe]

| 3. | Slutlig energianvändning per bränsle (alla energiprodukter) [ktoe] |
| --- | --- |

3.

Slutlig energianvändning per bränsle (alla energiprodukter) [ktoe]

| 4. | Slutlig användning utanför energiområdet [ktoe] |
| --- | --- |

4.

Slutlig användning utanför energiområdet [ktoe]

| 5. | Primär energiintensitet i ekonomin som helhet (användning av primärenergi/BNP) [toe/euro] |
| --- | --- |

5.

Primär energiintensitet i ekonomin som helhet (användning av primärenergi/BNP) [toe/euro]

| 6. | Slutlig energiintensitet per sektor (inklusive industri, hushåll, tjänstesektorn och transporter (från fall till fall uppdelat på passagerar- och godstransporter)) |
| --- | --- |

6.

Slutlig energiintensitet per sektor (inklusive industri, hushåll, tjänstesektorn och transporter (från fall till fall uppdelat på passagerar- och godstransporter))

2.5   Priser

| 1. | Elpriser per typ av sektor som använder elen (hushåll, industrin, tjänstesektorn) |
| --- | --- |

1.

Elpriser per typ av sektor som använder elen (hushåll, industrin, tjänstesektorn)

| 2. | Nationella detaljhandelspriser på bränsle (inklusive skatter, per källa och sektor) [euro/ktoe] |
| --- | --- |

2.

Nationella detaljhandelspriser på bränsle (inklusive skatter, per källa och sektor) [euro/ktoe]

2.6   Investeringar

Investeringskostnader i sektorerna för omvandling, försörjning, överföring och distribution av energi.

2.7   Förnybar energi

| 1. | Slutlig energianvändning (brutto) från förnybara energikällor och den förnybara energins andel av den slutliga bruttoenergianvändningen och per sektor (el, värme och kyla, transport) och per teknik. |
| --- | --- |

1.

Slutlig energianvändning (brutto) från förnybara energikällor och den förnybara energins andel av den slutliga bruttoenergianvändningen och per sektor (el, värme och kyla, transport) och per teknik.

| 2. | El- och värmeproduktion från förnybar energi i byggnader. Detta ska, när sådana finns tillgängliga, omfatta uppdelade uppgifter om energi som producerats, använts och matats in i nätet och som utvunnits ur solceller, solvärmesystem, biomassa, värmepumpar, geotermiska system samt övriga decentraliserade system för förnybar energi. |
| --- | --- |

2.

El- och värmeproduktion från förnybar energi i byggnader. Detta ska, när sådana finns tillgängliga, omfatta uppdelade uppgifter om energi som producerats, använts och matats in i nätet och som utvunnits ur solceller, solvärmesystem, biomassa, värmepumpar, geotermiska system samt övriga decentraliserade system för förnybar energi.

| 3. | I tillämpliga fall andra nationella utvecklingsbanor, även långsiktiga eller sektorsspecifika, andelen livsmedelsbaserade och avancerade biodrivmedel, andelen förnybar energi inom fjärrvärme samt förnybar energi som produceras av städer och gemenskaper för förnybar energi. |
| --- | --- |

3.

I tillämpliga fall andra nationella utvecklingsbanor, även långsiktiga eller sektorsspecifika, andelen livsmedelsbaserade och avancerade biodrivmedel, andelen förnybar energi inom fjärrvärme samt förnybar energi som produceras av städer och gemenskaper för förnybar energi.

3.   Indikatorer som avser utsläpp och upptag av växthusgaser

| 1. | Utsläpp av växthusgaser per politisk sektor (EU ETS, ansvarsfördelning och LULUCF) |
| --- | --- |

1.

Utsläpp av växthusgaser per politisk sektor (EU ETS, ansvarsfördelning och LULUCF)

| 2. | Utsläpp av växthusgaser per IPCC-sektor och gas (i relevanta fall uppdelat på sektorerna för EU ETS och ansvarsfördelningen) [tCO2eq] |
| --- | --- |

2.

Utsläpp av växthusgaser per IPCC-sektor och gas (i relevanta fall uppdelat på sektorerna för EU ETS och ansvarsfördelningen) [tCO2eq]

| 3. | Koldioxidintensitet för ekonomin som helhet [tCO2eq/GDP] |
| --- | --- |

3.

Koldioxidintensitet för ekonomin som helhet [tCO2eq/GDP]

| 4. | Indikatorer som avser koldioxidutsläpp






  a) | Växthusgasintensitet för inhemsk kraft- och värmeproduktion [tCO2eq/MWh] |
| --- | --- | --- |

4.

Indikatorer som avser koldioxidutsläpp

a)

Växthusgasintensitet för inhemsk kraft- och värmeproduktion [tCO2eq/MWh]

| b) | Växthusgasintensitet för slutlig energianvändning per sektor [tCO2eq/toe] |
| --- | --- |

b)

Växthusgasintensitet för slutlig energianvändning per sektor [tCO2eq/toe]

| 5. | Parametrar som avser annat än koldioxidutsläpp






  a) | Boskap: Mjölkboskap [1 000 djur], köttdjur [1 000 djur], får [1 000 djur], svin [1 000 djur], fjäderfä [1 000 djur] |
| --- | --- | --- |

5.

Parametrar som avser annat än koldioxidutsläpp

a)

Boskap: Mjölkboskap [1 000 djur], köttdjur [1 000 djur], får [1 000 djur], svin [1 000 djur], fjäderfä [1 000 djur]

| b) | Kvävetillförsel från spridning av konstgödsel [kt kväve] |
| --- | --- |

b)

Kvävetillförsel från spridning av konstgödsel [kt kväve]

| c) | Kvävetillförsel från spridning av gödsel [kt kväve] |
| --- | --- |

c)

Kvävetillförsel från spridning av gödsel [kt kväve]

| d) | Kväve bundet i kvävebindande grödor [kt kväve] |
| --- | --- |

d)

Kväve bundet i kvävebindande grödor [kt kväve]

| e) | Kväveinnehåll i skörderestprodukter som förs tillbaka till marken [kt kväve] |
| --- | --- |

e)

Kväveinnehåll i skörderestprodukter som förs tillbaka till marken [kt kväve]

| f) | Areal brukade organiska jordar [hektar] |
| --- | --- |

f)

Areal brukade organiska jordar [hektar]

| g) | Generering av fast hushållsavfall |
| --- | --- |

g)

Generering av fast hushållsavfall

| h) | Fast hushållsavfall för deponi |
| --- | --- |

h)

Fast hushållsavfall för deponi

| i) | Andel återvunnen metan av total generering av metan från deponier [%] |
| --- | --- |

i)

Andel återvunnen metan av total generering av metan från deponier [%]

---

(1)  Konsekvens med långsiktiga strategier enligt artikel 15 ska säkerställas.

(2)  I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (EUT L 115, 25.4.2013, s. 39).

(3)  Vid planeringen av dessa åtgärder ska medlemsstaterna ta hänsyn till livslängden för befintliga anläggningar och potentialen för uppgradering.

(4)  I enlighet med artikel 2a i direktiv 2010/31/EU.

(5)  I enlighet med artikel 18 i direktiv 2012/27/EU.

(6)  I enlighet med artikel 8 i direktiv 2012/27/EU.

(7)  I enlighet med artiklarna 12 och 17 i direktiv 2012/27/EU.

(8)  I enlighet med artikel 19 i direktiv 2012/27/EU.

(9)  I enlighet med artikel 15.2 i direktiv 2012/27/EU.

(10)  Styrmedel och åtgärder ska avspegla principen om energieffektivitet först.

(11)  Konsekvens ska säkerställas med de förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1938 av den 25 oktober 2017 om åtgärder för att säkerställa försörjningstryggheten för gas och om upphävande av förordning (EU) nr 994/2010 (EUT L 280, 28.10.2017, s. 1) samt riskberedskapsplanerna enligt förordning (EU) 2018/2001 [enligt förslaget i COM(2016) 862 om riskberedskap inom elsektorn och om upphävande av direktiv 2005/89/EG].

(12)  Styrmedel och åtgärder ska avspegla principen om energieffektivitet först.

(13)  Utom de regionala grupper med projekt av gemensamt intresse som inrättats i enlighet med förordning (EU) nr 347/2013.

(14)  Utom de regionala grupper med projekt av gemensamt intresse som inrättats i enlighet med förordning (EU) nr 347/2013.

(15)  I enlighet med artikel 15.8 i direktiv 2012/27/EU.

(16)  Se del 2 för en detaljerad förteckning över parametrar och variabler som ska rapporteras i avsnitt B i planen.

(17)  Nuläget avser datumet för inlämnande av den nationella planen (eller senast tillgängliga datum). Befintliga styrmedel och åtgärder omfattar genomförda och antagna styrmedel och åtgärder. Antagna styrmedel och åtgärder är sådana om vilka ett officiellt regeringsbeslut har fattats före dagen för inlämnande av den nationella planen och det finns ett tydligt åtagande om att fortsätta med genomförandet. Genomförda styrmedel och åtgärder är sådana för vilka ett eller flera av följande gäller vid tidpunkten för inlämnande av den integrerade nationella energi- och klimatplanen eller den integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporten: direkt tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning är i kraft, en eller flera frivilliga överenskommelser har upprättats, ekonomiska resurser har tilldelats, personalresurser har mobiliserats.

(18)  Valet av exogena faktorer kan grunda sig på de antaganden som gjorts i EU:s referensscenario 2016 eller andra senare politiska scenarier för samma variabler. Dessutom kan medlemsstaternas resultat i samband med EU:s referensscenario 2016 samt resultaten av senare politiska scenarier också vara en användbar informationskälla vid utarbetandet av nationella prognoser som grundar sig på befintliga styrmedel och åtgärder och konsekvensbedömningar.

(19)  I enlighet med artikel 14.1 i direktiv 2012/27/EU.

(20)  Denna referensprognos på grundval av nuvarande utveckling ska ligga till grund för det mål för 2030 vad gäller slutlig och primär energianvändning som beskrivs i 2.3 och för omvandlingsfaktorerna.

(21)  Med hänvisning till sammanställningar av befintlig infrastruktur som gjorts av systemansvariga för överföringssystem.

(22)  Med hänvisning till nationella nätutvecklingsplaner och regionala investeringsplaner som utarbetats av systemansvariga för överföringssystem.

(23)  Med hänvisning till sammanställningar av befintlig infrastruktur som gjorts av systemansvariga för överföringssystem.

(24)  Med hänvisning till nationella nätutvecklingsplaner och regionala investeringsplaner som utarbetats av systemansvariga för överföringssystem.

(25)  Planerade styrmedel och åtgärder är alternativ som håller på att diskuteras och som har en realistisk möjlighet att antas och genomföras efter dagen för inlämnande av den nationella planen. Prognoserna enligt avsnitt 5.1 i ska därför inte endast omfatta genomförda och antagna styrmedel och åtgärder (prognoser på grundval av befintliga styrmedel och åtgärder), utan också planerade styrmedel och åtgärder.

(26)  För den plan som omfattar perioden 2021–2030: För varje parameter/variabel i förteckningen ska trender under åren 2005–2040 (2005–2050 i förekommande fall), inbegripet för år 2030 med fem års mellanrum rapporteras i avsnitten 4 och 5. En parameter som grundar sig på en jämförelse mellan antaganden baserade på exogena faktorer och uppgifter som fås från modellen.

(27)  Uppgifter och prognoser ska i möjligaste mån bygga på och vara förenliga med Eurostats uppgifter och metoder som används för rapportering av europeisk statistik inom relevant sektorsspecifik lagstiftning, eftersom den europeiska statistiken är den främsta källan till statistiska data som används för rapportering och övervakning i enlighet med förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik.

(28)  
  Anm.: Alla prognoser ska utarbetas på grundval av fasta priser (2016 års priser används som basår).

(29)  Kommissionen kommer att ge rekommendationer om de viktigaste parametrarna för prognoser, åtminstone vad gäller importpriserna för olja, gas och kol samt vad gäller koldioxidpriserna inom EU:s utsläppshandelssystem.

---

BILAGA II

NATIONELLA BIDRAG FÖR ANDELEN ENERGI FRÅN FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR AV SLUTLIG BRUTTOENERGIANVÄNDNING 2030

| 1. | Följande vägledande formel motsvarar de objektiva kriterier som förtecknas i artikel 5.1 e i–v, vart och ett uttryckt i procentenheter:






  a) | Medlemsstatens nationella bindande mål för 2020 som anges i tredje kolumnen i tabellen i bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Medlemsstatens nationella bindande mål för 2020 som anges i tredje kolumnen i tabellen i bilaga I till direktiv (EU) 2018/2001.

| b) | Ett schablonbidrag (CFlat). |
| --- | --- |

b)

Ett schablonbidrag (CFlat).

| c) | Ett bidrag baserat på BNP per capita (CBNP). |
| --- | --- |

c)

Ett bidrag baserat på BNP per capita (CBNP).

| d) | Ett bidrag baserat på potentialen (CPotential). |
| --- | --- |

d)

Ett bidrag baserat på potentialen (CPotential).

| e) | Ett bidrag som speglar medlemsstatens sammanlänkningsnivå (CInterco). |
| --- | --- |

e)

Ett bidrag som speglar medlemsstatens sammanlänkningsnivå (CInterco).

| 2. | CFlat ska vara lika stort för varje medlemsstat. Samtliga medlemsstaters CFlat ska tillsammans bidra med 30 % av skillnaden mellan unionens mål för 2030 och 2020. |
| --- | --- |

2.

| 3. | CBNP ska fördelas bland medlemsstaterna baserat på Eurostats index för BNP per capita i förhållande till medelvärdet för unionen under perioden 2013–2017, uttryckt i köpkraftsstandard, varvid indexet för varje enskild medlemsstat ska uppgå till högst 150 % av medelvärdet för unionen. Samtliga medlemsstaters CBNP ska tillsammans bidra med 30 % av skillnaden mellan unionens mål för 2030 och 2020. |
| --- | --- |

3.

| 4. | CPotential ska fördelas bland medlemsstaterna baserat på skillnaden mellan en medlemsstats andel förnybar energi 2030 enligt scenariot PRIMES och dess nationella bindande mål för 2020. Samtliga medlemsstaters CPotential ska tillsammans bidra med 30 % av skillnaden mellan unionens mål för 2030 och 2020. |
| --- | --- |

4.

| 5. | CInterco ska fördelas bland medlemsstaterna baserat på ett index för elsammanlänkningar i förhållande till medelvärdet för unionen under 2017, beräknat utifrån nätets överföringskapacitet när det gäller den totala produktionskapaciteten, varvid indexet för varje enskild medlemsstat ska uppgå till högst 150 % av medelvärdet för unionen. Samtliga medlemsstaters CInterco ska tillsammans bidra med 10 % av skillnaden mellan unionens mål för 2030 och 2020. |
| --- | --- |

5.

---

BILAGA III

ANMÄLAN AV MEDLEMSSTATERNAS ÅTGÄRDER OCH METODER FÖR GENOMFÖRANDE AV ARTIKEL 7 I DIREKTIV 2012/27/EU

Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla sin föreslagna detaljerade metod enligt punkt 5 i bilaga V till direktiv 2012/27/EU för genomförandet av kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder som avses i artiklarna 7a och 7b och artikel 20.6 i det direktivet.

1.   Beräkning av nivån på det energibesparingskrav som ska uppfyllas under hela perioden från den 1 januari 2021 till den 31 december 2030, av vilken framgår hur följande faktorer beaktas:

| a) | Den årliga slutliga energianvändningen, i genomsnitt under den treårsperiod som närmast föregick den 1 januari 2019 [i ktoe]. |
| --- | --- |

a)

Den årliga slutliga energianvändningen, i genomsnitt under den treårsperiod som närmast föregick den 1 januari 2019 [i ktoe].

| b) | Den totala ackumulerade mängden energibesparingar i slutanvändningsledet som ska uppnås [i ktoe] i enlighet med artikel 7.1 b i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

b)

Den totala ackumulerade mängden energibesparingar i slutanvändningsledet som ska uppnås [i ktoe] i enlighet med artikel 7.1 b i direktiv 2012/27/EU.

| c) | Uppgifter som används vid beräkningen av slutlig energianvändning och dessa uppgifters källor, inklusive motivering till användningen av alternativa statistiska källor och eventuella skillnader i de kvantiteter som blir resultatet (om andra källor än Eurostat används). |
| --- | --- |

c)

Uppgifter som används vid beräkningen av slutlig energianvändning och dessa uppgifters källor, inklusive motivering till användningen av alternativa statistiska källor och eventuella skillnader i de kvantiteter som blir resultatet (om andra källor än Eurostat används).

2.   De medlemsstater som beslutar att utnyttja någon av de möjligheter som anges i artikel 7.2 i direktiv 2012/27/EU ska också anmäla sin beräkning av nivån på det energibesparingskrav som ska uppfyllas under hela perioden från den 1 januari 2021 till den 31 december 2030, och visa hur följande faktorer också har beaktats:

| a) | Den egna årliga besparingsnivån. |
| --- | --- |

a)

Den egna årliga besparingsnivån.

| b) | Det egna referensscenariot för beräkning och energi som, helt eller delvis, används inom transportsektorn som inte tagits med i beräkningen [i ktoe]. |
| --- | --- |

b)

Det egna referensscenariot för beräkning och energi som, helt eller delvis, används inom transportsektorn som inte tagits med i beräkningen [i ktoe].

| c) | Beräknad ackumulerad mängd energibesparingar under hela perioden från den 1 januari 2021 till den 31 december 2030 (före tillämpningen av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU) [i ktoe]. |
| --- | --- |

c)

Beräknad ackumulerad mängd energibesparingar under hela perioden från den 1 januari 2021 till den 31 december 2030 (före tillämpningen av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU) [i ktoe].

| d) | Tillämpning av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU:






  i) | Slutlig energianvändning i sådana industriella verksamheter [i ktoe] som anges i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som inte tagits med i beräkningen, i enlighet med artikel 7.4 b i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- | --- |

d)

Tillämpning av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU:

i)

Slutlig energianvändning i sådana industriella verksamheter [i ktoe] som anges i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som inte tagits med i beräkningen, i enlighet med artikel 7.4 b i direktiv 2012/27/EU.

| ii) | Mängden energibesparingar [i ktoe] som uppnås i sektorerna för omvandling, distribution och överföring av energi, inklusive infrastruktur för effektiv fjärrvärme och fjärrkyla, i enlighet med artikel 7.4 c i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

ii)

Mängden energibesparingar [i ktoe] som uppnås i sektorerna för omvandling, distribution och överföring av energi, inklusive infrastruktur för effektiv fjärrvärme och fjärrkyla, i enlighet med artikel 7.4 c i direktiv 2012/27/EU.

| iii) | Mängden energibesparingar [i ktoe] till följd av nya enskilda åtgärder som genomförts sedan den 31 december 2008 och som fortsätter att ha verkan år 2020 och därefter, i enlighet med artikel 7.4 d i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

iii)

Mängden energibesparingar [i ktoe] till följd av nya enskilda åtgärder som genomförts sedan den 31 december 2008 och som fortsätter att ha verkan år 2020 och därefter, i enlighet med artikel 7.4 d i direktiv 2012/27/EU.

| iv) | Mängden energibesparingar [i ktoe] som härrör från policyåtgärder, förutsatt att det kan visas att dessa policyåtgärder leder till enskilda åtgärder som vidtas efter den 1 januari 2018 och fram till och med den 31 december 2020 och som genererar besparingar efter den 31 december 2020, i enlighet med artikel 7.4 e i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

iv)

Mängden energibesparingar [i ktoe] som härrör från policyåtgärder, förutsatt att det kan visas att dessa policyåtgärder leder till enskilda åtgärder som vidtas efter den 1 januari 2018 och fram till och med den 31 december 2020 och som genererar besparingar efter den 31 december 2020, i enlighet med artikel 7.4 e i direktiv 2012/27/EU.

| v) | Mängden energi som produceras [i ktoe] på eller i byggnader för eget bruk till följd av policyåtgärder för att främja nyinstallation av förnybar energiteknik, i enlighet med artikel 7.4 f i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

v)

Mängden energi som produceras [i ktoe] på eller i byggnader för eget bruk till följd av policyåtgärder för att främja nyinstallation av förnybar energiteknik, i enlighet med artikel 7.4 f i direktiv 2012/27/EU.

| vi) | Mängden energibesparingar [i ktoe] som överstiger de ackumulerade energibesparingar som krävs under perioden 1 januari 2014–31 december 2020 och som medlemsstaterna räknar in i perioden 1 januari 2021–31 december 2030, i enlighet med artikel 7.4 g i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

vi)

Mängden energibesparingar [i ktoe] som överstiger de ackumulerade energibesparingar som krävs under perioden 1 januari 2014–31 december 2020 och som medlemsstaterna räknar in i perioden 1 januari 2021–31 december 2030, i enlighet med artikel 7.4 g i direktiv 2012/27/EU.

| e) | Total ackumulerad mängd energibesparingar (efter tillämpning av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU). |
| --- | --- |

e)

Total ackumulerad mängd energibesparingar (efter tillämpning av de alternativ som avses i artikel 7.4 b–g i direktiv 2012/27/EU).

3.   Policyåtgärder för att uppnå det besparingskrav som avses i artikel 7.1 i direktiv 2012/27/EU:

3.1   Kvotpliktsystem för energieffektivitet som avses i artikel 7a i direktiv 2012/27/EU:

| a) | Beskrivning av kvotpliktsystemet för energieffektivitet. |
| --- | --- |

a)

Beskrivning av kvotpliktsystemet för energieffektivitet.

| b) | Förväntade ackumulerade och årliga besparingar och sparkravsperiodens eller sparkravsperiodernas varaktighet. |
| --- | --- |

b)

Förväntade ackumulerade och årliga besparingar och sparkravsperiodens eller sparkravsperiodernas varaktighet.

| c) | Kvotpliktiga parter och deras ansvarsområden. |
| --- | --- |

c)

Kvotpliktiga parter och deras ansvarsområden.

| d) | Målsektorer. |
| --- | --- |

d)

Målsektorer.

| e) | Stödberättigande åtgärder som omfattas av åtgärden. |
| --- | --- |

e)

Stödberättigande åtgärder som omfattas av åtgärden.

| f) | Information om tillämpningen av följande bestämmelser i direktiv 2012/27/EU:






  i) | I tillämpliga fall, särskilda åtgärder, andel besparingar som ska uppnås i hushåll som påverkas av energifattigdom i enlighet med artikel 7.11. |
| --- | --- | --- |

f)

Information om tillämpningen av följande bestämmelser i direktiv 2012/27/EU:

i)

I tillämpliga fall, särskilda åtgärder, andel besparingar som ska uppnås i hushåll som påverkas av energifattigdom i enlighet med artikel 7.11.

| ii) | Besparingar som uppnås av leverantörer av energitjänster eller andra tredje parter i enlighet med artikel 7a.6 a. |
| --- | --- |

ii)

Besparingar som uppnås av leverantörer av energitjänster eller andra tredje parter i enlighet med artikel 7a.6 a.

| iii) | ”Insättning och uttag” i enlighet med artikel 7a.6 b. |
| --- | --- |

iii)

”Insättning och uttag” i enlighet med artikel 7a.6 b.

| g) | I relevanta fall, information om handel med energibesparingar. |
| --- | --- |

g)

I relevanta fall, information om handel med energibesparingar.

3.2   Alternativa åtgärder som avses i artiklarna 7b och 20.6 i direktiv 2012/27/EU (utom beskattning):

| a) | Typ av policyåtgärd. |
| --- | --- |

a)

Typ av policyåtgärd.

| b) | Kort beskrivning av policyåtgärden, inklusive huvuddragen i varje policyåtgärd som anmälts. |
| --- | --- |

b)

Kort beskrivning av policyåtgärden, inklusive huvuddragen i varje policyåtgärd som anmälts.

| c) | Förväntad total ackumulerad och årlig mängd besparingar per åtgärd och/eller mängd energibesparingar i förhållande till eventuella mellanliggande perioder. |
| --- | --- |

c)

Förväntad total ackumulerad och årlig mängd besparingar per åtgärd och/eller mängd energibesparingar i förhållande till eventuella mellanliggande perioder.

| d) | Genomförande offentliga myndigheter, deltagande eller bemyndigade parter och deras ansvar för genomförandet av policyåtgärderna. |
| --- | --- |

d)

Genomförande offentliga myndigheter, deltagande eller bemyndigade parter och deras ansvar för genomförandet av policyåtgärderna.

| e) | Målsektorer. |
| --- | --- |

e)

Målsektorer.

| f) | Stödberättigande åtgärder som omfattas av åtgärden. |
| --- | --- |

f)

Stödberättigande åtgärder som omfattas av åtgärden.

| g) | I tillämpliga fall särskilda policyåtgärder eller enskilda åtgärder mot energifattigdom. |
| --- | --- |

g)

I tillämpliga fall särskilda policyåtgärder eller enskilda åtgärder mot energifattigdom.

3.3   Information om skatteåtgärder:

| a) | Kort beskrivning av skatteåtgärden. |
| --- | --- |

a)

Kort beskrivning av skatteåtgärden.

| b) | Skatteåtgärdens varaktighet. |
| --- | --- |

b)

Skatteåtgärdens varaktighet.

| c) | Genomförande offentlig myndighet. |
| --- | --- |

c)

Genomförande offentlig myndighet.

| d) | Förväntad ackumulerad och årlig mängd besparingar per åtgärd. |
| --- | --- |

d)

Förväntad ackumulerad och årlig mängd besparingar per åtgärd.

| e) | Målsektorer och skattebetalarsegment. |
| --- | --- |

e)

Målsektorer och skattebetalarsegment.

| f) | Beräkningsmetod, inbegripet vilka priselasticiteter som används och hur de har fastställts, i enlighet med punkt 4 i bilaga V till direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

f)

Beräkningsmetod, inbegripet vilka priselasticiteter som används och hur de har fastställts, i enlighet med punkt 4 i bilaga V till direktiv 2012/27/EU.

4.   Beräkningsmetod för åtgärder som anmälts enligt artiklarna 7a, 7b och 20.6 i direktiv 2012/27/EU (med undantag för skatteåtgärder):

| a) | Mätmetoder som avses i punkt 1 i bilaga V till direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

a)

Mätmetoder som avses i punkt 1 i bilaga V till direktiv 2012/27/EU.

| b) | Metod för att uttrycka energibesparingar (primära eller slutliga energibesparingar). |
| --- | --- |

b)

Metod för att uttrycka energibesparingar (primära eller slutliga energibesparingar).

| c) | Åtgärders livslängd, den takt med vilken besparingarna minskar över tid och tillvägagångssätt som används för att ta hänsyn till besparingarnas livslängd. |
| --- | --- |

c)

Åtgärders livslängd, den takt med vilken besparingarna minskar över tid och tillvägagångssätt som används för att ta hänsyn till besparingarnas livslängd.

| d) | Kortfattad beskrivning av beräkningsmetoden, även hur besparingars additionalitet och väsentlighet säkerställs och vilka metoder och riktmärken som används för förmodade eller skattade besparingar. |
| --- | --- |

d)

Kortfattad beskrivning av beräkningsmetoden, även hur besparingars additionalitet och väsentlighet säkerställs och vilka metoder och riktmärken som används för förmodade eller skattade besparingar.

| e) | Information om hur eventuella överlappningar mellan åtgärderna och de enskilda åtgärderna förhindras för att undvika dubbelräkning av energibesparingar. |
| --- | --- |

e)

Information om hur eventuella överlappningar mellan åtgärderna och de enskilda åtgärderna förhindras för att undvika dubbelräkning av energibesparingar.

| f) | I relevanta fall, klimatvariationer och metod som används. |
| --- | --- |

f)

I relevanta fall, klimatvariationer och metod som används.

5.   Övervakning och kontroll

| a) | Kortfattad beskrivning av övervaknings- och kontrollsystemen och kontrollförfarandet. |
| --- | --- |

a)

Kortfattad beskrivning av övervaknings- och kontrollsystemen och kontrollförfarandet.

| b) | Genomförande offentlig myndighet och dess viktigaste ansvarsområden när det gäller övervaknings- och kontrollsystem i samband med kvotpliktsystemet för energieffektivitet eller alternativa åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Genomförande offentlig myndighet och dess viktigaste ansvarsområden när det gäller övervaknings- och kontrollsystem i samband med kvotpliktsystemet för energieffektivitet eller alternativa åtgärder.

| c) | Övervakningens och kontrollens oberoende av förpliktade parter och deltagande eller bemyndigade parter. |
| --- | --- |

c)

Övervakningens och kontrollens oberoende av förpliktade parter och deltagande eller bemyndigade parter.

| d) | Statistiskt signifikant andel av åtgärderna för förbättrad energieffektivitet och den andel och de kriterier som används för att fastställa och välja ut ett representativt stickprov. |
| --- | --- |

d)

Statistiskt signifikant andel av åtgärderna för förbättrad energieffektivitet och den andel och de kriterier som används för att fastställa och välja ut ett representativt stickprov.

| e) | Kvotpliktiga parters rapporteringsskyldigheter (besparingar som uppnåtts av varje kvotpliktig part eller av varje delkategori av kvotpliktiga parter och som uppnåtts sammanlagt inom ramen för systemet). |
| --- | --- |

e)

Kvotpliktiga parters rapporteringsskyldigheter (besparingar som uppnåtts av varje kvotpliktig part eller av varje delkategori av kvotpliktiga parter och som uppnåtts sammanlagt inom ramen för systemet).

| f) | Offentliggörande av energibesparingar som uppnåtts (varje år) inom ramen för kvotpliktsystemet för energieffektivitet och alternativa åtgärder. |
| --- | --- |

f)

Offentliggörande av energibesparingar som uppnåtts (varje år) inom ramen för kvotpliktsystemet för energieffektivitet och alternativa åtgärder.

| g) | Information om medlemsstaternas nationella rätt om sanktioner som ska tillämpas vid bristande efterlevnad. |
| --- | --- |

g)

Information om medlemsstaternas nationella rätt om sanktioner som ska tillämpas vid bristande efterlevnad.

| h) | Information om policyåtgärder som föreskrivs för det fall framstegen inte är tillfredsställande. |
| --- | --- |

h)

Information om policyåtgärder som föreskrivs för det fall framstegen inte är tillfredsställande.

---

BILAGA IV

ALLMÄN RAM FÖR LÅNGSIKTIGA STRATEGIER

1.   ÖVERSIKT OCH FÖRFARANDE FÖR UTVECKLING AV STRATEGIERNA

1.1   Sammanfattning

1.2   Rättsligt och politiskt sammanhang

1.3   Offentligt samråd

2.   INNEHÅLL

2.1   TOTALA MINSKNINGAR AV VÄXTHUSGASUTSLÄPP OCH ÖKADE UPPTAG I SÄNKOR

2.1.1   Förväntade utsläppsminskningar och ökade upptag i sänkor fram till 2050

2.1.2   Nationellt mål för 2030 och därefter, i förekommande fall, vägledande milstolpar för 2040 och 2050

2.1.3   Styrmedel och åtgärder för anpassning

2.2   FÖRNYBAR ENERGI

2.2.1   I den utsträckning det är möjligt, den beräknade och sannolika andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen fram till 2050

2.3   ENERGIEFFEKTIVITET

2.3.1   I den utsträckning det är möjligt, den beräknade och sannolika energianvändningen fram till 2050

2.4   SEKTORSPECIFIKT RELATERAT INNEHÅLL

2.4.1   Energisystem

2.4.1.1   Avsedd eller sannolik framtida utvecklingsbana eller intervall för utsläpp

2.4.1.2   Allmän beskrivning av de viktigaste drivkrafterna för energieffektivitet, efterfrågeflexibilitet och energianvändning samt deras utveckling från 2021 och därefter

2.4.2   Industri

2.4.2.1   Förväntade utsläppsminskningar per sektor och förväntad energiefterfrågan

2.4.2.2   Allmän översikt över styrmedel, befintliga planer och åtgärder för minskade växthusgasutsläpp enligt beskrivningen i del 1 avsnitt A punkt 2.1 i bilaga I

2.4.3   Transport

2.4.3.1   Förväntade utsläpp och energikällor per transporttyp (t.ex. bilar och skåpbilar, tunga vägtransporter, sjöfart, flyg, järnväg)

2.4.3.2   Alternativ för minskade växthusgasutsläpp

2.4.4   Jordbruk och markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF)

2.4.4.1   I den utsträckning det är möjligt, förväntade utsläpp per energikälla och per enskild växthusgas

2.4.4.2   Planerade alternativ för utsläppsminskningar

2.4.4.3   Kopplingar till för jordbruks- och landsbygdsutvecklingspolitik

3.   FINANSIERING

3.1   Uppskattningar av vilka investeringar som behövs

3.2   Styrmedel och åtgärder för relaterad forskning, utveckling och innovation

4.   KONSEKVENSBEDÖMNING AV SOCIOEKONOMISKA ASPEKTER

5.   BILAGOR (vid behov)

5.1   Uppgifter om modeller (inklusive antaganden), analyser, indikatorer osv.

---

BILAGA V

INFORMATION OM VÄXTHUSGASINVENTERINGAR

Del 1

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 26.3:

| a) | Deras antropogena utsläpp av de växthusgaser som anges i del 2 i denna bilaga och de antropogena utsläpp av växthusgaser som avses i artikel 2.1 i förordning (EU) 2018/842 för år X-2. |
| --- | --- |

a)

Deras antropogena utsläpp av de växthusgaser som anges i del 2 i denna bilaga och de antropogena utsläpp av växthusgaser som avses i artikel 2.1 i förordning (EU) 2018/842 för år X-2.

| b) | Uppgifter om deras antropogena utsläpp av kolmonoxid (CO), svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx) och flyktiga organiska föreningar, i överensstämmelse med uppgifter som redan rapporterats enligt artikel 8 i direktiv (EU) 2016/2284 för år X-2. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter om deras antropogena utsläpp av kolmonoxid (CO), svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx) och flyktiga organiska föreningar, i överensstämmelse med uppgifter som redan rapporterats enligt artikel 8 i direktiv (EU) 2016/2284 för år X-2.

| c) | Deras antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag av CO2 i sänkor som följer av LULUCF, för år X-2, i enlighet med de metoder som anges i del 3 i denna bilaga. Dessa uppgifter ska också vara relevanta för rapporten om överensstämmelse enligt artikel 14 i förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

c)

Deras antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag av CO2 i sänkor som följer av LULUCF, för år X-2, i enlighet med de metoder som anges i del 3 i denna bilaga. Dessa uppgifter ska också vara relevanta för rapporten om överensstämmelse enligt artikel 14 i förordning (EU) 2018/841.

| d) | Varje ändring av de uppgifter som avses i punkterna a, b och c för åren mellan det relevanta basåret eller den relevanta basperioden och år X-3, med angivande av skälen till dessa ändringar. |
| --- | --- |

d)

Varje ändring av de uppgifter som avses i punkterna a, b och c för åren mellan det relevanta basåret eller den relevanta basperioden och år X-3, med angivande av skälen till dessa ändringar.

| e) | Information om indikatorer, såsom anges i del 4 i denna bilaga, för år X-2. |
| --- | --- |

e)

Information om indikatorer, såsom anges i del 4 i denna bilaga, för år X-2.

| f) | Sammanfattande information om genomförda överföringar enligt artikel 5 i förordning (EU) 2018/842 och artiklarna 12 och 13 i förordning (EU) 2018/841 för år X-1. |
| --- | --- |

f)

Sammanfattande information om genomförda överföringar enligt artikel 5 i förordning (EU) 2018/842 och artiklarna 12 och 13 i förordning (EU) 2018/841 för år X-1.

| g) | Information om åtgärder som vidtagits för att förbättra inventeringens uppskattningar, i synnerhet inom de områden av inventeringen som har varit föremål för justeringar eller rekommendationer efter expertgranskningar. |
| --- | --- |

g)

Information om åtgärder som vidtagits för att förbättra inventeringens uppskattningar, i synnerhet inom de områden av inventeringen som har varit föremål för justeringar eller rekommendationer efter expertgranskningar.

| h) | Faktisk eller uppskattad fördelning av de verifierade utsläpp som rapporteras av anläggningarnas driftsansvariga enligt direktiv 2003/87/EG till källkategorierna i den nationella växthusgasinventeringen, och förhållandet mellan de verifierade utsläppen och de totala rapporterade utsläppen av växthusgaser i dessa källkategorier, för år X-2. |
| --- | --- |

h)

Faktisk eller uppskattad fördelning av de verifierade utsläpp som rapporteras av anläggningarnas driftsansvariga enligt direktiv 2003/87/EG till källkategorierna i den nationella växthusgasinventeringen, och förhållandet mellan de verifierade utsläppen och de totala rapporterade utsläppen av växthusgaser i dessa källkategorier, för år X-2.

| i) | I relevanta fall, resultaten av utförda konsistenskontroller mellan utsläpp som rapporterats i växthusgasinventeringarna för år X-2 och de verifierade utsläpp som rapporterats enligt rådets direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

i)

I relevanta fall, resultaten av utförda konsistenskontroller mellan utsläpp som rapporterats i växthusgasinventeringarna för år X-2 och de verifierade utsläpp som rapporterats enligt rådets direktiv 2003/87/EG.

| j) | I relevanta fall, resultaten av utförda konsistenskontroller mellan data som används för att uppskatta utsläppen vid förberedandet av växthusgasinventeringarna för år X-2 och






  i) | de data som används för att förbereda inventeringar av luftföroreningar enligt direktiv (EU) 2016/2284, |
| --- | --- | --- |

j)

I relevanta fall, resultaten av utförda konsistenskontroller mellan data som används för att uppskatta utsläppen vid förberedandet av växthusgasinventeringarna för år X-2 och

i)

de data som används för att förbereda inventeringar av luftföroreningar enligt direktiv (EU) 2016/2284,

| ii) | de data som rapporterats enligt artikel 19.1 i och bilaga VII till förordning (EU) nr 517/2014, |
| --- | --- |

ii)

de data som rapporterats enligt artikel 19.1 i och bilaga VII till förordning (EU) nr 517/2014,

| iii) | de energidata som rapporterats enligt artikel 4 i och bilaga B till förordning (EG) nr 1099/2008. |
| --- | --- |

iii)

de energidata som rapporterats enligt artikel 4 i och bilaga B till förordning (EG) nr 1099/2008.

| k) | En beskrivning av ändringar som i förekommande fall gjorts i deras nationella inventeringssystem. |
| --- | --- |

k)

En beskrivning av ändringar som i förekommande fall gjorts i deras nationella inventeringssystem.

| l) | En beskrivning av ändringar som i förekommande fall gjorts i det nationella registret. |
| --- | --- |

l)

En beskrivning av ändringar som i förekommande fall gjorts i det nationella registret.

| m) | Information om deras kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollplan, en allmän osäkerhetsutvärdering, en allmän bedömning av hur fullständiga uppgifterna är och eventuella andra inslag i rapporten om den nationella växthusgasinventeringen som behövs för att utarbeta rapporten om unionens växthusgasinventering. |
| --- | --- |

m)

Information om deras kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollplan, en allmän osäkerhetsutvärdering, en allmän bedömning av hur fullständiga uppgifterna är och eventuella andra inslag i rapporten om den nationella växthusgasinventeringen som behövs för att utarbeta rapporten om unionens växthusgasinventering.

| n) | Information om medlemsstaternas avsikter att utnyttja flexibilitetsmöjligheterna i artiklarna 5.4, 5.5 och 7.1 i förordning (EU) 2018/842 och om möjligheten att använda intäkter enligt artikel 5.6 i den förordningen. |
| --- | --- |

n)

Information om medlemsstaternas avsikter att utnyttja flexibilitetsmöjligheterna i artiklarna 5.4, 5.5 och 7.1 i förordning (EU) 2018/842 och om möjligheten att använda intäkter enligt artikel 5.6 i den förordningen.

En medlemsstat får begära att kommissionen ska bevilja den ett undantag från första stycket c för att tillämpa en annan metod än den som anges i del 3 i denna bilaga om den nödvändiga metodförbättringen inte kan uppnås i tid för att förbättringen skulle kunna beaktas i växthusgasinventeringarna för perioden 2021–2030, eller om kostnaden för metodförbättringen skulle vara oproportionellt hög jämfört med nyttan av en sådan metod när det gäller att förbättra bokföringen av utsläpp och upptag på grund av att utsläppen och upptagen från de berörda kolpoolerna är så obetydliga. Medlemsstater som beviljas ett sådant undantag ska senast den 31 december 2020 lämna in en motiverad begäran till kommissionen som visar inom vilken tid metodförbättringen kan uppnås, den alternativa metod som föreslås eller båda, samt en bedömning av den potentiella inverkan på bokföringens korrekthet. Kommissionen får begära att ytterligare information lämnas in inom en specifik, rimlig tidsfrist. Om kommissionen anser att begäran är motiverad ska den bevilja undantaget. Om kommissionen avslår begäran ska den motivera sitt beslut.

Del 2

De växthusgaser som ska omfattas är följande:

| | Koldioxid (CO2) |
| --- | --- |

Koldioxid (CO2)

| | Metan (CH4) |
| --- | --- |

Metan (CH4)

| | Dikväveoxid (N2O) |
| --- | --- |

Dikväveoxid (N2O)

| | Svavelhexafluorid (SF6) |
| --- | --- |

Svavelhexafluorid (SF6)

| | Kvävetrifluorid (NF3) |
| --- | --- |

Kvävetrifluorid (NF3)

Fluorkolväten (HFC):

| — | HFC-23 CHF3 |
| --- | --- |

—

HFC-23 CHF3

| — | HFC-32 CH2F2 |
| --- | --- |

—

HFC-32 CH2F2

| — | HFC-41 CH3F |
| --- | --- |

—

HFC-41 CH3F

| — | HFC-125 CHF2CF3 |
| --- | --- |

—

HFC-125 CHF2CF3

| — | HFC-134 CHF2CHF2 |
| --- | --- |

—

HFC-134 CHF2CHF2

| — | HFC-134a CH2FCF3 |
| --- | --- |

—

HFC-134a CH2FCF3

| — | HFC-143 CH2FCHF2 |
| --- | --- |

—

HFC-143 CH2FCHF2

| — | HFC-143a CH3CF3 |
| --- | --- |

—

HFC-143a CH3CF3

| — | HFC-152 CH2FCH2F |
| --- | --- |

—

HFC-152 CH2FCH2F

| — | HFC-152a CH3CHF2 |
| --- | --- |

—

HFC-152a CH3CHF2

| — | HFC-161 CH3CH2F |
| --- | --- |

—

HFC-161 CH3CH2F

| — | HFC-227ea CF3CHFCF3 |
| --- | --- |

—

HFC-227ea CF3CHFCF3

| — | HFC-236cb CF3CF2CH2F |
| --- | --- |

—

HFC-236cb CF3CF2CH2F

| — | HFC-236ea CF3CHFCHF2 |
| --- | --- |

—

HFC-236ea CF3CHFCHF2

| — | HFC-236fa CF3CH2CF3 |
| --- | --- |

—

HFC-236fa CF3CH2CF3

| — | HFC-245fa CHF2CH2CF3 |
| --- | --- |

—

HFC-245fa CHF2CH2CF3

| — | HFC-245ca CH2FCF2CHF2 |
| --- | --- |

—

HFC-245ca CH2FCF2CHF2

| — | HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3 |
| --- | --- |

—

HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3

| — | HFC-43-10mee CF3CHFCHFCF2CF3 eller (C5H2F10) |
| --- | --- |

—

HFC-43-10mee CF3CHFCHFCF2CF3 eller (C5H2F10)

Perfluorkolväten (PFC):

| — | PFC-14, Perfluorometan, CF4 |
| --- | --- |

—

PFC-14, Perfluorometan, CF4

| — | PFC-116, Perfluoroetan, C2F6 |
| --- | --- |

—

PFC-116, Perfluoroetan, C2F6

| — | PFC-218, Perfluoropropan, C3F8 |
| --- | --- |

—

PFC-218, Perfluoropropan, C3F8

| — | PFC-318, Perfluorocyklobutan, c-C4F8 |
| --- | --- |

—

PFC-318, Perfluorocyklobutan, c-C4F8

| — | Perfluorocyklopropan, c-C3F6 |
| --- | --- |

—

Perfluorocyklopropan, c-C3F6

| — | PFC-3-1-10, Perfluorobutan, C4F10 |
| --- | --- |

—

PFC-3-1-10, Perfluorobutan, C4F10

| — | PFC-4-1-12, Perfluoropentan, C5F12 |
| --- | --- |

—

PFC-4-1-12, Perfluoropentan, C5F12

| — | PFC-5-1-14, Perfluorohexan, C6F14 |
| --- | --- |

—

PFC-5-1-14, Perfluorohexan, C6F14

| — | PFC-9-1-18, C10F18 |
| --- | --- |

—

PFC-9-1-18, C10F18

Del 3

Metoder för övervakning och rapportering inom LULUCF-sektorn

Geografiskt explicita uppgifter om ändrad markanvändning i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser.

Tier 1-metod i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser.

För utsläpp och upptag för en kolpool som svarar för minst 25–30 % av utsläppen eller upptagen i en käll- eller sänkkategori som prioriteras i en medlemsstats nationella inventeringssystem eftersom dess uppskattning har en stor inverkan på landets totala inventering av växthusgaser i termer av absoluta utsläpp och upptag, på trenden för utsläpp och upptag eller på osäkerheten när det gäller utsläpp och upptag i markanvändningskategorierna, åtminstone Tier 2-metod i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser.

Medlemsstaterna uppmuntras tillämpa Tier 3-metoden i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser.

Del 4

Inventeringsindikatorer

| Indikatorns benämning | Indikator |
| --- | --- |
| ENERGIOMVANDLING B0 | Specifika koldioxidutsläpp från offentliga kraftverk och egenproducerande kraftverk, t/TJ
  Koldioxidutsläpp från offentliga och egenproducerande värmekraftverk, kt dividerat med alla produkter – produktion från offentliga kraftvärmeverk och egenproducerande kraftverk, PJ |
| ENERGIOMVANDLING E0 | Specifika koldioxidutsläpp från egenproducerande kraftverk, t/TJ
  Koldioxidutsläpp från egenproducenter, kt dividerat med produktionen av alla produkter från egenproducerande värmekraftverk, PJ |
| INDUSTRI A1.1 | Total koldioxidintensitet – järn och stålindustrin, t/miljoner euro
  Totala koldioxidutsläpp från järn och stål, kt dividerat med bruttoförädlingsvärde – järn och stålindustrin |
| INDUSTRI A1.2 | Energirelaterad koldioxidintensitet – kemiska industrin, t/miljoner euro
  Energirelaterade koldioxidutsläpp från den kemiska industrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för den kemiska industrin |
| INDUSTRI A1.3 | Energirelaterad koldioxidintensitet – glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin, t/miljoner euro
  Energirelaterade koldioxidutsläpp från glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin |
| INDUSTRI A1.4 | Energirelaterad koldioxidintensitet – livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, t/miljoner euro
  Energirelaterade koldioxidutsläpp från livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, miljoner euro (EC95) |
| INDUSTRI A1.5 | Energirelaterad koldioxidintensitet – papperstillverkning och grafisk produktion, t/miljoner euro
  energirelaterade koldioxidutsläpp för papperstillverkning och grafisk produktion, kt – bruttoförädlingsvärde – papperstillverkning och grafisk produktion, miljoner euro (EC95) |
| HUSHÅLL A0 | Specifika koldioxidutsläpp från hushållens rumsuppvärmning, t/m2

  Koldioxidutsläpp från hushållens rumsuppvärmning dividerat med ytan för permanentbostäder, miljoner m2 |
| TJÄNSTER B0 | Specifika koldioxidutsläpp för den kommersiella och den institutionella sektorn för rumsuppvärmning, kg/m2

  Koldioxidutsläpp från kommersiell och institutionell rumsuppvärmning, kt dividerat med ytan för tjänstebyggnader, miljoner m2 |
| TRANSPORTER B0 | Specifika dieselrelaterade koldioxidutsläpp från personbilar, g/100 km |
| TRANSPORTER B0 | Specifika bensinrelaterade koldioxidutsläpp från personbilar, g/100 km |

Indikatorns benämning

Indikator

ENERGIOMVANDLING B0

Specifika koldioxidutsläpp från offentliga kraftverk och egenproducerande kraftverk, t/TJ

Koldioxidutsläpp från offentliga och egenproducerande värmekraftverk, kt dividerat med alla produkter – produktion från offentliga kraftvärmeverk och egenproducerande kraftverk, PJ

ENERGIOMVANDLING E0

Specifika koldioxidutsläpp från egenproducerande kraftverk, t/TJ

Koldioxidutsläpp från egenproducenter, kt dividerat med produktionen av alla produkter från egenproducerande värmekraftverk, PJ

INDUSTRI A1.1

Total koldioxidintensitet – järn och stålindustrin, t/miljoner euro

Totala koldioxidutsläpp från järn och stål, kt dividerat med bruttoförädlingsvärde – järn och stålindustrin

INDUSTRI A1.2

Energirelaterad koldioxidintensitet – kemiska industrin, t/miljoner euro

Energirelaterade koldioxidutsläpp från den kemiska industrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för den kemiska industrin

INDUSTRI A1.3

Energirelaterad koldioxidintensitet – glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin, t/miljoner euro

Energirelaterade koldioxidutsläpp från glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för glas-, lergods- och byggnadsmaterialindustrin

INDUSTRI A1.4

Energirelaterad koldioxidintensitet – livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, t/miljoner euro

Energirelaterade koldioxidutsläpp från livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, kt dividerat med bruttoförädlingsvärdet för livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustrin, miljoner euro (EC95)

INDUSTRI A1.5

Energirelaterad koldioxidintensitet – papperstillverkning och grafisk produktion, t/miljoner euro

energirelaterade koldioxidutsläpp för papperstillverkning och grafisk produktion, kt – bruttoförädlingsvärde – papperstillverkning och grafisk produktion, miljoner euro (EC95)

HUSHÅLL A0

Specifika koldioxidutsläpp från hushållens rumsuppvärmning, t/m2

Koldioxidutsläpp från hushållens rumsuppvärmning dividerat med ytan för permanentbostäder, miljoner m2

TJÄNSTER B0

Specifika koldioxidutsläpp för den kommersiella och den institutionella sektorn för rumsuppvärmning, kg/m2

Koldioxidutsläpp från kommersiell och institutionell rumsuppvärmning, kt dividerat med ytan för tjänstebyggnader, miljoner m2

TRANSPORTER B0

Specifika dieselrelaterade koldioxidutsläpp från personbilar, g/100 km

TRANSPORTER B0

Specifika bensinrelaterade koldioxidutsläpp från personbilar, g/100 km

---

BILAGA VI

STYRMEDEL OCH ÅTGÄRDER NÄR DET GÄLLER UTSLÄPP AV VÄXTHUSGASER

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 18:

| a) | En beskrivning av medlemsstaternas nationella system för rapportering om styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, och för rapportering om prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor enligt artikel 39.1, eller information om alla ändringar som gjorts i det systemet när en sådan beskrivning redan har lämnats. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av medlemsstaternas nationella system för rapportering om styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, och för rapportering om prognoser för antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag i sänkor enligt artikel 39.1, eller information om alla ändringar som gjorts i det systemet när en sådan beskrivning redan har lämnats.

| b) | Relevanta uppdateringar av deras långsiktiga strategier som avses i artikel 15 och de framsteg som gjorts med genomförandet av dessa strategier. |
| --- | --- |

b)

Relevanta uppdateringar av deras långsiktiga strategier som avses i artikel 15 och de framsteg som gjorts med genomförandet av dessa strategier.

| c) | Information om nationella styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, och om genomförandet av unionens styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptaget i sänkor, uppdelade på sektorer och efter gas eller grupp av gaser (HFC och PFC) som förtecknas i del 2 i bilaga V. Denna information ska hänvisa till tillämpliga och relevanta nationella styrmedel eller unionsstyrmedel och ska inbegripa följande:






  i) | Styrmedlets eller åtgärdens syfte och en kort beskrivning av styrmedlet eller åtgärden. |
| --- | --- | --- |

c)

Information om nationella styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, och om genomförandet av unionens styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptaget i sänkor, uppdelade på sektorer och efter gas eller grupp av gaser (HFC och PFC) som förtecknas i del 2 i bilaga V. Denna information ska hänvisa till tillämpliga och relevanta nationella styrmedel eller unionsstyrmedel och ska inbegripa följande:

i)

Styrmedlets eller åtgärdens syfte och en kort beskrivning av styrmedlet eller åtgärden.

| ii) | Typen av styrmedelsinstrument. |
| --- | --- |

ii)

Typen av styrmedelsinstrument.

| iii) | Läget vad gäller genomförandet av styrmedlet eller åtgärden eller gruppen av åtgärder. |
| --- | --- |

iii)

Läget vad gäller genomförandet av styrmedlet eller åtgärden eller gruppen av åtgärder.

| iv) | Indikatorer som används för att övervaka och utvärdera framsteg som gjorts över tiden. |
| --- | --- |

iv)

Indikatorer som används för att övervaka och utvärdera framsteg som gjorts över tiden.

| v) | Om sådana finns tillgängliga, kvantitativa uppskattningar av effekterna av utsläpp från källor, och upptag i sänkor av växthusgaser uppdelade efter






  — | resultaten av förhandsbedömningarna av effekterna av enskilda eller grupper av styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar; uppskattningarna ska göras för fyra kommande år som slutar med 0 eller 5, omedelbart efter rapporteringsåret, med en åtskillnad mellan utsläpp av växthusgaser som omfattas av direktiv 2003/87/EG, förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841, |
| --- | --- | --- |

v)

Om sådana finns tillgängliga, kvantitativa uppskattningar av effekterna av utsläpp från källor, och upptag i sänkor av växthusgaser uppdelade efter

—

resultaten av förhandsbedömningarna av effekterna av enskilda eller grupper av styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar; uppskattningarna ska göras för fyra kommande år som slutar med 0 eller 5, omedelbart efter rapporteringsåret, med en åtskillnad mellan utsläpp av växthusgaser som omfattas av direktiv 2003/87/EG, förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841,

| — | resultaten av efterhandsutvärderingar av effekterna av enskilda eller grupper av styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar, med en distinktion mellan utsläpp av växthusgaser som omfattas av direktiv 2003/87/EG, förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

—

resultaten av efterhandsutvärderingar av effekterna av enskilda eller grupper av styrmedel och åtgärder för begränsning av klimatförändringar, med en distinktion mellan utsläpp av växthusgaser som omfattas av direktiv 2003/87/EG, förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841.

| vi) | Tillgängliga uppskattningar av de beräknade kostnaderna för och nyttan med styrmedel och åtgärder samt uppskattningar av de verkliga kostnaderna för och nyttan med styrmedel och åtgärder. |
| --- | --- |

vi)

Tillgängliga uppskattningar av de beräknade kostnaderna för och nyttan med styrmedel och åtgärder samt uppskattningar av de verkliga kostnaderna för och nyttan med styrmedel och åtgärder.

| vii) | Alla befintliga hänvisningar till bedömningar av kostnaderna för och effekterna av nationella styrmedel och åtgärder, till information om genomförandet av unionens styrmedel och åtgärder som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptaget i sänkor, och till de tekniska rapporter som legat till grund. |
| --- | --- |

vii)

Alla befintliga hänvisningar till bedömningar av kostnaderna för och effekterna av nationella styrmedel och åtgärder, till information om genomförandet av unionens styrmedel och åtgärder som begränsar eller minskar utsläppen av växthusgaser från källor eller ökar upptaget i sänkor, och till de tekniska rapporter som legat till grund.

| viii) | En utvärdering av i vilken utsträckning styrmedlet eller åtgärden kommer att bidra till den långsiktiga strategi med låga utsläpp som avses i artikel 15. |
| --- | --- |

viii)

En utvärdering av i vilken utsträckning styrmedlet eller åtgärden kommer att bidra till den långsiktiga strategi med låga utsläpp som avses i artikel 15.

| d) | Information om planerade ytterligare nationella styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som förutses för att begränsa växthusgasutsläpp utöver deras åtaganden enligt förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

d)

Information om planerade ytterligare nationella styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som förutses för att begränsa växthusgasutsläpp utöver deras åtaganden enligt förordning (EU) 2018/842 och förordning (EU) 2018/841.

| e) | Information om sambanden mellan de olika styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som rapporterats i enlighet med led c och hur dessa styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, bidrar till olika prognosscenarier. |
| --- | --- |

e)

Information om sambanden mellan de olika styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, som rapporterats i enlighet med led c och hur dessa styrmedel och åtgärder, eller grupper av åtgärder, bidrar till olika prognosscenarier.

---

BILAGA VII

PROGNOSER VAD GÄLLER UTSLÄPP AV VÄXTHUSGASER

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 18:

| a) | Prognoser utan åtgärder, om sådana finns tillgängliga, prognoser med åtgärder och, om sådana finns tillgängliga, prognoser med ytterligare åtgärder. |
| --- | --- |

a)

Prognoser utan åtgärder, om sådana finns tillgängliga, prognoser med åtgärder och, om sådana finns tillgängliga, prognoser med ytterligare åtgärder.

| b) | Totala växthusgasprognoser och separata uppskattningar för de beräknade utsläppen av växthusgaser för de utsläppskällor som omfattas av direktiv 2003/87/EG och förordning (EU) 2018/842 och prognoser för utsläpp från källor och upptag i sänkor enligt förordning (EU) 2018/841. |
| --- | --- |

b)

Totala växthusgasprognoser och separata uppskattningar för de beräknade utsläppen av växthusgaser för de utsläppskällor som omfattas av direktiv 2003/87/EG och förordning (EU) 2018/842 och prognoser för utsläpp från källor och upptag i sänkor enligt förordning (EU) 2018/841.

| c) | Effekten av styrmedel och åtgärder som fastställts enligt artikel 18.1 a. Om sådana styrmedel och åtgärder inte inbegrips ska detta tydligt anges och förklaras. |
| --- | --- |

c)

Effekten av styrmedel och åtgärder som fastställts enligt artikel 18.1 a. Om sådana styrmedel och åtgärder inte inbegrips ska detta tydligt anges och förklaras.

| d) | Resultaten av den känslighetsanalys som gjorts för prognoserna och information om de modeller och parametrar som använts. |
| --- | --- |

d)

Resultaten av den känslighetsanalys som gjorts för prognoserna och information om de modeller och parametrar som använts.

| e) | Alla relevanta hänvisningar till bedömningen och de tekniska rapporter som ligger till grund för de prognoser som avses i artikel 18.4. |
| --- | --- |

e)

Alla relevanta hänvisningar till bedömningen och de tekniska rapporter som ligger till grund för de prognoser som avses i artikel 18.4.

---

BILAGA VIII

INFORMATION OM NATIONELLA ANPASSNINGSÅTGÄRDER, EKONOMISKT OCH TEKNISKT STÖD TILL UTVECKLINGSLÄNDER SAMT AUKTIONSINTÄKTER

Del 1

Rapportering om anpassningsåtgärder

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 19.1:

| a) | De viktigaste målen och den institutionella ramen för anpassning. |
| --- | --- |

a)

De viktigaste målen och den institutionella ramen för anpassning.

| b) | Prognoser för klimatförändringar, bl.a. om extrema väderförhållanden, följder av klimatförändringarna, bedömning av sårbarhet och risker kopplade till klimatet, inklusive huvudsakliga klimatrisker. |
| --- | --- |

b)

Prognoser för klimatförändringar, bl.a. om extrema väderförhållanden, följder av klimatförändringarna, bedömning av sårbarhet och risker kopplade till klimatet, inklusive huvudsakliga klimatrisker.

| c) | Anpassningsförmåga. |
| --- | --- |

c)

Anpassningsförmåga.

| d) | Planer och strategier för anpassning. |
| --- | --- |

d)

Planer och strategier för anpassning.

| e) | Övervaknings- och utvärderingsram. |
| --- | --- |

e)

Övervaknings- och utvärderingsram.

| f) | Framsteg med genomförandet, inbegripet bästa praxis och ändringar av styrningen. |
| --- | --- |

f)

Framsteg med genomförandet, inbegripet bästa praxis och ändringar av styrningen.

Del 2

Rapportering av stöd till utvecklingsländer

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 19.3:

| a) | Information om ekonomiskt stöd som har avsatts och ges till utvecklingsländer för år X-1, däribland följande:






  i) | Kvantitativ information om offentliga och mobiliserade anslag som medlemsstaten ställt till förfogande. Informationen om finansiella flöden ska baseras på de så kallade Riomarkörerna avseende stöd för begränsning av och anpassning till klimatförändringen och andra övervakningssystem som introducerades av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd. |
| --- | --- | --- |

a)

Information om ekonomiskt stöd som har avsatts och ges till utvecklingsländer för år X-1, däribland följande:

i)

Kvantitativ information om offentliga och mobiliserade anslag som medlemsstaten ställt till förfogande. Informationen om finansiella flöden ska baseras på de så kallade Riomarkörerna avseende stöd för begränsning av och anpassning till klimatförändringen och andra övervakningssystem som introducerades av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd.

| ii) | Kvalitativ information som förklarar den metod som använts för att beräkna den kvantitativa informationen, inbegripet en förklaring av metoden för kvantifiering av uppgifterna, och i relevanta fall annan information om de definitioner och metoder som använts för att fastställa siffrorna, särskilt för information som rapporteras om mobiliserade finansiella flöden. |
| --- | --- |

ii)

Kvalitativ information som förklarar den metod som använts för att beräkna den kvantitativa informationen, inbegripet en förklaring av metoden för kvantifiering av uppgifterna, och i relevanta fall annan information om de definitioner och metoder som använts för att fastställa siffrorna, särskilt för information som rapporteras om mobiliserade finansiella flöden.

| iii) | Tillgänglig information om medlemsstaternas verksamhet med anknytning till offentligt finansierade projekt för tekniköverföring och projekt för kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländer enligt UNFCCC, inbegripet uppgifter om huruvida den överförda tekniken eller projektet för kapacitetsuppbyggnad använts för begränsning av eller anpassning till konsekvenserna av klimatförändringen, mottagarland, där så är möjligt stödbelopp och typ av överförd teknik eller projekt för kapacitetsuppbyggnad. |
| --- | --- |

iii)

Tillgänglig information om medlemsstaternas verksamhet med anknytning till offentligt finansierade projekt för tekniköverföring och projekt för kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländer enligt UNFCCC, inbegripet uppgifter om huruvida den överförda tekniken eller projektet för kapacitetsuppbyggnad använts för begränsning av eller anpassning till konsekvenserna av klimatförändringen, mottagarland, där så är möjligt stödbelopp och typ av överförd teknik eller projekt för kapacitetsuppbyggnad.

| b) | Tillgänglig information för år X och efterföljande år om det planerade tillhandahållandet av stöd, inbegripet information om planerad verksamhet som avser offentligt finansierade projekt för tekniköverföring eller projekt för kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländer enligt UNFCCC och om teknik som ska överföras och projekt för kapacitetsuppbyggnad, inbegripet uppgifter om huruvida den överförda tekniken eller projektet för kapacitetsuppbyggnad är avsett för begränsning av eller anpassning till konsekvenserna av klimatförändringen, mottagarland, där så är möjligt stödbelopp och typ av överförd teknik eller typ av projekt för kapacitetsuppbyggnad. |
| --- | --- |

b)

Tillgänglig information för år X och efterföljande år om det planerade tillhandahållandet av stöd, inbegripet information om planerad verksamhet som avser offentligt finansierade projekt för tekniköverföring eller projekt för kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländer enligt UNFCCC och om teknik som ska överföras och projekt för kapacitetsuppbyggnad, inbegripet uppgifter om huruvida den överförda tekniken eller projektet för kapacitetsuppbyggnad är avsett för begränsning av eller anpassning till konsekvenserna av klimatförändringen, mottagarland, där så är möjligt stödbelopp och typ av överförd teknik eller typ av projekt för kapacitetsuppbyggnad.

Del 3

Rapportering av auktionsintäkter

Information som ska finnas i de rapporter som avses i artikel 19.2:

| a) | Information om användning av de intäkter som under år X-1 har genererats av medlemsstaten genom auktionering av utsläppsrätter i enlighet med artikel 10.1 i direktiv 2003/87/EG, bland annat information om sådana intäkter som har använts för ett eller flera av de syften som anges i artikel 10.3 i det direktivet, eller det ekonomiska värde som motsvarar dessa intäkter, och de åtgärder som vidtagits enligt den artikeln. |
| --- | --- |

a)

Information om användning av de intäkter som under år X-1 har genererats av medlemsstaten genom auktionering av utsläppsrätter i enlighet med artikel 10.1 i direktiv 2003/87/EG, bland annat information om sådana intäkter som har använts för ett eller flera av de syften som anges i artikel 10.3 i det direktivet, eller det ekonomiska värde som motsvarar dessa intäkter, och de åtgärder som vidtagits enligt den artikeln.

| b) | Information om den av medlemsstaten angivna användningen av alla intäkter som har genererats av medlemsstaten genom auktionering av utsläppsrätter för luftfart i enlighet med artikel 3d.1 eller 3d.2 i direktiv 2003/87/EG; denna information ska lämnas i enlighet med artikel 3d.4 i det direktivet. |
| --- | --- |

b)

Information om den av medlemsstaten angivna användningen av alla intäkter som har genererats av medlemsstaten genom auktionering av utsläppsrätter för luftfart i enlighet med artikel 3d.1 eller 3d.2 i direktiv 2003/87/EG; denna information ska lämnas i enlighet med artikel 3d.4 i det direktivet.

Auktionsintäkter som inte har betalats ut vid den tidpunkt då en medlemsstat inlämnar en rapport till kommissionen i enlighet med artikel 19.2 ska kvantifieras och rapporteras i rapporter för de efterföljande åren.

---

BILAGA IX

YTTERLIGARE RAPPORTERINGSSKYLDIGHETER

Del 1

Ytterligare rapporteringsskyldigheter vad gäller förnybar energi

Följande ytterligare information ska, om inte annat anges, tas med i enlighet med artikel 20 c:

| a) | Hur systemet med ursprungsgarantier för el, gas samt värme och kyla från förnybara energikällor fungerar, nivåerna för utfärdande och upphävande av ursprungsgarantier och den resulterande årliga nationella användningen av förnybar energi samt vilka åtgärder som vidtagits för att säkerställa tillförlitligheten och skydd mot bedrägerier. |
| --- | --- |

a)

Hur systemet med ursprungsgarantier för el, gas samt värme och kyla från förnybara energikällor fungerar, nivåerna för utfärdande och upphävande av ursprungsgarantier och den resulterande årliga nationella användningen av förnybar energi samt vilka åtgärder som vidtagits för att säkerställa tillförlitligheten och skydd mot bedrägerier.

| b) | Mängden biodrivmedel, biogas, förnybara drivmedel av icke-biologiskt ursprung, återvunna kolbaserade bränslen och förnybar elektricitet som används i transportsektorn och, om det är relevant, deras kapacitet att minska utsläppen av växthusgaser, varvid åtskillnad ska göras mellan bränslen som framställts av olika sorters livsmedels- och fodergrödor och varje typ av råvara som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

b)

Mängden biodrivmedel, biogas, förnybara drivmedel av icke-biologiskt ursprung, återvunna kolbaserade bränslen och förnybar elektricitet som används i transportsektorn och, om det är relevant, deras kapacitet att minska utsläppen av växthusgaser, varvid åtskillnad ska göras mellan bränslen som framställts av olika sorters livsmedels- och fodergrödor och varje typ av råvara som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001.

| c) | Förändringar när det gäller tillgänglighet, ursprung och användning av biomassaresurser för energiändamål. |
| --- | --- |

c)

Förändringar när det gäller tillgänglighet, ursprung och användning av biomassaresurser för energiändamål.

| d) | Förändringar när det gäller råvarupriser och markanvändning i medlemsstaten som kan kopplas till den ökade användningen av biomassa och andra former av energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

d)

Förändringar när det gäller råvarupriser och markanvändning i medlemsstaten som kan kopplas till den ökade användningen av biomassa och andra former av energi från förnybara energikällor.

| e) | Den beräknade överskottsproduktion av energi från förnybara energikällor som kan överföras till andra medlemsstater så att dessa efterlever artikel 3.3 i direktiv (EU) 2018/2001 och uppnå de nationella bidrag och utvecklingsbanor som avses i artikel 4 a.2 i den här förordningen. |
| --- | --- |

e)

Den beräknade överskottsproduktion av energi från förnybara energikällor som kan överföras till andra medlemsstater så att dessa efterlever artikel 3.3 i direktiv (EU) 2018/2001 och uppnå de nationella bidrag och utvecklingsbanor som avses i artikel 4 a.2 i den här förordningen.

| f) | I tillämpliga fall, den beräknade efterfrågan på energi från förnybara energikällor som ska tillgodoses från andra källor än inhemsk produktion fram till 2030, inklusive importerad råvara för biomassa. |
| --- | --- |

f)

I tillämpliga fall, den beräknade efterfrågan på energi från förnybara energikällor som ska tillgodoses från andra källor än inhemsk produktion fram till 2030, inklusive importerad råvara för biomassa.

| g) | Den tekniska utvecklingen och utnyttjandet av biodrivmedel från de råvaror för framställning som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

g)

Den tekniska utvecklingen och utnyttjandet av biodrivmedel från de råvaror för framställning som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001.

| h) | Den beräknade effekten av produktion eller användning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen på biologisk mångfald, vattenresurser, vattentillgång och vattenkvalitet, jordmånskvalitet och luftkvalitet inom medlemsstaten, om sådana uppgifter finns tillgängliga. |
| --- | --- |

h)

Den beräknade effekten av produktion eller användning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen på biologisk mångfald, vattenresurser, vattentillgång och vattenkvalitet, jordmånskvalitet och luftkvalitet inom medlemsstaten, om sådana uppgifter finns tillgängliga.

| i) | Konstaterade fall av bedrägeri i verksamhetskedjan för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. |
| --- | --- |

i)

Konstaterade fall av bedrägeri i verksamhetskedjan för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

| j) | Uppgifter om hur andelen biologiskt nedbrytbart avfall i det avfall som använts för energiproduktion beräknats samt vad som gjorts för att förbättra och verifiera dessa beräkningar. |
| --- | --- |

j)

Uppgifter om hur andelen biologiskt nedbrytbart avfall i det avfall som använts för energiproduktion beräknats samt vad som gjorts för att förbättra och verifiera dessa beräkningar.

| k) | El- och värmeproduktion från förnybar energi i byggnader, inklusive uppdelade uppgifter om energi som producerats, använts och matats in i nätet och som utvunnits ur solceller, solvärmesystem, biomassa, värmepumpar, geotermiska system samt övriga decentraliserade system för förnybar energi. |
| --- | --- |

k)

El- och värmeproduktion från förnybar energi i byggnader, inklusive uppdelade uppgifter om energi som producerats, använts och matats in i nätet och som utvunnits ur solceller, solvärmesystem, biomassa, värmepumpar, geotermiska system samt övriga decentraliserade system för förnybar energi.

| l) | I tillämpliga fall, andelen förnybar energi inom fjärrvärme samt förnybar energi som produceras av städer och gemenskaper för förnybar energi. |
| --- | --- |

l)

I tillämpliga fall, andelen förnybar energi inom fjärrvärme samt förnybar energi som produceras av städer och gemenskaper för förnybar energi.

| m) | Primärt utbud av fast biomassa (i 1 000 m3, utom med avseende på led 1 b iii, som ska anges i ton):






  1. | Skogsbiomassa som används för energiproduktion (inhemsk produktion och import):






  a) | Primär biomassa från skog som används direkt för energiproduktion:






  i) | Grenar och trädtoppar (frivillig rapportering), om sådana uppgifter finns tillgängliga |
| --- | --- | --- | --- | --- |

m)

Primärt utbud av fast biomassa (i 1 000 m3, utom med avseende på led 1 b iii, som ska anges i ton):

1.

Skogsbiomassa som används för energiproduktion (inhemsk produktion och import):

a)

Primär biomassa från skog som används direkt för energiproduktion:

i)

Grenar och trädtoppar (frivillig rapportering), om sådana uppgifter finns tillgängliga

| ii) | I tillämpliga fall, stubbar (frivillig rapportering) |
| --- | --- |

ii)

I tillämpliga fall, stubbar (frivillig rapportering)

| iii) | Rundvirke (uppdelat i industriellt rundvirke och brännved) |
| --- | --- |

iii)

Rundvirke (uppdelat i industriellt rundvirke och brännved)

| b) | I tillämpliga fall, skogsindustrins biprodukter som används direkt för energiproduktion:






  i) | I tillämpliga fall, bark |
| --- | --- | --- |

b)

I tillämpliga fall, skogsindustrins biprodukter som används direkt för energiproduktion:

i)

I tillämpliga fall, bark

| ii) | Flis, sågspån och annat träspån |
| --- | --- |

ii)

Flis, sågspån och annat träspån

| iii) | I tillämpliga fall, svartlut och råtallolja |
| --- | --- |

iii)

I tillämpliga fall, svartlut och råtallolja

| c) | Återvunnet trä som används direkt för energiproduktion, om sådana uppgifter finns tillgängliga |
| --- | --- |

c)

Återvunnet trä som används direkt för energiproduktion, om sådana uppgifter finns tillgängliga

| d) | Bearbetat träbaserat bränsle som framställs av råvaror som inte redovisats i led 1 a, b eller c:






  i) | I tillämpliga fall, träkol |
| --- | --- | --- |

d)

Bearbetat träbaserat bränsle som framställs av råvaror som inte redovisats i led 1 a, b eller c:

i)

I tillämpliga fall, träkol

| ii) | Träpelletar och träbriketter |
| --- | --- |

ii)

Träpelletar och träbriketter

| 2. | Agrobiomassa som används för energiproduktion (inhemsk produktion, import och export), om sådana uppgifter finns tillgängliga:






  a) | Energigrödor för el- eller värmeproduktion (t.ex. skottskog med kort omloppstid) |
| --- | --- | --- |

2.

Agrobiomassa som används för energiproduktion (inhemsk produktion, import och export), om sådana uppgifter finns tillgängliga:

a)

Energigrödor för el- eller värmeproduktion (t.ex. skottskog med kort omloppstid)

| b) | Skörderestprodukter för el- eller värmeproduktion |
| --- | --- |

b)

Skörderestprodukter för el- eller värmeproduktion

| 3. | Biomassa från organiskt avfall som används för energiproduktion (inhemsk produktion, import och export), om sådana uppgifter finns tillgängliga:






  a) | Organiska fraktioner av industriavfall |
| --- | --- | --- |

3.

Biomassa från organiskt avfall som används för energiproduktion (inhemsk produktion, import och export), om sådana uppgifter finns tillgängliga:

a)

Organiska fraktioner av industriavfall

| b) | Organiska fraktioner av kommunalt avfall |
| --- | --- |

b)

Organiska fraktioner av kommunalt avfall

| c) | Avloppsslam |
| --- | --- |

c)

Avloppsslam

| n) | Slutlig energianvändning av fast biomassa (mängden fast biomassa som används för energiproduktion inom följande sektorer):






  1. | Energisektorn:






  a) | Elektricitet |
| --- | --- | --- | --- |

n)

Slutlig energianvändning av fast biomassa (mängden fast biomassa som används för energiproduktion inom följande sektorer):

1.

Energisektorn:

a)

Elektricitet

| b) | Kraftvärme |
| --- | --- |

b)

Kraftvärme

| c) | Värme |
| --- | --- |

c)

Värme

| 2. | Industrisektorn internt (använd och egenproducerad el, kraftvärme och värme) |
| --- | --- |

2.

Industrisektorn internt (använd och egenproducerad el, kraftvärme och värme)

| 3. | Hushållens direkta slutanvändning |
| --- | --- |

3.

Hushållens direkta slutanvändning

| 4. | Övrigt |
| --- | --- |

4.

Övrigt

Del 2

Ytterligare rapporteringsskyldigheter vad gäller energieffektivitet

När det gäller energieffektivitet ska följande kompletterande information läggas till i enlighet med artikel 21 c:

| a) | Viktiga lagstiftningsåtgärder och andra styrmedel, finansieringsåtgärder och program som genomförs år X-2 och X-1 (där X är det år då rapporten ska utarbetas) för att nå de mål som avses i artikel 4 b som främjar energitjänstemarknaderna och förbättrar byggnaders energiprestanda, åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur samt värme och kyla och för att förbättra informationen och kompetensen samt andra åtgärder för att främja energieffektiviteten. |
| --- | --- |

a)

Viktiga lagstiftningsåtgärder och andra styrmedel, finansieringsåtgärder och program som genomförs år X-2 och X-1 (där X är det år då rapporten ska utarbetas) för att nå de mål som avses i artikel 4 b som främjar energitjänstemarknaderna och förbättrar byggnaders energiprestanda, åtgärder för att utnyttja energieffektivitetspotentialen i gas- och elinfrastruktur samt värme och kyla och för att förbättra informationen och kompetensen samt andra åtgärder för att främja energieffektiviteten.

| b) | Den ackumulerade mängd energibesparingar som uppnåtts genom artikel 7 i direktiv 2012/27/EU åren X-3 och X-2. |
| --- | --- |

b)

Den ackumulerade mängd energibesparingar som uppnåtts genom artikel 7 i direktiv 2012/27/EU åren X-3 och X-2.

| c) | Den mängd besparingar som uppnåtts genom policyåtgärder som syftar till att minska energifattigdom i enlighet med artikel 7.11 i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

c)

Den mängd besparingar som uppnåtts genom policyåtgärder som syftar till att minska energifattigdom i enlighet med artikel 7.11 i direktiv 2012/27/EU.

| d) | I tillämpliga fall, den mängd besparingar som uppnåtts i enlighet med artikel 7.4 c i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

d)

I tillämpliga fall, den mängd besparingar som uppnåtts i enlighet med artikel 7.4 c i direktiv 2012/27/EU.

| e) | Framsteg inom respektive sektor och skälen till varför energianvändningen förblev stabil eller ökade år X-3 och X-2 inom sektorer för slutlig energikonsumtion. |
| --- | --- |

e)

Framsteg inom respektive sektor och skälen till varför energianvändningen förblev stabil eller ökade år X-3 och X-2 inom sektorer för slutlig energikonsumtion.

| f) | Total byggnadsarea i byggnader med en total användbar golvyta på mer än 250 m2 som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i medlemsstaterna och som den 1 januari år X-2 och X-1 inte uppfyller de energiprestandakrav som avses i artikel 5.1 i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

f)

Total byggnadsarea i byggnader med en total användbar golvyta på mer än 250 m2 som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i medlemsstaterna och som den 1 januari år X-2 och X-1 inte uppfyller de energiprestandakrav som avses i artikel 5.1 i direktiv 2012/27/EU.

| g) | Total byggnadsarea i uppvärmda och/eller kylda byggnader som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i medlemsstaterna och som renoverades år X-3 och X-2, och som avses i artikel 5.1 i direktiv 2012/27/EU, eller de energibesparingar i sådana byggnader som avses i artikel 5.6 i direktiv 2012/27/EU som kommer i fråga och som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter. |
| --- | --- |

g)

Total byggnadsarea i uppvärmda och/eller kylda byggnader som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i medlemsstaterna och som renoverades år X-3 och X-2, och som avses i artikel 5.1 i direktiv 2012/27/EU, eller de energibesparingar i sådana byggnader som avses i artikel 5.6 i direktiv 2012/27/EU som kommer i fråga och som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter.

| h) | Antalet energibesiktningar som genomförts år X-3 och X-2. Dessutom det totala uppskattade antalet stora företag inom deras territorium som omfattas av artikel 8.4 i direktiv 2012/27/EU, och antalet energibesiktningar som genomförts i dessa företag år X-3 och X-2. |
| --- | --- |

h)

Antalet energibesiktningar som genomförts år X-3 och X-2. Dessutom det totala uppskattade antalet stora företag inom deras territorium som omfattas av artikel 8.4 i direktiv 2012/27/EU, och antalet energibesiktningar som genomförts i dessa företag år X-3 och X-2.

| i) | Nationell primärenergifaktor som tillämpas på el och en motivering om denna avviker från den standardkoefficient som avses i fotnot (3) i bilaga IV till direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

i)

Nationell primärenergifaktor som tillämpas på el och en motivering om denna avviker från den standardkoefficient som avses i fotnot (3) i bilaga IV till direktiv 2012/27/EU.

| j) | Antal och golvyta år X-2 och X-1 för nya och renoverade nära-nollenergibyggnader enligt artikel 9 i direktiv 2010/31/EU, vid behov på grundval av statistiska stickprov. |
| --- | --- |

j)

Antal och golvyta år X-2 och X-1 för nya och renoverade nära-nollenergibyggnader enligt artikel 9 i direktiv 2010/31/EU, vid behov på grundval av statistiska stickprov.

| k) | En webblänk till den webbplats där den förteckning över eller det gränssnitt för leverantörer av energitjänster som avses i artikel 18.1 c i direktiv 2012/27/EU finns tillgänglig. |
| --- | --- |

k)

En webblänk till den webbplats där den förteckning över eller det gränssnitt för leverantörer av energitjänster som avses i artikel 18.1 c i direktiv 2012/27/EU finns tillgänglig.

---

BILAGA X

RAPPORT OM HÅLLBAR BIOENERGI I UNIONEN

EU-rapporten om hållbar bioenergi som gäller energi från biomassa och som kommissionen antar vartannat år tillsammans med rapporten om tillståndet i energiunionen i enlighet med artikel 35.2 d, ska åtminstone innehålla följande information:

| a) | De relativa miljömässiga fördelarna med och kostnaderna för olika biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen, effekterna av unionens importpolitik på dem, konsekvenserna för försörjningstryggheten samt sätten att nå jämvikt mellan inhemsk produktion och import. |
| --- | --- |

a)

De relativa miljömässiga fördelarna med och kostnaderna för olika biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen, effekterna av unionens importpolitik på dem, konsekvenserna för försörjningstryggheten samt sätten att nå jämvikt mellan inhemsk produktion och import.

| b) | Konsekvenserna av produktion och användning av biomassa på hållbarhet i unionen och tredjeländer, inbegripet konsekvenserna för den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

b)

Konsekvenserna av produktion och användning av biomassa på hållbarhet i unionen och tredjeländer, inbegripet konsekvenserna för den biologiska mångfalden.

| c) | Uppgifter om och analyser av tillgången på hållbar biomassa och hur stor efterfrågan är nu och i framtiden, bl.a. effekterna av ökad efterfrågan på biomassa för de sektorer som använder biomassa. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om och analyser av tillgången på hållbar biomassa och hur stor efterfrågan är nu och i framtiden, bl.a. effekterna av ökad efterfrågan på biomassa för de sektorer som använder biomassa.

| d) | Den tekniska utvecklingen och utnyttjandet av biodrivmedel från de råvaror för framställning som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001, och en bedömning av tillgången på råvaror och konkurrensen om resurserna, med hänsyn tagen till de principer för den cirkulära ekonomin och för den avfallshierarki som fastställs i direktiv 2008/98/EG. |
| --- | --- |

d)

Den tekniska utvecklingen och utnyttjandet av biodrivmedel från de råvaror för framställning som förtecknas i bilaga IX till direktiv (EU) 2018/2001, och en bedömning av tillgången på råvaror och konkurrensen om resurserna, med hänsyn tagen till de principer för den cirkulära ekonomin och för den avfallshierarki som fastställs i direktiv 2008/98/EG.

| e) | Information om och analys av tillgängliga vetenskapliga forskningsresultat avseende indirekt ändring av markanvändning när det gäller samtliga produktionskedjor, tillsammans med en bedömning av huruvida det osäkerhetsintervall som konstateras vid den analys som ligger till grund för beräkningen av utsläpp som orsakas genom indirekt ändring av markanvändning kan begränsas och huruvida eventuell inverkan av unionens politik såsom miljö-, klimat- och jordbrukspolitiken kan spela in. |
| --- | --- |

e)

Information om och analys av tillgängliga vetenskapliga forskningsresultat avseende indirekt ändring av markanvändning när det gäller samtliga produktionskedjor, tillsammans med en bedömning av huruvida det osäkerhetsintervall som konstateras vid den analys som ligger till grund för beräkningen av utsläpp som orsakas genom indirekt ändring av markanvändning kan begränsas och huruvida eventuell inverkan av unionens politik såsom miljö-, klimat- och jordbrukspolitiken kan spela in.

| f) | Både vad gäller tredjeländer och medlemsstater som är viktiga källor till biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som förbrukas inom unionen, information om nationella åtgärder som vidtagits för att följa de kriterier för hållbarhet och minskning av växthusgasutsläppen som anges i artikel 29.2–29.7 och 29.10 i direktiv (EU) 2018/2001, för att skydda mark, vatten och luft. |
| --- | --- |

f)

Både vad gäller tredjeländer och medlemsstater som är viktiga källor till biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som förbrukas inom unionen, information om nationella åtgärder som vidtagits för att följa de kriterier för hållbarhet och minskning av växthusgasutsläppen som anges i artikel 29.2–29.7 och 29.10 i direktiv (EU) 2018/2001, för att skydda mark, vatten och luft.

| g) | Aggregerad information från den databas som avses i artikel 28.2 i direktiv (EU) 2018/2001. |
| --- | --- |

g)

Aggregerad information från den databas som avses i artikel 28.2 i direktiv (EU) 2018/2001.

Kommissionen ska när den rapporterar om minskade växthusgasutsläpp från användningen av biomassa använda de volymer som rapporterats av medlemsstaterna i enlighet med del 1 punkt b i bilaga IX till denna förordning, inbegripet de preliminära medelvärdena för de beräknade utsläpp som orsakas genom indirekt ändring av markanvändning och därtill kopplat intervall härlett från känslighetsanalysen enligt bilaga VIII till direktiv (EU) 2018/2001. Kommissionen ska offentliggöra uppgifter om de preliminära medelvärdena för de beräknade utsläpp som orsakas genom indirekta ändringar av markanvändningen och därtill kopplat intervall härlett från känslighetsanalysen. Kommissionen ska dessutom bedöma om och hur uppskattningen av minskningarna av direkta utsläpp kan förändras om allokering till samprodukter beaktas vid användningen av substitutionsmetoden.

---

BILAGA XI

FRIVILLIGA SYSTEM OM VILKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT ETT BESLUT ENLIGT ARTIKEL 30.4 I DIREKTIV (EU) 2018/2001

Rapporten om frivilliga system för vilka kommissionen har antagit ett beslut enligt artikel 30.4 i direktiv (EU) 2018/2001 och som kommissionen i enlighet med artikel 35.2 e i denna förordning ska anta vartannat år tillsammans med rapporten om tillståndet i energiunionen, ska innehålla kommissionens bedömning av åtminstone

| a) | granskningarnas oberoende, metod och frekvens, både i förhållande till vad som anges i dessa avseenden i dokumentationen om systemet, vid den tidpunkt då det berörda systemet godkändes av kommissionen, och med avseende på branschstandarder för bästa praxis, |
| --- | --- |

a)

granskningarnas oberoende, metod och frekvens, både i förhållande till vad som anges i dessa avseenden i dokumentationen om systemet, vid den tidpunkt då det berörda systemet godkändes av kommissionen, och med avseende på branschstandarder för bästa praxis,

| b) | tillgänglighet, erfarenhet och öppenhet beträffande tillämpningen av metoder för att upptäcka och åtgärda bristande efterlevnad, framför allt när det gäller att hantera förekomst av eller påståenden om allvarliga förseelser som har begåtts av systemets medlemmar, |
| --- | --- |

b)

tillgänglighet, erfarenhet och öppenhet beträffande tillämpningen av metoder för att upptäcka och åtgärda bristande efterlevnad, framför allt när det gäller att hantera förekomst av eller påståenden om allvarliga förseelser som har begåtts av systemets medlemmar,

| c) | öppenhet, framför allt när det gäller systemets tillgänglighet och tillgången till översättningar på de tillämpliga språken i de länder och regioner som råvarorna kommer från, förteckningar över godkända aktörer och relevanta certifikat samt granskningsrapporter, |
| --- | --- |

c)

öppenhet, framför allt när det gäller systemets tillgänglighet och tillgången till översättningar på de tillämpliga språken i de länder och regioner som råvarorna kommer från, förteckningar över godkända aktörer och relevanta certifikat samt granskningsrapporter,

| d) | berörda parters delaktighet, framför allt när det gäller samråd med urbefolkningar och lokalsamhällen före beslutsfattande vid utarbetandet och översynen av systemet samt under granskningar liksom den respons som ges åt deras bidrag, |
| --- | --- |

d)

berörda parters delaktighet, framför allt när det gäller samråd med urbefolkningar och lokalsamhällen före beslutsfattande vid utarbetandet och översynen av systemet samt under granskningar liksom den respons som ges åt deras bidrag,

| e) | systemets allmänna tillförlitlighet, framför allt mot bakgrund av bestämmelserna om ackreditering av granskare och relevanta systemorgan samt om deras lämplighet och oberoende, |
| --- | --- |

e)

systemets allmänna tillförlitlighet, framför allt mot bakgrund av bestämmelserna om ackreditering av granskare och relevanta systemorgan samt om deras lämplighet och oberoende,

| f) | marknadsuppdatering av systemet, antal certifierade råvaror och biodrivmedel, uppdelade på ursprungsland och typ, samt antal deltagare, om sådana uppgifter finns tillgängliga, |
| --- | --- |

f)

marknadsuppdatering av systemet, antal certifierade råvaror och biodrivmedel, uppdelade på ursprungsland och typ, samt antal deltagare, om sådana uppgifter finns tillgängliga,

| g) | vinster i termer av smidighet och effektivitet med att införa ett kontrollsystem som säkerställer att medlemmarna respekterar de hållbarhetskriterier som föreskrivs i ovannämnda system samt förhindra bedrägerier med särskild uppmärksamhet på upptäckt, hantering och uppföljning av misstänkta bedrägerier och andra oegentligheter samt där så är lämpligt det antal fall av bedrägerier eller oegentligheter som upptäckts, |
| --- | --- |

g)

vinster i termer av smidighet och effektivitet med att införa ett kontrollsystem som säkerställer att medlemmarna respekterar de hållbarhetskriterier som föreskrivs i ovannämnda system samt förhindra bedrägerier med särskild uppmärksamhet på upptäckt, hantering och uppföljning av misstänkta bedrägerier och andra oegentligheter samt där så är lämpligt det antal fall av bedrägerier eller oegentligheter som upptäckts,

| h) | alternativ i fråga om de enheter som ska bemyndigas att erkänna och utöva tillsyn över certifieringsorgan, |
| --- | --- |

h)

alternativ i fråga om de enheter som ska bemyndigas att erkänna och utöva tillsyn över certifieringsorgan,

| i) | kriterier för erkännande eller ackreditering av certifieringsorgan, |
| --- | --- |

i)

kriterier för erkännande eller ackreditering av certifieringsorgan,

| j) | regler för hur tillsynen av certifieringsorganen ska utföras, |
| --- | --- |

j)

regler för hur tillsynen av certifieringsorganen ska utföras,

| k) | sätt att underlätta eller förbättra främjandet av bästa praxis. |
| --- | --- |

k)

sätt att underlätta eller förbättra främjandet av bästa praxis.

---

BILAGA XII

NATIONELLA INVENTERINGSSYSTEM

Den information som avses i artikel 37 ska omfatta följande:

| a) | Data om och metoder som rapporteras för verksamhet och anläggningar enligt direktiv 2003/87/EG i syfte att utarbeta nationella växthusgasinventeringar och i syfte att säkerställa konsistens mellan de rapporterade utsläppen av växthusgaser enligt EU ETS och de nationella växthusgasinventeringarna. |
| --- | --- |

a)

Data om och metoder som rapporteras för verksamhet och anläggningar enligt direktiv 2003/87/EG i syfte att utarbeta nationella växthusgasinventeringar och i syfte att säkerställa konsistens mellan de rapporterade utsläppen av växthusgaser enligt EU ETS och de nationella växthusgasinventeringarna.

| b) | Data som samlas in via de rapporteringssystem för fluorerade gaser för de relevanta sektorerna som upprättats enligt artikel 20 i förordning (EU) nr 517/2014 för utarbetande av nationella växthusgasinventeringar. |
| --- | --- |

b)

Data som samlas in via de rapporteringssystem för fluorerade gaser för de relevanta sektorerna som upprättats enligt artikel 20 i förordning (EU) nr 517/2014 för utarbetande av nationella växthusgasinventeringar.

| c) | Utsläpp, underliggande data och metoder som anläggningar enligt förordning (EG) nr 166/2006 har rapporterat för utarbetande av nationella växthusgasinventeringar. |
| --- | --- |

c)

Utsläpp, underliggande data och metoder som anläggningar enligt förordning (EG) nr 166/2006 har rapporterat för utarbetande av nationella växthusgasinventeringar.

| d) | Data som rapporterats enligt förordning (EG) nr 1099/2008. |
| --- | --- |

d)

Data som rapporterats enligt förordning (EG) nr 1099/2008.

| e) | Data som samlats in via den geografiska spårningen av arealer inom ramen för befintliga unions- och medlemsstatsprogram och undersökningar, inklusive den statistiska ramundersökningen av markanvändning och marktäckning (Lucas) och Copernicusprogrammet. |
| --- | --- |

e)

Data som samlats in via den geografiska spårningen av arealer inom ramen för befintliga unions- och medlemsstatsprogram och undersökningar, inklusive den statistiska ramundersökningen av markanvändning och marktäckning (Lucas) och Copernicusprogrammet.

---

BILAGA XIII

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EU) nr 525/2013 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1.1 |
| Artikel 2 | — |
| Artikel 3 | — |
| Artikel 4 | Artikel 15 |
| Artikel 5 | Artikel 37.1, 37.2 och 37.6, bilaga XII |
| Artikel 6 | Artikel 37.3 och 37.6 |
| Artikel 7 | Artikel 26.3, 26.4, 26.6 och 26.7, bilaga V |
| Artikel 8 | Artikel 26.2 och 26.7 |
| Artikel 9 | Artikel 37.4 och 37.5 |
| Artikel 10 | Artikel 40 |
| Artikel 11 | — |
| Artikel 12 | Artikel 39 |
| Artikel 13 | Artikel 18.1 a, 18.3 och 18.4, bilaga VI |
| Artikel 14 | Artikel 18.1 b, 18.2, 18.3 och 18.4, bilaga VII |
| Artikel 15 | Artikel 19.1, bilaga VIII del 1 |
| Artikel 16 | Artikel 19.3, bilaga VIII del 2 |
| Artikel 17 | Artikel 19.2, 19.4 och 19.5, bilaga VIII del 3 |
| Artikel 18 | Artikel 17.2 andra stycket |
| Artikel 19 | — |
| Artikel 20 | — |
| Artikel 21 | Artikel 29.1 c, 29.5 och 29.7 |
| Artikel 22 | — |
| Artikel 23 | Artikel 41.1 d, e, f, g och h |
| Artikel 24 | Artikel 42 |
| Artikel 25 | — |
| Artikel 26 | Artikel 44.1 a, 44.2, 44.3 och 44.6 |
| Artikel 27 | — |
| Artikel 28 | Artikel 57 |
| Artikel 29 | — |

Förordning (EU) nr 525/2013

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 1.1

Artikel 2

—

Artikel 3

—

Artikel 4

Artikel 15

Artikel 5

Artikel 37.1, 37.2 och 37.6, bilaga XII

Artikel 6

Artikel 37.3 och 37.6

Artikel 7

Artikel 26.3, 26.4, 26.6 och 26.7, bilaga V

Artikel 8

Artikel 26.2 och 26.7

Artikel 9

Artikel 37.4 och 37.5

Artikel 10

Artikel 40

Artikel 11

—

Artikel 12

Artikel 39

Artikel 13

Artikel 18.1 a, 18.3 och 18.4, bilaga VI

Artikel 14

Artikel 18.1 b, 18.2, 18.3 och 18.4, bilaga VII

Artikel 15

Artikel 19.1, bilaga VIII del 1

Artikel 16

Artikel 19.3, bilaga VIII del 2

Artikel 17

Artikel 19.2, 19.4 och 19.5, bilaga VIII del 3

Artikel 18

Artikel 17.2 andra stycket

Artikel 19

—

Artikel 20

—

Artikel 21

Artikel 29.1 c, 29.5 och 29.7

Artikel 22

—

Artikel 23

Artikel 41.1 d, e, f, g och h

Artikel 24

Artikel 42

Artikel 25

—

Artikel 26

Artikel 44.1 a, 44.2, 44.3 och 44.6

Artikel 27

—

Artikel 28

Artikel 57

Artikel 29

—

---

| 21.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 328/78 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 328/78

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2018/2000

av den 12 december 2018

om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 vad gäller förnyade åtaganden avseende de återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av rådets beslut (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 eller omfördelning av dessa belopp till andra åtgärder inom ramen för de nationella programmen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 78.2, 79.2 och 79.4,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

| (1) | Syftet med denna förordning är att möjliggöra förnyade åtaganden avseende de återstående belopp som anslagits till stöd för det genomförande av rådets beslut (EU) 2015/1523 (2) och (EU) 2015/1601 (3) som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 (4), eller omfördelning av dessa belopp till andra åtgärder inom de nationella programmen i enlighet med unionens prioriteringar och medlemsstaternas behov på specifika områden inom asyl och migration. Ett annat syfte är att säkerställa att ett sådant förnyat åtagande eller en sådan omfördelning sker på ett transparent sätt. |
| --- | --- |

(1)

Syftet med denna förordning är att möjliggöra förnyade åtaganden avseende de återstående belopp som anslagits till stöd för det genomförande av rådets beslut (EU) 2015/1523 (2) och (EU) 2015/1601 (3) som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 (4), eller omfördelning av dessa belopp till andra åtgärder inom de nationella programmen i enlighet med unionens prioriteringar och medlemsstaternas behov på specifika områden inom asyl och migration. Ett annat syfte är att säkerställa att ett sådant förnyat åtagande eller en sådan omfördelning sker på ett transparent sätt.

| (2) | Kommissionen anslog medel till medlemsstaternas nationella program inom ramen för asyl-, migrations- och integrationsfonden till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601. Beslut (EU) 2015/1601 ändrades genom rådets beslut (EU) 2016/1754 (5). Dessa beslut har nu upphört att gälla. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen anslog medel till medlemsstaternas nationella program inom ramen för asyl-, migrations- och integrationsfonden till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601. Beslut (EU) 2015/1601 ändrades genom rådets beslut (EU) 2016/1754 (5). Dessa beslut har nu upphört att gälla.

| (3) | Vissa medel som tilldelats genom besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 under 2016 – och i några fall under 2017 – är fortfarande tillgängliga i medlemsstaternas nationella program. |
| --- | --- |

(3)

Vissa medel som tilldelats genom besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 under 2016 – och i några fall under 2017 – är fortfarande tillgängliga i medlemsstaternas nationella program.

| (4) | Det bör vara möjligt för medlemsstaterna att använda återstående belopp till att fortsatt genomföra omplaceringar genom förnyade åtaganden avseende dessa för samma åtgärd inom de nationella programmen. Medlemsstaterna bör förnya sina åtaganden avseende, eller överföra, minst 20 % av dessa belopp till åtgärder inom nationella program för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd, för vidarebosättning eller annat temporärt mottagande på humanitär grund, samt för förberedande åtgärder för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd efter deras ankomst till unionen, inbegripet sjövägen, eller för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd. Sådana åtgärder bör endast omfatta de åtgärder som avses i artikel 5.1 andra stycket a, b, e och f i förordning (EU) nr 516/2014. |
| --- | --- |

(4)

Det bör vara möjligt för medlemsstaterna att använda återstående belopp till att fortsatt genomföra omplaceringar genom förnyade åtaganden avseende dessa för samma åtgärd inom de nationella programmen. Medlemsstaterna bör förnya sina åtaganden avseende, eller överföra, minst 20 % av dessa belopp till åtgärder inom nationella program för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd, för vidarebosättning eller annat temporärt mottagande på humanitär grund, samt för förberedande åtgärder för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd efter deras ankomst till unionen, inbegripet sjövägen, eller för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd. Sådana åtgärder bör endast omfatta de åtgärder som avses i artikel 5.1 andra stycket a, b, e och f i förordning (EU) nr 516/2014.

| (5) | Om det är vederbörligen motiverat i översynen av medlemsstaternas nationella program bör det vara möjligt för medlemsstaterna att använda upp till 80 % av dessa belopp för att hantera andra utmaningar inom områdena asyl och migration i enlighet med förordning (EU) nr 516/2014. Medlemsstaternas behov på dessa områden är fortfarande betydande. Förnyade åtaganden avseende återstående belopp för samma åtgärd, eller överföring av beloppen till andra åtgärder inom det nationella programmet bör vara möjligt endast en gång och med kommissionens godkännande. Medlemsstaterna bör säkerställa att tilldelningen av medel sker med full respekt för de principer som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (6), särskilt principerna om effektivitet och öppenhet. |
| --- | --- |

(5)

Om det är vederbörligen motiverat i översynen av medlemsstaternas nationella program bör det vara möjligt för medlemsstaterna att använda upp till 80 % av dessa belopp för att hantera andra utmaningar inom områdena asyl och migration i enlighet med förordning (EU) nr 516/2014. Medlemsstaternas behov på dessa områden är fortfarande betydande. Förnyade åtaganden avseende återstående belopp för samma åtgärd, eller överföring av beloppen till andra åtgärder inom det nationella programmet bör vara möjligt endast en gång och med kommissionens godkännande. Medlemsstaterna bör säkerställa att tilldelningen av medel sker med full respekt för de principer som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (6), särskilt principerna om effektivitet och öppenhet.

| (6) | Den målgrupp som är berättigad till överföring samt antalet medlemsstater från vilka överföringar äger rum bör utvidgas för att ge medlemsstaterna större handlingsutrymme vid överföringar, med beaktande av de särskilda behoven för ensamkommande barns eller andra utsatta sökandes särskilda behov och den särskilda situationen för familjemedlemmar till personer som åtnjuter internationellt skydd. De särskilda bestämmelserna om schablonbelopp för vidarebosättning och överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan bör återspegla denna utvidgning. |
| --- | --- |

(6)

Den målgrupp som är berättigad till överföring samt antalet medlemsstater från vilka överföringar äger rum bör utvidgas för att ge medlemsstaterna större handlingsutrymme vid överföringar, med beaktande av de särskilda behoven för ensamkommande barns eller andra utsatta sökandes särskilda behov och den särskilda situationen för familjemedlemmar till personer som åtnjuter internationellt skydd. De särskilda bestämmelserna om schablonbelopp för vidarebosättning och överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan bör återspegla denna utvidgning.

| (7) | Medlemsstaterna och kommissionen bör ha tillräckligt med tid på sig att se över de nationella programmen för att ta hänsyn till relevanta förändringar som föreskrivs i denna förordning. Därför bör ett undantag från artikel 50.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 (7) tillämpas på de återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601, genom vilket tidsfristen för tillbakadragande förlängs med sex månader i syfte att förfarandet för översyn av de nationella programmen ska slutföras, i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014. |
| --- | --- |

(7)

Medlemsstaterna och kommissionen bör ha tillräckligt med tid på sig att se över de nationella programmen för att ta hänsyn till relevanta förändringar som föreskrivs i denna förordning. Därför bör ett undantag från artikel 50.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 (7) tillämpas på de återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601, genom vilket tidsfristen för tillbakadragande förlängs med sex månader i syfte att förfarandet för översyn av de nationella programmen ska slutföras, i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014.

| (8) | Medlemsstaterna bör också ha tillräckligt med tid på sig för att använda de belopp som anslagits på nytt till samma åtgärd eller överförts till andra åtgärder före tillbakadragandet av dessa belopp. När sådana förnyade åtaganden eller överföringar av belopp enligt det nationella programmet godkänns av kommissionen bör de berörda beloppen därför anses ha anslagits under året för den översyn av det nationella programmet varigenom det förnyade åtagandet eller överföringen godkändes. |
| --- | --- |

(8)

Medlemsstaterna bör också ha tillräckligt med tid på sig för att använda de belopp som anslagits på nytt till samma åtgärd eller överförts till andra åtgärder före tillbakadragandet av dessa belopp. När sådana förnyade åtaganden eller överföringar av belopp enligt det nationella programmet godkänns av kommissionen bör de berörda beloppen därför anses ha anslagits under året för den översyn av det nationella programmet varigenom det förnyade åtagandet eller överföringen godkändes.

| (9) | Kommissionen bör årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om användningen av resurser för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd och personer som åtnjuter internationellt skydd, särskilt när det gäller överföringar av belopp till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen bör årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om användningen av resurser för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd och personer som åtnjuter internationellt skydd, särskilt när det gäller överföringar av belopp till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet i enlighet med denna förordning.

| (10) | Denna förordning påverkar inte de medel som finns tillgängliga i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 516/2014. |
| --- | --- |

(10)

Denna förordning påverkar inte de medel som finns tillgängliga i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 516/2014.

| (11) | Strävan efter att uppnå målen med denna förordning påverkar inte de pågående förhandlingarna om revideringen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 (8). |
| --- | --- |

(11)

Strävan efter att uppnå målen med denna förordning påverkar inte de pågående förhandlingarna om revideringen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 (8).

| (12) | I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket. |
| --- | --- |

(12)

I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.

| (13) | I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland genom en skrivelse av den 7 december 2018 meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

(13)

I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland genom en skrivelse av den 7 december 2018 meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.

| (14) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. |
| --- | --- |

(14)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.

| (15) | Med avseende på behovet av att undvika tillbakadragande av återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 bör denna förordning träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(15)

Med avseende på behovet av att undvika tillbakadragande av återstående belopp som anslagits till stöd för genomförandet av besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 bör denna förordning träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

| (16) | Om förordning (EU) nr 516/2014 inte ändras före utgången av 2018 kommer de relevanta medlen inte längre att kunna användas av medlemsstaterna inom ramen för de nationella program som stöds av asyl-, migrations- och integrationsfonden. Med beaktande av att ändringen av förordning (EU) nr 516/2014 är brådskande har det ansetts lämpligt att föreskriva ett undantag från den åttaveckorsperiod som avses i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till EU-fördraget, EUF-fördraget och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. |
| --- | --- |

(16)

Om förordning (EU) nr 516/2014 inte ändras före utgången av 2018 kommer de relevanta medlen inte längre att kunna användas av medlemsstaterna inom ramen för de nationella program som stöds av asyl-, migrations- och integrationsfonden. Med beaktande av att ändringen av förordning (EU) nr 516/2014 är brådskande har det ansetts lämpligt att föreskriva ett undantag från den åttaveckorsperiod som avses i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till EU-fördraget, EUF-fördraget och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.

| (17) | Förordning (EU) nr 516/2014 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(17)

Förordning (EU) nr 516/2014 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EU) nr 516/2014 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 18 ska ändras på följande sätt:






  a) | Rubriken ska ersättas med följande:

  ”

  Resurser för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd

  ”. |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 18 ska ändras på följande sätt:

a)

Rubriken ska ersättas med följande:

”

  Resurser för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd

  ”.

| b) | I punkt 1 ska orden ”person som åtnjuter internationellt skydd” ersättas med ”person som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd”. |
| --- | --- |

b)

I punkt 1 ska orden ”person som åtnjuter internationellt skydd” ersättas med ”person som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd”.

| c) | Punkt 3 ska ersättas med följande:

  ”3.   De ytterligare belopp som avses i punkt 1 i denna artikel ska tilldelas medlemsstaterna första gången genom det individuella finansieringsbeslutet om godkännande av deras nationella program i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014 och senare genom ett finansieringsbeslut som bifogas beslutet om godkännande av deras nationella program. Förnyade åtaganden avseende dessa belopp för samma åtgärd inom ramen för det nationella programmet, eller överföringar av dessa belopp till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet, ska vara möjligt om detta vederbörligen motiveras i översynen av det relevanta nationella programmet. Ett förnyat åtagande avseende eller en överföring av ett belopp får endast göras en gång. Kommissionen ska godkänna det förnyade åtagandet eller överföringen genom en översyn av det nationella programmet.
  När det gäller belopp som härrör från de provisoriska åtgärder som fastställs i rådets beslut (EU) 2015/1523 (*1) och (EU) 2015/1601 (*2) ska medlemsstaterna, i syfte att öka solidariteten och i enlighet med artikel 80 i EUF-fördraget, tilldela minst 20 % av dessa belopp till åtgärder inom ramen för nationella program för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd, för vidarebosättning eller annat temporärt mottagande på humanitär grund, samt för förberedande åtgärder för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd efter deras ankomst till unionen, inbegripet sjövägen, eller för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd. Sådana åtgärder får inte inbegripa några åtgärder i samband med förvar. Om en medlemsstat gör ett förnyat åtagande eller överför resurser som understiger denna lägsta procentsats, kan mellanskillnaden mellan det förnyade åtagandet eller det överförda beloppet och den lägsta procentsatsen inte överföras till andra åtgärder inom det nationella programmet.


  (*1)  Rådets beslut (EU) 2015/1523 av den 14 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 239, 15.9.2015, s. 146)."


  (*2)  Rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 22 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 248, 24.9.2015, s. 80).”
  " |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   De ytterligare belopp som avses i punkt 1 i denna artikel ska tilldelas medlemsstaterna första gången genom det individuella finansieringsbeslutet om godkännande av deras nationella program i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014 och senare genom ett finansieringsbeslut som bifogas beslutet om godkännande av deras nationella program. Förnyade åtaganden avseende dessa belopp för samma åtgärd inom ramen för det nationella programmet, eller överföringar av dessa belopp till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet, ska vara möjligt om detta vederbörligen motiveras i översynen av det relevanta nationella programmet. Ett förnyat åtagande avseende eller en överföring av ett belopp får endast göras en gång. Kommissionen ska godkänna det förnyade åtagandet eller överföringen genom en översyn av det nationella programmet.

När det gäller belopp som härrör från de provisoriska åtgärder som fastställs i rådets beslut (EU) 2015/1523 (*1) och (EU) 2015/1601 (*2) ska medlemsstaterna, i syfte att öka solidariteten och i enlighet med artikel 80 i EUF-fördraget, tilldela minst 20 % av dessa belopp till åtgärder inom ramen för nationella program för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd, för vidarebosättning eller annat temporärt mottagande på humanitär grund, samt för förberedande åtgärder för överföring av personer som ansöker om internationellt skydd efter deras ankomst till unionen, inbegripet sjövägen, eller för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd. Sådana åtgärder får inte inbegripa några åtgärder i samband med förvar. Om en medlemsstat gör ett förnyat åtagande eller överför resurser som understiger denna lägsta procentsats, kan mellanskillnaden mellan det förnyade åtagandet eller det överförda beloppet och den lägsta procentsatsen inte överföras till andra åtgärder inom det nationella programmet.

(*1)  Rådets beslut (EU) 2015/1523 av den 14 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 239, 15.9.2015, s. 146)."

*1

(*2)  Rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 22 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 248, 24.9.2015, s. 80).”
  "

*2

| d) | Följande punkter ska införas:

  ”3a.   För att genomföra artikel 50.1 i förordning (EU) nr 514/2014, när belopp från provisoriska åtgärder som införs genom besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 anslås på nytt för samma åtgärd inom ramen för det nationella programmet eller överförs till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet i enlighet med punkt 3 i den här artikeln, ska åtagandena för de berörda beloppen anses ha gjorts under året för den översyn av det nationella programmet varigenom åtagandet eller överföringen i fråga godkändes.


  3b.   Genom ett undantag från artikel 50.1 i förordning (EU) nr 514/2014 ska tidsfristen för tillbakadragande av de belopp som avses i punkt 3a i den här artikeln förlängas med en sexmånadersperiod.


  3c.   Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna artikel.” |
| --- | --- |

d)

Följande punkter ska införas:

”3a.   För att genomföra artikel 50.1 i förordning (EU) nr 514/2014, när belopp från provisoriska åtgärder som införs genom besluten (EU) 2015/1523 och (EU) 2015/1601 anslås på nytt för samma åtgärd inom ramen för det nationella programmet eller överförs till andra åtgärder inom ramen för det nationella programmet i enlighet med punkt 3 i den här artikeln, ska åtagandena för de berörda beloppen anses ha gjorts under året för den översyn av det nationella programmet varigenom åtagandet eller överföringen i fråga godkändes.

3b.   Genom ett undantag från artikel 50.1 i förordning (EU) nr 514/2014 ska tidsfristen för tillbakadragande av de belopp som avses i punkt 3a i den här artikeln förlängas med en sexmånadersperiod.

3c.   Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna artikel.”

| e) | Punkt 4 ska ersättas med följande:

  ”4.   För att effektivt uppnå de mål rörande solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna som avses i artikel 80 i EUF-fördraget och inom ramen för tillgängliga resurser ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 i denna förordning för att justera det schablonbelopp som avses i punkt 1 i den här artikeln och då särskilt beakta den rådande inflationen, relevant utveckling på området för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan och på området för vidarebosättning och annat temporärt mottagande på humanitär grund samt faktorer som kan optimera användningen av det ekonomiska incitament som schablonbeloppen innebär.” |
| --- | --- |

e)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.   För att effektivt uppnå de mål rörande solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna som avses i artikel 80 i EUF-fördraget och inom ramen för tillgängliga resurser ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 i denna förordning för att justera det schablonbelopp som avses i punkt 1 i den här artikeln och då särskilt beakta den rådande inflationen, relevant utveckling på området för överföring av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan och på området för vidarebosättning och annat temporärt mottagande på humanitär grund samt faktorer som kan optimera användningen av det ekonomiska incitament som schablonbeloppen innebär.”

| 2. | I rubriken och inledningen till artikel 25 ska orden ”personer som åtnjuter internationellt skydd” ersättas med ”personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd”. |
| --- | --- |

2.

I rubriken och inledningen till artikel 25 ska orden ”personer som åtnjuter internationellt skydd” ersättas med ”personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd”.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Strasbourg den 12 december 2018.

På Europaparlamentets vägnar

J. BOGNER-STRAUSS

Ordförande

På rådets vägnar

A. TAJANI

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 december 2018 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 11 december 2018.

1

(2)  Rådets beslut (EU) 2015/1523 av den 14 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 239, 15.9.2015, s. 146).

2

(3)  Rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 22 september 2015 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 248, 24.9.2015, s. 80).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 av den 16 april 2014 om inrättande av asyl-, migrations- och integrationsfonden, om ändring av rådets beslut 2008/381/EG och om upphävande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG och nr 575/2007/EG och rådets beslut 2007/435/EG (EUT L 150, 20.5.2014, s. 168).

4

(5)  Rådets beslut (EU) 2016/1754 av den 29 september 2016 om ändring av beslut (EU) 2015/1601 om fastställande av provisoriska åtgärder på området internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland (EUT L 268, 1.10.2016, s. 82).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 av den 16 april 2014 om allmänna bestämmelser för asyl-, migrations- och integrationsfonden och om ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering (EUT L 150, 20.5.2014, s. 112).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (EUT L 180, 29.6.2013, s. 31).

8

---

DIREKTIV

| 21.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 328/82 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 328/82

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2018/2001

av den 11 december 2018

om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor

(omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 194.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (4) har ändrats väsentligt flera gånger (5). Eftersom ytterligare ändringar ska göras, bör det direktivet av tydlighetsskäl omarbetas. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (4) har ändrats väsentligt flera gånger (5). Eftersom ytterligare ändringar ska göras, bör det direktivet av tydlighetsskäl omarbetas.

| (2) | Enligt artikel 194.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är ett av målen för unionens energipolitik att främja förnybara energiformer. Det målet eftersträvas genom detta direktiv. En ökad användning av energi från förnybara energikällor eller förnybar energi är en viktig komponent i det åtgärdspaket som krävs för att minska växthusgasutsläppen och uppfylla unionens åtaganden inom ramen för Parisavtalet från 2015 om klimatförändringar, som följde på den 21:a partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat Parisavtalet), samt unionens ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030, inklusive unionens bindande mål att till 2030 minska utsläppen med minst 40 % under 1990 års nivåer. Unionens bindande mål för förnybar energi för 2030 och medlemsstaternas bidrag till detta mål, däribland deras referensandelar avseende deras nationella övergripande mål för 2020, hör till de inslag som har en övergripande betydelse för unionens energi- och miljöpolitik. Andra sådana delar återfinns inom den ram som fastställs i detta direktiv, som exempelvis utvecklingen av förnybar värme och kyla och utvecklingen av förnybara drivmedel. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 194.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är ett av målen för unionens energipolitik att främja förnybara energiformer. Det målet eftersträvas genom detta direktiv. En ökad användning av energi från förnybara energikällor eller förnybar energi är en viktig komponent i det åtgärdspaket som krävs för att minska växthusgasutsläppen och uppfylla unionens åtaganden inom ramen för Parisavtalet från 2015 om klimatförändringar, som följde på den 21:a partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat Parisavtalet), samt unionens ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030, inklusive unionens bindande mål att till 2030 minska utsläppen med minst 40 % under 1990 års nivåer. Unionens bindande mål för förnybar energi för 2030 och medlemsstaternas bidrag till detta mål, däribland deras referensandelar avseende deras nationella övergripande mål för 2020, hör till de inslag som har en övergripande betydelse för unionens energi- och miljöpolitik. Andra sådana delar återfinns inom den ram som fastställs i detta direktiv, som exempelvis utvecklingen av förnybar värme och kyla och utvecklingen av förnybara drivmedel.

| (3) | Den ökade användningen av energi från förnybara energikällor spelar också en grundläggande roll för att främja trygg energiförsörjning, hållbar energi till överkomliga priser, teknisk utveckling och innovation samt tekniskt och industriellt ledarskap, samtidigt som man skapar miljömässiga fördelar, sociala vinster och hälsovinster samt betydande sysselsättningsmöjligheter och regional utveckling, särskilt i landsbygdsområden och isolerade områden, i regioner eller territorier med låg befolkningstäthet eller som är på väg att delvis avindustrialiseras. |
| --- | --- |

(3)

Den ökade användningen av energi från förnybara energikällor spelar också en grundläggande roll för att främja trygg energiförsörjning, hållbar energi till överkomliga priser, teknisk utveckling och innovation samt tekniskt och industriellt ledarskap, samtidigt som man skapar miljömässiga fördelar, sociala vinster och hälsovinster samt betydande sysselsättningsmöjligheter och regional utveckling, särskilt i landsbygdsområden och isolerade områden, i regioner eller territorier med låg befolkningstäthet eller som är på väg att delvis avindustrialiseras.

| (4) | I synnerhet minskad energianvändning, fler tekniska förbättringar, incitament för användning och utbyggnad av allmänna transportmedel, utnyttjande av energieffektiv teknik och främjande av användningen av förnybar energi inom elsektorn, värme- och kylsektorn samt inom transportsektorn är, tillsammans med energieffektivitetsåtgärder effektiva redskap för att minska utsläppen av växthusgaser i unionen och unionens energiberoende. |
| --- | --- |

(4)

I synnerhet minskad energianvändning, fler tekniska förbättringar, incitament för användning och utbyggnad av allmänna transportmedel, utnyttjande av energieffektiv teknik och främjande av användningen av förnybar energi inom elsektorn, värme- och kylsektorn samt inom transportsektorn är, tillsammans med energieffektivitetsåtgärder effektiva redskap för att minska utsläppen av växthusgaser i unionen och unionens energiberoende.

| (5) | Genom direktiv 2009/28/EG inrättades ett regelverk för främjande av användning av energi från förnybara energikällor i vilket det fastställs bindande nationella mål för andelen förnybar energi i energianvändningen och inom transportsektorn som ska nås senast 2020. Kommissionens meddelande av den 22 januari 2014 med titeln En klimat- och energipolitisk ram för perioden 2020–2030, fastställde en ram för unionens framtida energi- och klimatpolitik och främjade en samsyn på hur denna politik ska utvecklas efter 2020. Kommissionen föreslog att unionsmålet för 2030 vad gäller andelen förnybar energi som används i unionen bör vara minst 27 %. Det förslaget stöddes av Europeiska rådet i dess slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014, vilket innebar att medlemsstaterna bör kunna fastställa egna, mer ambitiösa nationella mål för att uppnå, och överskrida, sina planerade bidrag till unionsmålet för 2030. |
| --- | --- |

(5)

Genom direktiv 2009/28/EG inrättades ett regelverk för främjande av användning av energi från förnybara energikällor i vilket det fastställs bindande nationella mål för andelen förnybar energi i energianvändningen och inom transportsektorn som ska nås senast 2020. Kommissionens meddelande av den 22 januari 2014 med titeln En klimat- och energipolitisk ram för perioden 2020–2030, fastställde en ram för unionens framtida energi- och klimatpolitik och främjade en samsyn på hur denna politik ska utvecklas efter 2020. Kommissionen föreslog att unionsmålet för 2030 vad gäller andelen förnybar energi som används i unionen bör vara minst 27 %. Det förslaget stöddes av Europeiska rådet i dess slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014, vilket innebar att medlemsstaterna bör kunna fastställa egna, mer ambitiösa nationella mål för att uppnå, och överskrida, sina planerade bidrag till unionsmålet för 2030.

| (6) | I sina resolutioner av den 5 februari 2014, med titeln En ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030, och av den 23 juni 2016, med titeln Lägesrapporten om förnybar energi, gick Europaparlamentet längre än kommissionens förslag eller Europeiska rådets slutsatser och betonade att en avsevärt högre ambition är önskvärd mot bakgrund av Parisavtalet och av att teknik för förnybar energi på senare år blivit billigare. |
| --- | --- |

(6)

I sina resolutioner av den 5 februari 2014, med titeln En ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030, och av den 23 juni 2016, med titeln Lägesrapporten om förnybar energi, gick Europaparlamentet längre än kommissionens förslag eller Europeiska rådets slutsatser och betonade att en avsevärt högre ambition är önskvärd mot bakgrund av Parisavtalet och av att teknik för förnybar energi på senare år blivit billigare.

| (7) | Ambitionerna i Parisavtalet liksom den tekniska utvecklingen, som inbegriper kostnadsminskningar för investeringar i förnybar energi, bör därför tas i beaktande. |
| --- | --- |

(7)

Ambitionerna i Parisavtalet liksom den tekniska utvecklingen, som inbegriper kostnadsminskningar för investeringar i förnybar energi, bör därför tas i beaktande.

| (8) | Det är därför lämpligt att fastställa ett bindande unionsmål på en andel förnybar energi på minst 32 %. Vidare bör kommissionen utvärdera om det målet bör revideras uppåt mot bakgrund av betydande kostnadsminskningar för produktion av förnybar energi, unionens internationella åtaganden vad gäller minskning av koldioxidutsläppen eller i händelse av en betydande minskning av energianvändningen i unionen. Medlemsstaterna bör fastställa sina bidrag till uppnåendet av det målet som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner genom den styrningsprocess som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (6). |
| --- | --- |

(8)

Det är därför lämpligt att fastställa ett bindande unionsmål på en andel förnybar energi på minst 32 %. Vidare bör kommissionen utvärdera om det målet bör revideras uppåt mot bakgrund av betydande kostnadsminskningar för produktion av förnybar energi, unionens internationella åtaganden vad gäller minskning av koldioxidutsläppen eller i händelse av en betydande minskning av energianvändningen i unionen. Medlemsstaterna bör fastställa sina bidrag till uppnåendet av det målet som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner genom den styrningsprocess som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (6).

| (9) | Fastställandet av ett bindande unionsmål rörande förnybar energi för 2030 skulle fortsättningsvis främja utvecklingen av teknik som producerar förnybar energi och skapa säkerhet för investerare. Ett mål som fastställs på unionsnivå skulle ge ökad flexibilitet för medlemsstaterna att uppnå sina mål om minskade växthusgasutsläpp så kostnadseffektivt som möjligt i enlighet med sina specifika förhållanden, sin energimix och sin kapacitet att producera förnybar energi. |
| --- | --- |

(9)

Fastställandet av ett bindande unionsmål rörande förnybar energi för 2030 skulle fortsättningsvis främja utvecklingen av teknik som producerar förnybar energi och skapa säkerhet för investerare. Ett mål som fastställs på unionsnivå skulle ge ökad flexibilitet för medlemsstaterna att uppnå sina mål om minskade växthusgasutsläpp så kostnadseffektivt som möjligt i enlighet med sina specifika förhållanden, sin energimix och sin kapacitet att producera förnybar energi.

| (10) | För att säkerställa att de resultat som uppnåtts inom ramen för direktiv 2009/28/EG befästs bör de nationella mål som har ställts upp för 2020 utgöra medlemsstaternas minimibidrag till den nya ramen för 2030. Under inga omständigheter bör den nationella andelen förnybar energi understiga dessa bidrag. Om detta ändå inträffar bör de berörda medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder enligt förordning (EU) 2018/1999 för att säkerställa att referensandelen åter uppnås. Om en medlemsstat inte bibehåller sin referensandel mätt över en tolvmånadersperiod bör den, inom tolv månader från utgången av den perioden, vidta ytterligare åtgärder för att åter uppnå referensandelen. Om en medlemsstat faktiskt har vidtagit sådana ytterligare åtgärder och har uppfyllt sin skyldighet att åter uppnå referensandelen bör den medlemsstaten anses uppfylla de obligatoriska kraven avseende referensandelen enligt detta direktiv och förordning (EU) 2018/1999 för hela den berörda perioden. Den berörda medlemsstaten kan därmed inte anses ha underlåtit att uppfylla sin skyldighet att bibehålla sin referensandel för den tidsperiod då avvikelsen uppstod. Ramarna för både 2020 och 2030 bidrar till unionens miljö- och energimål. |
| --- | --- |

(10)

För att säkerställa att de resultat som uppnåtts inom ramen för direktiv 2009/28/EG befästs bör de nationella mål som har ställts upp för 2020 utgöra medlemsstaternas minimibidrag till den nya ramen för 2030. Under inga omständigheter bör den nationella andelen förnybar energi understiga dessa bidrag. Om detta ändå inträffar bör de berörda medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder enligt förordning (EU) 2018/1999 för att säkerställa att referensandelen åter uppnås. Om en medlemsstat inte bibehåller sin referensandel mätt över en tolvmånadersperiod bör den, inom tolv månader från utgången av den perioden, vidta ytterligare åtgärder för att åter uppnå referensandelen. Om en medlemsstat faktiskt har vidtagit sådana ytterligare åtgärder och har uppfyllt sin skyldighet att åter uppnå referensandelen bör den medlemsstaten anses uppfylla de obligatoriska kraven avseende referensandelen enligt detta direktiv och förordning (EU) 2018/1999 för hela den berörda perioden. Den berörda medlemsstaten kan därmed inte anses ha underlåtit att uppfylla sin skyldighet att bibehålla sin referensandel för den tidsperiod då avvikelsen uppstod. Ramarna för både 2020 och 2030 bidrar till unionens miljö- och energimål.

| (11) | Medlemsstaterna bör vidta ytterligare åtgärder om andelen förnybar energi på unionsnivå inte uppfyller unionens utvecklingsbana i riktning mot målet om en andel förnybar energi på minst 32 %. Enligt förordning (EU) 2018/1999 får kommissionen vidta åtgärder på unionsnivå för att säkerställa att målet uppnås, om den konstaterar avvikelser i ambitionsnivån i samband med bedömningen av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. Om kommissionen konstaterar avvikelser mellan ambition och resultat i samband med bedömningen av lägesrapporterna om de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör medlemsstaterna tillämpa de åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) 2018/1999, för att korrigera avvikelserna. |
| --- | --- |

(11)

Medlemsstaterna bör vidta ytterligare åtgärder om andelen förnybar energi på unionsnivå inte uppfyller unionens utvecklingsbana i riktning mot målet om en andel förnybar energi på minst 32 %. Enligt förordning (EU) 2018/1999 får kommissionen vidta åtgärder på unionsnivå för att säkerställa att målet uppnås, om den konstaterar avvikelser i ambitionsnivån i samband med bedömningen av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. Om kommissionen konstaterar avvikelser mellan ambition och resultat i samband med bedömningen av lägesrapporterna om de integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör medlemsstaterna tillämpa de åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) 2018/1999, för att korrigera avvikelserna.

| (12) | För att stödja medlemsstaternas ambitiösa bidrag till unionsmålet bör en finansieringsram som underlättar investeringar i projekt för förnybar energi i dessa medlemsstater inrättas, inklusive genom användning av finansieringsinstrument. |
| --- | --- |

(12)

För att stödja medlemsstaternas ambitiösa bidrag till unionsmålet bör en finansieringsram som underlättar investeringar i projekt för förnybar energi i dessa medlemsstater inrättas, inklusive genom användning av finansieringsinstrument.

| (13) | Kommissionen bör fokusera tilldelningen av medel på att minska kapitalkostnaden för projekt för förnybar energi, eftersom dessa kostnader har en väsentlig inverkan på kostnaderna för projekt för förnybar energi och på deras konkurrenskraft, samt på utvecklingen av väsentlig infrastruktur för en utökad tekniskt möjlig och ekonomiskt överkomlig användning av förnybar energi, såsom infrastrukturen för överförings- och distributionsnät, intelligenta nät och sammanlänkningar. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen bör fokusera tilldelningen av medel på att minska kapitalkostnaden för projekt för förnybar energi, eftersom dessa kostnader har en väsentlig inverkan på kostnaderna för projekt för förnybar energi och på deras konkurrenskraft, samt på utvecklingen av väsentlig infrastruktur för en utökad tekniskt möjlig och ekonomiskt överkomlig användning av förnybar energi, såsom infrastrukturen för överförings- och distributionsnät, intelligenta nät och sammanlänkningar.

| (14) | Kommissionen bör underlätta utbyte av bästa praxis mellan de behöriga nationella eller regionala myndigheterna eller organen, till exempel genom regelbundna möten, för att hitta en gemensam strategi för att främja ett mer utbrett genomförande av kostnadseffektiva projekt som rör förnybar energi. Kommissionen bör också uppmuntra investeringar i ny, flexibel och ren teknik och fastställa en lämplig strategi för att hantera avvecklingen av teknik som inte bidrar till att minska utsläppen eller ger tillräcklig flexibilitet, baserat på transparenta kriterier och tillförlitliga prissignaler från marknaden. |
| --- | --- |

(14)

Kommissionen bör underlätta utbyte av bästa praxis mellan de behöriga nationella eller regionala myndigheterna eller organen, till exempel genom regelbundna möten, för att hitta en gemensam strategi för att främja ett mer utbrett genomförande av kostnadseffektiva projekt som rör förnybar energi. Kommissionen bör också uppmuntra investeringar i ny, flexibel och ren teknik och fastställa en lämplig strategi för att hantera avvecklingen av teknik som inte bidrar till att minska utsläppen eller ger tillräcklig flexibilitet, baserat på transparenta kriterier och tillförlitliga prissignaler från marknaden.

| (15) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (7), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG (8) och 2003/30/EG (9) och direktiv 2009/28/EG, fastställer definitioner för olika typer av energi från förnybara energikällor. Unionens regler för den inre marknaden för energi fastställer definitioner för elsektorn i allmänhet. För att uppnå tydlighet och rättslig säkerhet är det lämpligt att tillämpa dessa definitioner i det här direktivet. |
| --- | --- |

(15)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (7), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG (8) och 2003/30/EG (9) och direktiv 2009/28/EG, fastställer definitioner för olika typer av energi från förnybara energikällor. Unionens regler för den inre marknaden för energi fastställer definitioner för elsektorn i allmänhet. För att uppnå tydlighet och rättslig säkerhet är det lämpligt att tillämpa dessa definitioner i det här direktivet.

| (16) | Stödsystem för el som produceras från förnybara energikällor, eller förnybar el, har visat sig vara ett effektivt sätt att främja utbyggnaden av förnybar energi. Om och när medlemsstaterna beslutar att införa stödsystem bör sådant stöd ges i en form som snedvrider elmarknadernas funktion så lite som möjligt. Allt fler medlemsstater beviljar därför stöd i en form där stödet ges utöver marknadsintäkterna och inför marknadsbaserade system för att fastställa vilken stödnivå som krävs. Tillsammans med åtgärder för att anpassa marknaden till ökande andelar förnybar energi, är sådant stöd ett viktigt inslag i en utökad integrering av förnybar el på marknaden, samtidigt som hänsyn tas till skillnaderna mellan små och stora producenters möjligheter att svara på marknadssignaler. |
| --- | --- |

(16)

Stödsystem för el som produceras från förnybara energikällor, eller förnybar el, har visat sig vara ett effektivt sätt att främja utbyggnaden av förnybar energi. Om och när medlemsstaterna beslutar att införa stödsystem bör sådant stöd ges i en form som snedvrider elmarknadernas funktion så lite som möjligt. Allt fler medlemsstater beviljar därför stöd i en form där stödet ges utöver marknadsintäkterna och inför marknadsbaserade system för att fastställa vilken stödnivå som krävs. Tillsammans med åtgärder för att anpassa marknaden till ökande andelar förnybar energi, är sådant stöd ett viktigt inslag i en utökad integrering av förnybar el på marknaden, samtidigt som hänsyn tas till skillnaderna mellan små och stora producenters möjligheter att svara på marknadssignaler.

| (17) | Småskaliga anläggningar kan vara till stor nytta för att öka allmänhetens acceptans och för att säkerställa genomförande av projekt för förnybar energi, i synnerhet på lokal nivå. För att säkerställa deras deltagande kan särskilda villkor, inklusive inmatningspriser, fortfarande behövas för att säkerställa ett positivt kostnads-nyttoförhållande i enlighet med unionsrätt avseende elmarknaden. Definitionen av småskaliga anläggningar, med avseende på erhållande av sådant stöd, är viktig för att skapa rättslig säkerhet för investerare. Reglerna om statligt stöd innehåller definitioner av småskaliga anläggningar. |
| --- | --- |

(17)

Småskaliga anläggningar kan vara till stor nytta för att öka allmänhetens acceptans och för att säkerställa genomförande av projekt för förnybar energi, i synnerhet på lokal nivå. För att säkerställa deras deltagande kan särskilda villkor, inklusive inmatningspriser, fortfarande behövas för att säkerställa ett positivt kostnads-nyttoförhållande i enlighet med unionsrätt avseende elmarknaden. Definitionen av småskaliga anläggningar, med avseende på erhållande av sådant stöd, är viktig för att skapa rättslig säkerhet för investerare. Reglerna om statligt stöd innehåller definitioner av småskaliga anläggningar.

| (18) | I enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget har kommissionen exklusiv befogenhet att bedöma huruvida statliga stödåtgärder som medlemsstaterna kan införa för utbyggnaden av energi från förnybara energikällor är förenliga med den inre marknaden. Den bedömningen görs baserat på artikel 107.3 i EUF-fördraget och i enlighet med relevanta bestämmelser och riktlinjer som kommissionen kan anta i detta syfte. Detta direktiv påverkar inte kommissionens exklusiva befogenhet enligt EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(18)

I enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget har kommissionen exklusiv befogenhet att bedöma huruvida statliga stödåtgärder som medlemsstaterna kan införa för utbyggnaden av energi från förnybara energikällor är förenliga med den inre marknaden. Den bedömningen görs baserat på artikel 107.3 i EUF-fördraget och i enlighet med relevanta bestämmelser och riktlinjer som kommissionen kan anta i detta syfte. Detta direktiv påverkar inte kommissionens exklusiva befogenhet enligt EUF-fördraget.

| (19) | El från förnybara energikällor bör byggas ut till lägsta möjliga kostnad för konsumenter och skattebetalare. När medlemsstaterna utformar stödsystem och beviljar stöd bör de sträva efter att minimera de totala systemkostnaderna för utbyggnad i samband med minskningen av koldioxidutsläppen på vägen mot målet om en koldioxidsnål ekonomi 2050. Marknadsbaserade mekanismer, exempelvis anbudsförfaranden, har visat sig faktiskt minska stödkostnaderna på konkurrensutsatta marknader under många omständigheter. Under vissa specifika omständigheter leder dock anbudsförfaranden inte nödvändigtvis till en effektiv prissättning. Väl avvägda undantag kan därför behöva övervägas för att säkerställa kostnadseffektivitet och minimera den totala stödkostnaden. Medlemsstaterna bör i synnerhet tillåtas att bevilja undantag från anbudsförfaranden och direkt marknadsföring för småskaliga anläggningar och demonstrationsprojekt för att ta hänsyn till deras mer begränsade resurser. Eftersom kommissionen från fall till fall bedömer om stödet till förnybar energi är förenligt med den inre marknaden bör dessa undantag vara förenliga med relevanta tröskelvärden i de senaste riktlinjerna från kommissionen för statligt stöd till miljöskydd och energi. I riktlinjerna för 2014–2020 är dessa tröskelvärden fastställda till 1 MW (och 6 MW eller 6 produktionsenheter för vindenergi) och 500 kW (och 3 MW eller 3 produktionsenheter för vindenergi) när det gäller undantag från anbudsförfaranden respektive direkt marknadsföring. För att effektivisera anbudsförfaranden och minimera de totala kostnaderna för stöd bör anbudsförfaranden i princip, på icke-diskriminerande basis, vara öppna för alla producenter av el från förnybara energikällor. Medlemsstaterna får medan de utarbetar sina stödsystem begränsa anbudsförfarandena till specifika tekniker när detta är nödvändigt för att undvika otillfredsställande resultat vad gäller begränsningar i näten och nätstabilitet, kostnader för systemintegration, behovet av att diversifiera energimixen och teknikernas potential på lång sikt. |
| --- | --- |

(19)

El från förnybara energikällor bör byggas ut till lägsta möjliga kostnad för konsumenter och skattebetalare. När medlemsstaterna utformar stödsystem och beviljar stöd bör de sträva efter att minimera de totala systemkostnaderna för utbyggnad i samband med minskningen av koldioxidutsläppen på vägen mot målet om en koldioxidsnål ekonomi 2050. Marknadsbaserade mekanismer, exempelvis anbudsförfaranden, har visat sig faktiskt minska stödkostnaderna på konkurrensutsatta marknader under många omständigheter. Under vissa specifika omständigheter leder dock anbudsförfaranden inte nödvändigtvis till en effektiv prissättning. Väl avvägda undantag kan därför behöva övervägas för att säkerställa kostnadseffektivitet och minimera den totala stödkostnaden. Medlemsstaterna bör i synnerhet tillåtas att bevilja undantag från anbudsförfaranden och direkt marknadsföring för småskaliga anläggningar och demonstrationsprojekt för att ta hänsyn till deras mer begränsade resurser. Eftersom kommissionen från fall till fall bedömer om stödet till förnybar energi är förenligt med den inre marknaden bör dessa undantag vara förenliga med relevanta tröskelvärden i de senaste riktlinjerna från kommissionen för statligt stöd till miljöskydd och energi. I riktlinjerna för 2014–2020 är dessa tröskelvärden fastställda till 1 MW (och 6 MW eller 6 produktionsenheter för vindenergi) och 500 kW (och 3 MW eller 3 produktionsenheter för vindenergi) när det gäller undantag från anbudsförfaranden respektive direkt marknadsföring. För att effektivisera anbudsförfaranden och minimera de totala kostnaderna för stöd bör anbudsförfaranden i princip, på icke-diskriminerande basis, vara öppna för alla producenter av el från förnybara energikällor. Medlemsstaterna får medan de utarbetar sina stödsystem begränsa anbudsförfarandena till specifika tekniker när detta är nödvändigt för att undvika otillfredsställande resultat vad gäller begränsningar i näten och nätstabilitet, kostnader för systemintegration, behovet av att diversifiera energimixen och teknikernas potential på lång sikt.

| (20) | I sina slutsatser från den 23 och 24 oktober 2014 om Ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 framhöll Europeiska rådet vikten av en mer sammanlänkad inre energimarknad och behovet av tillräckligt stöd för att integrera allt högre nivåer av energi från intermittent förnybar energi och därmed göra det möjligt för unionen att förverkliga sina ambitioner att gå i täten för energiomställningen. Det är därför viktigt och brådskande att öka sammanlänkningsgraden och närma sig de mål som Europeiska rådet enats om i syfte att maximera energiunionens fulla potential. |
| --- | --- |

(20)

I sina slutsatser från den 23 och 24 oktober 2014 om Ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 framhöll Europeiska rådet vikten av en mer sammanlänkad inre energimarknad och behovet av tillräckligt stöd för att integrera allt högre nivåer av energi från intermittent förnybar energi och därmed göra det möjligt för unionen att förverkliga sina ambitioner att gå i täten för energiomställningen. Det är därför viktigt och brådskande att öka sammanlänkningsgraden och närma sig de mål som Europeiska rådet enats om i syfte att maximera energiunionens fulla potential.

| (21) | När de utarbetar stödsystem för förnybara energikällor bör medlemsstaterna beakta vilket utbud av hållbar biomassa som finns att tillgå och ta vederbörlig hänsyn till principerna för den cirkulära ekonomin och den avfallshierarki som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (10) för att undvika onödiga störningar på råvarumarknaderna. Förebyggande och återvinning av avfall bör vara det alternativ som prioriteras. Medlemsstaterna bör undvika att ta fram stödsystem som står i motsättning till målen om avfallsbehandling och som skulle leda till att återvinningsbart avfall inte används effektivt. |
| --- | --- |

(21)

När de utarbetar stödsystem för förnybara energikällor bör medlemsstaterna beakta vilket utbud av hållbar biomassa som finns att tillgå och ta vederbörlig hänsyn till principerna för den cirkulära ekonomin och den avfallshierarki som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (10) för att undvika onödiga störningar på råvarumarknaderna. Förebyggande och återvinning av avfall bör vara det alternativ som prioriteras. Medlemsstaterna bör undvika att ta fram stödsystem som står i motsättning till målen om avfallsbehandling och som skulle leda till att återvinningsbart avfall inte används effektivt.

| (22) | Medlemsstaterna har olika potential när det gäller förnybar energi och använder olika stödsystem på nationell nivå. En majoritet av medlemsstaterna tillämpar stödsystem där bidrag endast beviljas för energi från förnybara energikällor som produceras på deras territorium. För att de nationella stödsystemen ska fungera korrekt är det avgörande att medlemsstaterna även fortsatt kan kontrollera effekten av och kostnaderna för sina nationella stödsystem i enlighet med deras respektive potential. Ett viktigt sätt att uppnå målet för detta direktiv är fortsättningsvis att garantera korrekt fungerande nationella stödsystem enligt direktiven 2001/77/EG och 2009/28/EG, för att upprätthålla investerarnas förtroende och ge medlemsstaterna möjlighet att utforma effektiva nationella åtgärder avseende sina respektive bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030 och de nationella mål som de fastställt för sig själva. Det här direktivet bör underlätta gränsöverskridande stöd till förnybar energi utan att påverka nationella stödsystem på ett oproportionellt sätt. |
| --- | --- |

(22)

Medlemsstaterna har olika potential när det gäller förnybar energi och använder olika stödsystem på nationell nivå. En majoritet av medlemsstaterna tillämpar stödsystem där bidrag endast beviljas för energi från förnybara energikällor som produceras på deras territorium. För att de nationella stödsystemen ska fungera korrekt är det avgörande att medlemsstaterna även fortsatt kan kontrollera effekten av och kostnaderna för sina nationella stödsystem i enlighet med deras respektive potential. Ett viktigt sätt att uppnå målet för detta direktiv är fortsättningsvis att garantera korrekt fungerande nationella stödsystem enligt direktiven 2001/77/EG och 2009/28/EG, för att upprätthålla investerarnas förtroende och ge medlemsstaterna möjlighet att utforma effektiva nationella åtgärder avseende sina respektive bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030 och de nationella mål som de fastställt för sig själva. Det här direktivet bör underlätta gränsöverskridande stöd till förnybar energi utan att påverka nationella stödsystem på ett oproportionellt sätt.

| (23) | Öppnandet av stödsystem för gränsöverskridande deltagande begränsar de negativa effekterna på den inre energimarknaden och kan, under vissa förhållanden, hjälpa medlemsstaterna att uppnå unionsmålet på ett mer kostnadseffektivt sätt. Gränsöverskridande deltagande är också en naturlig följd av utvecklingen av unionens politik när det gäller förnybar energi, som främjar konvergens och samarbete för att bidra till unionens bindande mål. Därför bör medlemsstaterna uppmanas att öppna stödet för projekt i andra medlemsstater och fastställa olika sätt på vilka detta successiva öppnande kan genomföras, samtidigt som efterlevnaden av EUF-fördraget säkerställs, särskilt artiklarna 30, 34 och 110. Eftersom elflöden inte kan spåras är det lämpligt att koppla öppnandet av stödsystem för gränsöverskridande deltagande till andelar som står för en strävan mot faktiska nivåer av fysiska sammanlänkningar och ge medlemsstaterna möjlighet att begränsa sina öppna stödsystem till medlemsstater med vilka de har en direkt nätanslutning som en praktisk indikator för att påvisa förekomsten av fysiska flöden mellan medlemsstaterna. Detta bör dock inte på något sätt påverka elmarknadernas funktion mellan elområden eller över gränser. |
| --- | --- |

(23)

Öppnandet av stödsystem för gränsöverskridande deltagande begränsar de negativa effekterna på den inre energimarknaden och kan, under vissa förhållanden, hjälpa medlemsstaterna att uppnå unionsmålet på ett mer kostnadseffektivt sätt. Gränsöverskridande deltagande är också en naturlig följd av utvecklingen av unionens politik när det gäller förnybar energi, som främjar konvergens och samarbete för att bidra till unionens bindande mål. Därför bör medlemsstaterna uppmanas att öppna stödet för projekt i andra medlemsstater och fastställa olika sätt på vilka detta successiva öppnande kan genomföras, samtidigt som efterlevnaden av EUF-fördraget säkerställs, särskilt artiklarna 30, 34 och 110. Eftersom elflöden inte kan spåras är det lämpligt att koppla öppnandet av stödsystem för gränsöverskridande deltagande till andelar som står för en strävan mot faktiska nivåer av fysiska sammanlänkningar och ge medlemsstaterna möjlighet att begränsa sina öppna stödsystem till medlemsstater med vilka de har en direkt nätanslutning som en praktisk indikator för att påvisa förekomsten av fysiska flöden mellan medlemsstaterna. Detta bör dock inte på något sätt påverka elmarknadernas funktion mellan elområden eller över gränser.

| (24) | Samarbetsavtal bör undertecknas mellan deltagande medlemsstater för att säkerställa att öppnandet av stödsystem är ömsesidigt och ger ömsesidiga fördelar. Medlemsstaterna bör behålla kontrollen över takten i utbyggnaden av kapacitet för förnybar el på sitt territorium, särskilt för att kunna beakta de därmed sammanhängande integreringskostnaderna och de nätinvesteringar som krävs. Medlemsstaterna bör således ges möjlighet att begränsa deltagandet för anläggningar på sitt territorium till anbudsförfaranden som andra medlemsstater har öppnat för dem. Dessa samarbetsavtal bör behandla alla relevanta aspekter, exempelvis redovisning av kostnader relaterade till ett projekt byggt av en medlemsstat på en annan stats territorium, inklusive utgifter relaterade till förstärkning av nät, överföringar av energi, lagrings- och reservkapacitet samt eventuell nätöverbelastning. I dessa avtal bör medlemsstaterna beakta åtgärder som kan möjliggöra kostnadseffektiv integrering av sådan ytterligare kapacitet för förnybar el, antingen de är av lagstiftningskaraktär (t.ex. rörande marknadens utformning) eller möjliggöra ytterligare investeringar i olika källor till flexibilitet (t.ex. sammanlänkningar, lagring, efterfrågeflexibilitet eller flexibel produktion). |
| --- | --- |

(24)

Samarbetsavtal bör undertecknas mellan deltagande medlemsstater för att säkerställa att öppnandet av stödsystem är ömsesidigt och ger ömsesidiga fördelar. Medlemsstaterna bör behålla kontrollen över takten i utbyggnaden av kapacitet för förnybar el på sitt territorium, särskilt för att kunna beakta de därmed sammanhängande integreringskostnaderna och de nätinvesteringar som krävs. Medlemsstaterna bör således ges möjlighet att begränsa deltagandet för anläggningar på sitt territorium till anbudsförfaranden som andra medlemsstater har öppnat för dem. Dessa samarbetsavtal bör behandla alla relevanta aspekter, exempelvis redovisning av kostnader relaterade till ett projekt byggt av en medlemsstat på en annan stats territorium, inklusive utgifter relaterade till förstärkning av nät, överföringar av energi, lagrings- och reservkapacitet samt eventuell nätöverbelastning. I dessa avtal bör medlemsstaterna beakta åtgärder som kan möjliggöra kostnadseffektiv integrering av sådan ytterligare kapacitet för förnybar el, antingen de är av lagstiftningskaraktär (t.ex. rörande marknadens utformning) eller möjliggöra ytterligare investeringar i olika källor till flexibilitet (t.ex. sammanlänkningar, lagring, efterfrågeflexibilitet eller flexibel produktion).

| (25) | Medlemsstaterna bör undvika snedvridande situationer som leder till omfattande import av resurser från tredjeländer. I detta sammanhang bör man beakta och främja ett livscykelperspektiv. |
| --- | --- |

(25)

Medlemsstaterna bör undvika snedvridande situationer som leder till omfattande import av resurser från tredjeländer. I detta sammanhang bör man beakta och främja ett livscykelperspektiv.

| (26) | Medlemsstaterna bör säkerställa att gemenskaper för förnybar energi kan delta i tillgängliga stödsystem på lika villkor som stora aktörer. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att vidta åtgärder, såsom att ge information, ge tekniskt och ekonomiskt stöd, minska administrativa krav, däribland anbudskriterier riktade till gemenskaper för förnybar energi, skapa anpassade budgivningsperioder för sådana gemenskaper eller tillåta att de får ersättning i form av direktstöd när de uppfyller kraven för små anläggningar. |
| --- | --- |

(26)

Medlemsstaterna bör säkerställa att gemenskaper för förnybar energi kan delta i tillgängliga stödsystem på lika villkor som stora aktörer. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att vidta åtgärder, såsom att ge information, ge tekniskt och ekonomiskt stöd, minska administrativa krav, däribland anbudskriterier riktade till gemenskaper för förnybar energi, skapa anpassade budgivningsperioder för sådana gemenskaper eller tillåta att de får ersättning i form av direktstöd när de uppfyller kraven för små anläggningar.

| (27) | Vid planeringen av den infrastruktur som krävs för elproduktion från förnybara energikällor bör hänsyn tas till policyer som rör deltagande av dem som berörs av projekt, i synnerhet lokalbefolkning. |
| --- | --- |

(27)

Vid planeringen av den infrastruktur som krävs för elproduktion från förnybara energikällor bör hänsyn tas till policyer som rör deltagande av dem som berörs av projekt, i synnerhet lokalbefolkning.

| (28) | Konsumenterna bör få utförlig information, bland annat om energiprestanda för system för värme och kyla och lägre driftskostnader för elfordon, så att de kan göra individuella val i fråga om förnybar energi och undvika tekniskinlåsning. |
| --- | --- |

(28)

Konsumenterna bör få utförlig information, bland annat om energiprestanda för system för värme och kyla och lägre driftskostnader för elfordon, så att de kan göra individuella val i fråga om förnybar energi och undvika tekniskinlåsning.

| (29) | Om inte annat följer av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget bör politiken för stöd till förnybar energi vara förutsägbar och stabil, och bör undvika frekventa eller retroaktiva ändringar. Oförutsägbar och instabil politik har en direkt inverkan på kapitalfinansieringskostnader och kostnader för projektutveckling, och därmed på de totala kostnaderna för utbyggnad av förnybar energi i unionen. Medlemsstaterna bör förhindra att en ändring av det eventuella stöd som beviljas för projekt för förnybar energi har en negativ inverkan på projektens lönsamhet. I detta sammanhang bör medlemsstaterna främja en kostnadseffektiv stödpolitik och säkerställa stödpolitikens finansiella hållbarhet. Dessutom bör en långsiktig vägledande planering som omfattar de viktigaste aspekterna av det förväntade stödet offentliggöras, utan att det påverkar medlemsstaternas möjlighet att fatta beslut om tilldelningen av budgetanslag under de år som omfattas av planeringen. |
| --- | --- |

(29)

Om inte annat följer av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget bör politiken för stöd till förnybar energi vara förutsägbar och stabil, och bör undvika frekventa eller retroaktiva ändringar. Oförutsägbar och instabil politik har en direkt inverkan på kapitalfinansieringskostnader och kostnader för projektutveckling, och därmed på de totala kostnaderna för utbyggnad av förnybar energi i unionen. Medlemsstaterna bör förhindra att en ändring av det eventuella stöd som beviljas för projekt för förnybar energi har en negativ inverkan på projektens lönsamhet. I detta sammanhang bör medlemsstaterna främja en kostnadseffektiv stödpolitik och säkerställa stödpolitikens finansiella hållbarhet. Dessutom bör en långsiktig vägledande planering som omfattar de viktigaste aspekterna av det förväntade stödet offentliggöras, utan att det påverkar medlemsstaternas möjlighet att fatta beslut om tilldelningen av budgetanslag under de år som omfattas av planeringen.

| (30) | Medlemsstaternas skyldigheter att utarbeta utkast till handlingsplaner och lägesrapporter för förnybar energi samt kommissionens skyldighet att avlägga rapport om medlemsstaternas framsteg är nödvändiga för att öka öppenheten, skapa klarhet för investerare och konsumenter och möjliggöra en effektiv kontroll. Genom förordning (EU) 2018/1999 införs dessa skyldigheter i energiunionens styrningssystem, genom vilket planerings-, rapporterings- och övervakningsskyldigheter på energi- och klimatområdet förenklas. Öppenhetsplattformen för förnybar energi är också integrerad i den övergripande e-plattform som inrättas genom den förordningen. |
| --- | --- |

(30)

Medlemsstaternas skyldigheter att utarbeta utkast till handlingsplaner och lägesrapporter för förnybar energi samt kommissionens skyldighet att avlägga rapport om medlemsstaternas framsteg är nödvändiga för att öka öppenheten, skapa klarhet för investerare och konsumenter och möjliggöra en effektiv kontroll. Genom förordning (EU) 2018/1999 införs dessa skyldigheter i energiunionens styrningssystem, genom vilket planerings-, rapporterings- och övervakningsskyldigheter på energi- och klimatområdet förenklas. Öppenhetsplattformen för förnybar energi är också integrerad i den övergripande e-plattform som inrättas genom den förordningen.

| (31) | Det är nödvändigt att fastställa transparenta och entydiga regler för hur man beräknar andelen energi från förnybara energikällor och för att definiera vilka källorna är. |
| --- | --- |

(31)

Det är nödvändigt att fastställa transparenta och entydiga regler för hur man beräknar andelen energi från förnybara energikällor och för att definiera vilka källorna är.

| (32) | Vid beräkningen av vattenkraftens och vindkraftens bidrag med avseende på detta direktiv bör effekterna av klimatvariationer jämnas ut genom användning av en normaliseringsregel. Elproduktion från pumpkraftverk med hjälp av vatten som tidigare har pumpats upp till en högre nivå, bör dessutom inte anses som förnybar el. |
| --- | --- |

(32)

Vid beräkningen av vattenkraftens och vindkraftens bidrag med avseende på detta direktiv bör effekterna av klimatvariationer jämnas ut genom användning av en normaliseringsregel. Elproduktion från pumpkraftverk med hjälp av vatten som tidigare har pumpats upp till en högre nivå, bör dessutom inte anses som förnybar el.

| (33) | Värmepumpar som möjliggör utnyttjande av omgivningsenergi och geotermisk energi med en lämplig temperatur eller system för kylning kräver el eller annan hjälpenergi för att fungera. Den energi som utnyttjas för att driva dessa system bör därför dras från den totala användbara energin eller den energi som transporteras bort från området. Endast system för värme och kyla där energiutvecklingen eller den energi som transporteras bort från ett område klart överskrider den primärenergi som behövs för att driva dem bör beaktas. System för kylning bidrar till energianvändningen i medlemsstaterna och det är därför lämpligt att beräkningsmetoderna tar hänsyn till den andel förnybar energi som används i sådana system i alla slutanvändningssektorer. |
| --- | --- |

(33)

Värmepumpar som möjliggör utnyttjande av omgivningsenergi och geotermisk energi med en lämplig temperatur eller system för kylning kräver el eller annan hjälpenergi för att fungera. Den energi som utnyttjas för att driva dessa system bör därför dras från den totala användbara energin eller den energi som transporteras bort från området. Endast system för värme och kyla där energiutvecklingen eller den energi som transporteras bort från ett område klart överskrider den primärenergi som behövs för att driva dem bör beaktas. System för kylning bidrar till energianvändningen i medlemsstaterna och det är därför lämpligt att beräkningsmetoderna tar hänsyn till den andel förnybar energi som används i sådana system i alla slutanvändningssektorer.

| (34) | I passiva energisystem utformas byggnader så att energi kan tillvaratas. Detta räknas som en energibesparing. För att undvika dubbelt räknande bör energi som tillvaratagits på detta sätt inte beaktas vid tillämpningen av detta direktiv. |
| --- | --- |

(34)

I passiva energisystem utformas byggnader så att energi kan tillvaratas. Detta räknas som en energibesparing. För att undvika dubbelt räknande bör energi som tillvaratagits på detta sätt inte beaktas vid tillämpningen av detta direktiv.

| (35) | Vissa medlemsstater har en stor andel luftfart i sin slutliga energianvändning (brutto). Med tanke på nuvarande tekniska begränsningar och regleringsbegränsningar som förhindrar att biodrivmedel används kommersiellt inom luftfarten, är det därför lämpligt att bevilja dessa medlemsstater ett partiellt undantag, inom ramen för beräkningen av den slutliga energianvändningen (brutto) inom den nationella luftfarten för att ge de, rätt att från beräkningen utesluta det belopp med vilket de överskrider en och en halv gång unionsgenomsnittet för den slutliga energianvändningen (brutto) inom luftfarten 2005 enligt Eurostat, nämligen 6,18 %. Cypern och Malta, som är östater och ligger geografiskt avlägset, är särskilt beroende av flyget som transportslag, som är avgörande för deras medborgare och deras ekonomi. Till följd av detta är deras slutliga energianvändning (brutto) i luftfarten oproportionellt hög, närmare bestämt mer än tre gånger genomsnittet i unionen 2005. De påverkas alltså i oproportionell grad av de nuvarande tekniska begränsningarna och regleringsbegränsningarna. Det är därför lämpligt att föreskriva att de beviljas ett undantag omfattande det belopp med vilket de överskrider unionsgenomsnittet för den slutliga energianvändningen (brutto) inom luftfarten 2005 enligt Eurostat, nämligen 4,12 %. |
| --- | --- |

(35)

Vissa medlemsstater har en stor andel luftfart i sin slutliga energianvändning (brutto). Med tanke på nuvarande tekniska begränsningar och regleringsbegränsningar som förhindrar att biodrivmedel används kommersiellt inom luftfarten, är det därför lämpligt att bevilja dessa medlemsstater ett partiellt undantag, inom ramen för beräkningen av den slutliga energianvändningen (brutto) inom den nationella luftfarten för att ge de, rätt att från beräkningen utesluta det belopp med vilket de överskrider en och en halv gång unionsgenomsnittet för den slutliga energianvändningen (brutto) inom luftfarten 2005 enligt Eurostat, nämligen 6,18 %. Cypern och Malta, som är östater och ligger geografiskt avlägset, är särskilt beroende av flyget som transportslag, som är avgörande för deras medborgare och deras ekonomi. Till följd av detta är deras slutliga energianvändning (brutto) i luftfarten oproportionellt hög, närmare bestämt mer än tre gånger genomsnittet i unionen 2005. De påverkas alltså i oproportionell grad av de nuvarande tekniska begränsningarna och regleringsbegränsningarna. Det är därför lämpligt att föreskriva att de beviljas ett undantag omfattande det belopp med vilket de överskrider unionsgenomsnittet för den slutliga energianvändningen (brutto) inom luftfarten 2005 enligt Eurostat, nämligen 4,12 %.

| (36) | I kommissionens meddelande av den 20 juli 2016 med titeln En europeisk strategi för utsläppssnål rörlighet betonas att avancerade biodrivmedel och förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung på medellång sikt kommer att vara särskilt viktiga för luftfarten. |
| --- | --- |

(36)

I kommissionens meddelande av den 20 juli 2016 med titeln En europeisk strategi för utsläppssnål rörlighet betonas att avancerade biodrivmedel och förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung på medellång sikt kommer att vara särskilt viktiga för luftfarten.

| (37) | För att säkerställa att förteckningen över bränsleråvaror för produktion av avancerade biodrivmedel, andra biodrivmedel och biogas, som anges i en bilaga till detta direktiv, beaktar principerna för den avfallshierarki som fastställs i direktiv 2008/98/EG, unionens hållbarhetskriterier och behovet av att säkerställa att den bilagan inte skapar ytterligare efterfrågan på mark och samtidigt främja användningen av avfall och restprodukter, bör kommissionen i sin regelbundna utvärdering av den bilagan överväga införandet av ytterligare bränsleråvaror som inte allvarligt snedvrider marknaderna för (bi)produkter, avfall eller restprodukter. |
| --- | --- |

(37)

För att säkerställa att förteckningen över bränsleråvaror för produktion av avancerade biodrivmedel, andra biodrivmedel och biogas, som anges i en bilaga till detta direktiv, beaktar principerna för den avfallshierarki som fastställs i direktiv 2008/98/EG, unionens hållbarhetskriterier och behovet av att säkerställa att den bilagan inte skapar ytterligare efterfrågan på mark och samtidigt främja användningen av avfall och restprodukter, bör kommissionen i sin regelbundna utvärdering av den bilagan överväga införandet av ytterligare bränsleråvaror som inte allvarligt snedvrider marknaderna för (bi)produkter, avfall eller restprodukter.

| (38) | För att göra det möjligt att minska kostnaderna för att nå unionsmålet i detta direktiv och ge medlemsstaterna flexibilitet att fullgöra sin skyldighet att inte underskrida sina mål för 2020 efter 2020, är det lämpligt både att stimulera medlemsstaternas användning av energi från förnybara energikällor som producerats i andra medlemsstater och att göra det möjligt för medlemsstaterna att inkludera energi från förnybara energikällor som använts i andra medlemsstater vid beräkningen av deras egen andel förnybar energi. Utöver bilaterala samarbetsavtal, bör kommissionen därför inrätta en unionsplattform för förnybar energi (nedan kallad utvecklingsplattformen) som gör det möjligt för medlemsstaterna att sinsemellan handla med andelar förnybar energi. Utvecklingsplattformen är avsedd att komplettera det frivilliga öppnandet av stödsystem för projekt i andra medlemsstater. Avtalen mellan medlemsstaterna omfattar statistiska överföringar, gemensamma projekt mellan medlemsstaterna eller gemensamma stödsystem. |
| --- | --- |

(38)

För att göra det möjligt att minska kostnaderna för att nå unionsmålet i detta direktiv och ge medlemsstaterna flexibilitet att fullgöra sin skyldighet att inte underskrida sina mål för 2020 efter 2020, är det lämpligt både att stimulera medlemsstaternas användning av energi från förnybara energikällor som producerats i andra medlemsstater och att göra det möjligt för medlemsstaterna att inkludera energi från förnybara energikällor som använts i andra medlemsstater vid beräkningen av deras egen andel förnybar energi. Utöver bilaterala samarbetsavtal, bör kommissionen därför inrätta en unionsplattform för förnybar energi (nedan kallad utvecklingsplattformen) som gör det möjligt för medlemsstaterna att sinsemellan handla med andelar förnybar energi. Utvecklingsplattformen är avsedd att komplettera det frivilliga öppnandet av stödsystem för projekt i andra medlemsstater. Avtalen mellan medlemsstaterna omfattar statistiska överföringar, gemensamma projekt mellan medlemsstaterna eller gemensamma stödsystem.

| (39) | Medlemsstaterna bör uppmuntras att bedriva samarbete i alla lämpliga former när det gäller de mål som fastställs i detta direktiv och att informera medborgarna om fördelarna med användning av samarbetsmekanismer. Ett sådant samarbete kan genomföras på alla nivåer, bilateralt eller multilateralt. Utöver de mekanismer som påverkar beräkningen av målsatt andel förnybar energi och måluppfyllelse och som uttryckligen föreskrivs i detta direktiv, nämligen statistiska överföringar mellan medlemsstaterna vare sig de gjorts bilateralt eller via utvecklingsplattformen, gemensamma projekt och gemensamma stödsystem, kan samarbete även ske i form av t.ex. utbyte av information och bästa praxis, vilket särskilt tas upp i den e-plattform som införs genom förordning (EU) 2018/1999, och annan frivillig samordning mellan alla typer av stödsystem. |
| --- | --- |

(39)

Medlemsstaterna bör uppmuntras att bedriva samarbete i alla lämpliga former när det gäller de mål som fastställs i detta direktiv och att informera medborgarna om fördelarna med användning av samarbetsmekanismer. Ett sådant samarbete kan genomföras på alla nivåer, bilateralt eller multilateralt. Utöver de mekanismer som påverkar beräkningen av målsatt andel förnybar energi och måluppfyllelse och som uttryckligen föreskrivs i detta direktiv, nämligen statistiska överföringar mellan medlemsstaterna vare sig de gjorts bilateralt eller via utvecklingsplattformen, gemensamma projekt och gemensamma stödsystem, kan samarbete även ske i form av t.ex. utbyte av information och bästa praxis, vilket särskilt tas upp i den e-plattform som införs genom förordning (EU) 2018/1999, och annan frivillig samordning mellan alla typer av stödsystem.

| (40) | Importerad el som producerats från förnybara energikällor utanför unionen bör kunna räknas in i medlemsstaternas andelar förnybar energi. För att kunna garantera en adekvat effekt av förnybar energi som ersätter icke-förnybar energi i unionen och i tredjeländer, är det lämpligt att säkerställa att sådan import kan spåras och redovisas på ett tillförlitligt sätt. Avtal med tredjeländer om hur denna handel med förnybar el ska organiseras kommer att övervägas. Om ett beslut som fattas enligt fördraget om energigemenskapen (11) innebär att de relevanta bestämmelserna i detta direktiv är bindande för parterna i det fördraget, bör de bestämmelser om samarbete mellan medlemsstaterna som föreskrivs i detta direktiv vara tillämpliga på dem. |
| --- | --- |

(40)

Importerad el som producerats från förnybara energikällor utanför unionen bör kunna räknas in i medlemsstaternas andelar förnybar energi. För att kunna garantera en adekvat effekt av förnybar energi som ersätter icke-förnybar energi i unionen och i tredjeländer, är det lämpligt att säkerställa att sådan import kan spåras och redovisas på ett tillförlitligt sätt. Avtal med tredjeländer om hur denna handel med förnybar el ska organiseras kommer att övervägas. Om ett beslut som fattas enligt fördraget om energigemenskapen (11) innebär att de relevanta bestämmelserna i detta direktiv är bindande för parterna i det fördraget, bör de bestämmelser om samarbete mellan medlemsstaterna som föreskrivs i detta direktiv vara tillämpliga på dem.

| (41) | När medlemsstaterna tillsammans med ett eller flera tredjeländer genomför gemensamma projekt som rör produktion av förnybar el är det lämpligt att dessa gemensamma projekt endast gäller nybyggda anläggningar eller anläggningar med nyligen ökad kapacitet. Detta kommer att bidra till att säkerställa att andelen energi från förnybara energikällor i tredjelandets totala energianvändning inte minskar på grund av importen av energi från förnybara energikällor till unionen. |
| --- | --- |

(41)

När medlemsstaterna tillsammans med ett eller flera tredjeländer genomför gemensamma projekt som rör produktion av förnybar el är det lämpligt att dessa gemensamma projekt endast gäller nybyggda anläggningar eller anläggningar med nyligen ökad kapacitet. Detta kommer att bidra till att säkerställa att andelen energi från förnybara energikällor i tredjelandets totala energianvändning inte minskar på grund av importen av energi från förnybara energikällor till unionen.

| (42) | Utöver att inrätta en unionsram för främjande av energi från förnybara energikällor bidrar detta direktiv också till att unionen och medlemsstaterna potentiellt kan påverka utvecklingen av sektorn för förnybar energi i tredjeländer positivt. Unionen och medlemsstaterna bör främja forskning, utveckling och investeringar i produktionen av förnybar energi i utvecklingsländer och andra partnerländer med full respekt för internationell rätt, och därigenom stärka deras miljömässiga och ekonomiska hållbarhet och deras kapacitet att exportera förnybar energi. |
| --- | --- |

(42)

Utöver att inrätta en unionsram för främjande av energi från förnybara energikällor bidrar detta direktiv också till att unionen och medlemsstaterna potentiellt kan påverka utvecklingen av sektorn för förnybar energi i tredjeländer positivt. Unionen och medlemsstaterna bör främja forskning, utveckling och investeringar i produktionen av förnybar energi i utvecklingsländer och andra partnerländer med full respekt för internationell rätt, och därigenom stärka deras miljömässiga och ekonomiska hållbarhet och deras kapacitet att exportera förnybar energi.

| (43) | Det förfarande som används för godkännande, certifiering och licensiering av anläggningar för energi från förnybara energikällor bör vara objektivt, transparent, icke-diskriminerande och proportionellt vid tillämpningen av bestämmelserna på enskilda projekt. Det är i synnerhet lämpligt att undvika alla onödiga bördor som kan uppstå när projekt för energi från förnybara energikällor klassificeras som anläggningar som innebär stora hälsorisker. |
| --- | --- |

(43)

Det förfarande som används för godkännande, certifiering och licensiering av anläggningar för energi från förnybara energikällor bör vara objektivt, transparent, icke-diskriminerande och proportionellt vid tillämpningen av bestämmelserna på enskilda projekt. Det är i synnerhet lämpligt att undvika alla onödiga bördor som kan uppstå när projekt för energi från förnybara energikällor klassificeras som anläggningar som innebär stora hälsorisker.

| (44) | För att energi från förnybara energikällor snabbt ska kunna utnyttjas och med tanke på dess kvalitet, dvs. att den generellt sett är mycket hållbar och gynnsam för miljön, bör medlemsstaterna vid tillämpning av administrativa bestämmelser eller planeringsstrukturer och lagstiftning som syftar till att ge licenser till anläggningar såvitt avser utsläppsminskningar och utsläppskontroll i industrianläggningar, motverka nedsmutsning av luften eller förebygga eller minimera utsläpp av farliga ämnen i miljön, beakta förnybara energikällors bidrag för att uppfylla miljö- och klimatmål, särskilt i jämförelse med anläggningar för icke-förnybar energi. |
| --- | --- |

(44)

För att energi från förnybara energikällor snabbt ska kunna utnyttjas och med tanke på dess kvalitet, dvs. att den generellt sett är mycket hållbar och gynnsam för miljön, bör medlemsstaterna vid tillämpning av administrativa bestämmelser eller planeringsstrukturer och lagstiftning som syftar till att ge licenser till anläggningar såvitt avser utsläppsminskningar och utsläppskontroll i industrianläggningar, motverka nedsmutsning av luften eller förebygga eller minimera utsläpp av farliga ämnen i miljön, beakta förnybara energikällors bidrag för att uppfylla miljö- och klimatmål, särskilt i jämförelse med anläggningar för icke-förnybar energi.

| (45) | Överensstämmelsen mellan målen för detta direktiv och unionens övriga miljölagstiftning bör säkerställas. Särskilt under förfarandena för bedömning, planering eller licensiering av anläggningarna för förnybar energi, bör medlemsstaterna beakta all miljölagstiftning på unionsnivå samt bidraget från energi från förnybara energikällor för att uppfylla miljö- och klimatmål, särskilt i jämförelse med anläggningar för icke-förnybar energi. |
| --- | --- |

(45)

Överensstämmelsen mellan målen för detta direktiv och unionens övriga miljölagstiftning bör säkerställas. Särskilt under förfarandena för bedömning, planering eller licensiering av anläggningarna för förnybar energi, bör medlemsstaterna beakta all miljölagstiftning på unionsnivå samt bidraget från energi från förnybara energikällor för att uppfylla miljö- och klimatmål, särskilt i jämförelse med anläggningar för icke-förnybar energi.

| (46) | Geotermisk energi är en viktig lokal förnybar energikälla som i allmänhet ger betydligt lägre utsläpp än fossila bränslen och vissa typer av geotermiska anläggningar genererar nästan inga utsläpp alls. Produktionen av geotermisk energi kan, beroende på produktionsområdets geologiska egenskaper, leda till utsläpp av växthusgaser och andra ämnen som är skadliga för människors hälsa och miljön från flöden och andra geologiska formationer under jord. Kommissionen bör därför endast främja utbyggnad av geotermisk energi som har låg miljöpåverkan och som leder till minskade utsläpp av växthusgaser jämfört med icke-förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(46)

Geotermisk energi är en viktig lokal förnybar energikälla som i allmänhet ger betydligt lägre utsläpp än fossila bränslen och vissa typer av geotermiska anläggningar genererar nästan inga utsläpp alls. Produktionen av geotermisk energi kan, beroende på produktionsområdets geologiska egenskaper, leda till utsläpp av växthusgaser och andra ämnen som är skadliga för människors hälsa och miljön från flöden och andra geologiska formationer under jord. Kommissionen bör därför endast främja utbyggnad av geotermisk energi som har låg miljöpåverkan och som leder till minskade utsläpp av växthusgaser jämfört med icke-förnybara energikällor.

| (47) | På nationell, regional och, i tillämpliga fall, lokal nivå har bestämmelser och skyldigheter beträffande minimikrav för användning av energi från förnybara energikällor i nya och renoverade byggnader lett till en betydligt ökad användning av denna typ av energi. Sådana åtgärder bör uppmuntras i ett vidare unionssammanhang, samtidigt som man genom ändrade byggregler och byggnormer främjar energieffektivare anordningar för energi från förnybara energikällor, i förening med åtgärder för energibesparing och energieffektivitet. |
| --- | --- |

(47)

På nationell, regional och, i tillämpliga fall, lokal nivå har bestämmelser och skyldigheter beträffande minimikrav för användning av energi från förnybara energikällor i nya och renoverade byggnader lett till en betydligt ökad användning av denna typ av energi. Sådana åtgärder bör uppmuntras i ett vidare unionssammanhang, samtidigt som man genom ändrade byggregler och byggnormer främjar energieffektivare anordningar för energi från förnybara energikällor, i förening med åtgärder för energibesparing och energieffektivitet.

| (48) | För att underlätta och påskynda fastställandet av miniminivåer för användningen av energi från förnybara energikällor i byggnader, bör beräkningen av dessa miniminivåer i nya och befintliga byggnader som genomgår betydande renoveringar ge en tillräcklig grund för att bedöma om ett införande av miniminivåer för förnybar energi är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart. För att dessa krav ska kunna uppfyllas bör medlemsstaterna bland annat tillåta användning av effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla eller, om system för fjärrvärme och fjärrkyla inte finns tillgängliga, annan energiinfrastruktur. |
| --- | --- |

(48)

För att underlätta och påskynda fastställandet av miniminivåer för användningen av energi från förnybara energikällor i byggnader, bör beräkningen av dessa miniminivåer i nya och befintliga byggnader som genomgår betydande renoveringar ge en tillräcklig grund för att bedöma om ett införande av miniminivåer för förnybar energi är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart. För att dessa krav ska kunna uppfyllas bör medlemsstaterna bland annat tillåta användning av effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla eller, om system för fjärrvärme och fjärrkyla inte finns tillgängliga, annan energiinfrastruktur.

| (49) | För att säkerställa att nationella åtgärder för utveckling av förnybar värme och kyla baseras på en övergripande kartläggning och analys av den nationella potentialen för förnybar energi och spillenergi och att dessa åtgärder leder till ökad integrering av förnybar energi, genom stöd till bland annat innovativ teknik som värmepumpar, geotermisk värme och solvärme, samt källor till spillvärme och spillkyla bör medlemsstaterna åläggas att göra en bedömning av sin potential avseende energi från förnybara energikällor och användning av spillvärme och spillkyla inom värme- och kylsektorn, framför allt för att främja energi från förnybara energikällor i värme- och kylanläggningar och främja konkurrenskraftiga och effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla. För att säkerställa överensstämmelse med kraven på energieffektivitet för värme och kyla och minska den administrativa bördan bör denna bedömning ingå i de övergripande bedömningar som genomförs och anmäls i enlighet med artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (12). |
| --- | --- |

(49)

För att säkerställa att nationella åtgärder för utveckling av förnybar värme och kyla baseras på en övergripande kartläggning och analys av den nationella potentialen för förnybar energi och spillenergi och att dessa åtgärder leder till ökad integrering av förnybar energi, genom stöd till bland annat innovativ teknik som värmepumpar, geotermisk värme och solvärme, samt källor till spillvärme och spillkyla bör medlemsstaterna åläggas att göra en bedömning av sin potential avseende energi från förnybara energikällor och användning av spillvärme och spillkyla inom värme- och kylsektorn, framför allt för att främja energi från förnybara energikällor i värme- och kylanläggningar och främja konkurrenskraftiga och effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla. För att säkerställa överensstämmelse med kraven på energieffektivitet för värme och kyla och minska den administrativa bördan bör denna bedömning ingå i de övergripande bedömningar som genomförs och anmäls i enlighet med artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (12).

| (50) | Bristen på transparenta regler och samordning mellan olika organ för godkännande har visat sig hindra utvecklingen av energi från förnybara energikällor. Att ge sökanden vägledning under det administrativa ansöknings- och tillståndsförfarandet via en administrativ kontaktpunkt syftar till att minska komplexiteten för projektutvecklare och öka effektiviteten och transparensen, även för egenanvändare av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi. Vägledningen bör ges på en lämplig förvaltningsnivå med hänsyn till medlemsstaternas särdrag. De enda kontaktpunkterna bör vägleda och underlätta för den sökande under hela den administrativa processen, så att den sökande inte ska vara tvungen att kontakta andra administrativa organ för att slutföra tillståndsförfarandet, om inte den sökande föredrar detta. |
| --- | --- |

(50)

Bristen på transparenta regler och samordning mellan olika organ för godkännande har visat sig hindra utvecklingen av energi från förnybara energikällor. Att ge sökanden vägledning under det administrativa ansöknings- och tillståndsförfarandet via en administrativ kontaktpunkt syftar till att minska komplexiteten för projektutvecklare och öka effektiviteten och transparensen, även för egenanvändare av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi. Vägledningen bör ges på en lämplig förvaltningsnivå med hänsyn till medlemsstaternas särdrag. De enda kontaktpunkterna bör vägleda och underlätta för den sökande under hela den administrativa processen, så att den sökande inte ska vara tvungen att kontakta andra administrativa organ för att slutföra tillståndsförfarandet, om inte den sökande föredrar detta.

| (51) | Utdragna administrativa förfaranden är ett stort administrativt hinder och blir dyra. Förenklingen av tillståndsförfarandena och tydliga tidsfrister för de beslut som ska fattas av de myndigheter som är behöriga att utfärda tillståndet för anläggningen för elproduktion baserat på en ifylld ansökan bör bidra till en mer effektiv hantering av förfarandena och därigenom minska de administrativa kostnaderna. En handbok om förfarandet bör göras tillgänglig för att hjälpa projektutvecklare och medborgare som vill investera i förnybar energi att förstå förfarandet. För att främja mikroföretags samt små och medelstora företags och enskilda medborgares användning av förnybar energi i enlighet med de mål som fastställs i detta direktiv bör ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälantill det behöriga organet upprättas för små projekt för förnybar energi, inklusive decentraliserade projekt såsom takmonterade solpanelsanläggningar. För att bemöta det ökande behovet av att uppgradera befintliga anläggningar för produktion av förnybar energi bör effektivare tillståndsförfaranden fastställas. Det här direktivet, särskilt bestämmelserna om tillståndsförfarandets varaktighet och hur det ska organiseras, bör gälla utan att det påverkar internationell rätt och unionsrätten, bl.a. bestämmelser till skydd för miljön och människors hälsa. När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter bör det vara möjligt att förlänga de ursprungliga tidsfristerna med upp till ett år. |
| --- | --- |

(51)

Utdragna administrativa förfaranden är ett stort administrativt hinder och blir dyra. Förenklingen av tillståndsförfarandena och tydliga tidsfrister för de beslut som ska fattas av de myndigheter som är behöriga att utfärda tillståndet för anläggningen för elproduktion baserat på en ifylld ansökan bör bidra till en mer effektiv hantering av förfarandena och därigenom minska de administrativa kostnaderna. En handbok om förfarandet bör göras tillgänglig för att hjälpa projektutvecklare och medborgare som vill investera i förnybar energi att förstå förfarandet. För att främja mikroföretags samt små och medelstora företags och enskilda medborgares användning av förnybar energi i enlighet med de mål som fastställs i detta direktiv bör ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälantill det behöriga organet upprättas för små projekt för förnybar energi, inklusive decentraliserade projekt såsom takmonterade solpanelsanläggningar. För att bemöta det ökande behovet av att uppgradera befintliga anläggningar för produktion av förnybar energi bör effektivare tillståndsförfaranden fastställas. Det här direktivet, särskilt bestämmelserna om tillståndsförfarandets varaktighet och hur det ska organiseras, bör gälla utan att det påverkar internationell rätt och unionsrätten, bl.a. bestämmelser till skydd för miljön och människors hälsa. När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter bör det vara möjligt att förlänga de ursprungliga tidsfristerna med upp till ett år.

| (52) | Brist på information och utbildning, särskilt inom värme- och kylsektorn, bör avhjälpas för att främja användningen av energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(52)

Brist på information och utbildning, särskilt inom värme- och kylsektorn, bör avhjälpas för att främja användningen av energi från förnybara energikällor.

| (53) | I den mån tillträde till eller utövande av yrket installatör är en reglerad yrkesverksamhet fastställs villkoren för erkännande av yrkeskvalifikationer i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG (13). Tillämpningen av det här direktivet påverkar därför inte tillämpningen av direktiv 2005/36/EG. |
| --- | --- |

(53)

I den mån tillträde till eller utövande av yrket installatör är en reglerad yrkesverksamhet fastställs villkoren för erkännande av yrkeskvalifikationer i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG (13). Tillämpningen av det här direktivet påverkar därför inte tillämpningen av direktiv 2005/36/EG.

| (54) | Direktiv 2005/36/EG innehåller krav på ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer för bland annat arkitekter, men det är även nödvändigt att säkerställa att arkitekter och planerare ingående överväger en optimal kombination av förnybar energi och högeffektiv teknik i sina planer och ritningar. Medlemsstaterna bör därför ge tydliga riktlinjer om detta. Detta bör göras utan att det påverkar tillämpningen av det direktivet, särskilt artiklarna 46 och 49. |
| --- | --- |

(54)

Direktiv 2005/36/EG innehåller krav på ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer för bland annat arkitekter, men det är även nödvändigt att säkerställa att arkitekter och planerare ingående överväger en optimal kombination av förnybar energi och högeffektiv teknik i sina planer och ritningar. Medlemsstaterna bör därför ge tydliga riktlinjer om detta. Detta bör göras utan att det påverkar tillämpningen av det direktivet, särskilt artiklarna 46 och 49.

| (55) | Vid tillämpning av detta direktiv är ursprungsgarantiernas enda funktion att visa slutkunden att en viss andel eller mängd energi har producerats från förnybara energikällor. En ursprungsgaranti kan, oberoende av den energi den avser, överföras från en innehavare till en annan. I syfte att säkerställa att en enhet förnybar energi endast kan överlämnas en gång till en kund bör emellertid dubbelt räknande och dubbelt överlämnande av ursprungsgarantier undvikas. Energi från förnybara energikällor vars åtföljande ursprungsgaranti sålts separat av producenten bör inte överlämnas eller säljas till slutkunden som energi från förnybara energikällor. Det är viktigt att skilja mellan gröna certifikat som används för stödsystem och ursprungsgarantier. |
| --- | --- |

(55)

Vid tillämpning av detta direktiv är ursprungsgarantiernas enda funktion att visa slutkunden att en viss andel eller mängd energi har producerats från förnybara energikällor. En ursprungsgaranti kan, oberoende av den energi den avser, överföras från en innehavare till en annan. I syfte att säkerställa att en enhet förnybar energi endast kan överlämnas en gång till en kund bör emellertid dubbelt räknande och dubbelt överlämnande av ursprungsgarantier undvikas. Energi från förnybara energikällor vars åtföljande ursprungsgaranti sålts separat av producenten bör inte överlämnas eller säljas till slutkunden som energi från förnybara energikällor. Det är viktigt att skilja mellan gröna certifikat som används för stödsystem och ursprungsgarantier.

| (56) | Det är lämpligt att låta konsumentmarknaden för förnybar el bidra till utvecklingen av energi från förnybara energikällor. Medlemsstaterna bör därför kräva att elleverantörer som informerar slutkunderna om sin energimix enligt unionsrätt avseende den interna marknaden för el, eller som saluför energi till konsumenter med hänvisning till användningen av energi från förnybara energikällor, använder ursprungsgarantier från anläggningar som producerar energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(56)

Det är lämpligt att låta konsumentmarknaden för förnybar el bidra till utvecklingen av energi från förnybara energikällor. Medlemsstaterna bör därför kräva att elleverantörer som informerar slutkunderna om sin energimix enligt unionsrätt avseende den interna marknaden för el, eller som saluför energi till konsumenter med hänvisning till användningen av energi från förnybara energikällor, använder ursprungsgarantier från anläggningar som producerar energi från förnybara energikällor.

| (57) | Det är viktigt att tillhandahålla information om hur el som fått stöd fördelas till slutkunderna. För att förbättra kvaliteten på denna information till konsumenterna bör medlemsstaterna säkerställa att ursprungsgarantier utfärdas för alla enheter förnybar energi som produceras, utom i de fall de beslutar att inte utfärda ursprungsgarantier till producenter som också erhåller ekonomiskt stöd. Om medlemsstaterna beslutar att utfärda ursprungsgarantier till producenter som också erhåller ekonomiskt stöd, eller att inte utfärda ursprungsgarantier direkt till producenter, bör de kunna välja vilka medel och mekanismer som ska utnyttjas för att ta hänsyn till marknadsvärdet av dessa ursprungsgarantier. Om producenter av förnybar energi också erhåller ekonomiskt stöd bör marknadsvärdet för ursprungsgarantierna för samma produktion beaktas på lämpligt sätt i det relevanta stödsystemet. |
| --- | --- |

(57)

Det är viktigt att tillhandahålla information om hur el som fått stöd fördelas till slutkunderna. För att förbättra kvaliteten på denna information till konsumenterna bör medlemsstaterna säkerställa att ursprungsgarantier utfärdas för alla enheter förnybar energi som produceras, utom i de fall de beslutar att inte utfärda ursprungsgarantier till producenter som också erhåller ekonomiskt stöd. Om medlemsstaterna beslutar att utfärda ursprungsgarantier till producenter som också erhåller ekonomiskt stöd, eller att inte utfärda ursprungsgarantier direkt till producenter, bör de kunna välja vilka medel och mekanismer som ska utnyttjas för att ta hänsyn till marknadsvärdet av dessa ursprungsgarantier. Om producenter av förnybar energi också erhåller ekonomiskt stöd bör marknadsvärdet för ursprungsgarantierna för samma produktion beaktas på lämpligt sätt i det relevanta stödsystemet.

| (58) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU föreskrivs ursprungsgarantier för att visa ursprunget av el som produceras i högeffektiva kraftvärmeverk. Ingen användning specificeras dock för sådana ursprungsgarantier, så användning av dessa kan också möjliggöras för att redovisa användningen av energi från högeffektiv kraftvärme. |
| --- | --- |

(58)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU föreskrivs ursprungsgarantier för att visa ursprunget av el som produceras i högeffektiva kraftvärmeverk. Ingen användning specificeras dock för sådana ursprungsgarantier, så användning av dessa kan också möjliggöras för att redovisa användningen av energi från högeffektiv kraftvärme.

| (59) | Ursprungsgarantier, som för närvarande används för förnybar el, bör utvidgas till att även omfatta förnybar gas. Det bör vara ett alternativ för medlemsstaterna att utvidga systemet för ursprungsgarantier till att omfatta energi från icke-förnybara energikällor. Detta skulle göra det möjligt att på ett konsekvent sätt bevisa förnybara gasers (t.ex. biometan) ursprung för slutkunderna och underlätta en ökad gränsöverskridande handel med sådana gaser. Det skulle också göra det möjligt att skapa ursprungsgarantier för andra förnybara gaser, t.ex. vätgas. |
| --- | --- |

(59)

Ursprungsgarantier, som för närvarande används för förnybar el, bör utvidgas till att även omfatta förnybar gas. Det bör vara ett alternativ för medlemsstaterna att utvidga systemet för ursprungsgarantier till att omfatta energi från icke-förnybara energikällor. Detta skulle göra det möjligt att på ett konsekvent sätt bevisa förnybara gasers (t.ex. biometan) ursprung för slutkunderna och underlätta en ökad gränsöverskridande handel med sådana gaser. Det skulle också göra det möjligt att skapa ursprungsgarantier för andra förnybara gaser, t.ex. vätgas.

| (60) | Det behövs stöd för integration av energi från förnybara energikällor i överförings- och distributionsnätet och för utnyttjande av system för lagring av energi för integrerad variabel produktion av energi från förnybara energikällor, särskilt vad gäller reglerna för dirigering och tillträde till nätet. Ramen för integreringen av förnybar el anges i annan unionsrätt avseende den inre marknaden för el. Denna ram omfattar dock inte bestämmelser om integreringen av gas från förnybara energikällor i gasnätet. Därför är det nödvändigt att inkludera sådan bestämmelserna i det här direktivet. |
| --- | --- |

(60)

Det behövs stöd för integration av energi från förnybara energikällor i överförings- och distributionsnätet och för utnyttjande av system för lagring av energi för integrerad variabel produktion av energi från förnybara energikällor, särskilt vad gäller reglerna för dirigering och tillträde till nätet. Ramen för integreringen av förnybar el anges i annan unionsrätt avseende den inre marknaden för el. Denna ram omfattar dock inte bestämmelser om integreringen av gas från förnybara energikällor i gasnätet. Därför är det nödvändigt att inkludera sådan bestämmelserna i det här direktivet.

| (61) | Möjligheterna att skapa ekonomisk tillväxt genom innovation och hållbar konkurrenskraftig energipolitik har konstaterats. Produktionen av energi från förnybara energikällor är ofta beroende av lokala eller regionala små och medelstora företag. Investeringar i regional och lokal produktion av energi från förnybara energikällor skapar betydande möjligheter till utveckling av det lokala näringslivet, hållbar tillväxt och sysselsättning av hög kvalitet i medlemsstaterna och deras regioner. Kommissionen och medlemsstaterna bör därför främja och stödja nationella och regionala utvecklingsåtgärder på dessa områden, uppmuntra utbyte av bästa praxis för produktion av energi från förnybara energikällor mellan lokala och regionala utvecklingsinitiativ och i större utsträckning erbjuda tekniskt stöd och utbildningsprogram för att förbättra den tillsynsmässiga, tekniska och ekonomiska sakkunskapen och öka kunskaperna om tillgängliga finansieringsmöjligheter, inklusive en mer riktad användning av unionsmedel, såsom användning av sammanhållningspolitiskt stöd på det området. |
| --- | --- |

(61)

Möjligheterna att skapa ekonomisk tillväxt genom innovation och hållbar konkurrenskraftig energipolitik har konstaterats. Produktionen av energi från förnybara energikällor är ofta beroende av lokala eller regionala små och medelstora företag. Investeringar i regional och lokal produktion av energi från förnybara energikällor skapar betydande möjligheter till utveckling av det lokala näringslivet, hållbar tillväxt och sysselsättning av hög kvalitet i medlemsstaterna och deras regioner. Kommissionen och medlemsstaterna bör därför främja och stödja nationella och regionala utvecklingsåtgärder på dessa områden, uppmuntra utbyte av bästa praxis för produktion av energi från förnybara energikällor mellan lokala och regionala utvecklingsinitiativ och i större utsträckning erbjuda tekniskt stöd och utbildningsprogram för att förbättra den tillsynsmässiga, tekniska och ekonomiska sakkunskapen och öka kunskaperna om tillgängliga finansieringsmöjligheter, inklusive en mer riktad användning av unionsmedel, såsom användning av sammanhållningspolitiskt stöd på det området.

| (62) | Regionala och lokala och myndigheter fastställer ofta mål för förnybar energi som är mer ambitiösa än de nationella målen. Regionala och lokala åtaganden om att stimulera utvecklingen av förnybar energi och energieffektivitet får i dag stöd genom nätverk såsom initiativen borgmästaravtalet, smarta städer och smarta samhällen och genom att handlingsplaner för hållbar energi tas fram. Sådana nätverk är avgörande och bör utvidgas eftersom de ökar medvetenheten och underlättar utbyten av bästa praxis och tillgängligt finansiellt stöd. Kommissionen bör även ge intresserade innovativa regioner och lokala myndigheter hjälp med att arbeta över gränserna, genom att ge stöd till inrättandet av samarbetsmekanismer, såsom den europeiska grupperingen för territoriellt samarbete som gör det möjligt för offentliga myndigheter i olika medlemsstater att samarbeta och tillhandahålla gemensamma tjänster och projekt, utan att ett internationellt avtal först måste undertecknas och ratificeras av de nationella parlamenten. Andra innovativa åtgärder för att attrahera fler investeringar i ny teknik bör också övervägas, såsom energiprestandakontrakt och standardiseringsprocesser inom offentlig finansiering. |
| --- | --- |

(62)

Regionala och lokala och myndigheter fastställer ofta mål för förnybar energi som är mer ambitiösa än de nationella målen. Regionala och lokala åtaganden om att stimulera utvecklingen av förnybar energi och energieffektivitet får i dag stöd genom nätverk såsom initiativen borgmästaravtalet, smarta städer och smarta samhällen och genom att handlingsplaner för hållbar energi tas fram. Sådana nätverk är avgörande och bör utvidgas eftersom de ökar medvetenheten och underlättar utbyten av bästa praxis och tillgängligt finansiellt stöd. Kommissionen bör även ge intresserade innovativa regioner och lokala myndigheter hjälp med att arbeta över gränserna, genom att ge stöd till inrättandet av samarbetsmekanismer, såsom den europeiska grupperingen för territoriellt samarbete som gör det möjligt för offentliga myndigheter i olika medlemsstater att samarbeta och tillhandahålla gemensamma tjänster och projekt, utan att ett internationellt avtal först måste undertecknas och ratificeras av de nationella parlamenten. Andra innovativa åtgärder för att attrahera fler investeringar i ny teknik bör också övervägas, såsom energiprestandakontrakt och standardiseringsprocesser inom offentlig finansiering.

| (63) | Vid främjandet av utvecklingen av marknaden för energi från förnybara energikällor är det nödvändigt att ta i betraktande dess positiva inverkan på regionala och lokala utvecklingsmöjligheter, exportmöjligheter, social sammanhållning och sysselsättning, inte minst när det gäller små och medelstora företag och oberoende energiproducenter, såsom egenanvändare av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi. |
| --- | --- |

(63)

Vid främjandet av utvecklingen av marknaden för energi från förnybara energikällor är det nödvändigt att ta i betraktande dess positiva inverkan på regionala och lokala utvecklingsmöjligheter, exportmöjligheter, social sammanhållning och sysselsättning, inte minst när det gäller små och medelstora företag och oberoende energiproducenter, såsom egenanvändare av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi.

| (64) | De yttersta randområdenas särställning erkänns i artikel 349 i EUF-fördraget. Energisektorn i de yttersta randområdena kännetecknas ofta av isolering, begränsat utbud och beroende av fossila bränslen, samtidigt som dessa regioner har betydande lokala förnybara energikällor. De yttersta randområdena skulle därför kunna tjäna som exempel på tillämpningen av innovativ energiteknik för unionen. Det är därför nödvändigt att främja användningen av förnybar energi i syfte att uppnå en högre grad av energiautonomi för dessa regioner och erkänna deras specifika situation när det gäller potentialen för förnybar energi och behovet av offentligt stöd. Det bör finnas möjlighet att göra ett undantag med begränsad lokal inverkan som ger medlemsstaterna möjlighet att anta särskilda kriterier för att säkerställa berättigande till ekonomiskt stöd för användning av vissa biomassabränslen. Medlemsstaterna bör kunna anta sådana särskilda kriterier för anläggningar som använder biomassabränsle och som ligger i de yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget samt för biomassa som används som bränsle i sådana anläggningar och som inte uppfyller de harmoniserade kriterierna i detta direktiv för hållbarhet, energieffektivitet och minskade växthusgasutsläpp. Sådana särskilda kriterier för biomassabränslen bör gälla oberoende av om biomassans ursprungsort är en medlemsstat eller ett tredjeland. Dessutom bör alla särskilda kriterier vara objektivt motiverade av skäl som avser det berörda yttersta randområdets energioberoende och att säkerställa en smidig övergång till kriterierna i detta direktiv för hållbarhet, energieffektivitet och minskade växthusgasutsläpp för biomassabränslen i ett sådant yttersta randområde.
  Eftersom energimixen för elproduktionen i de yttersta randområdena i stor utsträckning består av eldningsolja är det nödvändigt att möjliggöra lämpligt hänsynstagande till kriterier för minskade växthusgasutsläpp i dessa områden. Det skulle därför vara lämpligt med en särskild fossil motsvarighet för den el som produceras i de yttersta randområdena. Medlemsstaterna bör säkerställa att de särskilda kriterier som de har antagit faktiskt uppfylls. Slutligen bör medlemsstaterna, utan att det påverkar stöd som beviljas i enlighet med stödsystem i enlighet med detta direktiv, inte av andra skäl som rör hållbarhet vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med detta direktiv. Detta förbud är avsett att säkerställa att biodrivmedel och flytande biobränslen som överensstämmer med de harmoniserade kriterier som föreskrivs i detta direktiv fortsättningsvis omfattas av de förenklade handelsprocedurer som eftersträvas genom detta direktiv, inklusive vad gäller de berörda yttersta randområdena. |
| --- | --- |

(64)

De yttersta randområdenas särställning erkänns i artikel 349 i EUF-fördraget. Energisektorn i de yttersta randområdena kännetecknas ofta av isolering, begränsat utbud och beroende av fossila bränslen, samtidigt som dessa regioner har betydande lokala förnybara energikällor. De yttersta randområdena skulle därför kunna tjäna som exempel på tillämpningen av innovativ energiteknik för unionen. Det är därför nödvändigt att främja användningen av förnybar energi i syfte att uppnå en högre grad av energiautonomi för dessa regioner och erkänna deras specifika situation när det gäller potentialen för förnybar energi och behovet av offentligt stöd. Det bör finnas möjlighet att göra ett undantag med begränsad lokal inverkan som ger medlemsstaterna möjlighet att anta särskilda kriterier för att säkerställa berättigande till ekonomiskt stöd för användning av vissa biomassabränslen. Medlemsstaterna bör kunna anta sådana särskilda kriterier för anläggningar som använder biomassabränsle och som ligger i de yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget samt för biomassa som används som bränsle i sådana anläggningar och som inte uppfyller de harmoniserade kriterierna i detta direktiv för hållbarhet, energieffektivitet och minskade växthusgasutsläpp. Sådana särskilda kriterier för biomassabränslen bör gälla oberoende av om biomassans ursprungsort är en medlemsstat eller ett tredjeland. Dessutom bör alla särskilda kriterier vara objektivt motiverade av skäl som avser det berörda yttersta randområdets energioberoende och att säkerställa en smidig övergång till kriterierna i detta direktiv för hållbarhet, energieffektivitet och minskade växthusgasutsläpp för biomassabränslen i ett sådant yttersta randområde.

Eftersom energimixen för elproduktionen i de yttersta randområdena i stor utsträckning består av eldningsolja är det nödvändigt att möjliggöra lämpligt hänsynstagande till kriterier för minskade växthusgasutsläpp i dessa områden. Det skulle därför vara lämpligt med en särskild fossil motsvarighet för den el som produceras i de yttersta randområdena. Medlemsstaterna bör säkerställa att de särskilda kriterier som de har antagit faktiskt uppfylls. Slutligen bör medlemsstaterna, utan att det påverkar stöd som beviljas i enlighet med stödsystem i enlighet med detta direktiv, inte av andra skäl som rör hållbarhet vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med detta direktiv. Detta förbud är avsett att säkerställa att biodrivmedel och flytande biobränslen som överensstämmer med de harmoniserade kriterier som föreskrivs i detta direktiv fortsättningsvis omfattas av de förenklade handelsprocedurer som eftersträvas genom detta direktiv, inklusive vad gäller de berörda yttersta randområdena.

| (65) | Det är lämpligt att möjliggöra utvecklingen av decentraliserad teknik för och lagring av energi från förnybara energikällor på icke-diskriminerande villkor och utan att hindra finansieringen av investeringar i infrastruktur. Utvecklingen mot en decentraliserad energiproduktion har många fördelar såsom utnyttjandet av lokala energikällor, förbättrad lokal trygg energiförsörjning, kortare transportsträckor och minskade förluster vid energiöverföring. Sådan decentralisering främjar också samhällsutvecklingen och sammanhållningen genom att erbjuda inkomstkällor och skapa lokala arbetstillfällen. |
| --- | --- |

(65)

Det är lämpligt att möjliggöra utvecklingen av decentraliserad teknik för och lagring av energi från förnybara energikällor på icke-diskriminerande villkor och utan att hindra finansieringen av investeringar i infrastruktur. Utvecklingen mot en decentraliserad energiproduktion har många fördelar såsom utnyttjandet av lokala energikällor, förbättrad lokal trygg energiförsörjning, kortare transportsträckor och minskade förluster vid energiöverföring. Sådan decentralisering främjar också samhällsutvecklingen och sammanhållningen genom att erbjuda inkomstkällor och skapa lokala arbetstillfällen.

| (66) | Med den ökande betydelsen av egenanvändning av förnybar el behövs en definition av egenanvändare av förnybar energi och av egenanvändare som agerar gemensamt. Det är även nödvändigt att inrätta ett regelverk som ger egenanvändare av förnybar energi rätt att producera, använda, lagra, och sälja el utan att drabbas av en oproportionell börda. Medborgare som exempelvis bor i lägenhet bör kunna dra nytta av konsumentinflytande i samma utsträckning som hushåll i enfamiljshus. Emellertid bör medlemsstaterna ges möjlighet att göra åtskillnad mellan enskilda egenanvändare av förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt med hänsyn till deras olika särdrag, i den mån den eventuella åtskillnaden är proportionell och vederbörligen motiverad. |
| --- | --- |

(66)

Med den ökande betydelsen av egenanvändning av förnybar el behövs en definition av egenanvändare av förnybar energi och av egenanvändare som agerar gemensamt. Det är även nödvändigt att inrätta ett regelverk som ger egenanvändare av förnybar energi rätt att producera, använda, lagra, och sälja el utan att drabbas av en oproportionell börda. Medborgare som exempelvis bor i lägenhet bör kunna dra nytta av konsumentinflytande i samma utsträckning som hushåll i enfamiljshus. Emellertid bör medlemsstaterna ges möjlighet att göra åtskillnad mellan enskilda egenanvändare av förnybar energi och egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt med hänsyn till deras olika särdrag, i den mån den eventuella åtskillnaden är proportionell och vederbörligen motiverad.

| (67) | Genom att stärka egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt ger man också gemenskaper för förnybar energi möjlighet att främja energieffektiviteten på hushållsnivå och bidra till att bekämpa energifattigdom genom minskad energianvändning och lägre distributionsavgifter. Medlemsstaterna bör utnyttja denna möjlighet på lämpligt sätt, bland annat genom att bedöma möjligheterna att låta även sådana hushåll delta som i normala fall inte skulle kunna göra det, t.ex. utsatta konsumenter och hyresgäster. |
| --- | --- |

(67)

Genom att stärka egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt ger man också gemenskaper för förnybar energi möjlighet att främja energieffektiviteten på hushållsnivå och bidra till att bekämpa energifattigdom genom minskad energianvändning och lägre distributionsavgifter. Medlemsstaterna bör utnyttja denna möjlighet på lämpligt sätt, bland annat genom att bedöma möjligheterna att låta även sådana hushåll delta som i normala fall inte skulle kunna göra det, t.ex. utsatta konsumenter och hyresgäster.

| (68) | Egenanvändare av förnybar energi bör inte utsättas för diskriminerande eller oproportionella bördor eller kostnader och bör inte åläggas omotiverade avgifter. Deras bidrag till att uppfylla klimat- och energimålen samt de kostnader och den nytta som de genererar i det vidare energisystemet bör beaktas. Medlemsstaterna bör därför i regel inte ta ut avgifter för el som egenanvändare av förnybar energi producerar och förbrukar inom samma fastighet. Emellertid bör medlemsstaterna ha rätt att belägga denna el med icke-diskriminerande och proportionella avgifter, om så krävs för att säkerställa elsystemets finansiella hållbarhet, för att begränsa stödet till vad som är objektivt nödvändigt och för att använda sina stödsystem på ett effektivt sätt. Samtidigt bör medlemsstaterna säkerställa att egenanvändare av förnybar energi bidrar på ett välavvägt och lämpligt sätt till det övergripande systemet för fördelning av kostnader för produktion, distribution och användning av el, när el matas in i nätet. |
| --- | --- |

(68)

Egenanvändare av förnybar energi bör inte utsättas för diskriminerande eller oproportionella bördor eller kostnader och bör inte åläggas omotiverade avgifter. Deras bidrag till att uppfylla klimat- och energimålen samt de kostnader och den nytta som de genererar i det vidare energisystemet bör beaktas. Medlemsstaterna bör därför i regel inte ta ut avgifter för el som egenanvändare av förnybar energi producerar och förbrukar inom samma fastighet. Emellertid bör medlemsstaterna ha rätt att belägga denna el med icke-diskriminerande och proportionella avgifter, om så krävs för att säkerställa elsystemets finansiella hållbarhet, för att begränsa stödet till vad som är objektivt nödvändigt och för att använda sina stödsystem på ett effektivt sätt. Samtidigt bör medlemsstaterna säkerställa att egenanvändare av förnybar energi bidrar på ett välavvägt och lämpligt sätt till det övergripande systemet för fördelning av kostnader för produktion, distribution och användning av el, när el matas in i nätet.

| (69) | Därför bör medlemsstaterna, som allmän princip, inte ta ut avgifter för el som enskilda egenanvändare av förnybar energi producerar och förbrukar inom samma fastighet. För att förhindra att detta incitament påverkar den ekonomiska stabiliteten hos stödsystem för förnybar energi, kunde det incitamentet begränsas till mindre anläggningar med en elkapacitet på 30 kW eller lägre. I vissa fall bör medlemsstaterna tillåtas att ta ut avgifter av egenanvändare av förnybar el för egenförbrukad el, om de tillämpar sina stödsystem på ett effektivt sätt och ger icke-diskriminerande, faktisk tillgång till dessa. Medlemsstaterna bör också kunna tillämpa partiella undantag från kostnader och avgifter, eller en kombination därav, och stöd upp till den nivå som krävs för att säkerställa projektens ekonomiska bärkraft. |
| --- | --- |

(69)

Därför bör medlemsstaterna, som allmän princip, inte ta ut avgifter för el som enskilda egenanvändare av förnybar energi producerar och förbrukar inom samma fastighet. För att förhindra att detta incitament påverkar den ekonomiska stabiliteten hos stödsystem för förnybar energi, kunde det incitamentet begränsas till mindre anläggningar med en elkapacitet på 30 kW eller lägre. I vissa fall bör medlemsstaterna tillåtas att ta ut avgifter av egenanvändare av förnybar el för egenförbrukad el, om de tillämpar sina stödsystem på ett effektivt sätt och ger icke-diskriminerande, faktisk tillgång till dessa. Medlemsstaterna bör också kunna tillämpa partiella undantag från kostnader och avgifter, eller en kombination därav, och stöd upp till den nivå som krävs för att säkerställa projektens ekonomiska bärkraft.

| (70) | Lokalinvånares och lokala myndigheters deltagande i projekt för förnybar energi via gemenskaper för förnybar energi har gett ett betydande mervärde när det gäller lokal acceptans av förnybar energi och tillgång till kompletterande privat kapital, vilket leder till lokala investeringar, ökad valfrihet för konsumenter och ökat medborgardeltagande i energiomställningen. Detta lokala deltagande är desto viktigare i ett läge med ökande kapacitet för förnybar energi. Åtgärder för att ge gemenskaper för förnybar energi möjlighet att konkurrera på samma villkor som andra producenter syftar också till att öka det lokala medborgardeltagandet i projekt för förnybar energi och därigenom öka acceptansen för förnybar energi. |
| --- | --- |

(70)

Lokalinvånares och lokala myndigheters deltagande i projekt för förnybar energi via gemenskaper för förnybar energi har gett ett betydande mervärde när det gäller lokal acceptans av förnybar energi och tillgång till kompletterande privat kapital, vilket leder till lokala investeringar, ökad valfrihet för konsumenter och ökat medborgardeltagande i energiomställningen. Detta lokala deltagande är desto viktigare i ett läge med ökande kapacitet för förnybar energi. Åtgärder för att ge gemenskaper för förnybar energi möjlighet att konkurrera på samma villkor som andra producenter syftar också till att öka det lokala medborgardeltagandet i projekt för förnybar energi och därigenom öka acceptansen för förnybar energi.

| (71) | Särdragen hos gemenskaper för förnybar energi när det gäller storlek, ägarförhållanden och antalet projekt kan hindra dem från att konkurrera på lika villkor med stora aktörer, dvs. konkurrenter med större projekt eller portföljer. Det bör därför vara möjligt för medlemsstaterna att välja vilken form av enhet som helst för gemenskaper för förnybar energi så länge den enheten, i eget namn, kan utöva rättigheter och omfattas av skyldigheter. För att undvika missbruk och för att säkerställa brett deltagande bör gemenskaper för förnybar energi kunna behålla sin oberoende ställning gentemot enskilda medlemmar och andra traditionella marknadsaktörer som deltar i samhället som medlemmar eller aktieägare, eller som samarbetar på andra sätt, t.ex. genom investeringar. Deltagandet i projekt för förnybar energi bör vara öppet för alla potentiella lokala medlemmar baserat på objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier. Åtgärder för att uppväga nackdelarna vad gäller särdragen hos gemenskaper för förnybar energi när det gäller storlek, ägarförhållanden och antalet projekt kan inkludera att göra det möjligt för energisamhällen att delta i energisystemet och underlätta deras marknadsintegrering. Gemenskaper för förnybar energi bör sinsemellan kunna dela den energi som produceras av gemenskapens anläggningar. Gemenskapens medlemmar bör dock inte befrias från relevanta kostnader, avgifter och skatter som slutkonsumenter eller producenter som inte är medlemmar i gemenskapen skulle ha betalat i en liknande situation eller om offentlig nätinfrastruktur används för dessa överföringar. |
| --- | --- |

(71)

Särdragen hos gemenskaper för förnybar energi när det gäller storlek, ägarförhållanden och antalet projekt kan hindra dem från att konkurrera på lika villkor med stora aktörer, dvs. konkurrenter med större projekt eller portföljer. Det bör därför vara möjligt för medlemsstaterna att välja vilken form av enhet som helst för gemenskaper för förnybar energi så länge den enheten, i eget namn, kan utöva rättigheter och omfattas av skyldigheter. För att undvika missbruk och för att säkerställa brett deltagande bör gemenskaper för förnybar energi kunna behålla sin oberoende ställning gentemot enskilda medlemmar och andra traditionella marknadsaktörer som deltar i samhället som medlemmar eller aktieägare, eller som samarbetar på andra sätt, t.ex. genom investeringar. Deltagandet i projekt för förnybar energi bör vara öppet för alla potentiella lokala medlemmar baserat på objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier. Åtgärder för att uppväga nackdelarna vad gäller särdragen hos gemenskaper för förnybar energi när det gäller storlek, ägarförhållanden och antalet projekt kan inkludera att göra det möjligt för energisamhällen att delta i energisystemet och underlätta deras marknadsintegrering. Gemenskaper för förnybar energi bör sinsemellan kunna dela den energi som produceras av gemenskapens anläggningar. Gemenskapens medlemmar bör dock inte befrias från relevanta kostnader, avgifter och skatter som slutkonsumenter eller producenter som inte är medlemmar i gemenskapen skulle ha betalat i en liknande situation eller om offentlig nätinfrastruktur används för dessa överföringar.

| (72) | Hushållskonsumenter och gemenskaper som bedriver egenanvändning av förnybar energi bör bibehålla sina rättigheter som konsumenter, inklusive rätten att teckna avtal med valfri leverantör och att byta leverantör. |
| --- | --- |

(72)

Hushållskonsumenter och gemenskaper som bedriver egenanvändning av förnybar energi bör bibehålla sina rättigheter som konsumenter, inklusive rätten att teckna avtal med valfri leverantör och att byta leverantör.

| (73) | Värme- och kylsektorn står för ungefär hälften av den slutliga energianvändningen i unionen och anses därför vara en nyckelsektor när det gäller att påskynda minskningen av koldioxidutsläpp i energisystemet. Dessutom är det en strategisk sektor för försörjningstryggheten eftersom cirka 40 % av användningen av förnybar energi 2030 beräknas komma från förnybar värme och kyla. Avsaknaden av en harmoniserad strategi på unionsnivå, bristen på internalisering av externa kostnader och fragmenteringen av marknaderna för värme och kyla har dock hittills lett till relativt långsamma framsteg inom denna sektor. |
| --- | --- |

(73)

Värme- och kylsektorn står för ungefär hälften av den slutliga energianvändningen i unionen och anses därför vara en nyckelsektor när det gäller att påskynda minskningen av koldioxidutsläpp i energisystemet. Dessutom är det en strategisk sektor för försörjningstryggheten eftersom cirka 40 % av användningen av förnybar energi 2030 beräknas komma från förnybar värme och kyla. Avsaknaden av en harmoniserad strategi på unionsnivå, bristen på internalisering av externa kostnader och fragmenteringen av marknaderna för värme och kyla har dock hittills lett till relativt långsamma framsteg inom denna sektor.

| (74) | Flera medlemsstater har vidtagit åtgärder inom värme- och kylsektorn för att nå sina mål för 2020 när det gäller förnybar energi. Eftersom det saknas bindande nationella mål för perioden efter 2020 kan de övriga nationella incitamenten vara otillräckliga för att nå de långsiktiga målen för minskningen av koldioxidutsläppen för 2030 och 2050. För att uppfylla dessa mål, stärka säkerheten för investerare och främja utvecklingen av en unionsmarknad för förnybar värme och kyla, samtidigt som principen om energieffektivitet först respekteras, är det lämpligt att uppmuntra medlemsstaternas insatser när det gäller leverans av förnybar värme och kyla för att bidra till en gradvis ökning av andelen förnybar energi. Med tanke på fragmenteringen på vissa marknader för värme och kyla är det av yttersta vikt att säkerställa flexibilitet i utformningen av en sådan insats. Det är också viktigt att se till att en eventuell användning av förnybar värme och kyla inte har negativa bieffekter för miljön eller leder till oproportionella totala kostnader. För att minimera den risken bör man vid ökningen av andelen förnybar energi inom värme- och kylsektorn beakta situationen i de medlemsstater där denna andel redan är mycket hög, eller där spillvärme och spillkyla inte används, som Cypern och Malta. |
| --- | --- |

(74)

Flera medlemsstater har vidtagit åtgärder inom värme- och kylsektorn för att nå sina mål för 2020 när det gäller förnybar energi. Eftersom det saknas bindande nationella mål för perioden efter 2020 kan de övriga nationella incitamenten vara otillräckliga för att nå de långsiktiga målen för minskningen av koldioxidutsläppen för 2030 och 2050. För att uppfylla dessa mål, stärka säkerheten för investerare och främja utvecklingen av en unionsmarknad för förnybar värme och kyla, samtidigt som principen om energieffektivitet först respekteras, är det lämpligt att uppmuntra medlemsstaternas insatser när det gäller leverans av förnybar värme och kyla för att bidra till en gradvis ökning av andelen förnybar energi. Med tanke på fragmenteringen på vissa marknader för värme och kyla är det av yttersta vikt att säkerställa flexibilitet i utformningen av en sådan insats. Det är också viktigt att se till att en eventuell användning av förnybar värme och kyla inte har negativa bieffekter för miljön eller leder till oproportionella totala kostnader. För att minimera den risken bör man vid ökningen av andelen förnybar energi inom värme- och kylsektorn beakta situationen i de medlemsstater där denna andel redan är mycket hög, eller där spillvärme och spillkyla inte används, som Cypern och Malta.

| (75) | Fjärrvärme och fjärrkyla utgör i dagsläget omkring 10 % av efterfrågan på värme i unionen, med stora skillnader mellan medlemsstaterna. Kommissionen har i sin strategi för värme och kyla erkänt potentialen för minskning av koldioxidutsläpp från fjärrvärme genom ökad energieffektivitet och utvecklingen av förnybar energi. |
| --- | --- |

(75)

Fjärrvärme och fjärrkyla utgör i dagsläget omkring 10 % av efterfrågan på värme i unionen, med stora skillnader mellan medlemsstaterna. Kommissionen har i sin strategi för värme och kyla erkänt potentialen för minskning av koldioxidutsläpp från fjärrvärme genom ökad energieffektivitet och utvecklingen av förnybar energi.

| (76) | Strategin för energiunionen erkände också allmänhetens roll i energiomställningen, genom att medborgarna aktivt tar ansvar för energiomställningen och drar nytta av ny teknik för att sänka sina energikostnader och delta aktivt på marknaden. |
| --- | --- |

(76)

Strategin för energiunionen erkände också allmänhetens roll i energiomställningen, genom att medborgarna aktivt tar ansvar för energiomställningen och drar nytta av ny teknik för att sänka sina energikostnader och delta aktivt på marknaden.

| (77) | De potentiella synergieffekterna mellan insatser för att öka användningen av förnybar värme och kyla och de befintliga systemen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (14) och direktiv 2012/27/EU bör betonas. Medlemsstaterna bör i den mån det är möjligt ha möjlighet att använda befintliga administrativa strukturer för att genomföra sådana insatser för att minska den administrativa bördan. |
| --- | --- |

(77)

De potentiella synergieffekterna mellan insatser för att öka användningen av förnybar värme och kyla och de befintliga systemen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (14) och direktiv 2012/27/EU bör betonas. Medlemsstaterna bör i den mån det är möjligt ha möjlighet att använda befintliga administrativa strukturer för att genomföra sådana insatser för att minska den administrativa bördan.

| (78) | När det gäller fjärrvärme är det därför av avgörande betydelse att möjliggöra en övergång till energi från förnybara energikällor och förhindra tekniska begränsningar och regleringsbegränsningar och teknikrelaterad utestängning genom stärkta rättigheter för producenter och slutkonsumenter av förnybar energi och ge slutkonsumenter verktyg som underlättar deras val mellan de lösningar som ger högsta energiprestanda och beaktar framtida behov av värme och kyla i enlighet med kriterier för byggnaders förväntade prestanda. Slutkonsumenter bör få transparent och tillförlitlig information om hur effektiva fjärrvärme- och fjärrkylsystem är och om andelen energi från förnybara energikällor i deras specifika leveranser av värme eller kyla. |
| --- | --- |

(78)

När det gäller fjärrvärme är det därför av avgörande betydelse att möjliggöra en övergång till energi från förnybara energikällor och förhindra tekniska begränsningar och regleringsbegränsningar och teknikrelaterad utestängning genom stärkta rättigheter för producenter och slutkonsumenter av förnybar energi och ge slutkonsumenter verktyg som underlättar deras val mellan de lösningar som ger högsta energiprestanda och beaktar framtida behov av värme och kyla i enlighet med kriterier för byggnaders förväntade prestanda. Slutkonsumenter bör få transparent och tillförlitlig information om hur effektiva fjärrvärme- och fjärrkylsystem är och om andelen energi från förnybara energikällor i deras specifika leveranser av värme eller kyla.

| (79) | För att skydda konsumenter av fjärrvärme- och fjärrkylsystem som inte är effektiva fjärrvärme- och fjärrkylsystem och för att göra det möjligt för dem att producera sin värme eller kyla från förnybara energikällor och med betydligt bättre energiprestanda bör konsumenter ha rätt att, avseende en hel byggnad, koppla bort sig och därigenom avsluta en värme- eller kyltjänst från ett ineffektivt fjärrvärme- och fjärrkylsystem genom att säga upp sitt avtal eller, om avtalet omfattar flera byggnader, genom att ändra avtalet med den systemansvariga för fjärrvärme- och fjärrkylsystemet. |
| --- | --- |

(79)

För att skydda konsumenter av fjärrvärme- och fjärrkylsystem som inte är effektiva fjärrvärme- och fjärrkylsystem och för att göra det möjligt för dem att producera sin värme eller kyla från förnybara energikällor och med betydligt bättre energiprestanda bör konsumenter ha rätt att, avseende en hel byggnad, koppla bort sig och därigenom avsluta en värme- eller kyltjänst från ett ineffektivt fjärrvärme- och fjärrkylsystem genom att säga upp sitt avtal eller, om avtalet omfattar flera byggnader, genom att ändra avtalet med den systemansvariga för fjärrvärme- och fjärrkylsystemet.

| (80) | För att förbereda övergången till avancerade biodrivmedel och minimera de totala direkta och indirekta effekterna av förändrad markanvändning, är det lämpligt att begränsa mängden biodrivmedel och flytande biobränslen, producerade från spannmål, andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter, som kan tillgodoräknas när det gäller uppfyllandet av de mål som fastställs i detta direktiv, utan att den övergripande möjligheten att använda sådana biodrivmedel och flytande biobränslen begränsas. Införandet av en begränsning på unionsnivå bör inte hindra medlemsstaterna från att föreskriva lägre gränsvärden för mängden biodrivmedel och flytande biobränslen som produceras av spannmål, andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter som kan tillgodoräknas på nationell nivå när det gäller uppfyllandet av de mål som fastställs i detta direktiv, utan att den övergripande möjligheten att använda sådana biodrivmedel och flytande biobränslen begränsas. |
| --- | --- |

(80)

För att förbereda övergången till avancerade biodrivmedel och minimera de totala direkta och indirekta effekterna av förändrad markanvändning, är det lämpligt att begränsa mängden biodrivmedel och flytande biobränslen, producerade från spannmål, andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter, som kan tillgodoräknas när det gäller uppfyllandet av de mål som fastställs i detta direktiv, utan att den övergripande möjligheten att använda sådana biodrivmedel och flytande biobränslen begränsas. Införandet av en begränsning på unionsnivå bör inte hindra medlemsstaterna från att föreskriva lägre gränsvärden för mängden biodrivmedel och flytande biobränslen som produceras av spannmål, andra stärkelserika grödor, socker och oljeväxter som kan tillgodoräknas på nationell nivå när det gäller uppfyllandet av de mål som fastställs i detta direktiv, utan att den övergripande möjligheten att använda sådana biodrivmedel och flytande biobränslen begränsas.

| (81) | Genom direktiv 2009/28/EG infördes en uppsättning hållbarhetskriterier, bland annat för skydd av mark som har stort värde för den biologiska mångfalden och mark med stora kollager, men frågan om indirekt ändring av markanvändning behandlas inte. Indirekt ändring av markanvändning inträffar när odling av grödor för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen tränger undan traditionell produktion av livsmedels- och fodergrödor. Denna ökade efterfrågan ökar efterfrågan på mark och kan leda till att områden med stora kollager, som skogar, våtmarker och torvmark omvandlas till jordbruksmark, vilket leder till ytterligare växthusgasutsläpp. I Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513 (15) konstateras att den stora mängden utsläpp av växthusgaser till följd av indirekt ändring av markanvändning helt eller delvis kan omintetgöra vinsterna i form av minskade utsläpp av växthusgaser för enskilda biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Även om indirekt ändring av markanvändning medför risker har forskning visat att omfattningen av påverkan beror på en rad faktorer, bland annat vilken typ av bränsleråvara som används för bränsleproduktionen, hur mycket efterfrågan på bränsleråvaror ökar till följd av användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och i vilken utsträckning mark med stora kollager skyddas världen över.
  Även om det inte går att entydigt fastställa omfattningen av de växthusgasutsläpp som orsakas av indirekt ändring av markanvändning tillräckligt exakt för att de ska kunna tas med i metoden för beräkning av växthusgasutsläpp, har det fastställts att den högsta risken kommer från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av bränsleråvaror för vilka produktionsområdet har utvidgats betydligt till att omfatta mark med stora kollager. Därför är det lämpligt att begränsa biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som baseras på foder- och livsmedelsgrödor som främjas genom detta direktiv. Dessutom bör medlemsstaterna åläggas att fastställa en särskild och successivt sänkt gräns för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen från sådana grödor för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager har kunnat observeras. Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning bör däremot vara undantagna från den särskilda och successivt sänkta gränsen. |
| --- | --- |

(81)

Genom direktiv 2009/28/EG infördes en uppsättning hållbarhetskriterier, bland annat för skydd av mark som har stort värde för den biologiska mångfalden och mark med stora kollager, men frågan om indirekt ändring av markanvändning behandlas inte. Indirekt ändring av markanvändning inträffar när odling av grödor för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen tränger undan traditionell produktion av livsmedels- och fodergrödor. Denna ökade efterfrågan ökar efterfrågan på mark och kan leda till att områden med stora kollager, som skogar, våtmarker och torvmark omvandlas till jordbruksmark, vilket leder till ytterligare växthusgasutsläpp. I Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513 (15) konstateras att den stora mängden utsläpp av växthusgaser till följd av indirekt ändring av markanvändning helt eller delvis kan omintetgöra vinsterna i form av minskade utsläpp av växthusgaser för enskilda biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Även om indirekt ändring av markanvändning medför risker har forskning visat att omfattningen av påverkan beror på en rad faktorer, bland annat vilken typ av bränsleråvara som används för bränsleproduktionen, hur mycket efterfrågan på bränsleråvaror ökar till följd av användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och i vilken utsträckning mark med stora kollager skyddas världen över.

Även om det inte går att entydigt fastställa omfattningen av de växthusgasutsläpp som orsakas av indirekt ändring av markanvändning tillräckligt exakt för att de ska kunna tas med i metoden för beräkning av växthusgasutsläpp, har det fastställts att den högsta risken kommer från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av bränsleråvaror för vilka produktionsområdet har utvidgats betydligt till att omfatta mark med stora kollager. Därför är det lämpligt att begränsa biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som baseras på foder- och livsmedelsgrödor som främjas genom detta direktiv. Dessutom bör medlemsstaterna åläggas att fastställa en särskild och successivt sänkt gräns för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen från sådana grödor för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager har kunnat observeras. Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning bör däremot vara undantagna från den särskilda och successivt sänkta gränsen.

| (82) | Ökad avkastning i jordbrukssektorer genom förbättrade jordbruksmetoder, investeringar i bättre maskiner samt kunskapsöverföring som överstiger de nivåer som skulle ha gällt om det inte hade funnits några produktionsfrämjande system för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som baseras på foder- och livsmedelsgrödor, samt odling av grödor på mark som inte tidigare användes för att odla grödor, kan bidra till att begränsa indirekt ändring av markanvändning. Om det finns belägg för att sådana åtgärder har lett till att produktionen ökat mer än den förväntade produktivitetsökningen, bör biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av sådana ytterligare råvaror betraktas som biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning. Fluktuationer i årlig avkastning bör tas med i beräkningen. |
| --- | --- |

(82)

Ökad avkastning i jordbrukssektorer genom förbättrade jordbruksmetoder, investeringar i bättre maskiner samt kunskapsöverföring som överstiger de nivåer som skulle ha gällt om det inte hade funnits några produktionsfrämjande system för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som baseras på foder- och livsmedelsgrödor, samt odling av grödor på mark som inte tidigare användes för att odla grödor, kan bidra till att begränsa indirekt ändring av markanvändning. Om det finns belägg för att sådana åtgärder har lett till att produktionen ökat mer än den förväntade produktivitetsökningen, bör biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av sådana ytterligare råvaror betraktas som biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning. Fluktuationer i årlig avkastning bör tas med i beräkningen.

| (83) | I direktiv (EU) 2015/1513 uppmanades kommissionen att utan dröjsmål lägga fram ett heltäckande förslag till en kostnadseffektiv och teknikneutral strategi efter 2020 för att skapa ett långsiktigt perspektiv för investeringar i hållbara biodrivmedel med låg risk för indirekt ändring av markanvändning med det överordnade målet att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn. En skyldighet för medlemsstaterna att kräva att bränsleleverantörer tillhandahåller en total andel av sina bränslen från förnybara energikällor kan skapa säkerhet för investerare och främja en kontinuerlig utveckling av alternativa förnybara drivmedel inklusive avancerade biodrivmedel, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung samt el från förnybara energikällor inom transportsektorn. Eftersom förnybara alternativ kanske inte är tillgängliga eller kostnadseffektiva för alla bränsleleverantörer är det lämpligt att ge medlemsstaterna möjlighet att skilja mellan bränsleleverantörer och att, om nödvändigt, undanta vissa typer av bränsleleverantörer från skyldigheten. Eftersom det finns en välfungerande handel med drivmedel är det troligt att bränsleleverantörer i medlemsstater med knapp tillgång till de relevanta resurserna lätt kan erhålla förnybara bränslen från andra källor. |
| --- | --- |

(83)

I direktiv (EU) 2015/1513 uppmanades kommissionen att utan dröjsmål lägga fram ett heltäckande förslag till en kostnadseffektiv och teknikneutral strategi efter 2020 för att skapa ett långsiktigt perspektiv för investeringar i hållbara biodrivmedel med låg risk för indirekt ändring av markanvändning med det överordnade målet att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn. En skyldighet för medlemsstaterna att kräva att bränsleleverantörer tillhandahåller en total andel av sina bränslen från förnybara energikällor kan skapa säkerhet för investerare och främja en kontinuerlig utveckling av alternativa förnybara drivmedel inklusive avancerade biodrivmedel, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung samt el från förnybara energikällor inom transportsektorn. Eftersom förnybara alternativ kanske inte är tillgängliga eller kostnadseffektiva för alla bränsleleverantörer är det lämpligt att ge medlemsstaterna möjlighet att skilja mellan bränsleleverantörer och att, om nödvändigt, undanta vissa typer av bränsleleverantörer från skyldigheten. Eftersom det finns en välfungerande handel med drivmedel är det troligt att bränsleleverantörer i medlemsstater med knapp tillgång till de relevanta resurserna lätt kan erhålla förnybara bränslen från andra källor.

| (84) | En unionsdatabas bör inrättas för att säkerställa transparens och spårbarhet i fråga om förnybara bränslen. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att fortsätta att använda eller upprätta nationella databaser, men dessa nationella databaser bör kopplas till unionsdatabasen i syfte att säkerställa omedelbar överföring av data och harmonisering av dataflödena. |
| --- | --- |

(84)

En unionsdatabas bör inrättas för att säkerställa transparens och spårbarhet i fråga om förnybara bränslen. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att fortsätta att använda eller upprätta nationella databaser, men dessa nationella databaser bör kopplas till unionsdatabasen i syfte att säkerställa omedelbar överföring av data och harmonisering av dataflödena.

| (85) | Avancerade biodrivmedel och andra biodrivmedel och biogas som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i en bilaga till detta direktiv, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och el från förnybara energikällor inom transportsektorn kan bidra till minskning av koldioxidutsläpp, främja en minskning av koldioxidutsläpp inom unionens transportsektor på ett kostnadseffektivt sätt och förbättra bl.a. energidiversifieringen inom transportsektorn och samtidigt främja innovation, tillväxt och sysselsättning i unionens ekonomi och minska beroendet av importerad energi. En skyldighet för medlemsstaterna att kräva att bränsleleverantörer säkerställer en minimiandel avancerade biodrivmedel och vissa biogaser, är avsedd att uppmuntra kontinuerlig utveckling av avancerade drivmedel, inklusive biodrivmedel. Det är viktigt att säkerställa att den skyldigheten också främjar förbättrad prestanda vad gäller minskade växthusgasutsläpp för de levererade bränslen som ska uppfylla denna skyldighet. Kommissionen bör bedöma dessa bränslen med avseende på minskade växthusgasutsläpp, teknisk innovation och hållbarhet. |
| --- | --- |

(85)

Avancerade biodrivmedel och andra biodrivmedel och biogas som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i en bilaga till detta direktiv, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och el från förnybara energikällor inom transportsektorn kan bidra till minskning av koldioxidutsläpp, främja en minskning av koldioxidutsläpp inom unionens transportsektor på ett kostnadseffektivt sätt och förbättra bl.a. energidiversifieringen inom transportsektorn och samtidigt främja innovation, tillväxt och sysselsättning i unionens ekonomi och minska beroendet av importerad energi. En skyldighet för medlemsstaterna att kräva att bränsleleverantörer säkerställer en minimiandel avancerade biodrivmedel och vissa biogaser, är avsedd att uppmuntra kontinuerlig utveckling av avancerade drivmedel, inklusive biodrivmedel. Det är viktigt att säkerställa att den skyldigheten också främjar förbättrad prestanda vad gäller minskade växthusgasutsläpp för de levererade bränslen som ska uppfylla denna skyldighet. Kommissionen bör bedöma dessa bränslen med avseende på minskade växthusgasutsläpp, teknisk innovation och hållbarhet.

| (86) | Det är viktigt att man på området intelligenta transporter ökar utvecklingen och utbyggnaden av elektromobilitet i vägtrafiken, liksom att man påskyndar införandet av avancerad teknik för innovativ järnvägstrafik. |
| --- | --- |

(86)

Det är viktigt att man på området intelligenta transporter ökar utvecklingen och utbyggnaden av elektromobilitet i vägtrafiken, liksom att man påskyndar införandet av avancerad teknik för innovativ järnvägstrafik.

| (87) | Elektromobilitet förväntas utgöra en betydande del av den förnybara energin inom transportsektorn 2030. Ytterligare incitament bör ges med tanke på den snabba utvecklingen av elektromobiliteten och denna sektors potential när det gäller tillväxt och sysselsättning i unionen. Multiplikatorer för förnybar el som levereras till transportsektorn bör användas för att främja användning av förnybar el inom transportsektorn och för att minska den komparativa nackdelen i energistatistiken. Eftersom det inte är möjligt att redovisa all el som används för fordon i vägtrafik i statistiken genom särskild mätning, t.ex. vid laddning i hemmet, bör multiplikatorer användas för att säkerställa att de positiva effekterna av transport som drivs med el från förnybara energikällor redovisas på ett korrekt sätt. Man bör undersöka olika alternativ för att säkerställa att denna nya efterfrågan på el inom transportsektorn tillgodoses genom ökad kapacitet att producera energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(87)

Elektromobilitet förväntas utgöra en betydande del av den förnybara energin inom transportsektorn 2030. Ytterligare incitament bör ges med tanke på den snabba utvecklingen av elektromobiliteten och denna sektors potential när det gäller tillväxt och sysselsättning i unionen. Multiplikatorer för förnybar el som levereras till transportsektorn bör användas för att främja användning av förnybar el inom transportsektorn och för att minska den komparativa nackdelen i energistatistiken. Eftersom det inte är möjligt att redovisa all el som används för fordon i vägtrafik i statistiken genom särskild mätning, t.ex. vid laddning i hemmet, bör multiplikatorer användas för att säkerställa att de positiva effekterna av transport som drivs med el från förnybara energikällor redovisas på ett korrekt sätt. Man bör undersöka olika alternativ för att säkerställa att denna nya efterfrågan på el inom transportsektorn tillgodoses genom ökad kapacitet att producera energi från förnybara energikällor.

| (88) | Mot bakgrund av klimatförhållanden som begränsar möjligheten att använda vissa typer av biodrivmedel av miljö-, teknik- eller hälsoskäl, och på grund av bränslemarknadens storlek och struktur, är det lämpligt att Cypern och Malta får ta hänsyn till dessa inneboende begränsningar vid redovisningen av bränsleleverantörers efterlevnad av nationella krav gällande förnybar energi. |
| --- | --- |

(88)

Mot bakgrund av klimatförhållanden som begränsar möjligheten att använda vissa typer av biodrivmedel av miljö-, teknik- eller hälsoskäl, och på grund av bränslemarknadens storlek och struktur, är det lämpligt att Cypern och Malta får ta hänsyn till dessa inneboende begränsningar vid redovisningen av bränsleleverantörers efterlevnad av nationella krav gällande förnybar energi.

| (89) | Främjandet av återvunna kolbaserade bränslen kan också bidra till de politiska mål som gäller energidiversifiering och minskade koldioxidutsläpp inom transportsektorn om dessa bränslen uppfyller det lämpliga minimikravet för minskning av växthusgasutsläpp. Därför bör dessa bränslen inkluderas i bränsleleverantörernas skyldighet, samtidigt som medlemsstaterna ges möjligheten att inte beakta dessa bränslen med avseende på skyldigheten om de inte önskar göra det. Eftersom dessa bränslen inte är förnybara bör de inte tillgodoräknas när det gäller uppfyllandet av det övergripande unionsmålet för energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(89)

Främjandet av återvunna kolbaserade bränslen kan också bidra till de politiska mål som gäller energidiversifiering och minskade koldioxidutsläpp inom transportsektorn om dessa bränslen uppfyller det lämpliga minimikravet för minskning av växthusgasutsläpp. Därför bör dessa bränslen inkluderas i bränsleleverantörernas skyldighet, samtidigt som medlemsstaterna ges möjligheten att inte beakta dessa bränslen med avseende på skyldigheten om de inte önskar göra det. Eftersom dessa bränslen inte är förnybara bör de inte tillgodoräknas när det gäller uppfyllandet av det övergripande unionsmålet för energi från förnybara energikällor.

| (90) | Förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung är viktiga för att öka andelen förnybar energi i sektorer som förväntas förlita sig på flytande bränslen på lång sikt. För att säkerställa att förnybara bränslen av icke-biologiskt ursprung bidrar till att minska växthusgasutsläppen bör den el som används för bränsleproduktion vara av förnybart ursprung. Kommissionen bör genom delegerade akter utveckla en tillförlitlig unionsmetod för tillämpning i fall då elen tas från nätet. Den metoden bör säkerställa att det finns ett tidsmässigt och geografiskt samband mellan den elproducerande enhet med vilken producenten har ett bilateralt avtal om köp av förnybar energi, och bränsleproduktionen. Till exempel kan förnybara bränslen av icke-biologiskt ursprung inte betraktas som helt förnybara om de produceras när den enhet för produktion av förnybar energi som avtalet gäller inte producerar el. Ett annat exempel är om elnätet är överbelastat, när bränsle endast betraktas som helt förnybar om både el- och bränsleproduktionsanläggningarna ligger på samma sida om överbelastningen. Dessutom bör det finnas ett inslag av additionalitet, dvs. bränsleproducenten bör bidra till utbyggnaden av förnybar energi eller till finansieringen av förnybar energi. |
| --- | --- |

(90)

Förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung är viktiga för att öka andelen förnybar energi i sektorer som förväntas förlita sig på flytande bränslen på lång sikt. För att säkerställa att förnybara bränslen av icke-biologiskt ursprung bidrar till att minska växthusgasutsläppen bör den el som används för bränsleproduktion vara av förnybart ursprung. Kommissionen bör genom delegerade akter utveckla en tillförlitlig unionsmetod för tillämpning i fall då elen tas från nätet. Den metoden bör säkerställa att det finns ett tidsmässigt och geografiskt samband mellan den elproducerande enhet med vilken producenten har ett bilateralt avtal om köp av förnybar energi, och bränsleproduktionen. Till exempel kan förnybara bränslen av icke-biologiskt ursprung inte betraktas som helt förnybara om de produceras när den enhet för produktion av förnybar energi som avtalet gäller inte producerar el. Ett annat exempel är om elnätet är överbelastat, när bränsle endast betraktas som helt förnybar om både el- och bränsleproduktionsanläggningarna ligger på samma sida om överbelastningen. Dessutom bör det finnas ett inslag av additionalitet, dvs. bränsleproducenten bör bidra till utbyggnaden av förnybar energi eller till finansieringen av förnybar energi.

| (91) | Bränsleråvaror som har låg påverkan på indirekta ändringar av markanvändningen för biodrivmedel bör främjas för sitt bidrag till en minskning av koldioxidutsläppen i ekonomin. Bränsleråvaror för avancerade biodrivmedel och biogas för transport, för vilka tekniken är mer innovativ och mindre utvecklad och därför kräver en högre stödnivå, bör särskilt tas med i en bilaga till detta direktiv. För att säkerställa att den uppdateras i enlighet med den senaste tekniska utvecklingen samtidigt som man undviker oavsiktliga negativa effekter bör kommissionen utvärdera den bilagan för att bedöma om nya bränsleråvaror bör läggas till. |
| --- | --- |

(91)

Bränsleråvaror som har låg påverkan på indirekta ändringar av markanvändningen för biodrivmedel bör främjas för sitt bidrag till en minskning av koldioxidutsläppen i ekonomin. Bränsleråvaror för avancerade biodrivmedel och biogas för transport, för vilka tekniken är mer innovativ och mindre utvecklad och därför kräver en högre stödnivå, bör särskilt tas med i en bilaga till detta direktiv. För att säkerställa att den uppdateras i enlighet med den senaste tekniska utvecklingen samtidigt som man undviker oavsiktliga negativa effekter bör kommissionen utvärdera den bilagan för att bedöma om nya bränsleråvaror bör läggas till.

| (92) | Kostnaden för att ansluta nya producenter av gas från förnybara energikällor till gasnäten bör baseras på objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier och vederbörlig hänsyn bör tas till den nytta som lokala producenter av gas från förnybara energikällor medför för gasnäten. |
| --- | --- |

(92)

Kostnaden för att ansluta nya producenter av gas från förnybara energikällor till gasnäten bör baseras på objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier och vederbörlig hänsyn bör tas till den nytta som lokala producenter av gas från förnybara energikällor medför för gasnäten.

| (93) | För att fullt ut utnyttja potentialen hos biomassa, som inte inbegriper torv eller material som är inneslutet i geologiska formationer och/eller omvandlat till fossil att minska koldioxidutsläppen i ekonomin genom att använda den i material och för energiändamål, bör unionen och medlemsstaterna på ett hållbart sätt främja befintliga skogs- och jordbruksresurser i större utsträckning samt utveckla nya system för skogsbruks- och jordbruksproduktion, förutsatt att kriterierna för hållbarhet och minskade växthusgasutsläpp uppfylls. |
| --- | --- |

(93)

För att fullt ut utnyttja potentialen hos biomassa, som inte inbegriper torv eller material som är inneslutet i geologiska formationer och/eller omvandlat till fossil att minska koldioxidutsläppen i ekonomin genom att använda den i material och för energiändamål, bör unionen och medlemsstaterna på ett hållbart sätt främja befintliga skogs- och jordbruksresurser i större utsträckning samt utveckla nya system för skogsbruks- och jordbruksproduktion, förutsatt att kriterierna för hållbarhet och minskade växthusgasutsläpp uppfylls.

| (94) | Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör alltid produceras på ett hållbart sätt. De biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som används för att uppnå det unionsmål som fastställs i detta direktiv och de som omfattas av stödsystem bör därför uppfylla hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp. Harmoniseringen av dessa kriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen är avgörande för att uppnå de energipolitiska mål för unionen som fastställs i artikel 194.1 i EUF-fördraget. Den harmoniseringen säkerställer den inre energimarknadens funktion och underlättar därmed, särskilt med avseende på medlemsstaternas skyldighet att inte av andra skäl som rör hållbarhet vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med detta direktiv, medlemsstaternas ömsesidiga handel med biodrivmedel och flytande biobränslen som uppfyller kriterierna. De positiva effekterna av harmoniseringen av dessa kriterier när det gäller att säkerställa en välfungerande inre marknad för energi och undvika snedvridning av konkurrensen inom unionen bör inte undergrävas. För biomassabränslen bör medlemsstaterna tillåtas att införa ytterligare kriterier för hållbarhet och minskade växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

(94)

Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör alltid produceras på ett hållbart sätt. De biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som används för att uppnå det unionsmål som fastställs i detta direktiv och de som omfattas av stödsystem bör därför uppfylla hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp. Harmoniseringen av dessa kriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen är avgörande för att uppnå de energipolitiska mål för unionen som fastställs i artikel 194.1 i EUF-fördraget. Den harmoniseringen säkerställer den inre energimarknadens funktion och underlättar därmed, särskilt med avseende på medlemsstaternas skyldighet att inte av andra skäl som rör hållbarhet vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med detta direktiv, medlemsstaternas ömsesidiga handel med biodrivmedel och flytande biobränslen som uppfyller kriterierna. De positiva effekterna av harmoniseringen av dessa kriterier när det gäller att säkerställa en välfungerande inre marknad för energi och undvika snedvridning av konkurrensen inom unionen bör inte undergrävas. För biomassabränslen bör medlemsstaterna tillåtas att införa ytterligare kriterier för hållbarhet och minskade växthusgasutsläpp.

| (95) | Unionen bör vidta lämpliga åtgärder inom ramen för detta direktiv, inklusive främjande av hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. |
| --- | --- |

(95)

Unionen bör vidta lämpliga åtgärder inom ramen för detta direktiv, inklusive främjande av hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

| (96) | Produktionen av jordbruksråvaror för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och de stimulansåtgärder för användning av dessa produkter som föreskrivs i detta direktiv bör inte leda till att landområden med biologisk mångfald förstörs. Sådana ändliga resurser, som i olika internationella fördrag anses vara av universellt värde, bör bevaras. Därför är det nödvändigt att fastställa hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp varigenom biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bara kan bli föremål för stimulansåtgärder om det garanteras att jordbruksråvaran inte kommer från områden med biologisk mångfald eller, när det gäller områden som utsetts till naturskyddsområden eller till skyddsområden för sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter, den relevanta behöriga myndigheten påvisar att produktionen av jordbruksråvaran inte inverkar negativt på dessa syften. |
| --- | --- |

(96)

Produktionen av jordbruksråvaror för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och de stimulansåtgärder för användning av dessa produkter som föreskrivs i detta direktiv bör inte leda till att landområden med biologisk mångfald förstörs. Sådana ändliga resurser, som i olika internationella fördrag anses vara av universellt värde, bör bevaras. Därför är det nödvändigt att fastställa hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp varigenom biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bara kan bli föremål för stimulansåtgärder om det garanteras att jordbruksråvaran inte kommer från områden med biologisk mångfald eller, när det gäller områden som utsetts till naturskyddsområden eller till skyddsområden för sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter, den relevanta behöriga myndigheten påvisar att produktionen av jordbruksråvaran inte inverkar negativt på dessa syften.

| (97) | Skogar bör anses ha biologisk mångfald i enlighet med hållbarhetskriterierna, när de är naturskogar enligt den definition som FN:s organisation för livsmedel och jordbruk (FAO) använder i sin globala bedömning av skogsresurserna eller om de omfattas av nationell naturskyddslagstiftning. Områden där uttag av icke träbaserade skogsprodukter förekommer bör anses ha biologisk mångfald, förutsatt att den mänskliga inverkan är liten. Andra typer av skog enligt de definitioner som används av FAO, t.ex. modifierad naturlig skog, halvnaturlig skog och planterad skog bör inte betraktas som naturskog. Med tanke på vissa typer av gräsmark med stor biologisk mångfald, såväl tempererade som tropiska, bland annat savanner med stor biologisk mångfald, stäpper, områden med buskvegetation och prärier, bör biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av jordbruksråvaror från sådan mark inte kunna bli föremål för stimulansåtgärder enligt detta direktiv. För att ta fram kriterier för att fastställa vilka områden som utgör sådan gräsmark med stor biologisk mångfald, i enlighet med senaste vetenskapliga data och tillämpliga internationella normer, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. |
| --- | --- |

(97)

Skogar bör anses ha biologisk mångfald i enlighet med hållbarhetskriterierna, när de är naturskogar enligt den definition som FN:s organisation för livsmedel och jordbruk (FAO) använder i sin globala bedömning av skogsresurserna eller om de omfattas av nationell naturskyddslagstiftning. Områden där uttag av icke träbaserade skogsprodukter förekommer bör anses ha biologisk mångfald, förutsatt att den mänskliga inverkan är liten. Andra typer av skog enligt de definitioner som används av FAO, t.ex. modifierad naturlig skog, halvnaturlig skog och planterad skog bör inte betraktas som naturskog. Med tanke på vissa typer av gräsmark med stor biologisk mångfald, såväl tempererade som tropiska, bland annat savanner med stor biologisk mångfald, stäpper, områden med buskvegetation och prärier, bör biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs av jordbruksråvaror från sådan mark inte kunna bli föremål för stimulansåtgärder enligt detta direktiv. För att ta fram kriterier för att fastställa vilka områden som utgör sådan gräsmark med stor biologisk mångfald, i enlighet med senaste vetenskapliga data och tillämpliga internationella normer, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter.

| (98) | Mark bör inte ställas om för att tillgodose produktion av jordbruksråvara för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen om minskningen av dess kollager vid omställningen inte inom rimlig tid – mot bakgrund av behovet av att snabbt ta itu med klimatförändringen – kan kompenseras med minskade växthusgasutsläpp på grund av produktionen och användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Detta skulle förhindra att ekonomiska aktörer tvingas utföra onödig, betungande forskning och att man ställer om sådan mark med stora kollager som visar sig vara olämplig för produktion av jordbruksråvaror för biodrivmedel flytande biobränslen och biomassabränslen. Kartläggningar av världens kollager leder till slutsatsen att våtmarker och kontinuerligt skogsklädda områden med trädkronor som täcker mer än 30 % av ytan bör ingå i denna kategori. |
| --- | --- |

(98)

Mark bör inte ställas om för att tillgodose produktion av jordbruksråvara för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen om minskningen av dess kollager vid omställningen inte inom rimlig tid – mot bakgrund av behovet av att snabbt ta itu med klimatförändringen – kan kompenseras med minskade växthusgasutsläpp på grund av produktionen och användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Detta skulle förhindra att ekonomiska aktörer tvingas utföra onödig, betungande forskning och att man ställer om sådan mark med stora kollager som visar sig vara olämplig för produktion av jordbruksråvaror för biodrivmedel flytande biobränslen och biomassabränslen. Kartläggningar av världens kollager leder till slutsatsen att våtmarker och kontinuerligt skogsklädda områden med trädkronor som täcker mer än 30 % av ytan bör ingå i denna kategori.

| (99) | Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken bör unionsjordbrukare följa en omfattande uppsättning miljökrav för att kunna få direktstöd. Uppfyllandet av dessa krav kan mest effektivt kontrolleras inom ramen för jordbrukspolitiken. Dessa krav bör inte tas med i hållbarhetssystemet eftersom hållbarhetskriterierna för bioenergi bör fastställa regler som är objektiva och generellt tillämpliga. Kontrollen av överensstämmelse enligt detta direktiv skulle också riskera att orsaka en onödig administrativ börda. |
| --- | --- |

(99)

Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken bör unionsjordbrukare följa en omfattande uppsättning miljökrav för att kunna få direktstöd. Uppfyllandet av dessa krav kan mest effektivt kontrolleras inom ramen för jordbrukspolitiken. Dessa krav bör inte tas med i hållbarhetssystemet eftersom hållbarhetskriterierna för bioenergi bör fastställa regler som är objektiva och generellt tillämpliga. Kontrollen av överensstämmelse enligt detta direktiv skulle också riskera att orsaka en onödig administrativ börda.

| (100) | Bränsleråvaror framställda av jordbruksgrödor för produktion av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör framställas med hjälp av metoder som är förenliga med skyddet av jordbeskaffenheten och det organiska kolet i marken. Jordbeskaffenheten och kolet i marken bör därför omfattas av systemansvarigas eller nationella myndigheters övervakningssystem. |
| --- | --- |

(100)

Bränsleråvaror framställda av jordbruksgrödor för produktion av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör framställas med hjälp av metoder som är förenliga med skyddet av jordbeskaffenheten och det organiska kolet i marken. Jordbeskaffenheten och kolet i marken bör därför omfattas av systemansvarigas eller nationella myndigheters övervakningssystem.

| (101) | Det är lämpligt att införa unionsomfattande hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser för biomassabränslen som används inom elsektorn och inom värme- och kylsektorn i syfte att fortsätta att säkerställa stora minskningar av utsläppen av växthusgaser jämfört med fossila bränslealternativ, undvika oavsiktliga konsekvenser från hållbarhetssynpunkt och främja den inre marknaden. De yttersta randområdena bör kunna utnyttja de egna resursernas potential för att öka produktionen av förnybar energi och sitt energioberoende. |
| --- | --- |

(101)

Det är lämpligt att införa unionsomfattande hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser för biomassabränslen som används inom elsektorn och inom värme- och kylsektorn i syfte att fortsätta att säkerställa stora minskningar av utsläppen av växthusgaser jämfört med fossila bränslealternativ, undvika oavsiktliga konsekvenser från hållbarhetssynpunkt och främja den inre marknaden. De yttersta randområdena bör kunna utnyttja de egna resursernas potential för att öka produktionen av förnybar energi och sitt energioberoende.

| (102) | För att säkerställa att skörden, trots den ökade efterfrågan på biomassa från skogsbruk, sker på ett hållbart sätt i skogar där föryngring säkerställs, att särskild uppmärksamhet ägnas områden som uttryckligen har utsetts till områden för skydd av biologisk mångfald, landskap och specifika naturelement, att den biologiska mångfaldens resurser bevaras och att kollager spåras, bör träråvaror komma endast från skogar som skördas i enlighet med de principer för hållbart skogsbruk som tagits fram inom ramen för internationella skogsprocesser, t.ex. ministerkonferensen om skydd av skogarna i Europa (Forest Europe) och som genomförs genom nationell rätt eller bästa förvaltningspraxis på ursprungsområdesnivå. Aktörer bör vidta lämpliga åtgärder för att minimera riskerna med att använda icke hållbar skogsbiomassa för produktion av bioenergi. I detta syfte bör berörda aktörer införa en riskbaserad metod. I det syftet bör kommissionen utveckla operativ vägledning för kontroll av efterlevnaden av den riskbaserade metoden genom genomförandeakter, efter samråd med kommittén för hållbarhet för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. |
| --- | --- |

(102)

För att säkerställa att skörden, trots den ökade efterfrågan på biomassa från skogsbruk, sker på ett hållbart sätt i skogar där föryngring säkerställs, att särskild uppmärksamhet ägnas områden som uttryckligen har utsetts till områden för skydd av biologisk mångfald, landskap och specifika naturelement, att den biologiska mångfaldens resurser bevaras och att kollager spåras, bör träråvaror komma endast från skogar som skördas i enlighet med de principer för hållbart skogsbruk som tagits fram inom ramen för internationella skogsprocesser, t.ex. ministerkonferensen om skydd av skogarna i Europa (Forest Europe) och som genomförs genom nationell rätt eller bästa förvaltningspraxis på ursprungsområdesnivå. Aktörer bör vidta lämpliga åtgärder för att minimera riskerna med att använda icke hållbar skogsbiomassa för produktion av bioenergi. I detta syfte bör berörda aktörer införa en riskbaserad metod. I det syftet bör kommissionen utveckla operativ vägledning för kontroll av efterlevnaden av den riskbaserade metoden genom genomförandeakter, efter samråd med kommittén för hållbarhet för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

| (103) | Uttaget för energiändamål har ökat och förväntas fortsätta öka, vilket leder till att mer av dessa råvaror importeras från tredjeländer och produceras inom unionen. Det bör säkerställas att uttaget är hållbart. |
| --- | --- |

(103)

Uttaget för energiändamål har ökat och förväntas fortsätta öka, vilket leder till att mer av dessa råvaror importeras från tredjeländer och produceras inom unionen. Det bör säkerställas att uttaget är hållbart.

| (104) | För att minimera den administrativa bördan bör unionens hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser endast tillämpas på el och värme från biomassa som produceras i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på som uppgår till eller överskrider 20 MW. |
| --- | --- |

(104)

För att minimera den administrativa bördan bör unionens hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser endast tillämpas på el och värme från biomassa som produceras i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på som uppgår till eller överskrider 20 MW.

| (105) | Biomassabränslen bör omvandlas till el och värme på ett effektivt sätt för att maximera försörjningstryggheten och minskningen av växthusgasutsläppen samt för att begränsa utsläppen av luftföroreningar och minimera trycket på de begränsade biomassaresurserna. |
| --- | --- |

(105)

Biomassabränslen bör omvandlas till el och värme på ett effektivt sätt för att maximera försörjningstryggheten och minskningen av växthusgasutsläppen samt för att begränsa utsläppen av luftföroreningar och minimera trycket på de begränsade biomassaresurserna.

| (106) | Minimitröskeln för minskade utsläpp av växthusgaser när det gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biogas för transport som produceras i nya anläggningar bör höjas för att förbättra anläggningarnas samlade växthusgasbalans och avhålla från ytterligare investeringar i anläggningar med låg prestanda vad gäller minskade utsläpp av växthusgaser. Genom den höjningen skyddas investeringar i produktionskapacitet för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biogas för transport. |
| --- | --- |

(106)

Minimitröskeln för minskade utsläpp av växthusgaser när det gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biogas för transport som produceras i nya anläggningar bör höjas för att förbättra anläggningarnas samlade växthusgasbalans och avhålla från ytterligare investeringar i anläggningar med låg prestanda vad gäller minskade utsläpp av växthusgaser. Genom den höjningen skyddas investeringar i produktionskapacitet för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biogas för transport.

| (107) | Baserat på erfarenheterna från det praktiska genomförandet av unionens hållbarhetskriterier är det lämpligt att stärka den roll som spelas av frivilliga internationella och nationella certifieringssystem för kontroll av överensstämmelse med hållbarhetskriterierna på ett harmoniserat sätt. |
| --- | --- |

(107)

Baserat på erfarenheterna från det praktiska genomförandet av unionens hållbarhetskriterier är det lämpligt att stärka den roll som spelas av frivilliga internationella och nationella certifieringssystem för kontroll av överensstämmelse med hållbarhetskriterierna på ett harmoniserat sätt.

| (108) | Det ligger i unionens intresse att försöka få till stånd frivilliga internationella eller nationella system som fastställer standarder för produktionen av hållbara biodrivmedel, flytande biobränslen, och biomassabränslen, och som garanterar att produktionen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen uppfyller dessa standarder. Man bör därför föreskriva att system bör anses tillhandahålla tillförlitliga belägg och uppgifter, om de uppfyller lämpliga standarder avseende tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning. För att säkerställa att efterlevnaden av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp kontrolleras på ett robust och harmoniserat sätt och i synnerhet för att förhindra bedrägerier, bör kommissionen ges befogenhet att anta detaljerade genomförandebestämmelser, inklusive lämpliga standarder avseende tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning som ska tillämpas av de frivilliga systemen. |
| --- | --- |

(108)

Det ligger i unionens intresse att försöka få till stånd frivilliga internationella eller nationella system som fastställer standarder för produktionen av hållbara biodrivmedel, flytande biobränslen, och biomassabränslen, och som garanterar att produktionen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen uppfyller dessa standarder. Man bör därför föreskriva att system bör anses tillhandahålla tillförlitliga belägg och uppgifter, om de uppfyller lämpliga standarder avseende tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning. För att säkerställa att efterlevnaden av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp kontrolleras på ett robust och harmoniserat sätt och i synnerhet för att förhindra bedrägerier, bör kommissionen ges befogenhet att anta detaljerade genomförandebestämmelser, inklusive lämpliga standarder avseende tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning som ska tillämpas av de frivilliga systemen.

| (109) | Frivilliga certifieringssystem spelar en allt större roll för att tillhandahålla bevis på efterlevnad av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp när det gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Därför bör kommissionen kräva att frivilliga certifieringssystem, även de som redan har erkänts av kommissionen, regelbundet rapporterar om sin verksamhet. Sådana rapporter bör offentliggöras i syfte att öka insynen och förbättra kommissionens övervakning. Vidare skulle en sådan rapportering tillhandahålla den information som kommissionen behöver för att kunna rapportera om hur de frivilliga certifieringssystemen fungerar i syfte att kunna peka på bästa praxis och vid behov lägga fram ett förslag om hur denna bästa praxis bör främjas ytterligare. |
| --- | --- |

(109)

Frivilliga certifieringssystem spelar en allt större roll för att tillhandahålla bevis på efterlevnad av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp när det gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Därför bör kommissionen kräva att frivilliga certifieringssystem, även de som redan har erkänts av kommissionen, regelbundet rapporterar om sin verksamhet. Sådana rapporter bör offentliggöras i syfte att öka insynen och förbättra kommissionens övervakning. Vidare skulle en sådan rapportering tillhandahålla den information som kommissionen behöver för att kunna rapportera om hur de frivilliga certifieringssystemen fungerar i syfte att kunna peka på bästa praxis och vid behov lägga fram ett förslag om hur denna bästa praxis bör främjas ytterligare.

| (110) | För att underlätta den inre marknadens funktion bör bevis som gäller hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade utsläpp av växthusgaser för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen för energiändamål som erhållits i enlighet med ett system som har erkänts av kommissionen godtas av alla medlemsstater. Medlemsstaterna bör bidra till att säkerställa ett korrekt genomförande av certifieringsprinciperna i frivilliga system genom att övervaka den verksamhet som bedrivs av certifieringsorgan som är ackrediterade av det nationella ackrediteringsorganet och genom att informera de frivilliga systemen om relevanta synpunkter. |
| --- | --- |

(110)

För att underlätta den inre marknadens funktion bör bevis som gäller hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade utsläpp av växthusgaser för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen för energiändamål som erhållits i enlighet med ett system som har erkänts av kommissionen godtas av alla medlemsstater. Medlemsstaterna bör bidra till att säkerställa ett korrekt genomförande av certifieringsprinciperna i frivilliga system genom att övervaka den verksamhet som bedrivs av certifieringsorgan som är ackrediterade av det nationella ackrediteringsorganet och genom att informera de frivilliga systemen om relevanta synpunkter.

| (111) | För att undvika en orimligt stor administrativ börda bör en förteckning över normalvärden för vanliga produktionskedjor för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen fastställas och denna förteckning bör uppdateras och utvidgas, när nya pålitliga uppgifter finns att tillgå. Ekonomiska aktörer bör alltid vara berättigade att tillgodoräkna sig de värden avseende minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som anges i förteckningen. När normalvärdet för minskade växthusgasutsläpp från en produktionskedja är lägre än det fastställda minimivärdet för minskade växthusgasutsläpp, bör producenter som önskar visa att de uppfyller minimivärdet ha skyldighet att visa att de faktiska växthusgasutsläppen från produktionsprocessen är lägre än de som användes då normalvärdena räknades fram. |
| --- | --- |

(111)

För att undvika en orimligt stor administrativ börda bör en förteckning över normalvärden för vanliga produktionskedjor för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen fastställas och denna förteckning bör uppdateras och utvidgas, när nya pålitliga uppgifter finns att tillgå. Ekonomiska aktörer bör alltid vara berättigade att tillgodoräkna sig de värden avseende minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som anges i förteckningen. När normalvärdet för minskade växthusgasutsläpp från en produktionskedja är lägre än det fastställda minimivärdet för minskade växthusgasutsläpp, bör producenter som önskar visa att de uppfyller minimivärdet ha skyldighet att visa att de faktiska växthusgasutsläppen från produktionsprocessen är lägre än de som användes då normalvärdena räknades fram.

| (112) | Det är nödvändigt att fastställa tydliga regler som baseras på objektiva och icke-diskriminerande kriterier för hur man ska beräkna minskningen av växthusgasutsläpp från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen samt deras fossila motsvarigheter. |
| --- | --- |

(112)

Det är nödvändigt att fastställa tydliga regler som baseras på objektiva och icke-diskriminerande kriterier för hur man ska beräkna minskningen av växthusgasutsläpp från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen samt deras fossila motsvarigheter.

| (113) | I enlighet med nuvarande tekniska och vetenskapliga rön bör metoden för redovisning av växthusgaser beakta omvandlingen av fasta och gasformiga biomassabränslen till slutlig energi för att vara förenlig med beräkningen av förnybar energi, för syftet att tillgodoräknas mot det unionsmål som fastställs i detta direktiv. Allokeringen av växthusgasutsläpp till samprodukter, till skillnad från avfall och restprodukter, bör också ses över i fall där el eller värme och kyla produceras i kraftvärmeverk eller multiproduktionsanläggningar. |
| --- | --- |

(113)

I enlighet med nuvarande tekniska och vetenskapliga rön bör metoden för redovisning av växthusgaser beakta omvandlingen av fasta och gasformiga biomassabränslen till slutlig energi för att vara förenlig med beräkningen av förnybar energi, för syftet att tillgodoräknas mot det unionsmål som fastställs i detta direktiv. Allokeringen av växthusgasutsläpp till samprodukter, till skillnad från avfall och restprodukter, bör också ses över i fall där el eller värme och kyla produceras i kraftvärmeverk eller multiproduktionsanläggningar.

| (114) | Om landområden som innehåller stora kollager i mark och vegetation ställs om till odling av råvaror för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen kommer generellt en del av det bundna kolet att släppas ut i atmosfären i form av koldioxid. Den negativa effekt som detta har på växthusgaserna kan överstiga de positiva effekterna från biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, i vissa fall med bred marginal. När man beräknar hur mycket växthusgasutsläppen minskar tack vare enskilda biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör man därför beakta den fulla växthuseffekten av en sådan omställning. Detta är nödvändigt för att säkerställa att den beräkning som visar hur mycket växthusgasutsläppen minskar baseras på de sammantagna växthuseffekterna av användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. |
| --- | --- |

(114)

Om landområden som innehåller stora kollager i mark och vegetation ställs om till odling av råvaror för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen kommer generellt en del av det bundna kolet att släppas ut i atmosfären i form av koldioxid. Den negativa effekt som detta har på växthusgaserna kan överstiga de positiva effekterna från biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, i vissa fall med bred marginal. När man beräknar hur mycket växthusgasutsläppen minskar tack vare enskilda biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen bör man därför beakta den fulla växthuseffekten av en sådan omställning. Detta är nödvändigt för att säkerställa att den beräkning som visar hur mycket växthusgasutsläppen minskar baseras på de sammantagna växthuseffekterna av användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

| (115) | Vid beräkning av den förändrade markanvändningens påverkan på växthusgaserna bör de ekonomiska aktörerna ha möjlighet att använda sig av faktiska värden för kollagren för referensmarkanvändningen och markanvändningen efter omställningen. De bör också kunna använda sig av standardvärden. Den metod som tillämpas av FN:s panel för klimatförändringar är den lämpliga utgångspunkten för sådana standardvärden. Detta arbete är för närvarande inte tillgängligt i en direkt tillämplig form för ekonomiska aktörer. Kommissionen bör därför se över riktlinjerna av den 10 juni 2010 för beräkning av kollager i mark vid tillämpning av reglerna för beräkning av växthusgaspåverkan av biodrivmedel, flytande biobränslen liksom deras fossila motsvarigheter enligt en bilaga till detta direktiv, samtidigt som den säkerställer samstämmighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (16). |
| --- | --- |

(115)

Vid beräkning av den förändrade markanvändningens påverkan på växthusgaserna bör de ekonomiska aktörerna ha möjlighet att använda sig av faktiska värden för kollagren för referensmarkanvändningen och markanvändningen efter omställningen. De bör också kunna använda sig av standardvärden. Den metod som tillämpas av FN:s panel för klimatförändringar är den lämpliga utgångspunkten för sådana standardvärden. Detta arbete är för närvarande inte tillgängligt i en direkt tillämplig form för ekonomiska aktörer. Kommissionen bör därför se över riktlinjerna av den 10 juni 2010 för beräkning av kollager i mark vid tillämpning av reglerna för beräkning av växthusgaspåverkan av biodrivmedel, flytande biobränslen liksom deras fossila motsvarigheter enligt en bilaga till detta direktiv, samtidigt som den säkerställer samstämmighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (16).

| (116) | Vid beräkningen av växthusgasutsläpp bör samprodukter från produktion och användning av bränslen tas med. Substitutionsmetoden är lämplig för en analys av åtgärdernas effekter men inte för reglering av enskilda ekonomiska aktörer eller enskilda partier av drivmedel. I dessa fall är i stället energifördelningsmetoden den mest lämpliga, eftersom den är lätt att tillämpa och förutsägbar på längre sikt samt minimerar kontraproduktiva stimulansåtgärder och ger resultat som generellt sett är jämförbara med resultaten av substitutionsmetoden. När kommissionen i olika rapporter analyserar åtgärdernas effekter bör även resultaten enligt substitutionsmetoden anges. |
| --- | --- |

(116)

Vid beräkningen av växthusgasutsläpp bör samprodukter från produktion och användning av bränslen tas med. Substitutionsmetoden är lämplig för en analys av åtgärdernas effekter men inte för reglering av enskilda ekonomiska aktörer eller enskilda partier av drivmedel. I dessa fall är i stället energifördelningsmetoden den mest lämpliga, eftersom den är lätt att tillämpa och förutsägbar på längre sikt samt minimerar kontraproduktiva stimulansåtgärder och ger resultat som generellt sett är jämförbara med resultaten av substitutionsmetoden. När kommissionen i olika rapporter analyserar åtgärdernas effekter bör även resultaten enligt substitutionsmetoden anges.

| (117) | Samprodukter skiljer sig från avfall och restprodukter från jordbruket eftersom de är det primära syftet med produktionsprocessen. Det bör därför klargöras att restprodukter från jordbruksgrödor är restprodukter och inte samprodukter. Detta har inga konsekvenser för den befintliga metoden utan klargör endast de befintliga bestämmelserna. |
| --- | --- |

(117)

Samprodukter skiljer sig från avfall och restprodukter från jordbruket eftersom de är det primära syftet med produktionsprocessen. Det bör därför klargöras att restprodukter från jordbruksgrödor är restprodukter och inte samprodukter. Detta har inga konsekvenser för den befintliga metoden utan klargör endast de befintliga bestämmelserna.

| (118) | Den etablerade metoden att använda energifördelning som regel för att fördela växthusgasutsläpp mellan samprodukter har fungerat bra och bör fortsätta tillämpas. Det är lämpligt att anpassa metoden för beräkning av växthusgasutsläpp från användningen av kombinerad värme och el när kraftvärmen används vid bearbetning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen till den metod som tillämpas på kraftvärme för slutanvändning. |
| --- | --- |

(118)

Den etablerade metoden att använda energifördelning som regel för att fördela växthusgasutsläpp mellan samprodukter har fungerat bra och bör fortsätta tillämpas. Det är lämpligt att anpassa metoden för beräkning av växthusgasutsläpp från användningen av kombinerad värme och el när kraftvärmen används vid bearbetning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen till den metod som tillämpas på kraftvärme för slutanvändning.

| (119) | Metoden beaktar de minskade växthusgasutsläppen i samband med användning av kraftvärme jämfört med användningen av anläggningar för el och anläggningar för enbart värme, med beaktande av nyttan av värme jämfört med el samt nyttan av värme vid olika temperaturer. Härav följer att en högre temperatur bör stå för en större del av de totala utsläppen av växthusgaser än värme vid låg temperatur, när värmen samproduceras med el. Metoden beaktar hela vägen fram till slutlig energi, inklusive omvandling till värme eller el. |
| --- | --- |

(119)

Metoden beaktar de minskade växthusgasutsläppen i samband med användning av kraftvärme jämfört med användningen av anläggningar för el och anläggningar för enbart värme, med beaktande av nyttan av värme jämfört med el samt nyttan av värme vid olika temperaturer. Härav följer att en högre temperatur bör stå för en större del av de totala utsläppen av växthusgaser än värme vid låg temperatur, när värmen samproduceras med el. Metoden beaktar hela vägen fram till slutlig energi, inklusive omvandling till värme eller el.

| (120) | Det är lämpligt att de uppgifter som används vid beräkningen av dessa normalvärden tas från oberoende vetenskapliga expertkällor och uppdateras på lämpligt sätt efterhand som dessa källor fortsätter sitt arbete. Kommissionen bör uppmuntra dessa källor att inom ramen för uppdateringen av sitt arbete behandla utsläpp i samband med odling, effekterna av regionala och klimatbetingade förhållanden, effekterna av odling med hållbara och ekologiska produktionsmetoder och vetenskapliga bidrag från producenter både inom unionen och i tredjeländer samt från det civila samhället. |
| --- | --- |

(120)

Det är lämpligt att de uppgifter som används vid beräkningen av dessa normalvärden tas från oberoende vetenskapliga expertkällor och uppdateras på lämpligt sätt efterhand som dessa källor fortsätter sitt arbete. Kommissionen bör uppmuntra dessa källor att inom ramen för uppdateringen av sitt arbete behandla utsläpp i samband med odling, effekterna av regionala och klimatbetingade förhållanden, effekterna av odling med hållbara och ekologiska produktionsmetoder och vetenskapliga bidrag från producenter både inom unionen och i tredjeländer samt från det civila samhället.

| (121) | Efterfrågan på jordbruksvaror i världen ökar. Denna ökande efterfrågan kommer sannolikt delvis att tillgodoses genom att jordbruksarealen utökas. Att återställa allvarligt skadad mark, som följaktligen annars inte kan användas för jordbruksändamål, är en metod för att utöka den areal som kan användas för grödor. Eftersom efterfrågan på jordbruksvaror kommer att öka om man främjar biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen, bör hållbarhetssystemet främja utnyttjandet av återställd skadad mark. |
| --- | --- |

(121)

Efterfrågan på jordbruksvaror i världen ökar. Denna ökande efterfrågan kommer sannolikt delvis att tillgodoses genom att jordbruksarealen utökas. Att återställa allvarligt skadad mark, som följaktligen annars inte kan användas för jordbruksändamål, är en metod för att utöka den areal som kan användas för grödor. Eftersom efterfrågan på jordbruksvaror kommer att öka om man främjar biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen, bör hållbarhetssystemet främja utnyttjandet av återställd skadad mark.

| (122) | För att säkerställa en harmoniserad tillämpning av metoden för beräkning av växthusgasutsläpp och anpassning till de senaste vetenskapliga rönen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter att anpassa de metodologiska principer och värden som krävs för att bedöma om kriterierna för minskade växthusgasutsläpp har uppfyllts och bedöma om de rapporter som lämnas in av medlemsstater och tredjeländer innehåller korrekta uppgifter om utsläpp från odling av bränsleråvaror. |
| --- | --- |

(122)

För att säkerställa en harmoniserad tillämpning av metoden för beräkning av växthusgasutsläpp och anpassning till de senaste vetenskapliga rönen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter att anpassa de metodologiska principer och värden som krävs för att bedöma om kriterierna för minskade växthusgasutsläpp har uppfyllts och bedöma om de rapporter som lämnas in av medlemsstater och tredjeländer innehåller korrekta uppgifter om utsläpp från odling av bränsleråvaror.

| (123) | De europeiska gasnäten blir allt mer integrerade. Främjande av produktion och användning av biometan, inmatning av biometan i ett naturgasnät och gränsöverskridande handel med biometan skapar behov av att säkerställa ordentlig redovisning av förnybar energi och av att undvika dubbla incitament som härrör från stödsystem i olika medlemsstater. Massbalanssystemet för kontroll av bioenergins hållbarhet och den nya unionsdatabasen bör bidra till att hantera dessa frågor. |
| --- | --- |

(123)

De europeiska gasnäten blir allt mer integrerade. Främjande av produktion och användning av biometan, inmatning av biometan i ett naturgasnät och gränsöverskridande handel med biometan skapar behov av att säkerställa ordentlig redovisning av förnybar energi och av att undvika dubbla incitament som härrör från stödsystem i olika medlemsstater. Massbalanssystemet för kontroll av bioenergins hållbarhet och den nya unionsdatabasen bör bidra till att hantera dessa frågor.

| (124) | För att målen för detta direktiv ska kunna uppnås är det nödvändigt att unionen och medlemsstaterna anslår betydande ekonomiska resurser till forskning och utveckling avseende teknik för energi från förnybara energikällor. Europeiska institutet för teknik och innovation bör i synnerhet ge hög prioritet åt forskning och utveckling av teknik för energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(124)

För att målen för detta direktiv ska kunna uppnås är det nödvändigt att unionen och medlemsstaterna anslår betydande ekonomiska resurser till forskning och utveckling avseende teknik för energi från förnybara energikällor. Europeiska institutet för teknik och innovation bör i synnerhet ge hög prioritet åt forskning och utveckling av teknik för energi från förnybara energikällor.

| (125) | Genomförandet av detta direktiv bör, där det är relevant, återspegla konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, särskilt så som de genomförs genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (17). |
| --- | --- |

(125)

Genomförandet av detta direktiv bör, där det är relevant, återspegla konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, särskilt så som de genomförs genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (17).

| (126) | För att ändra eller komplettera icke väsentliga delar av detta direktiv bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på en metod för beräkning av den mängd förnybar energi som används för kylning och fjärrkyla och för att ändra metoden för beräkning av energi från värmepumpar, inrätta utvecklingsplattformen och fastställa de villkor för fullgörande av statistiska överföringar mellan medlemsstaterna via utvecklingsplattformen, fastställa lämpliga minimitröskelvärden för minskning av växthusgasutsläpp från återvunna kolbaserade bränslen, fastställa kriterier för certifiering av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning och för fastställande av bränsleråvaror med hög risk för indirekt ändring av markanvändning för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager observeras och den gradvisa minskningen av deras bidrag till de mål som fastställs i detta direktiv, anpassningen av energiinnehållet i drivmedel till vetenskapliga och tekniska framsteg, fastställa en unionsmetod med närmare regler genom vilka ekonomiska aktörer ska uppfylla kraven för att el ska få betraktas som helt förnybar vid produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller när den tas från nätet, fastställa metoden för att fastställa andelen biodrivmedel och biogas för transport som är resultatet av biomassa som bearbetas med fossila bränslen i en gemensam process och metoden för att utvärdera minskningen av växthusgasutsläpp från förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och från återvunna kolbaserade bränslen för att säkerställa att kredit för minskade växthusgasutsläpp endast ges en gång, att ändra genom att lägga till, men inte avföra, bränsleråvaror från förteckningen över råvaror för produktionen av avancerade biodrivmedel och andra biodrivmedel samt biogas för beräkning av växthusgaspåverkan av biodrivmedel, flytande biobränslen och deras fossila motsvarigheter. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (18). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter bör Europaparlamentet och rådet erhålla alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter bör systematiskt ges tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(126)

För att ändra eller komplettera icke väsentliga delar av detta direktiv bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på en metod för beräkning av den mängd förnybar energi som används för kylning och fjärrkyla och för att ändra metoden för beräkning av energi från värmepumpar, inrätta utvecklingsplattformen och fastställa de villkor för fullgörande av statistiska överföringar mellan medlemsstaterna via utvecklingsplattformen, fastställa lämpliga minimitröskelvärden för minskning av växthusgasutsläpp från återvunna kolbaserade bränslen, fastställa kriterier för certifiering av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning och för fastställande av bränsleråvaror med hög risk för indirekt ändring av markanvändning för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager observeras och den gradvisa minskningen av deras bidrag till de mål som fastställs i detta direktiv, anpassningen av energiinnehållet i drivmedel till vetenskapliga och tekniska framsteg, fastställa en unionsmetod med närmare regler genom vilka ekonomiska aktörer ska uppfylla kraven för att el ska få betraktas som helt förnybar vid produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller när den tas från nätet, fastställa metoden för att fastställa andelen biodrivmedel och biogas för transport som är resultatet av biomassa som bearbetas med fossila bränslen i en gemensam process och metoden för att utvärdera minskningen av växthusgasutsläpp från förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och från återvunna kolbaserade bränslen för att säkerställa att kredit för minskade växthusgasutsläpp endast ges en gång, att ändra genom att lägga till, men inte avföra, bränsleråvaror från förteckningen över råvaror för produktionen av avancerade biodrivmedel och andra biodrivmedel samt biogas för beräkning av växthusgaspåverkan av biodrivmedel, flytande biobränslen och deras fossila motsvarigheter. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (18). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter bör Europaparlamentet och rådet erhålla alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter bör systematiskt ges tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (127) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (19). |
| --- | --- |

(127)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (19).

| (128) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att minst 32 % av unionens slutliga energianvändning (brutto) ska täckas av energi från förnybara energikällor senast 2030, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(128)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att minst 32 % av unionens slutliga energianvändning (brutto) ska täckas av energi från förnybara energikällor senast 2030, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (129) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (20) har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat. |
| --- | --- |

(129)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (20) har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat.

| (130) | Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell rätt bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv 2009/28/EG. Skyldigheten att införliva bestämmelser som är oförändrade följer av det direktivet. |
| --- | --- |

(130)

Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell rätt bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv 2009/28/EG. Skyldigheten att införliva bestämmelser som är oförändrade följer av det direktivet.

| (131) | Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristen för införlivande med nationell rätt av rådets direktiv 2013/18/EU (21) och direktiv (EU) 2015/1513. |
| --- | --- |

(131)

Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristen för införlivande med nationell rätt av rådets direktiv 2013/18/EU (21) och direktiv (EU) 2015/1513.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Genom detta direktiv upprättas en gemensam ram för främjande av energi från förnybara energikällor. Det anger ett bindande unionsmål för den totala andelen energi från förnybara energikällor av unionens slutliga energianvändning (brutto) år 2030. Det innehåller också bestämmelser om ekonomiskt stöd till el från förnybara energikällor, om egenanvändning av sådan el och användning av energi från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn och transportsektorn, om regionalt samarbete mellan medlemsstater och mellan medlemsstater och tredjeländer, om ursprungsgarantier, om administrativa förfaranden och om information och utbildning. I direktivet fastställs dessutom hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv gäller de relevanta definitionerna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG (22).

22

Dessutom gäller följande definitioner:

| 1. | energi från förnybara energikällor eller förnybar energi: energi från förnybara, icke-fossila energikällor, nämligen vindenergi, solenergi (termisk solenergi och fotovoltaisk solenergi) och geotermisk energi, omgivningsenergi, tidvattensenergi, vågenergi och annan havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas. |
| --- | --- |

1.

energi från förnybara energikällor eller förnybar energi: energi från förnybara, icke-fossila energikällor, nämligen vindenergi, solenergi (termisk solenergi och fotovoltaisk solenergi) och geotermisk energi, omgivningsenergi, tidvattensenergi, vågenergi och annan havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas.

energi från förnybara energikällor

förnybar energi

| 2. | omgivningsenergi: naturligt förekommande värmeenergi och energi som ackumulerats inom ett avgränsat område, som kan lagras i omgivningsluften, dock inte i frånluft, eller i yt- eller avloppsvatten. |
| --- | --- |

2.

omgivningsenergi: naturligt förekommande värmeenergi och energi som ackumulerats inom ett avgränsat område, som kan lagras i omgivningsluften, dock inte i frånluft, eller i yt- eller avloppsvatten.

omgivningsenergi

| 3. | geotermisk energi: energi lagrad i form av värme under den fasta jordytan. |
| --- | --- |

3.

geotermisk energi: energi lagrad i form av värme under den fasta jordytan.

geotermisk energi

| 4. | slutlig energianvändning (brutto): energiprodukter som för energiändamål levereras till industrin, transportsektorn, hushållen, servicesektorn, inklusive offentliga tjänster, jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen, användning av el och värme inom energisektorn i samband med produktion av el, värme och drivmedel, samt förluster av el och värme vid distribution och överföring. |
| --- | --- |

4.

slutlig energianvändning (brutto): energiprodukter som för energiändamål levereras till industrin, transportsektorn, hushållen, servicesektorn, inklusive offentliga tjänster, jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen, användning av el och värme inom energisektorn i samband med produktion av el, värme och drivmedel, samt förluster av el och värme vid distribution och överföring.

slutlig energianvändning (brutto)

| 5. | stödsystem: varje instrument, system eller mekanism som en medlemsstat eller en grupp av medlemsstater tillämpar och som främjar användning av energi från förnybara energikällor genom att minska kostnaden för denna energi, öka försäljningspriset eller öka försäljningsvolymen av sådan köpt energi, genom införande av kvoter för energi från förnybara energikällor, inklusive, men inte begränsat till, investeringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbetalningar, stödsystem med kvoter för energi från förnybara energikällor, inklusive system med gröna certifikat, samt system med direkt prisstöd, inklusive inmatningspriser och utbetalningar i form av rörliga (sliding) eller fasta stödutbetalningar. |
| --- | --- |

5.

stödsystem: varje instrument, system eller mekanism som en medlemsstat eller en grupp av medlemsstater tillämpar och som främjar användning av energi från förnybara energikällor genom att minska kostnaden för denna energi, öka försäljningspriset eller öka försäljningsvolymen av sådan köpt energi, genom införande av kvoter för energi från förnybara energikällor, inklusive, men inte begränsat till, investeringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbetalningar, stödsystem med kvoter för energi från förnybara energikällor, inklusive system med gröna certifikat, samt system med direkt prisstöd, inklusive inmatningspriser och utbetalningar i form av rörliga (sliding) eller fasta stödutbetalningar.

stödsystem

| 6. | kvoter för energi från förnybara energikällor: ett stödsystem där krav ställs på att energiproducenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de producerar, eller att energileverantörerna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de levererar, eller att energikonsumenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de konsumerar, inklusive system där sådana krav kan uppfyllas genom användning av gröna certifikat. |
| --- | --- |

6.

kvoter för energi från förnybara energikällor: ett stödsystem där krav ställs på att energiproducenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de producerar, eller att energileverantörerna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de levererar, eller att energikonsumenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi de konsumerar, inklusive system där sådana krav kan uppfyllas genom användning av gröna certifikat.

kvoter för energi från förnybara energikällor

| 7. | finansieringsinstrument: finansieringsinstrument enligt definitionen i artikel 2.29 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (23). |
| --- | --- |

7.

finansieringsinstrument: finansieringsinstrument enligt definitionen i artikel 2.29 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (23).

finansieringsinstrument

23

| 8. | små och medelstora företag: mikroföretag, små eller medelstora företag enligt definitionen i artikel 2 i bilagan till kommissionens rekommendation 2003/361/EG (24). |
| --- | --- |

8.

små och medelstora företag: mikroföretag, små eller medelstora företag enligt definitionen i artikel 2 i bilagan till kommissionens rekommendation 2003/361/EG (24).

små och medelstora företag

24

| 9. | spillvärme och spillkyla: oundviklig värme eller kyla som genereras som biprodukt i industrianläggningar eller anläggningar för kraftproduktion, eller inom tjänstesektorn, och som skulle förflyktigas oanvända i luft eller vatten om det inte fanns tillgång till ett fjärrvärme- eller kylsystem, detta om en kraftvärmeprocess har använts eller kommer att användas eller om kraftvärmeproduktion inte är möjlig. |
| --- | --- |

9.

spillvärme och spillkyla: oundviklig värme eller kyla som genereras som biprodukt i industrianläggningar eller anläggningar för kraftproduktion, eller inom tjänstesektorn, och som skulle förflyktigas oanvända i luft eller vatten om det inte fanns tillgång till ett fjärrvärme- eller kylsystem, detta om en kraftvärmeprocess har använts eller kommer att användas eller om kraftvärmeproduktion inte är möjlig.

spillvärme och spillkyla

| 10. | uppgradering: uppgradering av kraftverk som producerar förnybar energi, inklusive helt eller delvist utbyte av anläggningar eller driftsystem och driftsutrustning, i syfte att ersätta kapacitet eller att öka anläggningens effektivitet eller kapacitet. |
| --- | --- |

10.

uppgradering: uppgradering av kraftverk som producerar förnybar energi, inklusive helt eller delvist utbyte av anläggningar eller driftsystem och driftsutrustning, i syfte att ersätta kapacitet eller att öka anläggningens effektivitet eller kapacitet.

uppgradering

| 11. | systemansvarig för distributionssystemet: en systemansvarig enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2009/72/EG och i artikel 2.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (25). |
| --- | --- |

11.

systemansvarig för distributionssystemet: en systemansvarig enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv 2009/72/EG och i artikel 2.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (25).

systemansvarig för distributionssystemet

25

| 12. | ursprungsgaranti: ett elektroniskt dokument som har som enda uppgift att utgöra bevis för slutkunden på att en viss andel eller mängd energi producerats från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

12.

ursprungsgaranti: ett elektroniskt dokument som har som enda uppgift att utgöra bevis för slutkunden på att en viss andel eller mängd energi producerats från förnybara energikällor.

ursprungsgaranti

| 13. | kvarstående energimix: den totala årliga energimixen för en medlemsstat, exklusive den del som omfattas av annullerade ursprungsgarantier. |
| --- | --- |

13.

kvarstående energimix: den totala årliga energimixen för en medlemsstat, exklusive den del som omfattas av annullerade ursprungsgarantier.

kvarstående energimix

| 14. | egenanvändare av förnybar energi: en slutkund som är verksam inom den egna fastigheten vilken är belägen på ett avgränsat område, eller, om en medlemsstat tillåter detta, på annan plats, och som producerar förnybar el för egen användning och som får lagra eller sälja egenproducerad förnybar el, förutsatt, för en egenanvändare av förnybar energi som inte är ett hushåll, att denna verksamhet inte är dess primära kommersiella verksamhet eller yrkesverksamhet. |
| --- | --- |

14.

egenanvändare av förnybar energi: en slutkund som är verksam inom den egna fastigheten vilken är belägen på ett avgränsat område, eller, om en medlemsstat tillåter detta, på annan plats, och som producerar förnybar el för egen användning och som får lagra eller sälja egenproducerad förnybar el, förutsatt, för en egenanvändare av förnybar energi som inte är ett hushåll, att denna verksamhet inte är dess primära kommersiella verksamhet eller yrkesverksamhet.

egenanvändare av förnybar energi

| 15. | egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt: en grupp av minst två gemensamt agerande egenanvändare av förnybar energi i enlighet med led 14 som är belägna i samma byggnad eller flerfamiljshus. |
| --- | --- |

15.

egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt: en grupp av minst två gemensamt agerande egenanvändare av förnybar energi i enlighet med led 14 som är belägna i samma byggnad eller flerfamiljshus.

egenanvändare av förnybar energi som agerar gemensamt

| 16. | gemenskap för förnybar energi: en juridisk person






  a) | som i enlighet med tillämplig nationell rätt grundas på öppet och frivilligt deltagande, är oberoende, faktiskt kontrolleras av aktieägare eller medlemmar som finns i närheten av de projekt för förnybar energi som ägs och utvecklas av den juridiska personen, |
| --- | --- | --- |

16.

gemenskap för förnybar energi: en juridisk person

gemenskap för förnybar energi

a)

som i enlighet med tillämplig nationell rätt grundas på öppet och frivilligt deltagande, är oberoende, faktiskt kontrolleras av aktieägare eller medlemmar som finns i närheten av de projekt för förnybar energi som ägs och utvecklas av den juridiska personen,

| b) | vars aktieägare eller medlemmar är fysiska personer, små och medelstora företag eller lokala myndigheter, inklusive kommuner, |
| --- | --- |

b)

vars aktieägare eller medlemmar är fysiska personer, små och medelstora företag eller lokala myndigheter, inklusive kommuner,

| c) | vars främsta syfte är att ge sina aktieägare eller medlemmar eller de lokala områden där den är verksam miljömässiga, ekonomiska eller sociala samhällsfördelar, snarare än ekonomisk vinst. |
| --- | --- |

c)

vars främsta syfte är att ge sina aktieägare eller medlemmar eller de lokala områden där den är verksam miljömässiga, ekonomiska eller sociala samhällsfördelar, snarare än ekonomisk vinst.

| 17. | avtal om köp av förnybar el: ett avtal enligt vilket en fysisk eller juridisk person avtalar om att köpa förnybar el direkt från en elproducent. |
| --- | --- |

17.

avtal om köp av förnybar el: ett avtal enligt vilket en fysisk eller juridisk person avtalar om att köpa förnybar el direkt från en elproducent.

avtal om köp av förnybar el

| 18. | handel mellan aktörer (peer-to-peer) med förnybar energi avser försäljning av förnybar energi mellan marknadsaktörer genom ett avtal med på förhand fastställda villkor som styr det automatiserade utförandet och avräkningen av transaktionen, antingen direkt mellan marknadsaktörerna eller indirekt via en certifierad tredjepartsmarknadsaktör såsom en aggregator. Rätten att bedriva handel mellan aktörer ska inte påverka de deltagande parternas rättigheter och skyldigheter som slutkunder, producenter, leverantörer eller aggregatorer. |
| --- | --- |

18.

handel mellan aktörer (peer-to-peer) med förnybar energi avser försäljning av förnybar energi mellan marknadsaktörer genom ett avtal med på förhand fastställda villkor som styr det automatiserade utförandet och avräkningen av transaktionen, antingen direkt mellan marknadsaktörerna eller indirekt via en certifierad tredjepartsmarknadsaktör såsom en aggregator. Rätten att bedriva handel mellan aktörer ska inte påverka de deltagande parternas rättigheter och skyldigheter som slutkunder, producenter, leverantörer eller aggregatorer.

handel mellan aktörer (peer-to-peer)

| 19. | fjärrvärme eller fjärrkyla: distribution av värmeenergi i form av ånga, hetvatten eller kylda vätskor från centrala eller decentraliserade produktionskällor, via ett nät, till flera byggnader eller anläggningar i syfte att värma eller kyla ner utrymmen eller processer. |
| --- | --- |

19.

fjärrvärme eller fjärrkyla: distribution av värmeenergi i form av ånga, hetvatten eller kylda vätskor från centrala eller decentraliserade produktionskällor, via ett nät, till flera byggnader eller anläggningar i syfte att värma eller kyla ner utrymmen eller processer.

fjärrvärme

fjärrkyla

| 20. | effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla: effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.41 i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

20.

effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla: effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.41 i direktiv 2012/27/EU.

effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla

| 21. | högeffektiv kraftvärme: högeffektiv kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.34 i direktiv 2012/27/EU. |
| --- | --- |

21.

högeffektiv kraftvärme: högeffektiv kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.34 i direktiv 2012/27/EU.

högeffektiv kraftvärme

| 22. | energicertifikat: energicertifikat enligt definitionen i artikel 2.12 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

22.

energicertifikat: energicertifikat enligt definitionen i artikel 2.12 i direktiv 2010/31/EU.

energicertifikat

| 23. | avfall: avfall i enlighet med definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2008/98/EG, med undantag av ämnen som avsiktligt manipulerats eller kontaminerats för att uppfylla definitionen. |
| --- | --- |

23.

avfall: avfall i enlighet med definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2008/98/EG, med undantag av ämnen som avsiktligt manipulerats eller kontaminerats för att uppfylla definitionen.

avfall

| 24. | biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk, inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, av skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av avfall, inklusive industriavfall och kommunalt avfall av biologiskt ursprung. |
| --- | --- |

24.

biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk, inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, av skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av avfall, inklusive industriavfall och kommunalt avfall av biologiskt ursprung.

biomassa

| 25. | agrobiomassa: biomassa som produceras inom jordbruket. |
| --- | --- |

25.

agrobiomassa: biomassa som produceras inom jordbruket.

agrobiomassa

| 26. | skogsbiomassa: biomassa som produceras inom skogsbruket. |
| --- | --- |

26.

skogsbiomassa: biomassa som produceras inom skogsbruket.

skogsbiomassa

| 27. | biomassabränslen: gasformiga och fasta bränslen som framställs av biomassa. |
| --- | --- |

27.

biomassabränslen: gasformiga och fasta bränslen som framställs av biomassa.

biomassabränslen

| 28. | biogas: gasformiga bränslen som framställs av biomassa. |
| --- | --- |

28.

biogas: gasformiga bränslen som framställs av biomassa.

biogas

| 29. | bioavfall: biologiskt avfall enligt definitionen i artikel 3.4 i direktiv 2008/98/EG. |
| --- | --- |

29.

bioavfall: biologiskt avfall enligt definitionen i artikel 3.4 i direktiv 2008/98/EG.

bioavfall

| 30. | ursprungsområde: det geografiskt avgränsade område där bränsleråvaran för skogsbiomassan tas, om vilket det finns tillförlitlig och oberoende information och där förhållandena är tillräckligt homogena för att riskerna i fråga om skogsbiomassans hållbarhet och lagenlighet ska kunna bedömas. |
| --- | --- |

30.

ursprungsområde: det geografiskt avgränsade område där bränsleråvaran för skogsbiomassan tas, om vilket det finns tillförlitlig och oberoende information och där förhållandena är tillräckligt homogena för att riskerna i fråga om skogsbiomassans hållbarhet och lagenlighet ska kunna bedömas.

ursprungsområde

| 31. | skogsföryngring: att ett skogsbestånd återställs på naturlig eller konstgjord väg efter avlägsnande av det tidigare beståndet genom avverkning eller av naturliga orsaker, inklusive brand eller storm. |
| --- | --- |

31.

skogsföryngring: att ett skogsbestånd återställs på naturlig eller konstgjord väg efter avlägsnande av det tidigare beståndet genom avverkning eller av naturliga orsaker, inklusive brand eller storm.

skogsföryngring

| 32. | flytande biobränslen: vätskeformiga bränslen för andra energiändamål än för transportändamål, inklusive el, uppvärmning och kylning, som framställs av biomassa. |
| --- | --- |

32.

flytande biobränslen: vätskeformiga bränslen för andra energiändamål än för transportändamål, inklusive el, uppvärmning och kylning, som framställs av biomassa.

flytande biobränslen

| 33. | biodrivmedel: vätskeformiga bränslen som framställs av biomassa och som används för transportändamål. |
| --- | --- |

33.

biodrivmedel: vätskeformiga bränslen som framställs av biomassa och som används för transportändamål.

biodrivmedel

| 34. | avancerade biodrivmedel: biodrivmedel som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX. |
| --- | --- |

34.

avancerade biodrivmedel: biodrivmedel som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX.

avancerade biodrivmedel

| 35. | återvunna kolbaserade bränslen: flytande och gasformiga bränslen som produceras från flöden av flytande eller fast avfall av icke-förnybart ursprung som inte lämpar sig för materialåtervinning i enlighet med artikel 4 i direktiv 2008/98/EG eller från gaser från avfallshantering och avgaser av icke-förnybart ursprung som framställs som en oundviklig och oavsiktlig följd av produktionsprocessen i industrianläggningar. |
| --- | --- |

35.

återvunna kolbaserade bränslen: flytande och gasformiga bränslen som produceras från flöden av flytande eller fast avfall av icke-förnybart ursprung som inte lämpar sig för materialåtervinning i enlighet med artikel 4 i direktiv 2008/98/EG eller från gaser från avfallshantering och avgaser av icke-förnybart ursprung som framställs som en oundviklig och oavsiktlig följd av produktionsprocessen i industrianläggningar.

återvunna kolbaserade bränslen

| 36. | förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung: flytande eller gasformiga bränslen av annat slag än biodrivmedel eller biogas, vilkas energiinnehåll hämtas från andra förnybara energikällor än biomassa och som används inom transportsektorn. |
| --- | --- |

36.

förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung: flytande eller gasformiga bränslen av annat slag än biodrivmedel eller biogas, vilkas energiinnehåll hämtas från andra förnybara energikällor än biomassa och som används inom transportsektorn.

förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung

| 37. | biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som innebär låga risker för indirekt ändring av markanvändning: biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen vars bränsleråvaror för framställningen har producerats inom system i vilka man undviker omflyttningseffekter för biodrivmedel från foder- och livsmedelsgrödor, flytande biobränslen och biomassabränslen genom förbättrade jordbruksmetoder samt genom odling av grödor på områden som tidigare inte användes för odling av grödor, och som producerats i överensstämmelse med hållbarhetskriterierna för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen i artikel 29. |
| --- | --- |

37.

biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som innebär låga risker för indirekt ändring av markanvändning: biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen vars bränsleråvaror för framställningen har producerats inom system i vilka man undviker omflyttningseffekter för biodrivmedel från foder- och livsmedelsgrödor, flytande biobränslen och biomassabränslen genom förbättrade jordbruksmetoder samt genom odling av grödor på områden som tidigare inte användes för odling av grödor, och som producerats i överensstämmelse med hållbarhetskriterierna för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen i artikel 29.

biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som innebär låga risker för indirekt ändring av markanvändning

| 38. | bränsleleverantör: en enhet som levererar bränsle till marknaden och som ansvarar för överföring av bränsle genom en punkt för punktskatteuppbörd eller, för el, om ingen punktskatt ska uppbäras eller om det är vederbörligen motiverat, annan relevant enhet som utsetts av en medlemsstat. |
| --- | --- |

38.

bränsleleverantör: en enhet som levererar bränsle till marknaden och som ansvarar för överföring av bränsle genom en punkt för punktskatteuppbörd eller, för el, om ingen punktskatt ska uppbäras eller om det är vederbörligen motiverat, annan relevant enhet som utsetts av en medlemsstat.

bränsleleverantör

| 39. | stärkelserika grödor: grödor, framför allt spannmål, oberoende av om det enbart är sädeskornen eller hela växten, till exempel vad gäller majs, som används, rotfrukter, till exempel potatis, jordärtskocka, sötpotatis, maniok och jams och stamknölar, till exempel taro. |
| --- | --- |

39.

stärkelserika grödor: grödor, framför allt spannmål, oberoende av om det enbart är sädeskornen eller hela växten, till exempel vad gäller majs, som används, rotfrukter, till exempel potatis, jordärtskocka, sötpotatis, maniok och jams och stamknölar, till exempel taro.

stärkelserika grödor

| 40. | livsmedels- och fodergrödor: stärkelserika grödor, sockergrödor eller oljegrödor som produceras på jordbruksmark som huvudgröda exklusive restprodukter, avfall eller material som innehåller både cellulosa och lignin och mellangrödor, såsom fånggrödor och täckgrödor, förutsatt att användningen av sådana mellangrödor inte medför krav på ytterligare land. |
| --- | --- |

40.

livsmedels- och fodergrödor: stärkelserika grödor, sockergrödor eller oljegrödor som produceras på jordbruksmark som huvudgröda exklusive restprodukter, avfall eller material som innehåller både cellulosa och lignin och mellangrödor, såsom fånggrödor och täckgrödor, förutsatt att användningen av sådana mellangrödor inte medför krav på ytterligare land.

livsmedels- och fodergrödor

| 41. | material som innehåller både cellulosa och lignin: material som består av lignin, cellulosa och hemicellulosa, såsom biomassa från skog, vedartade energigrödor samt restprodukter och avfall från skogsindustri, |
| --- | --- |

41.

material som innehåller både cellulosa och lignin: material som består av lignin, cellulosa och hemicellulosa, såsom biomassa från skog, vedartade energigrödor samt restprodukter och avfall från skogsindustri,

material som innehåller både cellulosa och lignin

| 42. | cellulosa från icke-livsmedel: bränsleråvaror som främst består av cellulosa och hemicellulosa och har ett lägre lignininnehåll än material som innehåller både cellulosa och lignin, inklusive rester från livsmedels- och fodergrödor, till exempel halm, stjälkar, agnar och skal; gräsartade energigrödor med lågt stärkelseinnehåll, till exempel rajgräs, jungfruhirs, miskantus, italienskt rör; täckgrödor före och efter huvudgrödor; vallgrödor; industriella restprodukter, inklusive från livsmedels- och fodergrödor efter att vegetabiliska oljor, socker, stärkelse och protein har utvunnits; samt material från biologiskt avfall, där med vallgrödor och täckgrödor avses tillfällig och kortvarig sådd på betesmark av en blandning av gräs och baljväxter med låg halt av stärkelse för att få foder för boskap och förbättra jordens bördighet i syfte att få högre avkastning av huvudsakliga jordbruksgrödor. |
| --- | --- |

42.

cellulosa från icke-livsmedel: bränsleråvaror som främst består av cellulosa och hemicellulosa och har ett lägre lignininnehåll än material som innehåller både cellulosa och lignin, inklusive rester från livsmedels- och fodergrödor, till exempel halm, stjälkar, agnar och skal; gräsartade energigrödor med lågt stärkelseinnehåll, till exempel rajgräs, jungfruhirs, miskantus, italienskt rör; täckgrödor före och efter huvudgrödor; vallgrödor; industriella restprodukter, inklusive från livsmedels- och fodergrödor efter att vegetabiliska oljor, socker, stärkelse och protein har utvunnits; samt material från biologiskt avfall, där med vallgrödor och täckgrödor avses tillfällig och kortvarig sådd på betesmark av en blandning av gräs och baljväxter med låg halt av stärkelse för att få foder för boskap och förbättra jordens bördighet i syfte att få högre avkastning av huvudsakliga jordbruksgrödor.

cellulosa från icke-livsmedel

| 43. | restprodukt: ett ämne som inte är den eller de slutprodukter som produktionsprocessen direkt är avsedd att producera; den är inte huvudsyftet med produktionsprocessen och processen har inte avsiktligt ändrats för att producera den. |
| --- | --- |

43.

restprodukt: ett ämne som inte är den eller de slutprodukter som produktionsprocessen direkt är avsedd att producera; den är inte huvudsyftet med produktionsprocessen och processen har inte avsiktligt ändrats för att producera den.

restprodukt

| 44. | restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk: restprodukter som direkt genereras inom jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk och som inte inbegriper restprodukter från relaterad industri eller bearbetning. |
| --- | --- |

44.

restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk: restprodukter som direkt genereras inom jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk och som inte inbegriper restprodukter från relaterad industri eller bearbetning.

restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk

| 45. | faktiskt värde: minskningen av växthusgasutsläpp för några eller alla steg i en specifik produktionsprocess för biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen beräknad enligt den metod som fastställs i del C i bilaga V eller del B i bilaga VI. |
| --- | --- |

45.

faktiskt värde: minskningen av växthusgasutsläpp för några eller alla steg i en specifik produktionsprocess för biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen beräknad enligt den metod som fastställs i del C i bilaga V eller del B i bilaga VI.

faktiskt värde

| 46. | typiskt värde: en beräkning av växthusgasutsläppen och minskningen av växthusgasutsläpp för en särskild produktionskedja för biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, som är representativ för användningen i unionen. |
| --- | --- |

46.

typiskt värde: en beräkning av växthusgasutsläppen och minskningen av växthusgasutsläpp för en särskild produktionskedja för biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, som är representativ för användningen i unionen.

typiskt värde

| 47. | normalvärde: ett värde som härleds från ett typiskt värde med tillämpning av på förhand fastställda faktorer, vilket på de villkor som fastställs i detta direktiv får användas i stället för ett faktiskt värde. |
| --- | --- |

47.

normalvärde: ett värde som härleds från ett typiskt värde med tillämpning av på förhand fastställda faktorer, vilket på de villkor som fastställs i detta direktiv får användas i stället för ett faktiskt värde.

normalvärde

Artikel 3

Bindande övergripande unionsmål för 2030

1.   Medlemsstaterna ska gemensamt säkerställa att andelen energi från förnybara energikällor i unionens slutliga energianvändning (brutto) år 2030 är minst 32 %. Kommissionen ska utvärdera det målet i syfte att senast 2023 lägga fram ett lagstiftningsförslag för att öka det om kostnaderna för produktion av förnybar energi minskar ytterligare och väsentligt, om det krävs för att uppfylla unionens internationella åtaganden vad gäller minskning av koldioxidutsläpp eller om en betydande minskning av energianvändningen i unionen motiverar en sådan ökning.

2.   Medlemsstaterna ska fastställa nationella bidrag för att gemensamt uppfylla det bindande övergripande unionsmål som fastställs i punkt 1 i den här artikeln, som en del av deras integrerade nationella energi- och klimatplaner i enlighet med artiklarna 3–5 och 9–14 i förordning (EU) 2018/1999. När de utarbetar sina utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner får medlemsstaterna beakta den formel som avses i bilaga II till den förordningen.

Om kommissionen, baserat på utvärderingen av de utkast till integrerade nationella energi- och klimatplaner som lagts fram enligt artikel 9 i förordning (EU) 2018/1999 konstaterar att medlemsstaternas nationella bidrag är otillräckliga för att gemensamt uppnå det bindande övergripande unionsmålet, ska den följa det förfarande som fastställs i artiklarna 9 och 31 i den förordningen.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att deras nationella politik, inklusive de skyldigheter som följer av artiklarna 25–28 i detta direktiv, och deras stödsystem, är utformade med vederbörlig hänsyn till den avfallshierarki som fastställs i artikel 4 i direktiv 2008/98/EG, i syfte att undvika otillbörliga snedvridande effekter på råvarumarknaderna. Medlemsstaterna ska inte bevilja stöd för förnybar energi som produceras från förbränning av avfall om inte de krav om separat insamling som anges i det direktivet har uppfylls.

4.   Från och med den 1 januari 2021 får andelen energi från förnybara energikällor av varje medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) inte vara lägre än den referensandel som anges i den tredje kolumnen i tabellen i del A i bilaga I till detta direktiv. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa överensstämmelse med den referensandelen. Om en medlemsstat inte upprätthåller sin referensandel mätt över en ettårsperiod ska artikel 32.4 i förordning (EU) 2018/1999 tillämpas.

5.   Kommissionen ska stödja medlemsstaternas höga ambitionsnivå genom ett möjliggörande ramverk för ökad användning av unionsmedel, inklusive ytterligare medel för att underlätta en rättvis övergång för kolintensiva regioner till en ökad andel förnybar energi, i synnerhet finansieringsinstrument, särskilt i följande syften:

| a) | Minskad kapitalkostnad för projekt för förnybar energi. |
| --- | --- |

a)

Minskad kapitalkostnad för projekt för förnybar energi.

| b) | Utveckling av projekt och program för integrering av förnybara energikällor i energisystemet, för ökad flexibilitet i energisystemet, för upprätthållande av nätstabilitet och för hantering av överbelastningar i nätet. |
| --- | --- |

b)

Utveckling av projekt och program för integrering av förnybara energikällor i energisystemet, för ökad flexibilitet i energisystemet, för upprätthållande av nätstabilitet och för hantering av överbelastningar i nätet.

| c) | Utveckling av infrastruktur för överförings- och distributionsnät, intelligenta nät, lagringsanläggningar och sammanlänkningar, med syftet att uppnå ett elsammanlänkningsmål på 15 % senast år 2030, för att öka den tekniskt möjliga och ekonomiskt överkomliga nivån av förnybar energi i elsystemet. |
| --- | --- |

c)

Utveckling av infrastruktur för överförings- och distributionsnät, intelligenta nät, lagringsanläggningar och sammanlänkningar, med syftet att uppnå ett elsammanlänkningsmål på 15 % senast år 2030, för att öka den tekniskt möjliga och ekonomiskt överkomliga nivån av förnybar energi i elsystemet.

| d) | Stärkande av regionalt samarbete mellan medlemsstater och mellan medlemsstater och tredjeländer genom gemensamma projekt, gemensamma stödsystem och öppnandet av stödsystem för förnybar el för producenter belägna i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

d)

Stärkande av regionalt samarbete mellan medlemsstater och mellan medlemsstater och tredjeländer genom gemensamma projekt, gemensamma stödsystem och öppnandet av stödsystem för förnybar el för producenter belägna i andra medlemsstater.

6.   Kommissionen ska inrätta en stödplattform för att stödja de medlemsstater som använder samarbetsmekanismer för att bidra till det bindande övergripande unionsmål som fastställs i punkt 1.

Artikel 4

Stödsystem till energi från förnybara energikällor

1.   För att nå eller överskrida det unionsmål som fastställs i artikel 3.1, och varje medlemsstats bidrag till att uppnå det mål för utbyggnad av förnybar energi som fastställts på nationell nivå, får medlemsstaterna tillämpa stödsystem.

2.   Stödsystem för el från förnybara energikällor ska ge incitament att integrera el från förnybara energikällor på elmarknaden på ett marknadsbaserat och marknadsorienterat sätt, samtidigt som man undviker onödig snedvridning av elmarknaden och tar hänsyn till möjliga systemintegrationskostnader och nätets stabilitet.

3.   Stödsystem till el från förnybara energikällor ska utformas så att de maximerar integreringen av el från förnybara energikällor på elmarknaden och säkerställer att producenter av förnybar energi svarar på marknadens prissignaler och maximerar sina marknadsintäkter.

I det syftet ska stöd, i fråga om system för direkt prisstöd, beviljas i form av en marknadspremie som bland annat kan vara rörlig (sliding) eller fast.

Medlemsstaterna får bevilja undantag från denna punkt för småskaliga anläggningar och demonstrationsprojekt, utan att detta påverkar tillämplig unionsrätt avseende den inre marknaden för el.

4.   Medlemsstaterna ska säkerställa att stöd till el från förnybara energikällor beviljas på ett öppet, transparent, konkurrensutsatt, icke-diskriminerande och kostnadseffektivt sätt.

Medlemsstaterna får bevilja undantag från anbudsförfaranden för småskaliga anläggningar och demonstrationsprojekt.

Medlemsstaterna får även överväga att inrätta mekanismer för att säkerställa regional diversifiering av utbyggnaden av förnybar el, i synnerhet för att säkerställa kostnadseffektiv systemintegrering.

5.   Medlemsstaterna får begränsa anbudsförfaranden till särskild teknik om öppning av stödsystem till alla producenter av el från förnybara energikällor skulle leda till otillfredsställande resultat med avseende på följande:

| a) | En viss tekniks långsiktiga potential. |
| --- | --- |

a)

En viss tekniks långsiktiga potential.

| b) | Behovet av diversifiering. |
| --- | --- |

b)

Behovet av diversifiering.

| c) | Kostnader för nätintegrering. |
| --- | --- |

c)

Kostnader för nätintegrering.

| d) | Nätbegränsningar och nätstabilitet. |
| --- | --- |

d)

Nätbegränsningar och nätstabilitet.

| e) | För biomassa, behovet av att undvika störningar på råvarumarknaderna. |
| --- | --- |

e)

För biomassa, behovet av att undvika störningar på råvarumarknaderna.

6.   Om stöd till el från förnybara energikällor beviljas genom ett anbudsförfarande ska medlemsstaterna, i syfte att säkerställa att en hög andel av projekten faktiskt genomförs,

| a) | upprätta och offentliggöra icke-diskriminerande och transparenta kvalifikationskriterier för anbudsförfarandet samt fastställa tydliga datum och regler för leverans av projektet, |
| --- | --- |

a)

upprätta och offentliggöra icke-diskriminerande och transparenta kvalifikationskriterier för anbudsförfarandet samt fastställa tydliga datum och regler för leverans av projektet,

| b) | offentliggöra information om tidigare anbudsförfaranden samt den andel av projekten som faktiskt genomförts. |
| --- | --- |

b)

offentliggöra information om tidigare anbudsförfaranden samt den andel av projekten som faktiskt genomförts.

7.   För att öka produktionen av energi från förnybara energikällor i de yttersta randområdena och på små öar får medlemsstaterna anpassa de ekonomiska stödsystemen till projekt i dessa regioner för att beakta produktionskostnaderna till följd av de särskilda förutsättningarna i form av isolering och beroende av omvärlden i dessa regioner.

8.   Senast den 31 december 2021 och därefter vart tredje år ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om resultatet av det stöd för el från förnybara energikällor som har beviljats genom anbudsförfaranden i unionen och i synnerhet analysera om anbudsförfarandena leder till

| a) | kostnadsminskningar, |
| --- | --- |

a)

kostnadsminskningar,

| b) | tekniska förbättringar, |
| --- | --- |

b)

tekniska förbättringar,

| c) | en hög andel genomförda projekt, |
| --- | --- |

c)

en hög andel genomförda projekt,

| d) | deltagande på icke-diskriminerande villkor från små aktörers och lokala myndigheters sida, |
| --- | --- |

d)

deltagande på icke-diskriminerande villkor från små aktörers och lokala myndigheters sida,

| e) | en begränsning av miljöpåverkan, |
| --- | --- |

e)

en begränsning av miljöpåverkan,

| f) | säkerställande av lokal acceptans, |
| --- | --- |

f)

säkerställande av lokal acceptans,

| g) | säkerställande av försörjningstrygghet och nätintegrering. |
| --- | --- |

g)

säkerställande av försörjningstrygghet och nätintegrering.

9.   Denna artikel ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget.

Artikel 5

Öppnande av stödsystem för el från förnybara energikällor

1.   Medlemsstaterna ska ha rätt att i enlighet med artiklarna 7–13 i detta direktiv besluta i vilken omfattning de ska stödja el från förnybara energikällor som produceras i en annan medlemsstat. Medlemsstaterna får emellertid öppna för deltagande i stödsystem för el från förnybara energikällor till producenter i andra medlemsstater, enligt de villkor som anges i den här artikeln.

När medlemsstaterna öppnar för deltagande i stödsystem för el från förnybara energikällor, får de föreskriva att stöd för en vägledande andel av stöd till kapacitet som nyligen tilldelats stöd, eller av den budget som avsatts till detta, varje år är öppen för producenter belägna i andra medlemsstater.

Sådana vägledande andelar får varje år uppgå till minst 5 % från 2023 till 2026, och till minst 10 % från 2027 till 2030, eller, om lägre, den berörda medlemsstatens sammanlänkningsnivå under ett visst år.

För att förvärva ytterligare erfarenhet av genomförande får medlemsstaterna anordna ett eller flera pilotprojekt där stöd är öppet för producenter i andra medlemsstater.

2.   Medlemsstaterna får begära bevis på fysisk import av el från förnybara energikällor. För detta ändamål får medlemsstaterna begränsa deltagandet i sina stödsystem till producenter i medlemsstater med vilka de har en direkt anslutning genom sammanlänkningar. Medlemsstaterna får emellertid inte ändra eller på annat sätt påverka planer eller kapacitetstilldelning mellan elområden på grund av att producenter deltar i gränsöverskridande stödsystem. Gränsöverskridande elöverföringar ska endast bestämmas utifrån utfallet av kapacitetstilldelningen i enlighet med unionsrätten avseende den inre marknaden för el.

3.   Om en medlemsstat beslutar att öppna för deltagande i stödsystem för producenter i andra medlemsstater ska de berörda medlemsstaterna komma överens om principerna för detta deltagande. Sådana överenskommelser ska åtminstone omfatta principerna för tilldelning av förnybar el som omfattas av gränsöverskridande stöd.

4.   Kommissionen ska, på begäran av de berörda medlemsstaterna, bistå dem under hela förhandlingsprocessen med utarbetande av samarbetsavtalen genom att tillhandahålla information och analyser, inklusive kvantitativa och kvalitativa data om de direkta och indirekta kostnaderna för, och fördelarna med, samarbetet, såväl som vägledning och teknisk sakkunskap. Kommissionen får uppmuntra eller främja utbyte av bästa praxis och får ta fram mallar för samarbetsavtal för att underlätta förhandlingsprocessen. Kommissionen ska senast 2025 utvärdera kostnaderna för, och nyttan av, utbyggnaden av el från förnybara energikällor i unionen enligt denna artikel.

5.   Kommissionen ska senast 2023 utvärdera genomförandet av denna artikel. Den utvärderingen ska bedöma behovet av att införa en skyldighet för medlemsstaterna att delvis öppna för deltagande i sina stödsystem för el från förnybara energikällor för producenter i andra medlemsstater i syfte att uppnå en öppning på 5 % senast 2025 och 10 % senast 2030.

Artikel 6

Det ekonomiska stödets stabilitet

1.   Utan att det påverkar anpassningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget, ska medlemsstaterna säkerställa att nivån på, och villkoren för, det stöd som beviljas för projekt som avser förnybar energi inte ändras på ett sätt som inverkar negativt på de rättigheter som ges inom ramen för stödet eller undergräver lönsamheten för de projekt som redan har beviljats stöd.

2.   Medlemsstaterna får anpassa nivån på stödet i enlighet med objektiva kriterier, förutsatt att sådana kriterier har fastställts vid den ursprungliga utformningen av stödsystemet.

3.   Medlemsstaterna ska offentliggöra en långsiktig plan för förväntade stödanslag vilken, som referens, minst ska omfatta de fem kommande åren, eller de tre kommande åren vid budgetplaneringsbegränsningar, och som ska innehålla en vägledande tidsplan, frekvens för anbudsförfaranden när det är lämpligt, förväntad kapacitet och budget eller högsta stödbelopp per enhet samt teknik som förväntas vara stödberättigad, i tillämpliga fall. Planen ska uppdateras årligen eller när det är nödvändigt för att ta hänsyn till aktuell marknadsutveckling eller förväntad stödtilldelning.

4.   Medlemsstaterna ska minst vart femte år utvärdera effektiviteten i sina stödsystem för el från förnybara energikällor och deras huvudsakliga fördelningsmässiga konsekvenser för olika konsumentgrupper samt för investeringar. Utvärderingen ska ta hänsyn till konsekvenserna av eventuella ändringar av stödsystemen. Den vägledande långtidsplanering som styr besluten om stöd och utformningen av nytt stöd ska ta hänsyn till resultaten av utvärderingen. Medlemsstaterna ska ta med utvärderingen i relevanta uppdateringar av sina nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter i enlighet med förordning (EU) 2018/1999.

Artikel 7

Beräkning av andelen energi från förnybara energikällor

1.   Den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor i varje medlemsstat ska beräknas som summan av

| a) | den slutliga elanvändningen (brutto) från förnybara energikällor, |
| --- | --- |

a)

den slutliga elanvändningen (brutto) från förnybara energikällor,

| b) | den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn, och |
| --- | --- |

b)

den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn, och

| c) | den slutliga energianvändningen från förnybara energikällor inom transportsektorn. |
| --- | --- |

c)

den slutliga energianvändningen från förnybara energikällor inom transportsektorn.

Avseende första stycket led a, b eller c ska gas, el och vätgas från förnybara energikällor bara räknas med i ett av alternativen vid beräkningen av den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor.

Om inte annat föreskrivs i artikel 29.1 andra stycket ska biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som inte uppfyller hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp i artikel 29.2–29.7 och 29.10 inte tas med i beräkningen.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 första stycket a ska den slutliga elanvändningen (brutto) från förnybara energikällor beräknas som mängden el producerad i en medlemsstat från förnybara energikällor, inklusive produktionen av el från egenanvändare av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi, med undantag av elproduktion från pumpkraftverk som använder vatten som tidigare pumpats upp.

I flerbränsleanläggningar som använder både förnybara och icke-förnybara energikällor, ska bara den andel el som producerats från förnybara energikällor tas med i beräkningen. Vid denna beräkning ska bidraget från varje energikälla beräknas baserat på dess energiinnehåll.

El från vattenkraft och vindkraft ska redovisas i enlighet med normaliseringsreglerna som fastställs i bilaga II.

3.   Vid tillämpning av punkt 1 första stycket b ska den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn beräknas som mängden fjärrvärme och fjärrkyla som produceras i en medlemsstat från förnybara energikällor plus användningen av annan energi från förnybara energikällor i industrin, hushållen, servicesektorn, jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen för uppvärmning, kylning och processer.

I flerbränsleanläggningar som använder både förnybara och icke-förnybara energikällor ska bara den andel värme och kyla som producerats från förnybara energikällor tas med i beräkningen. Vid denna beräkning ska bidraget från varje energikälla beräknas baserat på dess energiinnehåll.

Omgivningsenergi och geotermisk energi som används för uppvärmning och kylning med hjälp av värmepumpar och system för fjärrkyla ska beaktas vid tillämpning av punkt 1 första stycket b, under förutsättning att den slutliga nyttiggjorda mängden energi betydligt överskrider den mängd insatt primärenergi som krävs för att driva värmepumparna. Mängden värme eller kyla som ska anses utgöra energi från förnybara energikällor enligt detta direktiv ska beräknas i enlighet med den metod som anges i bilaga VII och hänsyn ska tas till energianvändningen i alla slutanvändningssektorer.

Vid tillämpning av punkt 1 första stycket b ska värmeenergi från passiva energisystem, där lägre energianvändning uppnås passivt genom byggnaders utformning eller genom värme från icke-förnybara energikällor, inte tas med i beräkningen.

Senast den 31 december 2021 ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa en metod för beräkningen av den mängd förnybar energi som används för kylning och fjärrkyla samt för att ändra bilaga VII.

Den metoden ska omfatta lägsta årsvärmefaktor för värmepumpar med omvänd verkan.

4.   Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket c ska följande bestämmelser gälla:

| a) | Den slutliga energianvändningen från förnybara energikällor inom transportsektorn beräknas som summan av alla biodrivmedel, biomassabränslen och förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung som används inom transportsektorn. Förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung som produceras från förnybar el ska dock endast anses ingå i beräkningen enligt punkt 1 första stycket a vid beräkning av den mängd el som produceras i en medlemsstat från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

a)

Den slutliga energianvändningen från förnybara energikällor inom transportsektorn beräknas som summan av alla biodrivmedel, biomassabränslen och förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung som används inom transportsektorn. Förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung som produceras från förnybar el ska dock endast anses ingå i beräkningen enligt punkt 1 första stycket a vid beräkning av den mängd el som produceras i en medlemsstat från förnybara energikällor.

| b) | Vid beräkningen av den slutliga energianvändningen inom transportsektorn ska de värden för energiinnehåll i drivmedel som anges i bilaga III användas. För bestämning av energiinnehållet i drivmedel som inte ingår i bilaga III ska medlemsstaterna använda relevanta standarder från den europeiska standardiseringsorganisationen (ESO) för att bestämma värmevärden för bränslen. Om inga ESO-standarder har antagits i detta syfte ska medlemsstaterna använda Internationella standardiseringsorganisationens (ISO) relevanta standarder. |
| --- | --- |

b)

Vid beräkningen av den slutliga energianvändningen inom transportsektorn ska de värden för energiinnehåll i drivmedel som anges i bilaga III användas. För bestämning av energiinnehållet i drivmedel som inte ingår i bilaga III ska medlemsstaterna använda relevanta standarder från den europeiska standardiseringsorganisationen (ESO) för att bestämma värmevärden för bränslen. Om inga ESO-standarder har antagits i detta syfte ska medlemsstaterna använda Internationella standardiseringsorganisationens (ISO) relevanta standarder.

5.   Andelen energi från förnybara energikällor ska beräknas som den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor delat med den slutliga energianvändningen (brutto) från alla energikällor, uttryckt i procent.

Vid tillämpningen av första stycket i denna punkt ska den summa som avses i punkt 1 första stycket i denna artikel justeras i enlighet med artiklarna 8, 10, 12 och 13.

Vid beräkning av en medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) för mätning av om medlemsstaten följer målen och det vägledande förloppet i detta direktiv ska den energimängd som används inom luftfarten anses uppgå till högst 6,18 % av medlemsstatens slutliga energianvändning (brutto). För Cypern och Malta ska den energimängd som används inom luftfarten, i förhållande till de medlemsstaternas respektive slutliga energianvändning (brutto), anses uppgå till högst 4,12 %.

6.   Den metod och de definitioner som används vid beräkningen av andelen energi från förnybara energikällor ska vara de som föreskrivs i förordning (EG) nr 1099/2008.

Medlemsstaterna ska säkerställa samstämmigheten i de statistikuppgifter som används vid beräkningen av dessa sektoriella och övergripande andelar samt de statistikuppgifter som lämnas till kommissionen enligt den förordningen.

Artikel 8

Unionsplattform för utveckling av förnybar energi och statistiska överföringar mellan medlemsstaterna

1.   Medlemsstaterna får enas om statistiska överföringar från en medlemsstat till en annan av bestämda mängder energi från förnybara energikällor. Den överförda mängden ska vid tillämpningen av detta direktiv

| a) | dras från den mängd energi från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi hos den medlemsstat som genomför överföringen, och |
| --- | --- |

a)

dras från den mängd energi från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi hos den medlemsstat som genomför överföringen, och

| b) | läggas till den mängd energi från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi hos den medlemsstat som tar emot överföringen. |
| --- | --- |

b)

läggas till den mängd energi från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi hos den medlemsstat som tar emot överföringen.

2.   I syfte att underlätta uppfyllandet av unionens mål som fastställs i artikel 3.1 i detta direktiv och varje medlemsstats bidrag till det målet i enlighet med artikel 3.2 i detta direktiv, samt att underlätta statistiska överföringar i enlighet med punkt 1 i den här artikeln, ska kommissionen inrätta en unionsplattform för utveckling av förnybar energi (nedan kallad utvecklingsplattformen). Medlemsstaterna får på frivillig basis lämna årliga uppgifter till utvecklingsplattformen om sitt nationella bidrag till uppnåendet av unionsmålet eller om de riktmärken för övervakning av framsteg som anges i förordning (EU) 2018/1999, inklusive den mängd med vilken de förväntas under- eller överskrida sitt bidrag, samt det pris till vilket de skulle acceptera att överföra eventuell överskottsproduktion av energi från förnybara energikällor från eller till en annan medlemsstat. Priset för dessa överföringar kommer att fastställas från fall till fall baserat på utvecklingsplattformens mekanism för matchning av utbud och efterfrågan.

3.   Kommissionen ska säkerställa att utvecklingsplattformen kan matcha utbud och efterfrågan av mängder av energi från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av medlemsstatens andel förnybar energi, baserat på priser och andra kriterier som fastställts av den medlemsstat som tar emot energin.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att inrätta utvecklingsplattformen och fastställa de villkor för fullgörande av de överföringar som avses i punkt 5 i denna artikel.

4.   De arrangemang som avses i punkterna 1 och 2 får ha en varaktighet av ett eller flera kalenderår. Dessa arrangemang ska anmälas till kommissionen eller fullgöras på utvecklingsplattformen senast tolv månader från utgången av varje år under vilket de gäller. Den information som skickas till kommissionen ska innehålla uppgifter om mängd och pris på den berörda energin. När det gäller överföringar som fullgörs på utvecklingsplattformen ska uppgift om de parter som deltar och information om den specifika överföringen offentliggöras för allmänheten.

5.   Överföringar ska gälla sedan alla medlemsstater som deltar i överföringen har anmält överföringen till kommissionen eller sedan samtliga clearingvillkor har uppfyllts på utvecklingsplattformen, beroende på vad som är tillämpligt.

Artikel 9

Gemensamma projekt mellan medlemsstaterna

1.   Två eller flera medlemsstater får samarbeta om alla typer av gemensamma projekt som rör produktion av el, värme eller kyla från förnybara energikällor. Detta samarbete får inbegripa privata aktörer.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla den andel eller mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som produceras av ett gemensamt projekt på deras territorium, som tagits i drift efter den 25 juni 2009, eller genom ökad kapacitet i en anläggning som renoverats efter det datumet, vilken ska medräknas med avseende på andelen förnybar energi i en annan medlemsstat vid tillämpningen av detta direktiv.

3.   Den anmälan som avses i punkt 2 ska

| a) | beskriva den föreslagna anläggningen eller identifiera den renoverade anläggningen, |
| --- | --- |

a)

beskriva den föreslagna anläggningen eller identifiera den renoverade anläggningen,

| b) | specificera den andel eller mängd el, värme eller kyla som produceras i anläggningen och som ska medräknas med avseende på andelen förnybar energi i den andra medlemsstaten, |
| --- | --- |

b)

specificera den andel eller mängd el, värme eller kyla som produceras i anläggningen och som ska medräknas med avseende på andelen förnybar energi i den andra medlemsstaten,

| c) | ange den medlemsstat till vars förmån anmälan görs, och |
| --- | --- |

c)

ange den medlemsstat till vars förmån anmälan görs, och

| d) | specificera den tid, i hela kalenderår, under vilken den el, värme eller kyla som produceras i anläggningen från förnybara energikällor ska medräknas med avseende på andelen förnybar energi i den andra medlemsstaten. |
| --- | --- |

d)

specificera den tid, i hela kalenderår, under vilken den el, värme eller kyla som produceras i anläggningen från förnybara energikällor ska medräknas med avseende på andelen förnybar energi i den andra medlemsstaten.

4.   Varaktigheten för det gemensamma projekt som avses i denna artikel får utsträckas till efter 2030.

5.   En anmälan som görs enligt denna artikel får inte ändras eller återkallas utan gemensamt samtycke från den medlemsstat som gör anmälan och den medlemsstat som anges i enlighet med punkt 3 c.

6.   Kommissionen ska, på begäran av den berörda medlemsstaten, underlätta inrättandet av gemensamma projekt mellan medlemsstater, särskilt genom riktat tekniskt stöd och projektutvecklingsstöd.

Artikel 10

Resultaten av gemensamma projekt mellan medlemsstaterna

1.   Inom tre månader från utgången av varje år som omfattas av den tid som avses i artikel 9.3 d, ska den medlemsstat som gjort anmälan enligt artikel 9 upprätta en skriftlig anmälan som anger

| a) | den totala mängden el, värme eller kyla som under året producerats från förnybara energikällor i den anläggning som var föremål för anmälan enligt artikel 9, och |
| --- | --- |

a)

den totala mängden el, värme eller kyla som under året producerats från förnybara energikällor i den anläggning som var föremål för anmälan enligt artikel 9, och

| b) | den mängd el, värme eller kyla som under året producerats från förnybara energikällor i anläggningen och som ska medräknas med avseende på den nationella övergripande andelen förnybar energi i en annan medlemsstat i enlighet med villkoren i anmälan. |
| --- | --- |

b)

den mängd el, värme eller kyla som under året producerats från förnybara energikällor i anläggningen och som ska medräknas med avseende på den nationella övergripande andelen förnybar energi i en annan medlemsstat i enlighet med villkoren i anmälan.

2.   Den anmälande medlemsstaten ska överlämna den skriftliga anmälan till den medlemsstat till vars förmån anmälan gjordes och till kommissionen.

3.   Vid tillämpningen av detta direktiv ska den mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som anmälts i enlighet med punkt 1 b

| a) | dras från den mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi för den medlemsstat som utfärdar meddelandet enligt punkt 1, och |
| --- | --- |

a)

dras från den mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi för den medlemsstat som utfärdar meddelandet enligt punkt 1, och

| b) | läggas till den mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi för den medlemsstat som tar emot meddelandet enligt punkt 2. |
| --- | --- |

b)

läggas till den mängd el, värme eller kyla från förnybara energikällor som beaktas vid beräkningen av andelen förnybar energi för den medlemsstat som tar emot meddelandet enligt punkt 2.

Artikel 11

Gemensamma projekt mellan medlemsstater och tredjeländer

1.   En eller flera medlemsstater får samarbeta med ett eller flera tredjeländer om alla typer av gemensamma projekt som rör elproduktion från förnybara energikällor. Detta samarbete får inbegripa privata aktörer och ska ske i full överensstämmelse med internationell rätt.

2.   El från förnybara energikällor som produceras i ett tredjeland ska beaktas endast vid beräkningen av medlemsstaternas andelar förnybar energi om samtliga följande villkor är uppfyllda:

| a) | Elen används i unionen, vilket anses vara uppfyllt när






  i) | en bestämd mängd el motsvarande den redovisade mängden el tydligt har avsatts för den tilldelade överföringskapaciteten av alla berörda systemansvariga för överföringssystem i ursprungslandet, destinationslandet och, i förekommande fall, varje tredjeland som är transitland, |
| --- | --- | --- |

a)

Elen används i unionen, vilket anses vara uppfyllt när

i)

en bestämd mängd el motsvarande den redovisade mängden el tydligt har avsatts för den tilldelade överföringskapaciteten av alla berörda systemansvariga för överföringssystem i ursprungslandet, destinationslandet och, i förekommande fall, varje tredjeland som är transitland,

| ii) | en bestämd mängd el motsvarande den redovisade mängden el tydligt har registrerats i balansförteckningen av den berörda systemansvariga för överföringssystem på unionssidan av en sammanlänkning, och |
| --- | --- |

ii)

en bestämd mängd el motsvarande den redovisade mängden el tydligt har registrerats i balansförteckningen av den berörda systemansvariga för överföringssystem på unionssidan av en sammanlänkning, och

| iii) | den avsatta kapaciteten och produktionen av el från förnybara energikällor i den anläggning som avses i led b hänför sig till samma tidsperiod, |
| --- | --- |

iii)

den avsatta kapaciteten och produktionen av el från förnybara energikällor i den anläggning som avses i led b hänför sig till samma tidsperiod,

| b) | elen produceras i en anläggning som tagits i drift efter den 25 juni 2009 eller genom ökad kapacitet i en anläggning som renoverats efter detta datum, inom ramen för ett gemensamt projekt enligt punkt 1, |
| --- | --- |

b)

elen produceras i en anläggning som tagits i drift efter den 25 juni 2009 eller genom ökad kapacitet i en anläggning som renoverats efter detta datum, inom ramen för ett gemensamt projekt enligt punkt 1,

| c) | den producerade och exporterade mängden el inte har erhållit något annat stöd från ett stödsystem i ett tredjeland än investeringsstöd som beviljats anläggningen, och |
| --- | --- |

c)

den producerade och exporterade mängden el inte har erhållit något annat stöd från ett stödsystem i ett tredjeland än investeringsstöd som beviljats anläggningen, och

| d) | elen har producerats i enlighet med internationell rätt, i ett tredjeland som har undertecknat Europarådets konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna eller andra internationella konventioner eller fördrag om de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

d)

elen har producerats i enlighet med internationell rätt, i ett tredjeland som har undertecknat Europarådets konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna eller andra internationella konventioner eller fördrag om de mänskliga rättigheterna.

3.   Vid tillämpningen av punkt 4 får medlemsstaterna hos kommissionen ansöka om att el från förnybara energikällor, vilken producerats och använts i ett tredjeland, får beaktas i samband med att uppförandet av en sammanlänkning med mycket lång ledtid mellan en medlemsstat och ett tredjeland, under förutsättning att samtliga följande villkor uppfylls:

| a) | Uppförandet av sammanlänkningen inleds senast den 31 december 2026. |
| --- | --- |

a)

Uppförandet av sammanlänkningen inleds senast den 31 december 2026.

| b) | Sammanlänkningen kan inte tas i drift före den 31 december 2030. |
| --- | --- |

b)

Sammanlänkningen kan inte tas i drift före den 31 december 2030.

| c) | Sammanlänkningen kan tas i drift senast den 31 december 2032. |
| --- | --- |

c)

Sammanlänkningen kan tas i drift senast den 31 december 2032.

| d) | Sammanlänkningen kommer, efter att den tagits i drift, att i enlighet med punkt 2 användas för export till unionen av el från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

d)

Sammanlänkningen kommer, efter att den tagits i drift, att i enlighet med punkt 2 användas för export till unionen av el från förnybara energikällor.

| e) | Ansökan gäller ett gemensamt projekt som uppfyller kriterierna som anges i punkt 2 b och c och som kommer att använda sammanlänkningen, efter att den tagits i drift, och en mängd el som inte överstiger den mängd som kommer att exporteras till unionen efter det att sammanlänkningen tagits i drift. |
| --- | --- |

e)

Ansökan gäller ett gemensamt projekt som uppfyller kriterierna som anges i punkt 2 b och c och som kommer att använda sammanlänkningen, efter att den tagits i drift, och en mängd el som inte överstiger den mängd som kommer att exporteras till unionen efter det att sammanlänkningen tagits i drift.

4.   Den andel eller mängd el som produceras i en anläggning inom ett tredjelands territorium och som vid tillämpningen av detta direktiv ska medräknas i en eller flera medlemsstaters andel förnybar energi, ska anmälas till kommissionen. När mer än en medlemsstat berörs ska fördelningen mellan medlemsstaterna av denna andel eller mängd anmälas till kommissionen. Andelen eller mängden får inte överstiga den andel eller mängd som faktiskt exporterats till och använts i unionen, ska motsvara den mängd som avses i punkt 2 a i och ii och ska uppfylla de villkor som anges i led a i den punkten. Denna anmälan ska göras av varje medlemsstat när denna andel eller mängd producerad el ska tas med vid beräkningen av dess övergripande nationella mål.

5.   Den anmälan som avses i punkt 4 ska

| a) | beskriva den föreslagna anläggningen eller identifiera den renoverade anläggningen, |
| --- | --- |

a)

beskriva den föreslagna anläggningen eller identifiera den renoverade anläggningen,

| b) | specificera den andel eller mängd el som produceras i anläggningen som ska medräknas i en medlemsstats andel förnybar energi samt motsvarande finansiella arrangemang, med förbehåll för kraven på konfidentialitet, |
| --- | --- |

b)

specificera den andel eller mängd el som produceras i anläggningen som ska medräknas i en medlemsstats andel förnybar energi samt motsvarande finansiella arrangemang, med förbehåll för kraven på konfidentialitet,

| c) | ange den period, i hela kalenderår, under vilken elen ska anses ingå i beräkningen av medlemsstatens andel förnybar energi, och |
| --- | --- |

c)

ange den period, i hela kalenderår, under vilken elen ska anses ingå i beräkningen av medlemsstatens andel förnybar energi, och

| d) | innehålla en skriftlig bekräftelse beträffande b och c från det tredjeland inom vars territorium anläggningen ska tas i drift och uppgift om andelen eller mängden el som produceras av den anläggning som kommer att användas inom det tredje landet. |
| --- | --- |

d)

innehålla en skriftlig bekräftelse beträffande b och c från det tredjeland inom vars territorium anläggningen ska tas i drift och uppgift om andelen eller mängden el som produceras av den anläggning som kommer att användas inom det tredje landet.

6.   Varaktigheten för ett gemensamt projekt som avses i denna artikel får utsträckas till efter 2030.

7.   En anmälan som gjorts enligt denna artikel ska endast ändras eller dras tillbaka om det föreligger en gemensam överenskommelse mellan den medlemsstat som gjort anmälan och det tredjeland som bekräftat det gemensamma projektet i enlighet med punkt 5 d.

8.   Medlemsstaterna och unionen ska uppmuntra de relevanta organen i energigemenskapen att, i enlighet med fördraget om energigemenskapen, vidta nödvändiga åtgärder för att de fördragsslutande parterna i det fördraget ska kunna tillämpa de bestämmelser om samarbete mellan medlemsstaterna som föreskrivs i detta direktiv.

Artikel 12

Effekter av gemensamma projekt mellan medlemsstater och tredjeländer

1.   Inom tolv månader från utgången av varje år under den period som avses i artikel 11.5 c ska den anmälande medlemsstaten utfärda en skriftlig anmälan, i vilken följande ska anges, nämligen

| a) | den totala mängden el producerad från förnybara energikällor under det året i den anläggning som omfattas av anmälan enligt artikel 11, |
| --- | --- |

a)

den totala mängden el producerad från förnybara energikällor under det året i den anläggning som omfattas av anmälan enligt artikel 11,

| b) | den mängd el som producerades från förnybara energikällor under det året i den anläggning som ska tas med i beräkningen av landets andel förnybar energi i enlighet med villkoren i anmälan enligt artikel 11, och |
| --- | --- |

b)

den mängd el som producerades från förnybara energikällor under det året i den anläggning som ska tas med i beräkningen av landets andel förnybar energi i enlighet med villkoren i anmälan enligt artikel 11, och

| c) | bevis för uppfyllande av villkoren i artikel 11.2. |
| --- | --- |

c)

bevis för uppfyllande av villkoren i artikel 11.2.

2.   Den medlemsstat som avses i punkt 1 ska överlämna den skriftliga anmälan till det kommissionen och till det tredjeland som har bekräftat projektet i enlighet med artikel 11.5 d.

3.   För beräkning av andelarna förnybar energi enligt detta direktiv, ska den enligt punkt 1 b anmälda mängden el från förnybara energikällor läggas till den mängd energi från förnybara energikällor som ska beaktas vid beräkningen av andelarna förnybar energi för den medlemsstat som utfärdat den skriftliga anmälan.

Artikel 13

Gemensamma stödsystem

1.   Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt artikel 5, får två eller fler medlemsstater på frivillig basis besluta att slå samman eller delvis samordna sina nationella stödsystem. Då kan en viss mängd energi från förnybara energikällor som produceras inom territoriet för en deltagande medlemsstat beaktas vid beräkning av andelen förnybar energi för en annan deltagande medlemsstat, förutsatt att de berörda medlemsstaterna

| a) | gör en statistisk överföring av de angivna mängderna energi från förnybara energikällor från en medlemsstat till en annan medlemsstat i enlighet med artikel 8, eller |
| --- | --- |

a)

gör en statistisk överföring av de angivna mängderna energi från förnybara energikällor från en medlemsstat till en annan medlemsstat i enlighet med artikel 8, eller

| b) | fastställer en fördelningsnyckel som godkänts av de deltagande medlemsstaterna och som fördelar mängder av energi från förnybara energikällor mellan de deltagande medlemsstaterna. |
| --- | --- |

b)

fastställer en fördelningsnyckel som godkänts av de deltagande medlemsstaterna och som fördelar mängder av energi från förnybara energikällor mellan de deltagande medlemsstaterna.

Den fördelningsnyckel som avses i första stycket b ska anmälas till kommissionen senast tre månader från utgången av det första året dåden använts.

2.   Inom tre månader från utgången av varje år ska varje medlemsstat som gjort en anmälan enligt punkt 1 andra stycket utfärda en skriftlig anmälan med uppgift om den totala mängd el, värme eller kyla som producerats från förnybara energikällor under året och som omfattats av fördelningsnyckeln.

3.   I syfte att beräkna andelarna förnybar energi enligt detta direktiv ska den mängd el, värme eller kyla som producerats från förnybara energikällor och som anmälts i enlighet med punkt 2, omfördelas mellan de berörda medlemsstaterna i enlighet med den anmälda fördelningsnyckeln.

4.   Kommissionen ska sprida riktlinjer och bästa praxis och på begäran av berörda medlemsstater underlätta inrättandet av gemensamma stödsystem mellan medlemsstater.

Artikel 14

Kapacitetsökningar

I enlighet med artiklarna 9.2 och 11.2 b ska de enheter energi från förnybara energikällor, som kan tillskrivas ökad kapacitet i en anläggning, behandlas som om de producerades i en separat anläggning som togs i drift vid den tidpunkt då kapacitetsökningen skedde.

Artikel 15

Administrativa förfaranden, regler och normer

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de nationella regler för godkännande, certifiering och licensiering som gäller för anläggningar med tillhörande nät för överföring och distribution, som producerar el, värme eller kyla från förnybara energikällor, för processen att omvandla biomassa till biodrivmedel, flytande biobränslen, biomassabränslen eller andra energiprodukter, och för förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung är proportionella och nödvändiga och bidrar till tillämpningen av principen om energieffektivitet först.

Medlemsstaterna ska särskilt vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att

| a) | administrativa förfaranden förenklas så långt det är möjligt och genomförs på lämplig administrativ nivå och att förutsebara tidsramar fastställs för de förfaranden som avses i första stycket, |
| --- | --- |

a)

administrativa förfaranden förenklas så långt det är möjligt och genomförs på lämplig administrativ nivå och att förutsebara tidsramar fastställs för de förfaranden som avses i första stycket,

| b) | reglerna för godkännande, certifiering och licensiering är objektiva, transparenta och proportionella, inte diskriminerar mellan sökandena och är utformade så att de tar fullständig hänsyn till särdragen hos olika teknikslag för energi från förnybara energikällor, |
| --- | --- |

b)

reglerna för godkännande, certifiering och licensiering är objektiva, transparenta och proportionella, inte diskriminerar mellan sökandena och är utformade så att de tar fullständig hänsyn till särdragen hos olika teknikslag för energi från förnybara energikällor,

| c) | de administrativa kostnader som ska betalas av konsumenter, planerare, arkitekter, byggare, montörer av utrustning och system samt leverantörer är transparenta och kopplade till faktiska kostnader, och |
| --- | --- |

c)

de administrativa kostnader som ska betalas av konsumenter, planerare, arkitekter, byggare, montörer av utrustning och system samt leverantörer är transparenta och kopplade till faktiska kostnader, och

| d) | förenklade och mindre arbetskrävande godkännandeförfaranden, inklusive ett förfarande med enkel anmälan fastställs för decentraliserade enheter, och för produktion och lagring av energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

d)

förenklade och mindre arbetskrävande godkännandeförfaranden, inklusive ett förfarande med enkel anmälan fastställs för decentraliserade enheter, och för produktion och lagring av energi från förnybara energikällor.

2.   Medlemsstaterna ska exakt definiera tekniska specifikationer som ska uppfyllas av utrustning och system för energi från förnybara energikällor för att de ska omfattas av stödsystemen. Om det finns europeiska standarder på området, till exempel miljömärkning, energimärkning och andra tekniska referenssystem fastställda av europeiska standardiseringsorgan, ska de tekniska specifikationerna utformas enligt de standarderna. De tekniska specifikationerna ska inte föreskriva var utrustningen och systemen ska certifieras och ska inte utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga myndigheter på nationell, regional och lokal nivå tar med bestämmelser för integrering och utbyggnad av förnybar energi, även för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi och användningen av oundviklig spillvärme och spillkyla vid planering, inklusive tidiga stadier av fysisk planering, utformning, byggande och renovering av stadsinfrastruktur, industri-, affärs- eller bostadsområden och energiinfrastruktur, inklusive nät för el, fjärrvärme och fjärrkyla, naturgas och alternativa bränslen. Medlemsstaterna ska särskilt uppmuntra lokala och regionala administrativa organ att vid planeringen av stadsinfrastruktur, när så är lämpligt, ta med värme och kyla från förnybara energikällor och samråda med nätoperatörer för att återspegla den inverkan som program för energieffektivitet och efterfrågeflexibilitet liksom särskilda bestämmelser för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi har på operatörernas planer för infrastrukturutveckling.

4.   Medlemsstaterna ska införa lämpliga åtgärder i sina byggregler och byggnormer för att öka andelen energi från alla typer av förnybara energikällor i byggsektorn.

Vid fastställandet av sådana åtgärder eller i sina stödsystem får medlemsstaterna, i tillämpliga fall, beakta nationella åtgärder till förmån för avsevärt ökad egenanvändning av förnybar energi, för lokal energilagring och för energieffektivitet, till förmån för kraftvärme samt till förmån för passiva byggnader eller byggnader med lågt eller inget behov av energitillförsel.

I sina byggregler och byggnormer eller på andra sätt som har motsvarande verkan ska medlemsstaterna kräva att miniminivåer av energi från förnybara energikällor används i nya byggnader och i befintliga byggnader som genomgår betydande renoveringar i den utsträckning detta är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart, och återspeglar resultaten av den kostnadsoptimeringsberäkning som utförts i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2010/31/EU och i den mån detta inte inverkar negativt på inomhusluftens kvalitet. Medlemsstaterna ska tillåta att dessa miniminivåer uppnås, bland annat genom effektiv fjärrvärme och fjärrkyla som produceras med hjälp av en avsevärd andel förnybara energikällor och spillvärme och spillkyla.

Kraven i det första stycket ska gälla väpnade styrkor endast i den utsträckning som tillämpningen av dem inte strider mot karaktären av och huvudsyftet med de väpnade styrkornas verksamhet, och med undantag för materiel som används endast för militära ändamål.

5.   Medlemsstaterna ska säkerställa att nya offentliga byggnader, och befintliga sådana som genomgår betydande renoveringar, på nationell, regional och lokal nivå uppfyller en exemplarisk roll när det gäller detta direktiv från och med den 1 januari 2012. Medlemsstaterna får tillåta att denna skyldighet uppfylls bland annat genom efterlevnad av bestämmelserna för nära-nollenergibyggnader enligt kraven i direktiv 2010/31/EU eller genom att föreskriva att tak på offentliga eller blandade privata-offentliga byggnader används av tredje part för anläggningar som producerar energi från förnybara energikällor.

6.   Medlemsstaterna ska i sina byggregler och byggnormer främja användningen av värme- och kylsystem som drivs med energi från förnybara energikällor och system som ger betydande sänkningar av energianvändningen. Därför ska medlemsstaterna använda energi- eller miljömärkning eller andra lämpliga certifikat eller standarder som tagits fram på nationell nivå eller på unionsnivå, där sådana finns, och säkerställa att lämplig information och rådgivning ges om förnybara, mycket energieffektiva alternativ såväl som om tillgängliga finansieringsinstrument och stimulansåtgärder vid systembyte, för att främja ett ökat utbyte av gamla värmesystem och ökad omställning till lösningar som baseras på förnybar energi och är förenliga med direktiv 2010/31/EU.

7.   Medlemsstaterna ska göra en bedömning av sin potential vad gäller energi från förnybara energikällor och användningen av spillvärme och spillkyla inom värme- och kylsektorn. Bedömningen ska, i lämpliga fall, inbegripa en rumslig analys av områden som är lämpliga för utbyggnad med låg ekologisk risk och av potentialen för småskaliga hushållsprojekt och ingå i den andra övergripande bedömning som krävs i artikel 14.1 i direktiv 2012/27/EU för första gången senast den 31 december 2020 och påföljande uppdateringar av den övergripande bedömningen.

8.   Medlemsstaterna ska bedöma de rättsliga och administrativa hindren för långfristiga avtal om köp av förnybar el och ska undanröja oberättigade hinder för, och främja en mer utbredd användning av, sådana avtal. Medlemsstaterna ska säkerställa att dessa avtal inte är föremål för oproportionella eller diskriminerande förfaranden eller avgifter.

Medlemsstaterna ska beskriva åtgärder och styrmedel för att underlätta en mer utbredd användning av avtal om köp av förnybar el i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter enligt förordning (EU) 2018/1999.

Artikel 16

Tillståndsförfarandets varaktighet och organisation

1.   Medlemsstaterna ska inrätta eller utse en eller flera kontaktpunkter. Dessa kontaktpunkter ska, på begäran av den sökande, tillhandahålla vägledning och underlätta hela det administrativa ansöknings- och tillståndsförfarandet. Den sökande ska inte behöva kontakta mer än en kontaktpunkt under hela förfarandet. Tillståndsförfarandet ska omfatta relevanta administrativa tillstånd för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av energi från förnybara energikällor samt tillgångar som krävs för anslutning av dessa till elnätet. Tillståndsförfarandet ska omfatta alla förfaranden, från bekräftelsen på att ansökan har mottagits till översändande av resultatet av det förfarande som avses i punkt 2.

2.   Kontaktpunkten ska vägleda sökanden genom det administrativa ansökningsförfarandet på ett transparent sätt fram till dess att ansvarig myndighet i processens slutskede fattar ett eller flera beslut, förse sökanden med all nödvändig information och vid behov involvera andra administrativa myndigheter. Sökande ska även ha rätt att lämna in relevanta handlingar i digital form.

3.   Kontaktpunkten ska tillhandahålla en handbok om förfarandet för utvecklare av projekt för produktion av förnybar energi, och ska även tillhandahålla denna information online, och även särskilt rikta sig till småskaliga projekt och projekt som avser egenanvändare av förnybar energi. Informationen online ska ange den kontaktpunkt som är relevant för sökandens ansökan. Om medlemsstaten har mer än en kontaktpunkt ska informationen online ange den kontaktpunkt som är relevant för sökandens ansökan.

4.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska det tillståndsförfarande som avses i punkt 1 vara i högst två år när det gäller kraftverk, inklusive samtliga relevanta förfaranden vid behöriga myndigheter. När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, kan den perioden på två år förlängas med upp till ett år.

5.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7, ska tillståndsförfarandet vara högst ett år för anläggningar med en elproduktionskapacitet under 150 kW. När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, kan den perioden förlängas med upp till ett år.

Medlemsstaterna ska säkerställa att sökande lätt har tillgång till enkla förfaranden för tvistlösning avseende tillståndsförfarandet och utfärdandet av tillstånd att uppföra och driva anläggningar för produktion av förnybar energi, inklusive i tillämpliga fall alternativa tvistlösningsmekanismer.

6.   Medlemsstaterna ska underlätta uppgraderingen av befintliga anläggningar för förnybar energi genom att säkerställa ett förenklat och snabbt tillståndsförfarande. Det förfarandet ska inte vara mer än ett år.

När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, såsom tvingande säkerhetsrelaterade skäl där uppgraderingsprojektet inverkar påtagligt på elnätet eller anläggningens ursprungliga kapacitet, storlek eller prestanda, kan perioden på ett år förlängas med ett år.

7.   De tidsfrister som fastställs i denna artikel ska gälla utan att det påverkar skyldigheter i tillämplig unionsrätt på miljöområdet, överklaganden, rättsmedel eller andra domstolsförfaranden eller alternativa tvistlösningsmekanismer, inklusive förfaranden för klagomål, utomrättsliga överklaganden och rättsmedel och får förlängas med en period som motsvarar dessa förfarandens längd.

8.   Medlemsstaterna får inrätta ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälanför uppgraderingsprojekt som avses i artikel 17.1. I de fall medlemsstaterna gör detta ska uppgradering tillåtas efter en anmälan till den relevanta myndigheten om inga allvarliga negativa effekter på miljö eller samhälle väntas. Den myndigheten ska inom sex månader från mottagandet av en anmälan besluta om detta är tillräckligt.

Om den relevanta myndigheten beslutar att en anmälan är tillräcklig ska den automatiskt bevilja tillståndet. Om den myndigheten beslutar att anmälan inte är tillräckligt ska en ny ansökan om tillstånd krävas och de tidsfristerna som avses i punkt 6 ska tillämpas.

Artikel 17

Förfarande för nätanslutning efter enkel anmälan

1.   Medlemsstaterna ska inrätta ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälan varigenom anläggningar eller enheter för aggregerad produktion som tillhör egenanvändare av förnybar energi och demonstrationsprojekt för förnybar energi med en elkapacitet på högst 10,8 kW, eller motsvarande för andra anslutningar än trefasanslutningar, ska anslutas till nätet efter en anmälan till den systemansvarige för distributionssystemet.

Den systemansvarige för distributionssystemet får, inom en begränsad period efter anmälan, avslå den begärda nätanslutningen eller föreslå en alternativ nätanslutningspunkt av motiverade skäl rörande säkerhet eller systemkomponenternas tekniska inkompatibilitet. Vid tillstyrkan från den systemansvarige för distributionssystemet, eller i avsaknad av ett beslut från denne inom en månad efter anmälan, får anläggningen eller enheten för aggregerad produktion anslutas.

2.   Medlemsstaterna får tillåta ett förfarande med enkel anmälan av anläggningar eller enheter för aggregerad produktion med en elkapacitet över 10,8 kW och upp till 50 kW, förutsatt att nätets stabilitet, tillförlitlighet och säkerhet upprätthålls.

Artikel 18

Information och utbildning

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att information om stödåtgärder finns tillgänglig för alla relevanta aktörer, såsom konsumenter, inklusive konsumenter med låg inkomst, utsatta konsumenter, egenanvändare av förnybar energi, gemenskaper för förnybar energi, byggare, installatörer, arkitekter, leverantörer av värme-, kyl- och elutrustning och -system och leverantörer av fordon som kan använda förnybar energi och intelligenta transportsystem.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att information om nettofördelarna med, kostnaderna för och energieffektiviteten hos utrustning och system för användning av värme, kyla och el från förnybara energikällor görs tillgänglig av antingen leverantören av utrustningen eller systemet eller av behöriga myndigheter.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssystem finns tillgängliga för installatörer av små pannor och ugnar som drivs med biomassa, solcells- och solvärmesystem, system för ytnära jordvärme samt värmepumpar. Dessa system får i förekommande fall ta hänsyn till befintliga system och strukturer och ska baseras på kriterierna i bilaga IV. Medlemsstaterna ska erkänna den certifiering som andra medlemsstater utfärdat i enlighet med dessa kriterier.

4.   Medlemsstaterna ska ge allmänheten tillgång till information om certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssystem som avses i punkt 3. Medlemsstaterna får också ge allmänheten tillgång till förteckningen över installatörer som är kvalificerade eller certifierade i enlighet med punkt 3.

5.   Medlemsstaterna ska säkerställa att alla relevanta aktörer, särskilt planerare och arkitekter, ges vägledning så att de kan överväga den optimala kombinationen av energi från förnybara energikällor, högeffektiv teknik och fjärrvärme och fjärrkyla när de planerar, utformar, bygger och renoverar industri-, affärs- eller bostadsområden.

6.   Medlemsstaterna ska, om så är lämpligt med deltagande av lokala och regionala myndigheter, utveckla lämpliga program för information, ökad medvetenhet, vägledning eller utbildning för att informera medborgarna om hur de kan utöva sina rättigheter som aktiva kunder och om fördelarna med att utveckla och använda energi från förnybara energikällor samt de praktiska detaljerna kring detta, även med därtill hörande tekniska och ekonomiska aspekter, inklusive då användningen sker genom egenanvändning av förnybar energi eller inom ramen för gemenskaper för förnybar energi.

Artikel 19

Ursprungsgarantier för energi från förnybara energikällor

1.   Medlemsstaterna ska, i syfte att för slutkunderna visa hur stor andel eller mängd energi från förnybara energikällor som ingår i energileverantörens energimix och i den energi som levereras till konsumenterna enligt avtal som saluförs med hänvisning till användning av energi från förnybara energikällor, säkerställa att ursprunget på energi från förnybara energikällor kan garanteras som sådan i den mening som avses i det här direktivet, i enlighet med objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier.

2.   Medlemsstaterna ska därför säkerställa att en ursprungsgaranti utfärdas efter begäran från en producent av energi från förnybara energikällor, såvida inte medlemsstaterna, med avseende på redovisning av ursprungsgarantiernas marknadsvärde, beslutar att inte utfärda en sådan ursprungsgaranti till en producent som erhåller ekonomiskt stöd från ett stödsystem. Medlemsstaterna får ombesörja att ursprungsgarantier utfärdas för energi från icke-förnybara energikällor. Utfärdandet av ursprungsgarantier får förutsätta en lägsta kapacitetsgräns. Standardstorleken för en ursprungsgaranti ska vara 1 MWh. Endast en ursprungsgaranti ska utfärdas för varje energienhet som produceras.

Medlemsstaterna ska säkerställa att samma energienhet från förnybara energikällor beaktas endast en gång.

När en producent erhåller ekonomiskt stöd från ett stödsystem ska medlemsstaterna säkerställa att ursprungsgarantins marknadsvärde för samma produktion beaktas på lämpligt sätt i det relevanta stödsystemet.

Det ska antas att ursprungsgarantins marknadsvärde har beaktats på lämpligt sätt i följande fall:

| a) | Det ekonomiska stödet beviljas genom ett upphandlingsförfarande eller ett stödsystem som bygger på omsättningsbara certifikat. |
| --- | --- |

a)

Det ekonomiska stödet beviljas genom ett upphandlingsförfarande eller ett stödsystem som bygger på omsättningsbara certifikat.

| b) | Ursprungsgarantiernas marknadsvärde beaktas administrativt vid beräkningen av nivån på det ekonomiska stödet. |
| --- | --- |

b)

Ursprungsgarantiernas marknadsvärde beaktas administrativt vid beräkningen av nivån på det ekonomiska stödet.

| c) | Ursprungsgarantierna utfärdas inte direkt till producenten, utan till en leverantör eller konsument som köper energin från förnybara energikällor antingen i ett konkurrensutsatt förfarande eller med stöd av ett långfristigt avtal om köp av förnybar el. |
| --- | --- |

c)

Ursprungsgarantierna utfärdas inte direkt till producenten, utan till en leverantör eller konsument som köper energin från förnybara energikällor antingen i ett konkurrensutsatt förfarande eller med stöd av ett långfristigt avtal om köp av förnybar el.

För att ta hänsyn till ursprungsgarantiernas marknadsvärde får medlemsstaterna bland annat besluta att utfärda en ursprungsgaranti till producenten och omedelbart annullera den.

Ursprungsgarantin ska inte ha någon funktion med avseende på en medlemsstats efterlevnad av artikel 3. Överföring av ursprungsgarantier, separat eller tillsammans med den fysiska överföringen av energi, ska inte påverka medlemsstatens beslut att använda statistiska överföringar, gemensamma projekt eller gemensamma stödsystem för att efterleva artikel 3 eller beräkningen av den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor i enlighet med artikel 7.

3.   Vid tillämpning av punkt 1 ska ursprungsgarantier gälla i tolv månader från produktionen av den relevanta energienheten. Medlemsstaterna ska säkerställa att alla ursprungsgarantier som inte har annullerats upphör att gälla senast 18 månader efter produktionen av energienheten. Medlemsstaterna ska inkludera ursprungsgarantier som upphört att gälla i beräkningen av den kvarstående energimixen.

4.   För det offentliggörande som avses i punkterna 8 och 13 ska medlemsstaterna säkerställa att energiföretag annullerar ursprungsgarantier senast sex månader från det att ursprungsgarantin har upphört att gälla.

5.   Medlemsstaterna eller utsedda behöriga organ ska övervaka utfärdande, överföring och annullering av ursprungsgarantier. De utsedda behöriga organen ska inte ha överlappande geografiska ansvarsområden och ska vara oberoende av produktions-, handels- och leveransverksamhet.

6.   Medlemsstaterna eller de behöriga organ som utsetts ska inrätta lämpliga mekanismer för att säkerställa att ursprungsgarantier utfärdas, överförs och annulleras elektroniskt och att de är korrekta, tillförlitliga och skyddade mot bedrägeri. Medlemsstaterna och de behöriga organ som utsetts ska säkerställa att de krav de inför är förenliga med standarden CEN - EN 16325.

7.   En ursprungsgaranti ska innehålla uppgifter om åtminstone

| a) | den energikälla energin produceras från samt produktionens start- och slutdatum, |
| --- | --- |

a)

den energikälla energin produceras från samt produktionens start- och slutdatum,

| b) | om garantin avser






  i) | el, |
| --- | --- | --- |

b)

om garantin avser

i)

el,

| ii) | gas, inklusive vätgas, eller |
| --- | --- |

ii)

gas, inklusive vätgas, eller

| iii) | kyla eller värme, |
| --- | --- |

iii)

kyla eller värme,

| c) | namnet på den anläggning där energin produceras, var den är belägen, vilken typ av anläggning det rör sig om och dess kapacitet, |
| --- | --- |

c)

namnet på den anläggning där energin produceras, var den är belägen, vilken typ av anläggning det rör sig om och dess kapacitet,

| d) | huruvida anläggningen har åtnjutit investeringsstöd och huruvida energienheten i någon form har fått något annat stöd genom ett nationellt stödsystem, och typen av stödsystem, |
| --- | --- |

d)

huruvida anläggningen har åtnjutit investeringsstöd och huruvida energienheten i någon form har fått något annat stöd genom ett nationellt stödsystem, och typen av stödsystem,

| e) | datum då anläggningen togs i drift, och |
| --- | --- |

e)

datum då anläggningen togs i drift, och

| f) | datum och land för utfärdande samt ett unikt identifieringsnummer. |
| --- | --- |

f)

datum och land för utfärdande samt ett unikt identifieringsnummer.

Förenklad information kan specificeras på ursprungsgarantier från anläggningar på mindre än 50 kW.

8.   När en elleverantör ska visa hur stor andel eller mängd energi från förnybara energikällor som ingår i dennes energimix vid tillämpningen av artikel 3.9 a i direktiv 2009/72/EG ska leverantören göra detta genom ursprungsgarantier, utom

| a) | för den andel av energimixen som motsvarar kommersiella erbjudanden som inte kan spåras, i förekommande fall, för vilken leverantören får använda den kvarstående energimixen, eller |
| --- | --- |

a)

för den andel av energimixen som motsvarar kommersiella erbjudanden som inte kan spåras, i förekommande fall, för vilken leverantören får använda den kvarstående energimixen, eller

| b) | i fall där medlemsstaterna beslutar att inte utfärda ursprungsgarantier till en producent som erhåller ekonomiskt stöd från ett stödsystem. |
| --- | --- |

b)

i fall där medlemsstaterna beslutar att inte utfärda ursprungsgarantier till en producent som erhåller ekonomiskt stöd från ett stödsystem.

Om medlemsstaterna har inrättat ursprungsgarantier för andra energiformer ska leverantörerna vid offentliggörandet använda den typ av ursprungsgaranti som motsvarar den levererade energiformen. På samma sätt får ursprungsgarantier som skapas enligt artikel 14.10 i direktiv 2012/27/EU användas som underlag för eventuella krav att visa mängden el som produceras från högeffektiv kraftvärme. Vid tillämpningen av punkt 2 i den här artikeln får, för el som produceras från högeffektiv kraftvärme med förnybara energikällor, endast en ursprungsgaranti utfärdas som anger båda formerna.

9.   Medlemsstater ska erkänna de ursprungsgarantier som utfärdas av andra medlemsstater i enlighet med detta direktiv, uteslutande som bevis för det som avses i punkterna 1 och 7 första stycket a–f. En medlemsstat får vägra att erkänna en ursprungsgaranti endast om den har välgrundade tvivel på dess riktighet, tillförlitlighet eller trovärdighet. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om en sådan vägran och skälen till denna.

10.   Om kommissionen finner att en vägran att erkänna en ursprungsgaranti är ogrundad, får kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska erkänna den.

11.   Medlemsstaterna ska inte erkänna ursprungsgarantier utfärdade av ett tredjeland, utom i de fall då unionen har ingått ett avtal med det tredjelandet om ömsesidigt erkännande av ursprungsgarantier som utfärdas i unionen och kompatibla system för ursprungsgarantier inrättade i det tredjelandet, och endast om det förekommer direkt import eller export av energi.

12.   En medlemsstat får, i enlighet med unionsrätten, införa objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier för användningen av ursprungsgarantier i enlighet med skyldigheterna i artikel 3.9 i direktiv 2009/72/EG.

13.   Kommissionen ska anta en rapport med en bedömning av alternativen för införandet av en unionsomfattande miljömärkning för att främja användningen av förnybar energi från nya anläggningar. Leverantörer ska använda informationen i ursprungsgarantierna för att visa att kraven för en sådan miljömärkning är uppfyllda.

Artikel 20

Åtkomst till och drift av näten

1.   I relevanta fall ska medlemsstaterna göra en bedömning av behovet av att bygga ut nuvarande infrastrukturer inom gasnäten för att underlätta integreringen av gas från förnybara energikällor.

2.   I relevanta fall ska medlemsstaterna kräva att systemansvariga för överförings- och distributionssystem inom sina territorier offentliggör tekniska regler i enlighet med artikel 8 i direktiv 2009/73/EG, särskilt vad avser nätanslutningsbestämmelser som inbegriper krav rörande gasens kvalitet, lukt och tryck. Medlemsstaterna ska även kräva att systemansvariga för överförings- och distributionssystem offentliggör avgifter för anslutning av gas från förnybara energikällor baserat på objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier.

3.   Medlemsstaterna ska, i relevanta fall och i enlighet med sin bedömning som ingår i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna i enlighet med bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 om nödvändigheten av att bygga ny infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla som produceras från förnybara energikällor för att uppnå det unionsmål som fastställs i artikel 3.1 i det här direktivet, vidta åtgärder för att utveckla en infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla som lämpar sig för utvecklingen av produktion av värme och kyla i stora anläggningar för biomassa, solenergi, omgivningsenergi och geotermisk energi samt från spillvärme och spillkyla.

Artikel 21

Egenanvändare av förnybar energi

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att konsumenter har rätt att bli egenanvändare av förnybar energi på de villkor som fastställs i denna artikel.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att egenanvändare av förnybar energi, enskilt eller genom aggregatorer, har rätt att

| a) | producera förnybar energi, inklusive för egen förbrukning, lagra och sälja sin överskottsproduktion av sådan el, bl.a. genom avtal om köp av förnybar el, elleverantörer och arrangemang för handel mellan aktörer (peer-to-peer),






  i) | utan att, avseende den el de förbrukar från eller matar in i elnätet, omfattas av diskriminerande eller oproportionella förfaranden samt avgifter och nätavgifter som inte är kostnadsrelaterade, |
| --- | --- | --- |

a)

producera förnybar energi, inklusive för egen förbrukning, lagra och sälja sin överskottsproduktion av sådan el, bl.a. genom avtal om köp av förnybar el, elleverantörer och arrangemang för handel mellan aktörer (peer-to-peer),

i)

utan att, avseende den el de förbrukar från eller matar in i elnätet, omfattas av diskriminerande eller oproportionella förfaranden samt avgifter och nätavgifter som inte är kostnadsrelaterade,

| ii) | utan att, avseende egenproducerad el från förnybara energikällor som förblir inom deras fastighet, omfattas av diskriminerande eller oproportionella förfaranden, och av eventuella avgifter, |
| --- | --- |

ii)

utan att, avseende egenproducerad el från förnybara energikällor som förblir inom deras fastighet, omfattas av diskriminerande eller oproportionella förfaranden, och av eventuella avgifter,

| b) | installera och driva ellagringssystem som är kombinerade med anläggningar som producerar förnybar el för egenanvändning utan att åläggas dubbla avgifter, inklusive nätavgifter för lagrad el som förblir inom deras fastigheter, |
| --- | --- |

b)

installera och driva ellagringssystem som är kombinerade med anläggningar som producerar förnybar el för egenanvändning utan att åläggas dubbla avgifter, inklusive nätavgifter för lagrad el som förblir inom deras fastigheter,

| c) | behålla sina rättigheter och skyldigheter som slutkonsumenter, |
| --- | --- |

c)

behålla sina rättigheter och skyldigheter som slutkonsumenter,

| d) | få ersättning, i förekommande fall genom stödsystem, för egenproducerad förnybar el som de matar in i nätet som motsvarar marknadsvärdet på den elen och eventuellt återspeglar dess långsiktiga värde för nätet, miljön och samhället. |
| --- | --- |

d)

få ersättning, i förekommande fall genom stödsystem, för egenproducerad förnybar el som de matar in i nätet som motsvarar marknadsvärdet på den elen och eventuellt återspeglar dess långsiktiga värde för nätet, miljön och samhället.

3.   Medlemsstaterna får ålägga egenanvändare av förnybar energi icke-diskriminerande och proportionella avgifter för egenproducerad förnybar el som förblir inom deras fastighet i ett eller flera av följande fall:

| a) | Den egenproducerade elen får stöd genom stödsystem, endast i en sådan utsträckning att projektets ekonomiska bärkraft eller stödets stimulansverkan inte undergrävs. |
| --- | --- |

a)

Den egenproducerade elen får stöd genom stödsystem, endast i en sådan utsträckning att projektets ekonomiska bärkraft eller stödets stimulansverkan inte undergrävs.

| b) | Om anläggningar för egenanvändning, från den 1 december 2026, sammanlagt står för över 8 % av en medlemsstats totala installerade elkapacitet och om det visats, genom en kostnads-nyttoanalys utförd av den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstaten, som genomförts genom ett öppet, transparent och deltagandebaserat förfarande, att bestämmelsen i punkt 2 a ii antingen medför en betydande oproportionell börda för elsystemets långsiktiga finansiella hållbarhet, eller skapar ett incitament som överstiger vad som objektivt behövs för att uppnå en kostnadseffektiv utbyggnad av förnybar energi, och denna börda eller detta incitament inte kan minimeras genom andra rimliga åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Om anläggningar för egenanvändning, från den 1 december 2026, sammanlagt står för över 8 % av en medlemsstats totala installerade elkapacitet och om det visats, genom en kostnads-nyttoanalys utförd av den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstaten, som genomförts genom ett öppet, transparent och deltagandebaserat förfarande, att bestämmelsen i punkt 2 a ii antingen medför en betydande oproportionell börda för elsystemets långsiktiga finansiella hållbarhet, eller skapar ett incitament som överstiger vad som objektivt behövs för att uppnå en kostnadseffektiv utbyggnad av förnybar energi, och denna börda eller detta incitament inte kan minimeras genom andra rimliga åtgärder.

| c) | Den egenproducerade förnybara elen produceras vid anläggningar med en total installerad elkapacitet som överstiger 30 kW. |
| --- | --- |

c)

Den egenproducerade förnybara elen produceras vid anläggningar med en total installerad elkapacitet som överstiger 30 kW.

4.   Medlemsstaterna ska säkerställa att egenanvändare av förnybar energi som är lokaliserade i samma byggnad, flerfamiljshus inräknat, har rätt att gemensamt delta i verksamhet som avses i punkt 2 och att de har tillstånd att organisera den inbördes fördelning av den förnybara energi som produceras på platsen eller platserna, utan att det påverkar nätavgifter och andra relevanta avgifter eller skatter som är tillämpliga på enskilda egenanvändare av förnybar energi. Medlemsstaterna får göra skillnad mellan enskilda egenanvändare och egenanvändare som agerar gemensamt. Alla sådana skillnader ska vara proportionella och vederbörligen motiverade.

5.   Egenanvändarens anläggning får ägas av en tredje part eller förvaltas av en tredje part i fråga om installation, drift, inklusive mätning, samt underhåll, förutsatt att den tredje parten förblir underställd egenanvändarens instruktioner Den tredje parten ska inte själv anses vara en egenanvändare av förnybar energi.

6.   Medlemsstaterna ska inrätta ett möjliggörande ramverk för att främja och underlätta utvecklingen av egenanvändning av förnybar energi baserat på en bedömning av befintliga omotiverade hinder och potentialen för egenanvändning av förnybar energi på det egna territoriet och i de egna energinäten. Det möjliggörande ramverket ska bland annat

| a) | behandla tillgängligheten till egenanvändning av förnybar energi för alla slutkonsumenter, även utsatta konsumenter eller konsumenter med låg inkomst, |
| --- | --- |

a)

behandla tillgängligheten till egenanvändning av förnybar energi för alla slutkonsumenter, även utsatta konsumenter eller konsumenter med låg inkomst,

| b) | behandla omotiverade hinder för finansiering av projekt på marknaden och åtgärder för att underlätta tillgången till finansiering, |
| --- | --- |

b)

behandla omotiverade hinder för finansiering av projekt på marknaden och åtgärder för att underlätta tillgången till finansiering,

| c) | behandla andra omotiverade regleringsmässiga hinder för egenanvändning av förnybar energi, även för hyresgäster, |
| --- | --- |

c)

behandla andra omotiverade regleringsmässiga hinder för egenanvändning av förnybar energi, även för hyresgäster,

| d) | skapa incitament för fastighetsägare att skapa möjligheter till egenanvändning av förnybar energi, även för hyresgäster, |
| --- | --- |

d)

skapa incitament för fastighetsägare att skapa möjligheter till egenanvändning av förnybar energi, även för hyresgäster,

| e) | bevilja egenanvändare av förnybar energi icke-diskriminerande tillgång till relevanta befintliga stödsystem och till alla segment av elmarknaden för den egenproducerade förnybara el som de matar in i nätet, |
| --- | --- |

e)

bevilja egenanvändare av förnybar energi icke-diskriminerande tillgång till relevanta befintliga stödsystem och till alla segment av elmarknaden för den egenproducerade förnybara el som de matar in i nätet,

| f) | säkerställa att egenanvändare av förnybar energi på ett lämpligt och balanserat sätt bidrar till den övergripande kostnadsfördelningen i systemet när el matas in i nätet. |
| --- | --- |

f)

säkerställa att egenanvändare av förnybar energi på ett lämpligt och balanserat sätt bidrar till den övergripande kostnadsfördelningen i systemet när el matas in i nätet.

Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter i enlighet med förordning (EU) 2018/1999 ta med en sammanfattning av åtgärder och styrmedel inom det möjliggörande ramverket respektive en bedömning av genomförandet av dessa.

7.   Denna artikel påverkar inte tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget.

Artikel 22

Gemenskaper för förnybar energi

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder, särskilt hushållskunder, har rätt att delta i en gemenskap för förnybar energi och samtidigt bibehålla sina rättigheter eller skyldigheter som slutkunder, och utan att omfattas av oskäliga eller diskriminerande villkor eller förfaranden som skulle förhindra deras deltagande i en gemenskap för förnybar energi, dock för privata företag med förbehåll för att deltagandet inte är deras primära kommersiella verksamhet eller yrkesverksamhet.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att gemenskaper för förnybar energi har rätt att:

| a) | producera, konsumera, lagra och sälja förnybar energi, bl.a. genom avtal om köp av förnybar el, |
| --- | --- |

a)

producera, konsumera, lagra och sälja förnybar energi, bl.a. genom avtal om köp av förnybar el,

| b) | inom gemenskapen för förnybar energi fördela den förnybara energi som producerats av de produktionsenheter som gemenskapen för förnybar energi äger, med förbehåll för de övriga kraven i denna artikel och med bibehållande av medlemmarnas rättigheter och skyldigheter i egenskap av kunder, |
| --- | --- |

b)

inom gemenskapen för förnybar energi fördela den förnybara energi som producerats av de produktionsenheter som gemenskapen för förnybar energi äger, med förbehåll för de övriga kraven i denna artikel och med bibehållande av medlemmarnas rättigheter och skyldigheter i egenskap av kunder,

| c) | på ett icke-diskriminerande sätt få tillträde till alla lämpliga energimarknader, antingen direkt eller genom aggregering. |
| --- | --- |

c)

på ett icke-diskriminerande sätt få tillträde till alla lämpliga energimarknader, antingen direkt eller genom aggregering.

3.   Medlemsstaterna ska göra en bedömning av befintliga hinder för och potentialen att utveckla gemenskaper för förnybar energi på sina territorier.

4.   Medlemsstaterna ska tillhandahålla ett möjliggörande ramverk för att främja och underlätta utveckling av gemenskaper för förnybar energi. Ramen ska bland annat säkerställa att

| a) | omotiverade rättsliga och administrativa hinder för gemenskaper för förnybar energi undanröjs, |
| --- | --- |

a)

omotiverade rättsliga och administrativa hinder för gemenskaper för förnybar energi undanröjs,

| b) | gemenskaper för förnybar energi som levererar energi eller tillhandahåller aggregering eller andra kommersiella energitjänster omfattas av de bestämmelser som avser sådan verksamhet, |
| --- | --- |

b)

gemenskaper för förnybar energi som levererar energi eller tillhandahåller aggregering eller andra kommersiella energitjänster omfattas av de bestämmelser som avser sådan verksamhet,

| c) | den berörda systemansvariga för distributionssystemet samarbetar med gemenskaper för förnybar energi för att underlätta energiöverföringar i sådana gemenskaper, |
| --- | --- |

c)

den berörda systemansvariga för distributionssystemet samarbetar med gemenskaper för förnybar energi för att underlätta energiöverföringar i sådana gemenskaper,

| d) | gemenskaper för förnybar energi omfattas av rättvisa, proportionella och transparenta förfaranden, inklusive registrerings- och licensieringsförfaranden, och kostnadsrelaterade nätavgifter samt relevanta avgifter och skatter, vilket säkerställer att de bidrar på ett lämpligt, rättvist och balanserat sätt till den övergripande kostnadsfördelningen i systemet, i linje med en transparent kostnads-nyttoanalys av distribuerade energikällor som tagits fram av nationella behöriga myndigheter, |
| --- | --- |

d)

gemenskaper för förnybar energi omfattas av rättvisa, proportionella och transparenta förfaranden, inklusive registrerings- och licensieringsförfaranden, och kostnadsrelaterade nätavgifter samt relevanta avgifter och skatter, vilket säkerställer att de bidrar på ett lämpligt, rättvist och balanserat sätt till den övergripande kostnadsfördelningen i systemet, i linje med en transparent kostnads-nyttoanalys av distribuerade energikällor som tagits fram av nationella behöriga myndigheter,

| e) | gemenskaper för förnybar energi inte behandlas på ett diskriminerande sätt med avseende på deras verksamhet samt deras rättigheter och skyldigheter som slutkunder, producenter, leverantörer, systemansvariga för distributionssystem eller andra marknadsaktörer, |
| --- | --- |

e)

gemenskaper för förnybar energi inte behandlas på ett diskriminerande sätt med avseende på deras verksamhet samt deras rättigheter och skyldigheter som slutkunder, producenter, leverantörer, systemansvariga för distributionssystem eller andra marknadsaktörer,

| f) | alla konsumenter, även utsatta konsumenter och konsumenter med låg inkomst, kan delta i gemenskaper för förnybar energi, |
| --- | --- |

f)

alla konsumenter, även utsatta konsumenter och konsumenter med låg inkomst, kan delta i gemenskaper för förnybar energi,

| g) | det finns verktyg för att underlätta tillgången till finansiering och information, |
| --- | --- |

g)

det finns verktyg för att underlätta tillgången till finansiering och information,

| h) | offentliga myndigheter får stöd i fråga om reglering och kapacitetsuppbyggnad i arbetet med att möjliggöra och bygga upp gemenskaper för förnybar energi, och att de får hjälp att delta direkt, |
| --- | --- |

h)

offentliga myndigheter får stöd i fråga om reglering och kapacitetsuppbyggnad i arbetet med att möjliggöra och bygga upp gemenskaper för förnybar energi, och att de får hjälp att delta direkt,

| i) | det finns regler för att säkerställa att konsumenter som deltar i gemenskaper för förnybar energi behandlas lika och utan diskriminering. |
| --- | --- |

i)

det finns regler för att säkerställa att konsumenter som deltar i gemenskaper för förnybar energi behandlas lika och utan diskriminering.

5.   Huvudkomponenterna i det möjliggörande ramverk som avses i punkt 4 och dess genomförande ska ingå i uppdateringarna av medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter i enlighet med förordning (EU) 2018/1999.

6.   Medlemsstaterna får föreskriva att gemenskaper för förnybar energi ska vara öppna för gränsöverskridande deltagande.

7.   Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna ta hänsyn till särdragen hos gemenskaper för förnybar energi när de utformar stödsystem, så att dessa kan konkurrera om stöd med andra marknadsaktörer på lika villkor.

Artikel 23

Integrering av förnybar energi i värme- och kylanläggningar

1.   I syfte att främja användningen av förnybar energi inom värme- och kylsektorn ska varje medlemsstat sträva efter att öka andelen förnybar energi i den sektorn med ett vägledande värde på 1,3 procentenheter som årligt genomsnitt beräknat för perioderna 2021–2025 och 2026–2030 med utgångspunkt från andelen förnybar energi inom värme- och kylsektorn 2020, uttryckt i nationell andel av den slutliga energianvändningen och beräknat i enlighet med den metod som anges i artikel 7, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel. Den ökningen ska begränsas till ett vägledande värde på 1,1 procentenheter för medlemsstater som inte använder spillvärme och spillkyla. Medlemsstaterna ska, där så är lämpligt, prioritera bästa tillgängliga teknik.

2.   Med avseende på tillämpningen av punkt 1 gäller följande vid beräkningen av andelen förnybar energi inom värme- och kylsektorn och den genomsnittliga årliga ökning som avses i den punkten:

| a) | Medlemsstaterna får inkludera spillvärme och spillkyla upp till högst 40 % av den genomsnittliga årliga ökningen. |
| --- | --- |

a)

Medlemsstaterna får inkludera spillvärme och spillkyla upp till högst 40 % av den genomsnittliga årliga ökningen.

| b) | Om medlemsstatens andel förnybar energi inom värme- och kylsektorn överstiger 60 % får den räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av den genomsnittliga årliga ökningen. |
| --- | --- |

b)

Om medlemsstatens andel förnybar energi inom värme- och kylsektorn överstiger 60 % får den räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av den genomsnittliga årliga ökningen.

| c) | Om medlemsstatens andel förnybar energi inom värme- och kylsektorn är över 50 % och upp till 60 % får den räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av hälften av den genomsnittliga årliga ökningen. |
| --- | --- |

c)

Om medlemsstatens andel förnybar energi inom värme- och kylsektorn är över 50 % och upp till 60 % får den räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av hälften av den genomsnittliga årliga ökningen.

När medlemsstaterna beslutar vilka åtgärder som ska antas för att bygga ut energi från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn, får de beakta kostnadseffektivitet knuten till strukturella hinder orsakade av hög andel naturgas eller kylning eller av glesbygd med låg befolkningstäthet.

Om dessa åtgärder skulle leda till en lägre genomsnittlig årlig ökning än den som avses i punkt 1 i den här artikeln ska medlemsstaterna offentliggöra detta, t.ex. i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner och lägesrapporter enligt artikel 20 i förordning (EU) 2018/1999, och informera kommissionen om skälen till detta och om sitt val av åtgärder som avses i andra stycket i den här punkten.

3.   Medlemsstaterna får, baserat på objektiva och icke-diskriminerande kriterier, fastställa och offentliggöra en förteckning över åtgärder och får fastställa och offentliggöra de genomförande enheter, exempelvis bränsleleverantörer, offentliga organ eller branschorganisationer, som ska bidra till den ökning som avses i punkt 1.

4.   Medlemsstaterna får genomföra den genomsnittliga årliga ökning som avses i punkt 1 bland annat genom ett eller flera av följandealternativ:

| a) | Fysisk inblandning av förnybar energi eller spillvärme och spillkyla i den energi och det bränsle som levereras för värme och kyla. |
| --- | --- |

a)

Fysisk inblandning av förnybar energi eller spillvärme och spillkyla i den energi och det bränsle som levereras för värme och kyla.

| b) | Direkta åtgärder, såsom installering av högeffektiva system för förnybar värme och kyla i byggnader eller användning av förnybar energi eller av spillvärme och spillkyla i industriella uppvärmnings- och kylningsprocesser. |
| --- | --- |

b)

Direkta åtgärder, såsom installering av högeffektiva system för förnybar värme och kyla i byggnader eller användning av förnybar energi eller av spillvärme och spillkyla i industriella uppvärmnings- och kylningsprocesser.

| c) | Indirekta åtgärder som omfattas av säljbara certifikat som styrker efterlevnaden av skyldigheten i punkt 1 genom stöd till indirekta åtgärder, som genomförs av en annan ekonomisk aktör såsom en självständig installatör av förnybar teknik eller ett energitjänsteföretag som tillhandahåller installationstjänster på området förnybar energi. |
| --- | --- |

c)

Indirekta åtgärder som omfattas av säljbara certifikat som styrker efterlevnaden av skyldigheten i punkt 1 genom stöd till indirekta åtgärder, som genomförs av en annan ekonomisk aktör såsom en självständig installatör av förnybar teknik eller ett energitjänsteföretag som tillhandahåller installationstjänster på området förnybar energi.

| d) | Andra politiska åtgärder, med likvärdig verkan, för att nå den genomsnittliga årliga ökning som avses i punkt 1, däribland skatteåtgärder eller andra ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

d)

Andra politiska åtgärder, med likvärdig verkan, för att nå den genomsnittliga årliga ökning som avses i punkt 1, däribland skatteåtgärder eller andra ekonomiska incitament.

Vid antagande och genomförande av de åtgärder som avses i första stycket ska medlemsstaterna sträva efter att säkerställa att åtgärderna är tillgängliga för alla konsumenter, särskilt utsatta konsumenter med låg inkomst, som annars inte skulle ha tillräckligt startkapital för att kunna dra nytta av dem.

5.   Medlemsstaterna får använda strukturer som etablerats i de nationella kvotpliktsystem för energieffektivitet som anges i artikel 7 i direktiv 2012/27/EU för att genomföra och övervaka de åtgärder som avses i punkt 3 i den här artikeln.

6.   Om enheter har utsetts enligt punkt 3 ska medlemsstaterna säkerställa att bidraget från dessa utsedda enheter är mätbart och kontrollerbart och att de utsedda enheterna årligen rapporterar om

| a) | den totala mängd energi som levererats för värme och kyla, |
| --- | --- |

a)

den totala mängd energi som levererats för värme och kyla,

| b) | den totala mängd förnybar energi som levererats för värme och kyla, |
| --- | --- |

b)

den totala mängd förnybar energi som levererats för värme och kyla,

| c) | mängden spillvärme och spillkyla som levererats för värme och kyla, |
| --- | --- |

c)

mängden spillvärme och spillkyla som levererats för värme och kyla,

| d) | andelen förnybar energi och spillvärme och spillkyla av den totala mängd energi som levererats för värme och kyla, och |
| --- | --- |

d)

andelen förnybar energi och spillvärme och spillkyla av den totala mängd energi som levererats för värme och kyla, och

| e) | typen av förnybar energikälla. |
| --- | --- |

e)

typen av förnybar energikälla.

Artikel 24

Fjärrvärme och fjärrkyla

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att information om energiprestanda och andelen förnybar energi i deras system för fjärrvärme och fjärrkyla tillhandahålls slutkonsumenterna på ett lättillgängligt sätt, exempelvis på leverantörernas webbplatser, på årsfakturor eller på begäran.

2.   Medlemsstaterna ska fastställa nödvändiga åtgärder och villkor för att tillåta att kunder till system för fjärrvärme eller fjärrkyla som inte är ett effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla, eller som är ett sådant system senast den 31 december 2025 baserat på en plan som godkänts av den behöriga myndigheten, kopplar bort sig genom att säga upp eller ändra sina avtal för att själva producera värme eller kyla från förnybara energikällor.

Om uppsägning av ett avtal är knutet till fysisk bortkoppling får en sådan uppsägning underställas krav på ersättning för kostnader som direkt orsakas av den fysiska bortkopplingen samt för den del av de tillgångar som krävs för att leverera värme och kyla till den kunden, som ej är avskriven.

3.   Medlemsstaterna får begränsa rätten att koppla bort sig genom att säga upp eller ändra sitt avtal i enlighet med punkt 2 till kunder som kan visa att den planerade alternativa lösningen för uppvärmning eller kylning leder till betydligt bättre energiprestanda. Utvärderingen av den alternativa leveranslösningens energiprestanda får baseras på energicertifikat.

4.   Medlemsstaterna ska fastställa nödvändiga åtgärder för att säkerställa att system för fjärrvärme och fjärrkyla bidrar till den ökning som avses i artikel 23.1 i detta direktiv genom att genomföra åtminstone ett av följande två alternativ:

| a) | Eftersträva att öka andelen energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla med minst en procentenhet som ett årligt genomsnitt beräknat för perioden 2021–2025 och för perioden 2026–2030, med början på andelen energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla 2020, uttryckt i andel av slutlig energianvändning inom fjärrvärme och fjärrkyla, genom åtgärder som kan förväntas leda till den genomsnittliga årliga ökningen under år med normala klimatförhållanden.
  Medlemsstater med en andel energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla som överstiger 60 % får räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av den genomsnittliga årliga ökning som avses i första stycket i denna punkt.
  Medlemsstaterna ska fastställa nödvändiga åtgärder för att genomföra den genomsnittliga årliga ökning som avses i första stycket i denna punkt i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt bilaga I till förordning (EU) 2018/1999. |
| --- | --- |

a)

Eftersträva att öka andelen energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla med minst en procentenhet som ett årligt genomsnitt beräknat för perioden 2021–2025 och för perioden 2026–2030, med början på andelen energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla 2020, uttryckt i andel av slutlig energianvändning inom fjärrvärme och fjärrkyla, genom åtgärder som kan förväntas leda till den genomsnittliga årliga ökningen under år med normala klimatförhållanden.

Medlemsstater med en andel energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla inom fjärrvärme och fjärrkyla som överstiger 60 % får räkna eventuella sådana andelar som fullgörande av den genomsnittliga årliga ökning som avses i första stycket i denna punkt.

Medlemsstaterna ska fastställa nödvändiga åtgärder för att genomföra den genomsnittliga årliga ökning som avses i första stycket i denna punkt i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt bilaga I till förordning (EU) 2018/1999.

| b) | Säkerställa att systemansvariga för system för fjärrvärme eller fjärrkyla är skyldiga att ansluta leverantörer av energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla eller är skyldiga att erbjuda att ansluta och att köpa värme eller kyla som produceras från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla från tredjepartsleverantörer baserat på icke-diskriminerande kriterier som fastställs av den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten när de behöver genomföra ett eller flera av följande alternativ:






  i) | Tillgodose efterfrågan från nya kunder. |
| --- | --- | --- |

b)

Säkerställa att systemansvariga för system för fjärrvärme eller fjärrkyla är skyldiga att ansluta leverantörer av energi från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla eller är skyldiga att erbjuda att ansluta och att köpa värme eller kyla som produceras från förnybara energikällor och från spillvärme och spillkyla från tredjepartsleverantörer baserat på icke-diskriminerande kriterier som fastställs av den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten när de behöver genomföra ett eller flera av följande alternativ:

i)

Tillgodose efterfrågan från nya kunder.

| ii) | Ersätta befintlig produktionskapacitet för värme eller kyla. |
| --- | --- |

ii)

Ersätta befintlig produktionskapacitet för värme eller kyla.

| iii) | Utöka befintlig produktionskapacitet för värme eller kyla. |
| --- | --- |

iii)

Utöka befintlig produktionskapacitet för värme eller kyla.

5.   Om en medlemsstat använder det alternativ som avses i punkt 4 b får en systemansvarig för ett system för fjärrvärme eller fjärrkyla vägra att ansluta och att köpa värme eller kyla från tredjepartsleverantörer om

| a) | systemet saknar nödvändig kapacitet på grund av andra leveranser av spillvärme och spillkyla, av värme eller kyla från förnybara energikällor eller av värme eller kyla som produceras genom högeffektiv kraftvärme, |
| --- | --- |

a)

systemet saknar nödvändig kapacitet på grund av andra leveranser av spillvärme och spillkyla, av värme eller kyla från förnybara energikällor eller av värme eller kyla som produceras genom högeffektiv kraftvärme,

| b) | den värme eller kyla som levereras av tredjepartsleverantören inte uppfyller de tekniska parametrar som krävs för anslutning och för att säkerställa en tillförlitlig och säker drift av fjärrvärme- och fjärrkylsystemet, eller |
| --- | --- |

b)

den värme eller kyla som levereras av tredjepartsleverantören inte uppfyller de tekniska parametrar som krävs för anslutning och för att säkerställa en tillförlitlig och säker drift av fjärrvärme- och fjärrkylsystemet, eller

| c) | den systemansvarige kan visa att tillträdet skulle leda till alltför stora kostnadsökningar för värme eller kyla till slutkunderna jämfört med kostnaden för att använda den huvudsakliga lokala värme- eller kylförsörjning som den förnybara energikällan eller spillvärmen och spillkylan skulle konkurrera med. |
| --- | --- |

c)

den systemansvarige kan visa att tillträdet skulle leda till alltför stora kostnadsökningar för värme eller kyla till slutkunderna jämfört med kostnaden för att använda den huvudsakliga lokala värme- eller kylförsörjning som den förnybara energikällan eller spillvärmen och spillkylan skulle konkurrera med.

Medlemsstaterna ska, när en systemansvarig för ett fjärrvärme- eller fjärrkylsystem vägrar att ansluta en leverantör av värme eller kyla enligt första stycket, säkerställa att information om skälen för vägran, samt om de villkor som skulle behöva uppfyllas och de åtgärder som skulle behöva vidtas i systemet för att möjliggöra anslutning, lämnas av den systemansvarige till den behöriga myndigheten i enlighet med punkt 9.

6.   Om en medlemsstat använder det alternativ som avses i punkt 4 b, får den undanta systemansvariga från följande system för fjärrvärme och fjärrkyla från tillämpningen av den punkten:

| a) | Effektiv fjärrvärme och fjärrkyla. |
| --- | --- |

a)

Effektiv fjärrvärme och fjärrkyla.

| b) | Effektiv fjärrvärme och fjärrkyla som använder högeffektiv kraftvärme. |
| --- | --- |

b)

Effektiv fjärrvärme och fjärrkyla som använder högeffektiv kraftvärme.

| c) | Fjärrvärme och fjärrkyla som, baserat på en plan som godkänts av den behöriga myndigheten, är effektiv fjärrvärme och fjärrkyla senast den 31 december 2025. |
| --- | --- |

c)

Fjärrvärme och fjärrkyla som, baserat på en plan som godkänts av den behöriga myndigheten, är effektiv fjärrvärme och fjärrkyla senast den 31 december 2025.

| d) | Fjärrvärme och fjärrkyla med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mindre än 20 MW. |
| --- | --- |

d)

Fjärrvärme och fjärrkyla med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mindre än 20 MW.

7.   Rätten att koppla bort sig genom att säga upp eller ändra ett avtal i enlighet med punkt 2 får utövas av enskilda kunder, av gemensamma företag som bildats av kunder eller av parter som agerar på uppdrag av kunder. I flerfamiljshus får en sådan bortkoppling endast ske så att den omfattar alla lägenheter i hela byggnaden i enlighet med tillämplig rätt på bostadsområdet.

8.   Medlemsstaterna ska kräva att ansvariga för eldistributionssystem minst vart fjärde år, i samarbete med systemansvariga för fjärrvärme- eller fjärrkylsystem inom deras respektive område, utvärderar fjärrvärme- eller fjärrkylsystemens potential att tillhandahålla balanseringstjänster och andra systemtjänster, inklusive efterfrågeflexibilitet och lagring av överskottsel från förnybara energikällor och om användningen av den fastställda potentialen skulle bli mer resurs- och kostnadseffektiv än alternativa lösningar.

9.   Medlemsstaterna ska säkerställa att konsumenternas rättigheter och reglerna för drift av fjärrvärme- och fjärrkylsystem enligt denna artikel är klart definierade och att de behöriga myndigheterna ser till att de efterlevs.

10.   En medlemsstat ska inte vara skyldig att tillämpa punkterna 2–9 i denna artikel om

| a) | dess andel fjärrvärme och fjärrkyla den 24 december 2018 utgör mindre än eller lika med 2 % av den totala konsumtionen av energi inom värme och kyla, |
| --- | --- |

a)

dess andel fjärrvärme och fjärrkyla den 24 december 2018 utgör mindre än eller lika med 2 % av den totala konsumtionen av energi inom värme och kyla,

| b) | dess andel fjärrvärme och fjärrkyla ökar till över 2 % genom att utveckla ny fjärrvärme och fjärrkyla baserat på dess integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 eller den bedömning som avses i artikel 15.7 i detta direktiv, eller |
| --- | --- |

b)

dess andel fjärrvärme och fjärrkyla ökar till över 2 % genom att utveckla ny fjärrvärme och fjärrkyla baserat på dess integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 eller den bedömning som avses i artikel 15.7 i detta direktiv, eller

| c) | dess andel av system som avses i punkt 6 i denna artikel utgör över 90 % av den totala försäljningen av dess fjärrvärme och fjärrkyla. |
| --- | --- |

c)

dess andel av system som avses i punkt 6 i denna artikel utgör över 90 % av den totala försäljningen av dess fjärrvärme och fjärrkyla.

Artikel 25

Integrering av förnybar energi i transportsektorn

1.   I syfte att integrera användningen av förnybar energi i transportsektorn ska varje medlemsstat fastställa en skyldighet för bränsleleverantörer att säkerställa att andelen förnybar energi av den slutliga energianvändningen inom transportsektorn är minst 14 % senast 2030 (minimiandel), i enlighet med ett vägledande förlopp som fastställs av medlemsstaten och beräknas i enlighet med den metod som anges i denna artikel och i artiklarna 26 och 27. Kommissionen ska utvärdera den skyldigheten i syfte att senast 2023 lägga fram ett lagstiftningsförslag för att utöka den i händelse av ytterligare väsentliga kostnadsminskningar för produktion av förnybar energi, om så krävs för att uppfylla unionens internationella åtaganden vad gäller minskning av koldioxidutsläpp eller om det är motiverat på grund av en betydande minskning av energianvändningen i unionen.

Medlemsstaterna får undanta, eller göra skillnad mellan, olika bränsleleverantörer och olika energibärare när de fastställer skyldigheten för bränsleleverantörer, och därigenom säkerställa att olika teknikers skiftande mognadsgrad och kostnaderna för dessa tas i beaktande.

Vid beräkningen av den minimiandel som avses i första stycket

| a) | ska medlemsstaterna beakta förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung också när de används som mellanprodukter för framställning av konventionella bränslen, och |
| --- | --- |

a)

ska medlemsstaterna beakta förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung också när de används som mellanprodukter för framställning av konventionella bränslen, och

| b) | får medlemsstaterna beakta återvunna kolbaserade bränslen. |
| --- | --- |

b)

får medlemsstaterna beakta återvunna kolbaserade bränslen.

Inom den minimiandel som avses i första stycket ska bidraget från avancerade biodrivmedel och biogas som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX som andel av den slutliga energianvändningen vara minst 0,2 % år 2022, minst 1 % år 2025 och minst 3,5 % senast år 2030.

Medlemsstaterna får undanta bränsleleverantörer som levererar bränsle i form av el eller förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung från skyldigheten uppfylla minimiandelen avancerade biodrivmedel och biogas som produceras från de bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX, med avseende på dessa bränslen.

Medlemsstaterna får, när de fastställer den skyldighet som avses i första och fjärde styckena, för att säkerställa att den andel som avses där uppnås, bl.a. anta åtgärder inriktade på volymer, energiinnehåll eller utsläpp av växthusgaser, förutsatt att det visas att den minimiandel som avses i första och fjärde styckena uppnås.

2.   Minskningen av växthusgasutsläpp från användningen av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, ska vara minst 70 % från den 1 januari 2021.

Kommissionen ska senast den 1 januari 2021 anta en delegerad akt i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa lämpliga minimitröskelvärden för minskningen av växthusgasutsläpp från återvunna kolbaserade bränslen genom en livscykelbedömning som tar hänsyn till särdragen för varje bränsle.

Artikel 26

Särskilda regler för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs ur livsmedels- och fodergrödor

1.   För beräkningen av en medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) från förnybara energikällor som avses i artikel 7 och den minimiandel som avses i första stycket i artikel 25.1 ska andelen biodrivmedel och flytande biobränslen samt från biomassabränslen som konsumeras inom transportsektorn, om de framställs ur livsmedels- och fodergrödor, vara högst en procentenhet högre än andelen sådana bränslen i den slutliga energianvändningen inom väg- och järnvägstransportsektorerna i den medlemsstaten 2020 och högst uppgå till 7 % av den slutliga energianvändningen inom väg- och järnvägstransportsektorerna i den medlemsstaten.

Om den andelen är lägre än 1 % i en medlemsstat får den ökas till maximalt 2 % av den slutliga energianvändningen inom väg- och järnvägstransportsektorerna.

Medlemsstaterna får fastställa ett lägre gränsvärde och får, vid tillämpningen av artikel 29.1, skilja mellan olika biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs ur livsmedels- och fodergrödor, med beaktande av bästa tillgängliga information om inverkan på indirekt ändring av markanvändning. Medlemsstaterna får exempelvis fastställa ett lägre gränsvärde för andelen biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs ur oljegrödor.

Om andelen biodrivmedel och flytande biobränslen samt av biomassabränslen som konsumeras inom transportsektorn och som framställs ur livsmedels- och fodergrödor i en medlemsstat begränsas till en andel som är lägre än 7 % eller en medlemsstat beslutar att begränsa andelen ytterligare, får den medlemsstaten minska den minimiandel som avses artikel 25.1 i första stycket med högst 7 procentenheter.

2.   För beräkningen av en medlemsstats slutliga energianvändning (brutto) från förnybara energikällor som avses i artikel 7 och den minimiandel som avses i första stycket i artikel 25.1, ska andelen flytande biobränslen och biomassabränslen som framställs ur livsmedels- och fodergrödor med hög risk för indirekt ändrad markanvändning och fodergrödor för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager observeras, inte överstiga användningsnivån av sådana bränslen i den medlemsstaten år 2019, såvida de inte är certifierade som biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen med låg risk för indirekt ändrad markanvändning enligt denna punkt:

Från den 31 december 2023 till senast den 31 december 2030 ska den gränsen successivt sänkas till 0 %.

Kommissionen ska senast den 1 februari 2019 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om status för utvidgningen av produktionen av relevanta livsmedels- och fodergrödor över hela världen.

Kommissionen ska senast den 1 februari 2019 anta en delegerad akt i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa kriterier för certifiering av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändrad markanvändning och för fastställande av bränsleråvaror med hög risk för indirekt ändring av markanvändning för vilka en betydande utvidgning av produktionsområdet till mark med stora kollager observeras. Rapporten och den åtföljande delegerade akten ska baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga data.

Kommissionen ska senast den 1 september 2023 se över de kriterier som fastställs i den delegerade akt som avses i fjärde stycket baserat på bästa tillgängliga vetenskapliga data och ska anta en delegerad akt i enlighet med artikel 35 om ändring av dessa kriterier, när så är lämpligt, och inbegripa en utvecklingsbana mot en gradvis minskning av bidraget till de unionsmål som fastställs i artikel 3.1 och den minimiandel som avses i artikel 25.1 första stycket, av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med hög risk för indirekt ändring av markanvändning som produceras från råvaror för vilka en betydande utvidgning av produktionen till mark med stora kollager observeras.

Artikel 27

Beräkningsregler avseende minimiandelarna förnybar energi inom transportsektorn

1.   Vid beräkningen av den minimiandel som avses i artikel 25.1 första och fjärde styckena ska följande bestämmelser gälla:

| a) | Vid beräkningen av nämnaren, dvs. energiinnehållet i drivmedel för väg- och järnvägstransporter som levereras för konsumtion eller användning på marknaden, ska bensin, diesel, naturgas, biodrivmedel, biogas, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, återvunna kolbaserade bränslen och el som levereras till väg- och järnvägstransportsektorerna beaktas. |
| --- | --- |

a)

Vid beräkningen av nämnaren, dvs. energiinnehållet i drivmedel för väg- och järnvägstransporter som levereras för konsumtion eller användning på marknaden, ska bensin, diesel, naturgas, biodrivmedel, biogas, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, återvunna kolbaserade bränslen och el som levereras till väg- och järnvägstransportsektorerna beaktas.

| b) | Vid beräkningen av täljaren, dvs. mängden energi från förnybara energikällor som konsumeras inom transportsektorn för de ändamål som anges i artikel 25.1 första stycket, ska energiinnehållet i alla typer av energi från förnybara energikällor som levereras till alla transportsektorer, inklusive förnybar el som levereras till väg- och järnvägstransportsektorerna beaktas. Medlemsstaterna får även beakta återvunna kolbaserade bränslen.
  Vid beräkningen av täljaren ska andelen biodrivmedel och biogas som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del B i bilaga IX, med undantag för i fråga om Cypern och Malta, begränsas till 1,7 % av energiinnehållet i drivmedel som levereras för konsumtion eller användning på marknaden. Medlemsstaterna får, om detta är motiverat, ändra det gränsvärdet med beaktande av tillgången på råvaror. Sådana ändringar ska underställas kommissionens godkännande. |
| --- | --- |

b)

Vid beräkningen av täljaren, dvs. mängden energi från förnybara energikällor som konsumeras inom transportsektorn för de ändamål som anges i artikel 25.1 första stycket, ska energiinnehållet i alla typer av energi från förnybara energikällor som levereras till alla transportsektorer, inklusive förnybar el som levereras till väg- och järnvägstransportsektorerna beaktas. Medlemsstaterna får även beakta återvunna kolbaserade bränslen.

Vid beräkningen av täljaren ska andelen biodrivmedel och biogas som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del B i bilaga IX, med undantag för i fråga om Cypern och Malta, begränsas till 1,7 % av energiinnehållet i drivmedel som levereras för konsumtion eller användning på marknaden. Medlemsstaterna får, om detta är motiverat, ändra det gränsvärdet med beaktande av tillgången på råvaror. Sådana ändringar ska underställas kommissionens godkännande.

| c) | Vid beräkningen av såväl täljaren som nämnaren ska de värden för energiinnehållet i drivmedel som anges i bilaga III användas. För bestämning av energiinnehållet i drivmedel som inte ingår i bilaga III ska medlemsstaterna använda de europeiska standardiseringsorganisationernas relevanta standarder för bestämning av värmevärden för bränslen. Om ingen sådan standard har antagits i detta syfte ska relevanta ISO-standarder användas. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att ändra detta direktiv genom att anpassa energiinnehållet i de drivmedel som anges i bilaga III i enlighet med den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. |
| --- | --- |

c)

Vid beräkningen av såväl täljaren som nämnaren ska de värden för energiinnehållet i drivmedel som anges i bilaga III användas. För bestämning av energiinnehållet i drivmedel som inte ingår i bilaga III ska medlemsstaterna använda de europeiska standardiseringsorganisationernas relevanta standarder för bestämning av värmevärden för bränslen. Om ingen sådan standard har antagits i detta syfte ska relevanta ISO-standarder användas. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att ändra detta direktiv genom att anpassa energiinnehållet i de drivmedel som anges i bilaga III i enlighet med den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.

2.   I syfte att visa överensstämmelse med de minimiandelar som avses i artikel 25.1

| a) | får andelen biodrivmedel och biogas för transport som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX anses vara två gånger så stort som sitt energiinnehåll, |
| --- | --- |

a)

får andelen biodrivmedel och biogas för transport som produceras från bränsleråvaror som förtecknas i del A i bilaga IX anses vara två gånger så stort som sitt energiinnehåll,

| b) | ska andelen förnybar el anses vara fyra gånger sitt energiinnehåll när den levereras till fordon i vägtrafik och får anses vara 1,5 gånger så stort som sitt energiinnehåll när den levereras till järnvägstransport, |
| --- | --- |

b)

ska andelen förnybar el anses vara fyra gånger sitt energiinnehåll när den levereras till fordon i vägtrafik och får anses vara 1,5 gånger så stort som sitt energiinnehåll när den levereras till järnvägstransport,

| c) | ska andelen drivmedel som tillhandahålls inom luftfarts- och sjöfartssektorn anses vara 1,2 gånger så stort som deras energiinnehåll, med undantag för bränslen som framställs ur livsmedels- och fodergrödor. |
| --- | --- |

c)

ska andelen drivmedel som tillhandahålls inom luftfarts- och sjöfartssektorn anses vara 1,2 gånger så stort som deras energiinnehåll, med undantag för bränslen som framställs ur livsmedels- och fodergrödor.

3.   För att beräkna andelen förnybar el i den el som tillhandahålls fordon i vägtrafik och järnvägsfordon vid tillämpningen av punkt 1 i denna artikel ska medlemsstaterna hänvisa till tvåårsperioden före det år elen levereras inom deras territorium.

För fastställandet av andelen el vid tillämpningen av punkt 1 i denna artikel ska genom undantag från första stycket i denna punkt el som fås genom direkt anslutning till en anläggning som producerar förnybar el och som levereras till fordon i vägtrafik fullt ut räknas som förnybar.

För att säkerställa att den förväntade ökningen av efterfrågan på el i transportsektorn utöver det nuvarande referensscenariot tillgodoses genom ytterligare förnybar kapacitet ska kommissionen utarbeta en ram för additionalitet inom transportsektorn och ska utveckla olika alternativ för att fastställa medlemsstaternas referensscenario och för att mäta additionalitet.

Vid tillämpningen av denna punkt får den genomsnittliga andelen el från förnybara energikällor i produktionslandet, uppmätt två år före året i fråga, användas för att fastställa andelen förnybar energi, när el används för produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, antingen direkt eller för produktion av mellanprodukter ska den genomsnittliga andelen el från förnybara energikällor i produktionslandet, uppmätt två år före året i fråga, användas för att fastställa andelen förnybar energi.

El som fås genom direkt anslutning till en anläggning som producerar förnybar el som dock fullt ut räknas som förnybar el när den används för produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, förutsatt att anläggningen:

| a) | tas i drift efter eller samtidigt som anläggningen för produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, och |
| --- | --- |

a)

tas i drift efter eller samtidigt som anläggningen för produktion av förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung, och

| b) | inte är ansluten till elnätet eller är ansluten till elnätet, men bevis kan tillhandahållas att den berörda elen har levererats utan att el har tagits från nätet. |
| --- | --- |

b)

inte är ansluten till elnätet eller är ansluten till elnätet, men bevis kan tillhandahållas att den berörda elen har levererats utan att el har tagits från nätet.

El som har tagits från nätet får räknas som helt förnybar förutsatt att elen har producerats uteslutande från förnybara energikällor och de förnybara egenskaperna och andra lämpliga kriterier har visats, för att säkerställa att anspråk på denna els förnybara egenskaper endast görs en gång och endast i en slutanvändningssektor.

Kommissionen ska senast den 31 december 2021 anta en delegerad akt i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa en unionsmetod med närmare regler genom vilka ekonomiska aktörer ska uppfylla de krav som fastställs i femte och sjätte styckena i denna punkt.

Artikel 28

Övriga bestämmelser om förnybar energi inom transportsektorn

1.   För att minska risken för att det görs mer än ett anspråk på enskilda leveranser i unionen ska medlemsstaterna och kommissionen stärka samarbetet mellan nationella system samt mellan nationella system och frivilliga system och kontrollanter som inrättas i enlighet med artikel 30, inklusive utbyte av uppgifter om så är lämpligt. Om den behöriga myndigheten i en medlemsstat misstänker eller upptäcker ett bedrägeri ska den om så är lämpligt informera övriga medlemsstater.

2.   Kommissionen ska säkerställa att en unionsdatabas inrättas som gör det möjligt att spåra flytande och gasformiga drivmedel som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b eller som beaktas för de ändamål som avses i artikel 29.1 första stycket a, b och c, och medlemsstaterna ska kräva att de berörda ekonomiska aktörerna för in uppgifter i den databasen om de transaktioner som gjorts och om hållbarhetsegenskaperna hos dessa drivmedel, inklusive deras växthusgasutsläpp under hela livscykeln, från produktionsplatsen till den drivmedelsleverantör som släpper ut drivmedlet på marknaden. En medlemsstat får inrätta en nationell databas som är kopplad till unionsdatabasen vilket säkerställer att de uppgifter som förs in omedelbart överförs mellan databaserna.

Bränsleleverantörer ska föra in den information som krävs för att kontrollera att de krav som anges i artikel 25.1 första och fjärde styckena uppfylls i den relevanta databasen.

3.   Senast den 31 december 2021 ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa tillgången till drivmedel från förnybara energikällor för transport, däribland i fråga om snabbladdningsstationer som är tillgängliga för allmänheten och annan tankningsinfrastruktur som föreskrivs i deras nationella handlingsprogram i enlighet med direktiv 2014/94/EU.

4.   Medlemsstaterna ska ha tillgång till den unionsdatabas som avses i punkt 2 i denna artikel. De ska vidta åtgärder för att säkerställa att ekonomiska aktörer för in korrekta uppgifter i den relevanta databasen. Kommissionen ska kräva att de system som är föremål för ett beslut enligt artikel 30.4 i detta direktiv kontrollerar att det kravet uppfylls vid kontroll av efterlevnaden av hållbarhetskriterierna för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Den ska vartannat år offentliggöra sammanställda uppgifter från unionsdatabasen i enlighet med bilaga VIII till förordning (EU) 2018/1999.

5.   Kommissionen ska senast den 31 december 2021 anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att komplettera detta direktiv genom att specificera metoden för att fastställa andelen biodrivmedel, och biogas för transport, som är resultatet av biomassa som bearbetas med fossila bränslen i en gemensam process, och för att ange metoden för att utvärdera minskningen av växthusgasutsläpp från förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och från återvunna kolbaserade bränslen, vilket ska säkerställa att kredit för utsläpp som undvikits inte ges för avskiljning av koldioxid för vilken en utsläppskredit redan erhållits i enlighet med andra rättsliga bestämmelser.

6.   Kommissionen ska senast den 25 juni 2019 och därefter vartannat år se över förteckningen över bränsleråvaror i delarna A och B i bilaga IX för att lägga till bränsleråvaror i enlighet med de principer som anges i tredje stycket.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att ändra förteckningen över bränsleråvaror i delarna A och B i bilaga IX för att lägga till, men inte avföra, bränsleråvaror. Bränsleråvaror som endast kan bearbetas med avancerad teknik ska läggas till i del A i bilaga IX. Råvaror som kan bearbetas till biodrivmedel, eller biogas för transport, med beprövad teknik ska läggas till i del B i bilaga IX.

En sådan delegerad akt ska baseras på en analys av råvarans potential som bränsleråvara för framställning av biodrivmedel och biogas för transport med beaktande av samtliga följande aspekter:

| a) | Principerna för den cirkulära ekonomin och för avfallshierarkin som fastställs i direktiv 2008/98/EG. |
| --- | --- |

a)

Principerna för den cirkulära ekonomin och för avfallshierarkin som fastställs i direktiv 2008/98/EG.

| b) | Unionens hållbarhetskriterier som fastställs i artikel 29.2–29.7. |
| --- | --- |

b)

Unionens hållbarhetskriterier som fastställs i artikel 29.2–29.7.

| c) | Behovet av att undvika betydande snedvridande effekter på marknaderna för (bi)produkter, avfall eller restprodukter. |
| --- | --- |

c)

Behovet av att undvika betydande snedvridande effekter på marknaderna för (bi)produkter, avfall eller restprodukter.

| d) | Potentialen för en betydande minskning av växthusgasutsläpp jämfört med fossila bränslen baserat på en livscykelbedömning av utsläpp. |
| --- | --- |

d)

Potentialen för en betydande minskning av växthusgasutsläpp jämfört med fossila bränslen baserat på en livscykelbedömning av utsläpp.

| e) | Behovet av att undvika negativa effekter på miljön och den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

e)

Behovet av att undvika negativa effekter på miljön och den biologiska mångfalden.

| f) | Behovet av att undvika att skapa ytterligare efterfrågan på mark. |
| --- | --- |

f)

Behovet av att undvika att skapa ytterligare efterfrågan på mark.

7.   Kommissionen ska senast den 31 december 2025, inom ramen för en bedömning vartannat år av framstegen enligt förordning (EU) 2018/1999, bedöma om den skyldighet avseende avancerade biodrivmedel och biogas som producerats av råvaror som förtecknas i del A i bilaga IX som föreskrivs i artikel 25.1 fjärde stycket faktiskt främjar innovation och säkerställer minskade växthusgasutsläpp inom transportsektorn. Kommissionen ska även, i den bedömningen, analysera om tillämpningen av den här artikeln faktiskt leder till att dubbel redovisning av förnybar energi undviks.

Kommissionen ska, om så är lämpligt, lägga fram ett förslag om ändring av den skyldighet avseende avancerade biodrivmedel avseende avancerade biodrivmedel och biogas som producerats av råvaror som förtecknas i del A i bilaga IX som föreskrivs i artikel 25.1 fjärde stycket.

Artikel 29

Hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen

1.   Energi från biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen ska beaktas för de syften som avses i leden a, b och c i detta stycke endast om de uppfyller hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp enligt punkterna 2–7 och 10:

| a) | Bidrag till det unionsmål som fastställs i artikel 3.1 och medlemsstaternas andel energi från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

a)

Bidrag till det unionsmål som fastställs i artikel 3.1 och medlemsstaternas andel energi från förnybara energikällor.

| b) | Mätning av hur skyldigheter avseende förnybar energi, inklusive den skyldighet som fastställs i artikel 25, uppfylls. |
| --- | --- |

b)

Mätning av hur skyldigheter avseende förnybar energi, inklusive den skyldighet som fastställs i artikel 25, uppfylls.

| c) | Möjlighet att få finansiellt stöd för användning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. |
| --- | --- |

c)

Möjlighet att få finansiellt stöd för användning av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställts av avfall och restprodukter, utom restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk, behöver emellertid endast uppfylla kriterierna för minskade växthusgasutsläpp i punkt 10 för att beaktas för de syften som avses i första stycket a, b och c. Detta stycke ska också tillämpas på avfall och restprodukter som först bearbetas till en produkt innan den bearbetas ytterligare till biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen.

El, värme och kyla som produceras från fast kommunalt avfall ska inte omfattas av de kriterier för minskade växthusgasutsläpp som anges i punkt 10.

Biomassabränslen ska uppfylla de hållbarhetskriterier och de kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i punkterna 2–7 och 10 om de används i anläggningar som producerar el, värme eller kyla eller bränslen med en sammanlagd installerad tillförd effekt som uppgår till eller överskrider 20 MW när det gäller fasta biomassabränslen och med en sammanlagd installerad tillförd effekt som uppgår till eller överskrider 2 MW i fråga om gasformiga biomassabränslen. Medlemsstaterna får tillämpa hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp på anläggningar med lägre sammanlagd installerad tillförd effekt.

De hållbarhetskriterier och de kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i punkterna 2–7 och 10 ska gälla oberoende av biomassans geografiska ursprung.

2.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som framställts av avfall och restprodukter som inte härstammar från skog utan från jordbruksmark ska beaktas för de ändamål som avses i punkt 1 första stycket a, b och c endast om operatörer eller nationella myndigheter har övervaknings- eller förvaltningsplaner för att hantera påverkan på jordbeskaffenheten och markens kollager. Information om hur den påverkan övervakas och hanteras ska rapporteras i enlighet med artikel 30.3.

3.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen producerade från agrobiomassa som beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c får inte produceras från råvaror från mark som har stort värde för den biologiska mångfalden, dvs. mark vars status i januari 2008 eller därefter utgjordes av något av följande, oberoende av om marken fortfarande har denna status:

| a) | Naturskog och annan trädbevuxen mark, dvs. skog och annan trädbevuxen mark med inhemska arter, där det inte finns några klart synliga tecken på mänsklig verksamhet och där de ekologiska processerna inte störts i betydande utsträckning. |
| --- | --- |

a)

Naturskog och annan trädbevuxen mark, dvs. skog och annan trädbevuxen mark med inhemska arter, där det inte finns några klart synliga tecken på mänsklig verksamhet och där de ekologiska processerna inte störts i betydande utsträckning.

| b) | Skogar och annan trädbevuxen mark med stor biologisk mångfald som är rik på arter och inte skadad eller som den relevanta behöriga myndigheten har konstaterat ha stor biologisk mångfald, om det inte finns belägg för att råvaruproduktionen varit oskadlig ur naturskyddssynvinkel. |
| --- | --- |

b)

Skogar och annan trädbevuxen mark med stor biologisk mångfald som är rik på arter och inte skadad eller som den relevanta behöriga myndigheten har konstaterat ha stor biologisk mångfald, om det inte finns belägg för att råvaruproduktionen varit oskadlig ur naturskyddssynvinkel.

| c) | Områden som utsetts






  i) | i lag eller av den relevanta behöriga myndigheten för naturskyddssyften, eller |
| --- | --- | --- |

c)

Områden som utsetts

i)

i lag eller av den relevanta behöriga myndigheten för naturskyddssyften, eller

| ii) | för att skydda sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter som är erkända i internationella avtal eller ingår i förteckningar som utarbetats av mellanstatliga organisationer eller av Internationella naturskyddsunionen, förutsatt att de erkänts i enlighet med artikel 30.4 första stycket, |
| --- | --- |

ii)

för att skydda sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter som är erkända i internationella avtal eller ingår i förteckningar som utarbetats av mellanstatliga organisationer eller av Internationella naturskyddsunionen, förutsatt att de erkänts i enlighet med artikel 30.4 första stycket,

om det inte finns belägg för att produktionen av råvarorna inte påverkar dessa naturskyddssyften.

| d) | Gräsmark med stor biologisk mångfald, omfattande mer än en hektar, som är






  i) | naturlig, dvs. gräsmark som skulle förbli gräsmark i avsaknad av mänsklig verksamhet och som bibehåller den naturliga artsammansättningen och ekologiska särdrag och processer, eller |
| --- | --- | --- |

d)

Gräsmark med stor biologisk mångfald, omfattande mer än en hektar, som är

i)

naturlig, dvs. gräsmark som skulle förbli gräsmark i avsaknad av mänsklig verksamhet och som bibehåller den naturliga artsammansättningen och ekologiska särdrag och processer, eller

| ii) | icke naturlig, dvs. gräsmark som skulle upphöra att vara gräsmark i avsaknad av mänsklig verksamhet och som är rik på arter och inte skadad och som den relevanta behöriga myndigheten har konstaterat ha stor biologisk mångfald, om det inte finns belägg för att skörd av råvaran är nödvändig för att bevara markens status som gräsmark med stor biologisk mångfald. |
| --- | --- |

ii)

icke naturlig, dvs. gräsmark som skulle upphöra att vara gräsmark i avsaknad av mänsklig verksamhet och som är rik på arter och inte skadad och som den relevanta behöriga myndigheten har konstaterat ha stor biologisk mångfald, om det inte finns belägg för att skörd av råvaran är nödvändig för att bevara markens status som gräsmark med stor biologisk mångfald.

Kommissionen får anta genomförandeakter för att närmare specificera kriterier för att avgöra vilken gräsmark som ska omfattas av första stycket d i denna punkt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

4.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen producerade från agrobiomassa som beaktas för de syften som anges i punkt 1 första stycket a, b och c ska inte produceras från råvaror från mark med stora kollager, dvs. mark vars status i januari 2008 utgjordes av något av följande, men som inte längre gör det:

| a) | Våtmarker, dvs. mark som under hela året, eller en betydande del av året, är täckt eller genomdränkt av vatten. |
| --- | --- |

a)

Våtmarker, dvs. mark som under hela året, eller en betydande del av året, är täckt eller genomdränkt av vatten.

| b) | Kontinuerligt skogsklädda områden, dvs. mark som omfattar mer än en hektar med träd som är högre än fem meter och trädkronor som täcker mer än 30 % av ytan, eller med befintliga träd som kan uppnå dessa värden. |
| --- | --- |

b)

Kontinuerligt skogsklädda områden, dvs. mark som omfattar mer än en hektar med träd som är högre än fem meter och trädkronor som täcker mer än 30 % av ytan, eller med befintliga träd som kan uppnå dessa värden.

| c) | Mark som omfattar mer än en hektar med träd som är högre än fem meter och trädkronor som täcker mellan 10 % och 30 % av ytan eller med befintliga träd som kan uppnå dessa värden, om det inte kan visas att kollagret i området före och efter omställning är sådant att, när den metod som anges i del C i bilaga V tillämpas, villkoren i punkt 10 i denna artikel skulle uppfyllas. |
| --- | --- |

c)

Mark som omfattar mer än en hektar med träd som är högre än fem meter och trädkronor som täcker mellan 10 % och 30 % av ytan eller med befintliga träd som kan uppnå dessa värden, om det inte kan visas att kollagret i området före och efter omställning är sådant att, när den metod som anges i del C i bilaga V tillämpas, villkoren i punkt 10 i denna artikel skulle uppfyllas.

Denna punkt är inte tillämplig om marken, vid tidpunkten då råvarorna anskaffades, hade samma status som i januari 2008.

5.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från agrobiomassa som beaktas för de syften som anges i punkt 1 första stycket a, b och c ska inte framställas från råvaror som erhålls från mark som var torvmark i januari 2008, såvida inte bevis kan tillhandahållas för att odling och skörd av dessa råvaror inte medför dränering av tidigare odikad mark.

6.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa, beaktade för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c, ska uppfylla följande kriterier för att minimera risken för användning av skogsbiomassa som erhållits från ohållbar produktion.

| a) | Det land där skogsbiomassan skördades har en nationell eller regional lagstiftning som är tillämplig inom skördeområdet samt övervaknings- och kontrollsystem som säkerställer att






  i) | skördeverksamheten sker på ett lagenligt sätt, |
| --- | --- | --- |

a)

Det land där skogsbiomassan skördades har en nationell eller regional lagstiftning som är tillämplig inom skördeområdet samt övervaknings- och kontrollsystem som säkerställer att

i)

skördeverksamheten sker på ett lagenligt sätt,

| ii) | skogsföryngring sker på skördade arealer, |
| --- | --- |

ii)

skogsföryngring sker på skördade arealer,

| iii) | arealer som enligt internationell eller nationell rätt eller av relevant behörig myndighet utsetts för naturskyddsändamål, inklusive sådana arealer på våtmarker och torvmarker, skyddas, |
| --- | --- |

iii)

arealer som enligt internationell eller nationell rätt eller av relevant behörig myndighet utsetts för naturskyddsändamål, inklusive sådana arealer på våtmarker och torvmarker, skyddas,

| iv) | det vid skörden tas hänsyn till att jordbeskaffenhet och biologisk mångfald ska bevaras, så att skadeverkningarna minimeras, och |
| --- | --- |

iv)

det vid skörden tas hänsyn till att jordbeskaffenhet och biologisk mångfald ska bevaras, så att skadeverkningarna minimeras, och

| v) | skörden upprätthåller eller förbättrar skogens produktionskapacitet på lång sikt. |
| --- | --- |

v)

skörden upprätthåller eller förbättrar skogens produktionskapacitet på lång sikt.

| b) | När bevis som avses i led a i denna punkt inte finns tillgängliga ska biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c om det på nivå för försörjningsområde för skogsråvara finns förvaltningssystem för att säkerställa att






  i) | skördeverksamheten sker på ett lagenligt sätt, |
| --- | --- | --- |

b)

När bevis som avses i led a i denna punkt inte finns tillgängliga ska biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c om det på nivå för försörjningsområde för skogsråvara finns förvaltningssystem för att säkerställa att

i)

skördeverksamheten sker på ett lagenligt sätt,

| ii) | skogsföryngring sker på skördade arealer, |
| --- | --- |

ii)

skogsföryngring sker på skördade arealer,

| iii) | arealer som enligt internationell eller nationell rätt eller av relevant behörig myndighet avsatts för naturskyddsändamål, inklusive sådana arealer på våtmarker och torvmarker, är skyddade, såvida inte bevis kan tillhandahållas för att skörd av råvarorna inte inverkar negativt på dessa naturskyddssyften, |
| --- | --- |

iii)

arealer som enligt internationell eller nationell rätt eller av relevant behörig myndighet avsatts för naturskyddsändamål, inklusive sådana arealer på våtmarker och torvmarker, är skyddade, såvida inte bevis kan tillhandahållas för att skörd av råvarorna inte inverkar negativt på dessa naturskyddssyften,

| iv) | det vid skörden tas hänsyn till att markens beskaffenhet och biologisk mångfald ska bevaras, i syfte att minimera skadeverkningarna, och |
| --- | --- |

iv)

det vid skörden tas hänsyn till att markens beskaffenhet och biologisk mångfald ska bevaras, i syfte att minimera skadeverkningarna, och

| v) | skörden upprätthåller eller förbättrar skogens produktionskapacitet på lång sikt. |
| --- | --- |

v)

skörden upprätthåller eller förbättrar skogens produktionskapacitet på lång sikt.

7.   Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa och som beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c ska uppfylla följande krav som gäller markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk:

| a) | Det land eller den regionala organisation för ekonomisk integration där skogsbiomassan har sitt ursprung






  i) | är part i Parisavtalet, |
| --- | --- | --- |

a)

Det land eller den regionala organisation för ekonomisk integration där skogsbiomassan har sitt ursprung

i)

är part i Parisavtalet,

| ii) | har lagt fram ett nationellt fastställt bidrag (NDC) för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC), som omfattar utsläpp från och upptag inom jordbruk, skogsbruk och markanvändning som säkerställer att förändringar i kollager i samband med skörd av biomassa tillgodoräknas landets åtagande att minska eller begränsa utsläppen av växthusgaser i enlighet med det nationellt fastställda bidraget, eller |
| --- | --- |

ii)

har lagt fram ett nationellt fastställt bidrag (NDC) för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC), som omfattar utsläpp från och upptag inom jordbruk, skogsbruk och markanvändning som säkerställer att förändringar i kollager i samband med skörd av biomassa tillgodoräknas landets åtagande att minska eller begränsa utsläppen av växthusgaser i enlighet med det nationellt fastställda bidraget, eller

| iii) | har nationell eller regional lagstiftning i enlighet med artikel 5 i Parisavtalet som är tillämplig när det gäller utvinning för att bevara och stärka kollager och kolsänkor, och det finns belägg för att rapporterade utsläpp från sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inte överstiger upptaget. |
| --- | --- |

iii)

har nationell eller regional lagstiftning i enlighet med artikel 5 i Parisavtalet som är tillämplig när det gäller utvinning för att bevara och stärka kollager och kolsänkor, och det finns belägg för att rapporterade utsläpp från sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inte överstiger upptaget.

| b) | När bevis som avses i led a i denna punkt inte finns tillgängliga ska biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c, om det på nivå för försörjningsområde för skogsråvara finns förvaltningssystem för att säkerställa att kollager och kolsänkor i skogen bibehålls eller förbättras på lång sikt. |
| --- | --- |

b)

När bevis som avses i led a i denna punkt inte finns tillgängliga ska biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från skogsbiomassa beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c, om det på nivå för försörjningsområde för skogsråvara finns förvaltningssystem för att säkerställa att kollager och kolsänkor i skogen bibehålls eller förbättras på lång sikt.

8.   Kommissionen ska senast den 31 januari 2021 anta genomförandeakter för att fastställa vägledning vad gäller det underlag som visar att de kriterier som anges i punkterna 6 och 7 i denna artikel efterlevs. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

9.   Kommissionen ska senast den 31 december 2026 utvärdera huruvida de kriterier som anges i punkterna 6 och 7 på ett effektivt sätt minimerar risken för användning av skogsbiomassa som erhållits från ohållbar produktion och uppfyller de kriterier som gäller markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk, baserat på tillgängliga uppgifter.

Kommissionen ska vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag om ändring av de kriterier som föreskrivs i punkterna 6 och 7 för perioden efter 2030.

10.   De minskade växthusgasutsläppen genom användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen för de syften som avses i punkt 1 ska vara

| a) | minst 50 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar som var i drift den 5 oktober 2015 eller tidigare, |
| --- | --- |

a)

minst 50 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar som var i drift den 5 oktober 2015 eller tidigare,

| b) | minst 60 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar där driften inleddes från den 6 oktober 2015 till den 31 december 2020, |
| --- | --- |

b)

minst 60 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar där driften inleddes från den 6 oktober 2015 till den 31 december 2020,

| c) | minst 65 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2021, |
| --- | --- |

c)

minst 65 % för biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen som produceras i anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2021,

| d) | minst 70 % för produktion av el, värme och kyla från biomassabränslen som används i anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2021 till den 31 december 2025, och 80 % för anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2026. |
| --- | --- |

d)

minst 70 % för produktion av el, värme och kyla från biomassabränslen som används i anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2021 till den 31 december 2025, och 80 % för anläggningar där driften inleds från den 1 januari 2026.

En anläggning ska anses vara i drift när den fysiska produktionen av biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn och flytande biobränslen och den fysiska produktionen av värme och kyla samt el från biomassabränslen har inletts.

Den minskning av växthusgasutsläpp som uppnås genom användning av biodrivmedel, biogas som konsumeras inom transportsektorn, flytande biobränslen och biomassabränslen i anläggningar som producerar värme, kyla och el ska beräknas i enlighet med artikel 31.1.

11.   El från biomassabränslen ska beaktas för de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c endast om den uppfyller ett eller flera av följande krav:

| a) | Elen produceras i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mindre än 50 MW. |
| --- | --- |

a)

Elen produceras i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mindre än 50 MW.

| b) | För anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt från 50 till 100 MW, produceras el genom tillämpning av högeffektiv kraftvärmeteknik, eller för anläggningar som enbart produceras el genom uppfyllande av verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) enligt definitionen i kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/1442 (26). |
| --- | --- |

b)

För anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt från 50 till 100 MW, produceras el genom tillämpning av högeffektiv kraftvärmeteknik, eller för anläggningar som enbart produceras el genom uppfyllande av verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) enligt definitionen i kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/1442 (26).

| c) | För anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på över 100 MW produceras el antingen genom tillämpning av högeffektiv kraftvärmeteknik, eller, för anläggningar som enbart producerar el, genom uppnående av en elverkningsgrad netto på 36 %. |
| --- | --- |

c)

För anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på över 100 MW produceras el antingen genom tillämpning av högeffektiv kraftvärmeteknik, eller, för anläggningar som enbart producerar el, genom uppnående av en elverkningsgrad netto på 36 %.

| d) | Elen produceras genom tillämpning av avskiljning och lagring av koldioxid genom användning av biomassa. |
| --- | --- |

d)

Elen produceras genom tillämpning av avskiljning och lagring av koldioxid genom användning av biomassa.

För de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c i denna artikel ska anläggningar som enbart producerar el endast tas i beaktande om de inte använder fossila bränslen som huvudsakligt bränsle och om det inte finns en kostnadseffektiv potential för tillämpning av högeffektiv kraftvärme enligt den bedömning som gjorts i enlighet med artikel 14 i direktiv 2012/27/EU.

Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket a och b i denna artikel ska denna punkt endast gälla anläggningar som tas i drift eller ställs om till användning av biomassabränslen efter den 25 december 2021. Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket c i denna artikel ska denna punkt inte påverka offentligt stöd beviljat enligt stödsystem i enlighet med artikel 4 som godkänns senast den 25 december 2021.

Medlemsstaterna får tillämpa högre energieffektivitetskrav än de som avses i första stycket för anläggningar med lägre en installerad tillförd effekt.

Första stycket ska inte tillämpas på el från anläggningar som är föremål för en särskild underrättelse från en medlemsstat till kommissionen baserad på att det på goda grunder anses föreligga ett hot mot en trygg elförsörjning. Vid bedömningen av underrättelsen ska kommissionen anta ett beslut där den tar hänsyn till de element som ingår i underrättelsen.

12.   Med avseende på de syften som anges i punkt 1 första stycket a, b och c i denna artikel, och utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 25 och 26 får medlemsstaterna inte av andra skäl som rör hållbarhet vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med den här artikeln. Denna punkt ska inte påverka offentligt stöd som beviljats enligt stödsystem som godkänts före den 24 december 2018.

13.   För det syfte som avses i punkt 1 första stycket c i denna artikel får medlemsstaterna under en begränsad tid avvika från de kriterier som anges i punkterna 2–7 och 10 i denna artikel genom att anta andra kriterier för

| a) | anläggningar belägna i ett av de yttersta randområdena enligt artikel 349 i EUF-fördraget i den mån sådana anläggningar producerar el, värme eller kyla från biomassabränslen, och |
| --- | --- |

a)

anläggningar belägna i ett av de yttersta randområdena enligt artikel 349 i EUF-fördraget i den mån sådana anläggningar producerar el, värme eller kyla från biomassabränslen, och

| b) | biomassabränslen som används i de anläggningar som avses i led a i detta stycke, oberoende av denna biomassas ursprungsort, förutsatt att dessa kriterier är objektivt motiverade på grund av att de syftar till att, för detta yttersta randområde, säkerställa en smidig infasning av de kriterier som fastställs i punkterna 2–7, 10 och 11 i denna artikel och därigenom ge incitament för övergången från fossila bränslen till hållbara biomassabränslen. |
| --- | --- |

b)

biomassabränslen som används i de anläggningar som avses i led a i detta stycke, oberoende av denna biomassas ursprungsort, förutsatt att dessa kriterier är objektivt motiverade på grund av att de syftar till att, för detta yttersta randområde, säkerställa en smidig infasning av de kriterier som fastställs i punkterna 2–7, 10 och 11 i denna artikel och därigenom ge incitament för övergången från fossila bränslen till hållbara biomassabränslen.

De andra kriterier som avses i denna punkt ska vara föremål för en särskild anmälan från medlemsstaten till kommissionen.

14.   För de syften som avses i punkt 1 första stycket a, b och c får medlemsstaterna fastställa ytterligare hållbarhetskriterier för biomassabränslen.

Kommissionen ska senast den 31 december 2026 bedöma effekten av sådana ytterligare kriterier på den inre marknaden, vid behov åtföljt av ett lagstiftningsförslag för att säkerställa harmonisering av dem.

Artikel 30

Kontroll av efterlevnaden av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp

1.   I de fall biodrivmedel, flytande biobränslen, biomassabränslen eller andra drivmedel som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b ska beaktas för de syften som avses i artiklarna 23 och 25 och artikel 29.1 första stycket a, b och c, ska medlemsstaterna kräva att de ekonomiska aktörerna visar att de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10 har uppfyllts. För dessa syften ska de kräva att de ekonomiska aktörerna använder ett massbalanssystem som

| a) | medger att partier med råvaror eller drivmedel med olika hållbarhetsegenskaper och egenskaper vad gäller utsläpp av växthusgaser kan blandas t.ex. i en behållare eller i en bearbetnings- eller logistikanläggning eller en infrastruktur eller plats för överföring och distribution, |
| --- | --- |

a)

medger att partier med råvaror eller drivmedel med olika hållbarhetsegenskaper och egenskaper vad gäller utsläpp av växthusgaser kan blandas t.ex. i en behållare eller i en bearbetnings- eller logistikanläggning eller en infrastruktur eller plats för överföring och distribution,

| b) | medger att partier med råvaror med olika energiinnehåll blandas för ytterligare bearbetning, under förutsättning att partiernas storlek anpassas i förhållande till deras energiinnehåll, |
| --- | --- |

b)

medger att partier med råvaror med olika energiinnehåll blandas för ytterligare bearbetning, under förutsättning att partiernas storlek anpassas i förhållande till deras energiinnehåll,

| c) | kräver att information om hållbarhetsegenskaper och egenskaper vad gäller minskade utsläpp av växthusgaser hos och storleken på de partier som avses i led a förblir kopplad till blandningen, och |
| --- | --- |

c)

kräver att information om hållbarhetsegenskaper och egenskaper vad gäller minskade utsläpp av växthusgaser hos och storleken på de partier som avses i led a förblir kopplad till blandningen, och

| d) | fastställer att summan av alla partier som tas från blandningen ska beskrivas ha samma hållbarhetsegenskaper, i samma mängder, som summan av alla partier som har tillförts blandningen och kräver att denna balans ska uppnås under en lämplig tidsperiod. |
| --- | --- |

d)

fastställer att summan av alla partier som tas från blandningen ska beskrivas ha samma hållbarhetsegenskaper, i samma mängder, som summan av alla partier som har tillförts blandningen och kräver att denna balans ska uppnås under en lämplig tidsperiod.

Massbalanssystemet ska säkerställa att varje parti endast räknas i ett av alternativen i artikel 7.1 första stycket a, b eller c vid beräkningen av den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor och ska innehålla information om huruvida stöd har tillhandahållits till produktionen av det partiet samt i så fall om typen av stödsystem.

2.   Om ett parti bearbetas ska informationen om hållbarhetsegenskaperna och egenskaperna vad gäller minskade utsläpp av växthusgaser anpassas och tilldelas produkterna i enlighet med följande regler:

| a) | När bearbetningen av ett råvaruparti endast ger en produkt som är avsedd för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller återvunna kolbaserade bränslen, ska partiets storlek och de berörda kvantiteterna av hållbarhetsegenskaper och egenskaper som gäller minskade utsläpp av växthusgaser anpassas genom tillämpning av en omräkningsfaktor som anger förhållandet mellan massan av den produkt som är avsedd för sådan framställning och massan av den råvara som kommer in i processen. |
| --- | --- |

a)

När bearbetningen av ett råvaruparti endast ger en produkt som är avsedd för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller återvunna kolbaserade bränslen, ska partiets storlek och de berörda kvantiteterna av hållbarhetsegenskaper och egenskaper som gäller minskade utsläpp av växthusgaser anpassas genom tillämpning av en omräkningsfaktor som anger förhållandet mellan massan av den produkt som är avsedd för sådan framställning och massan av den råvara som kommer in i processen.

| b) | När bearbetningen av ett råvaruparti ger mer än en produkt som är avsedd för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller återvunna kolbaserade bränslen, ska för varje produkt en separat omräkningsfaktor tillämpas och en separat massbalans användas. |
| --- | --- |

b)

När bearbetningen av ett råvaruparti ger mer än en produkt som är avsedd för framställning av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen, förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung eller återvunna kolbaserade bränslen, ska för varje produkt en separat omräkningsfaktor tillämpas och en separat massbalans användas.

3.   Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att ekonomiska aktörer tillhandahåller tillförlitlig information vad gäller efterlevnaden av de tröskelvärden för minskade utsläpp av växthusgaser som fastställs i, och antagits enligt, artikel 25.2, och de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10 och att ekonomiska aktörer på begäran gör de uppgifter som låg till grund för informationen tillgängliga för den berörda medlemsstaten. Medlemsstaterna ska kräva att de ekonomiska aktörerna ser till att informationen genomgår en tillfredsställande oberoende granskning och att de tillhandahåller bevis på att detta har gjorts. För efterlevnad av artiklarna 29.6 a och 29.7 a får första- eller andrapartsgranskning användas upp till skogsbiomassans första samlingspunkt. Granskningen ska kontrollera att de system som de ekonomiska aktörerna använder är korrekta, tillförlitliga och skyddade mot bedrägerier, inklusive kontroll av att råvarorna inte avsiktligen ändrats eller tagits ur bruk så att partiet eller en del av det kunde bli avfall eller restprodukt. Granskningen ska också innehålla en utvärdering av provtagningens frekvens och den metod som använts för den samt av uppgifternas tillförlitlighet.

De skyldigheter som fastställs i denna punkt ska gälla oberoende av om biodrivmedlen, de flytande biobränslena, och biomassabränslena, de förnybara flytande eller gasformiga drivmedlen av icke-biologiskt ursprung eller de återvunna kolbaserade bränslena produceras inom unionen eller importeras. Information om geografiskt ursprung och typ av bränsleråvara när det gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen per bränsleleverantör ska göras tillgänglig för konsumenter på operatörers, leverantörers eller berörda behöriga myndigheters webbplatser och ska uppdateras årligen.

Medlemsstaterna ska i aggregerad form överlämna den information som avses i första stycket i denna punkt för kommissionen. Kommissionen ska offentliggöra denna information på den plattform för e-rapportering som avses i artikel 28 i förordning (EU) 2018/1999 i sammanfattad form, med respekt för konfidentialiteten hos kommersiellt känsliga uppgifter.

4.   Kommissionen får besluta att frivilliga nationella eller internationella system med normer för produktion av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen eller andra drivmedel som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b tillhandahåller de tillförlitliga uppgifter om minskade växthusgasutsläpp som krävs för de syften som anges i artiklarna 25.2 och 29.10, visar efterlevnad av artikel 27.3, 28.2 och 28.4 eller visar att leveranserna av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 29.2–29.7. När aktörer visar att de kriterier som fastställs i artikel 29.6 och 29.7 är uppfyllda får de lägga fram de bevis som krävs direkt på nivå för försörjningsområde. Kommissionen får erkänna skyddsområden för sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter som erkänns genom internationella avtal eller ingår i förteckningar som utarbetats av mellanstatliga organisationer eller av Internationella naturskyddsunionen med avseende på tillämpning av artikel 29.3 första stycket c ii.

Kommissionen får besluta att dessa system innehåller information om åtgärder som vidtagits för skydd av mark, vatten och luft, för återställande av skadad mark, för undvikande av överdriven vattenförbrukning i områden med knapp vattentillgång samt för certifiering av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg risk för indirekt ändring av markanvändning.

5.   Kommissionen ska anta beslut enligt punkt 4 i denna artikel genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3. De ska ha en giltighetsperiod på högst fem år.

Kommissionen ska kräva att varje frivilligt system, för vilket ett beslut har antagits enligt punkt 4 årligen senast den 30 april lägger fram en rapport för kommissionen som omfattar var och en av de punkter som anges i bilaga IX till förordning (EU) 2018/1999. Rapporten ska omfatta det föregående kalenderåret. Kravet på framläggande av rapport ska endast gälla frivilliga system som har varit i drift under minst 12 månader.

Kommissionen ska göra de rapporter som upprättats inom de frivilliga systemen tillgängliga, i samlad form eller om så är lämpligt i sin helhet, på den plattform för e-rapportering som avses i artikel 28 i förordning (EU) 2018/1999.

6.   Medlemsstaterna får inrätta nationella system där efterlevnaden av de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10 och med de tröskelvärden förminskade växthusgasutsläpp för förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung och återvunna kolbaserade bränslen som fastställs i, och antagits enligt, artiklarna 25.2, och i enlighet med artikel 28.5 kontrolleras genom hela försörjningskedjan, med deltagande av behöriga nationella myndigheter.

En medlemsstat får anmäla sitt nationella system till kommissionen. Kommissionen ska prioritera bedömningen av ett sådant system för att underlätta ömsesidigt bilateralt eller multilateralt erkännande av kontrollsystem som säkerställer att hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och de tröskelvärden för minskade växthusgasutsläpp för andra bränslen. som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b. Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om ett på så sätt anmält nationellt system uppfyller de villkor som fastställs i detta direktiv. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

Om beslutet är positivt får system som inrättats i enlighet med denna artikel inte vägra att ömsesidigt erkänna den medlemsstatens system när det gäller kontrollen av att de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10 och de tröskelvärden för minskade växthusgasutsläpp som anges i, och antagits enligt, artikel 25.2.

7.   Kommissionen ska fatta beslut enligt punkt 4 i denna artikel endast om systemet uppfyller tillfredsställande normer för tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning och lämnar tillfredsställande försäkringar om att inga material avsiktligt har manipulerats eller kasserats så att leveranserna eller delar av dem skulle omfattas av bilaga IX. System för att mäta minskningen av växthusgasutsläpp ska också uppfylla de krav på metoder som anges i bilaga V eller VI. Förteckningar över de områden med stort värde för den biologiska mångfalden som avses i artikel 29.3 första stycket c ii ska uppfylla tillfredsställande normer för objektivitet och överensstämma med internationellt erkända normer samt kunna överklagas på lämpligt sätt.

De frivilliga system som avses i punkt 4 ska regelbundet och minst en gång om året offentliggöra en förteckning över de certifieringsorgan som de använder för oberoende granskning och för varje certifieringsorgan ange av vilken enhet eller nationell myndighet det har erkänts och vilken enhet eller nationell myndighet som utövar tillsyn över det.

8.   För att säkerställa att efterlevnaden av hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp samt av bestämmelserna om biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen med låg eller hög risk för direkt eller indirekt ändrad markanvändning kontrolleras på ett effektivt och harmoniserat sätt och framför allt att bedrägerier förhindras, ska kommissionen anta genomförandeakter för att ange närmare genomförandebestämmelser, inklusive lämpliga normer för tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning och kräva att samtliga frivilliga system ska tillämpa dessa normer. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

I dessa genomförandeakter ska kommissionen särskilt uppmärksamma behovet av att minimera den administrativa bördan. Genomförandeakterna ska ange en tidsram inom vilken frivilliga system är skyldiga att tillämpa dessa normer. Kommissionen får upphäva beslut om godkännande av frivilliga system enligt punkt 4 om dessa system inte tillämpar dessa normer inom föreskriven tid. Om en medlemsstat uttrycker oro för huruvida ett frivilligt system drivs i enlighet med de normer för tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning som utgör grunden för beslut enligt punkt 4 ska kommissionen undersöka saken och vidta lämpliga åtgärder.

9.   Om en ekonomisk aktör lägger fram bevis eller uppgifter som erhållits i enlighet med ett system som varit föremål för ett beslut enligt punkt 4 eller 6 i den här artikeln, i den utsträckning som omfattas av det beslutet, får en medlemsstat inte kräva att leverantören tillhandahåller ytterligare bevis på överensstämmelse med de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10.

Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska övervaka den verksamhet som bedrivs av certifieringsorgan som utför oberoende granskning inom ramen för ett frivilligt system. Certifieringsorgan ska på begäran av behöriga myndigheter lämna all relevant information som krävs för att övervaka verksamheten, inklusive exakt datum, tidpunkt och plats för granskningarna. Om medlemsstaterna upptäcker problem med bristande överensstämmelse ska de skyndsamt informera det frivilliga systemet.

10.   På begäran av en medlemsstat, vilken kan baseras på en begäran från en ekonomisk aktör, ska kommissionen, baserat på alla tillgängliga bevis undersöka huruvida de hållbarhetskriterier och kriterier för minskade utsläpp av växthusgaser som fastställs i artikel 29.2–29.7 och 29.10 har uppfyllts med avseende på en källa till biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen och de tröskelvärden för minskade växthusgasutsläpp som anges i, och antagits enligt, artikel 25.2.

Inom sex månader från mottagandet av en sådan begäran och i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3 ska kommissionen genom genomförandeakter besluta om den berörda medlemsstaten antingen får

| a) | beakta biodrivmedel, flytande biobränslen, biomassabränslen och andra bränslen som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b, från den källan med avseende på de syften som anges i artikel 29.1 första stycket a, b och c, eller |
| --- | --- |

a)

beakta biodrivmedel, flytande biobränslen, biomassabränslen och andra bränslen som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b, från den källan med avseende på de syften som anges i artikel 29.1 första stycket a, b och c, eller

| b) | genom undantag från punkt 9 i den här artikeln, kräva att leverantörer av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen och andra bränslen som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b tillhandahåller ytterligare bevis på överensstämmelse med hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp och tröskelvärdena för minskade växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

b)

genom undantag från punkt 9 i den här artikeln, kräva att leverantörer av biodrivmedel, flytande biobränslen eller biomassabränslen och andra bränslen som kan medräknas i den täljare som avses i artikel 27.1 b tillhandahåller ytterligare bevis på överensstämmelse med hållbarhetskriterierna och kriterierna för minskade växthusgasutsläpp och tröskelvärdena för minskade växthusgasutsläpp.

Artikel 31

Beräkning av växthusgaspåverkan av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen

1.   Med avseende på tillämpningen av artikel 29.10 ska de minskade växthusgasutsläppen genom användningen av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen beräknas på ett av följande sätt:

| a) | genom att använda normalvärdet när ett normalvärde för minskningen av växthusgasutsläppen för en produktionskedja fastställs i del A eller B i bilaga V för biodrivmedel och flytande biobränslen och i del A i bilaga VI för biomassabränslen, när el-värdet för dessa biodrivmedel eller flytande biobränslen, som beräknas i enlighet med del C punkt 7 i bilaga V och för de biomassabränslen som beräknas i enlighet med del B punkt 7 i bilaga VI, är lika med eller mindre än noll, |
| --- | --- |

a)

genom att använda normalvärdet när ett normalvärde för minskningen av växthusgasutsläppen för en produktionskedja fastställs i del A eller B i bilaga V för biodrivmedel och flytande biobränslen och i del A i bilaga VI för biomassabränslen, när el-värdet för dessa biodrivmedel eller flytande biobränslen, som beräknas i enlighet med del C punkt 7 i bilaga V och för de biomassabränslen som beräknas i enlighet med del B punkt 7 i bilaga VI, är lika med eller mindre än noll,

| b) | genom att använda ett faktiskt värde som beräknas i enlighet med den metod som fastställs i del C i bilaga V för biodrivmedel och flytande biobränslen och i del B i bilaga VI för biomassabränslen, |
| --- | --- |

b)

genom att använda ett faktiskt värde som beräknas i enlighet med den metod som fastställs i del C i bilaga V för biodrivmedel och flytande biobränslen och i del B i bilaga VI för biomassabränslen,

| c) | genom att använda ett värde beräknat som summan av faktorerna i de formler som avses i del C punkt 1 i bilaga V, varvid de disaggregerade normalvärdena i del D eller E i bilaga V får användas för vissa faktorer, och faktiska värden beräknade i enlighet med den metod som fastställs i del C i bilaga V för alla övriga faktorer, eller |
| --- | --- |

c)

genom att använda ett värde beräknat som summan av faktorerna i de formler som avses i del C punkt 1 i bilaga V, varvid de disaggregerade normalvärdena i del D eller E i bilaga V får användas för vissa faktorer, och faktiska värden beräknade i enlighet med den metod som fastställs i del C i bilaga V för alla övriga faktorer, eller

| d) | genom att använda ett värde beräknat som summan av faktorerna i de formler som avses i del B punkt 1 i bilaga VI, varvid de disaggregerade normalvärdena i del C i bilaga VI får användas för vissa faktorer, och faktiska värden beräknade i enlighet med den metod som fastställs i del B i bilaga VI för alla övriga faktorer. |
| --- | --- |

d)

genom att använda ett värde beräknat som summan av faktorerna i de formler som avses i del B punkt 1 i bilaga VI, varvid de disaggregerade normalvärdena i del C i bilaga VI får användas för vissa faktorer, och faktiska värden beräknade i enlighet med den metod som fastställs i del B i bilaga VI för alla övriga faktorer.

2.   Medlemsstaterna får till kommissionen överlämna rapporter med information om typiska värden för växthusgasutsläppen från odling av jordbruksråvaror för de områden på deras territorier som klassificeras som nivå 2 enligt den gemensamma nomenklaturen för statistiska territoriella enheter (Nuts) eller som en mer disaggregerad Nuts-nivå i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 (27). Dessa rapporter ska åtföljas av en beskrivning av den metod och de uppgiftskällor som använts för att beräkna utsläppsnivån. Metoden ska beakta markegenskaper, klimat och förväntad skördenivå.

3.   När det gäller territorier utanför unionen, får rapporter som motsvarar dem som avses i punkt 2 och som har utarbetats av behöriga organ lämnas till kommissionen.

4.   Kommissionen får genom en genomförandeakt fastställa att de rapporter som avses i punkterna 2 och 3 i denna artikel innehåller de tillförlitliga uppgifter som krävs för beräkningen av växthusgasutsläppen i samband med odling av bränsleråvaror för agrobiomassa som produceras i de områden som omfattas av sådana rapporter, vid tillämpning av artikel 29.10. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

Dessa uppgifter kan, enligt sådana beslut, användas i stället för de disaggregerade normalvärden för odling som anges i del D eller E i bilaga V för biodrivmedel och flytande biobränslen och i del C i bilaga VI för biomassabränslen.

5.   Kommissionen ska se över bilagorna V och VI i syfte att, när så är motiverat, lägga till eller ändra värden för produktionskedjor för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Dessa granskningar ska också överväga ändring av den metod som fastställs i bilaga V, del C, och bilaga VI, del B.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att, när det är lämpligt, ändra bilagorna V och VI genom att lägga till, eller ändra, normalvärden eller ändra metoden.

I händelse av eventuella ändringar av, eller tillägg till, förteckningen över normalvärden i bilagorna V och VI gäller följande:

| a) | Om bidraget till de totala utsläppen från en faktor är litet, om avvikelsen är begränsad eller om det är mycket dyrt eller besvärligt att fastställa de faktiska värdena, ska normalvärdena vara typiska för normala produktionsprocesser. |
| --- | --- |

a)

Om bidraget till de totala utsläppen från en faktor är litet, om avvikelsen är begränsad eller om det är mycket dyrt eller besvärligt att fastställa de faktiska värdena, ska normalvärdena vara typiska för normala produktionsprocesser.

| b) | I alla övriga fall ska normalvärdena vara konservativa jämfört med normala produktionsprocesser. |
| --- | --- |

b)

I alla övriga fall ska normalvärdena vara konservativa jämfört med normala produktionsprocesser.

6.   När så är nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga V, del C, och bilaga VI, del B, får kommissionen anta genomförandeakter som innehåller detaljerade tekniska specifikationer inklusive definitioner, omvandlingsfaktorer, beräkning av årliga utsläpp eller minskade utsläpp från odling orsakade av förändringar i kollager ovan och under jord på redan odlad mark, beräkning av utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid, ersättning av koldioxid och geologisk lagring av koldioxid. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 34.3.

Artikel 32

Genomförandeakter

De genomförandeakter som avses i artiklarna 29.3 andra stycket, 29.8, 30.5 första stycket, 30.6 andra stycket, 30.8 första stycket, 31.4 första stycket och 31.6 i detta direktiv, ska fullt ut beakta bestämmelserna avseende minskade växthusgasutsläpp i enlighet med artikel 7a i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG (28).

28

Artikel 33

Kommissionens övervakning

1.   Kommissionen ska övervaka ursprunget för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som används i unionen samt de konsekvenser som produktionen får på markanvändningen i unionen och i de viktigaste tredjeländer som tillhandahåller produkterna, inklusive konsekvenser som beror på förskjutning. Övervakningen ska grunda sig på medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner och motsvarande lägesrapporter som krävs enligt artiklarna 3, 17 och 20 i förordning (EU) 2018/1999, och på rapporter från relevanta tredjeländer och mellanstatliga organisationer samt på vetenskapliga studier och annan information av värde. Kommissionen ska också övervaka de förändringar av råvarupriser som är kopplade till användningen av biomassa för energiändamål och dithörande positiva och negativa effekter på livsmedelstryggheten.

2.   Kommissionen ska upprätthålla en dialog och utbyta information med tredjeländer, producenter av biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen, konsumentorganisationer och det civila samhället beträffande genomförandet av de åtgärder i detta direktiv som gäller biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Den ska härvid vara särskilt uppmärksam på hur produktionen av biodrivmedlet, det flytande biobränslet och biomassabränslet påverkar livsmedelspriserna.

3.   Kommissionen ska 2026 vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag om ett regelverk för främjande av energi från förnybara energikällor för perioden efter 2030.

I detta förslag ska hänsyn tas till de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av detta direktiv, inklusive dess hållbarhetskriterier och kriterier för minskade växthusgasutsläpp, samt den tekniska utvecklingen inom området energi från förnybara energikällor.

4.   Kommissionen ska 2032 offentliggöra en rapport med en översyn av tillämpningen av detta direktiv.

Artikel 34

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för energiunionen, som inrättats genom artikel 44 i förordning (EU) 2018/1999.

2.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska kommissionen i frågor som rör biodrivmedels, flytande biobränslens och biomassabränslens hållbarhet biträdas av kommittén för hållbarhet för biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt, och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

Artikel 35

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 8.3 andra stycket, 25.2 andra stycket, 26.2 fjärde stycket, 26.2 femte stycket, 27.1 c, 27.3 sjunde stycket, 28.5, 28.6 andra stycket och 31.5 andra stycket ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 24 december 2018. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 7.3 femte stycket ska ges till kommissionen för en period av två år från och med den 24 december 2018.

4.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 7.3 femte stycket, 8.3 andra stycket, 25.2 andra stycket, 26.2 fjärde stycket, 26.2 femte stycket, 27.1 c, 27.3 sjunde stycket, 28.5, 28.6 andra stycket och 31.5 andra stycket får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

5.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

6.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

7.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 7.3 femte stycket, 8.3 andra stycket, 25.2 andra stycket, 26.2 fjärde stycket, 26.2 femte stycket, 27.1 c, 27.3 sjunde stycket, 28.5, 28.6 andra stycket och 31.5 andra stycket ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 36

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2021 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 2–13, 15–31 och 37 och bilagorna II, III och V–IX. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till det direktiv som upphävs genom detta direktiv ska anses som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur denna uppgift ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

3.   Detta direktiv ska inte påverka tillämpningen av undantagen enligt unionsrätt avseende den inre marknaden för el.

Artikel 37

Upphävande

Direktiv 2009/28/EG, ändrat genom de direktiv som anges i del A i bilaga X ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 juli 2021, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter avseende tidsfristerna för införlivande i den nationella lagstiftningen av de direktiv som anges i del B i bilaga X och utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter för år 2020 som fastställs i artikel 3.1 och del A i bilaga I till direktiv 2009/28/EG.

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XI.

Artikel 38

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 39

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 11 december 2018.

På Europaparlamentets vägnar

A. TAJANI

Ordförande

På rådets vägnar

J. BOGNER-STRAUSS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 246, 28.7.2017, s. 55.

1

(2)  
  EUT C 342, 12.10.2017, s. 79.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 november 2018 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 4 december 2018.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

4

(5)  Se del A i bilaga X.

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (se sidan 1 i detta nummer av EUT).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 av den 22 oktober 2008 om energistatistik (EUT L 304, 14.11.2008, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (EGT L 283, 27.10.2001, s. 33).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/30/EG av den 8 maj 2003 om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel (EUT L 123, 17.5.2003, s. 42).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).

10

(11)  
  EUT L 198, 20.7.2006, s. 18.

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (EUT L 255, 30.9.2005, s. 22).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513 av den 9 september 2015 om ändring av direktiv 98/70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av direktiv 2009/28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 239, 15.9.2015, s. 1).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (EUT L 41, 14.2.2003, s. 26).

17

(18)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

19

(20)  
  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

20

(21)  Rådets direktiv 2013/18/EU av den 13 maj 2013 om anpassning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor med anledning av Kroatiens anslutning (EUT L 158, 10.6.2013, s. 230).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 2003/54/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 55).

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUL L 193, 30.7.2018, s. 1).

23

(24)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

24

(25)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).

25

(26)  Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/1442 av den 31 juli 2017 om fastställande av BAT-slutsatser för stora förbränningsanläggningar, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU (EUT L 212, 17.8.2017, s. 1).

26

(27)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter (NUTS) (EUT L 154, 21.6.2003, s. 1).

27

(28)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (EGT L 350, 28.12.1998, s. 58).

28

---

BILAGA I

NATIONELLA ÖVERGRIPANDE MÅL FÖR ANDELEN ENERGI FRÅN FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR AV DEN SLUTLIGA ENERGIANVÄNDNINGEN (BRUTTO) 2020
   (1)

A.   Nationella övergripande mål

| | Andel energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) 2005 (S2005) | Mål beträffande andelen energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) 2020 (S2020) |
| --- | --- | --- |
| Belgien | 2,2 % | 13 % |
| Bulgarien | 9,4 % | 16 % |
| Tjeckien | 6,1 % | 13 % |
| Danmark | 17,0 % | 30 % |
| Tyskland | 5,8 % | 18 % |
| Estland | 18,0 % | 25 % |
| Irland | 3,1 % | 16 % |
| Grekland | 6,9 % | 18 % |
| Spanien | 8,7 % | 20 % |
| Frankrike | 10,3 % | 23 % |
| Kroatien | 12,6 % | 20 % |
| Italien | 5,2 % | 17 % |
| Cypern | 2,9 % | 13 % |
| Lettland | 32,6 % | 40 % |
| Litauen | 15,0 % | 23 % |
| Luxemburg | 0,9 % | 11 % |
| Ungern | 4,3 % | 13 % |
| Malta | 0,0 % | 10 % |
| Nederländerna | 2,4 % | 14 % |
| Österrike | 23,3 % | 34 % |
| Polen | 7,2 % | 15 % |
| Portugal | 20,5 % | 31 % |
| Rumänien | 17,8 % | 24 % |
| Slovenien | 16,0 % | 25 % |
| Slovakien | 6,7 % | 14 % |
| Finland | 28,5 % | 38 % |
| Sverige | 39,8 % | 49 % |
| Förenade kungariket | 1,3 % | 15 % |

Andel energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) 2005 (S2005)

Mål beträffande andelen energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) 2020 (S2020)

Belgien

2,2 %

13 %

Bulgarien

9,4 %

16 %

Tjeckien

6,1 %

13 %

Danmark

17,0 %

30 %

Tyskland

5,8 %

18 %

Estland

18,0 %

25 %

Irland

3,1 %

16 %

Grekland

6,9 %

18 %

Spanien

8,7 %

20 %

Frankrike

10,3 %

23 %

Kroatien

12,6 %

20 %

Italien

5,2 %

17 %

Cypern

2,9 %

13 %

Lettland

32,6 %

40 %

Litauen

15,0 %

23 %

Luxemburg

0,9 %

11 %

Ungern

4,3 %

13 %

Malta

0,0 %

10 %

Nederländerna

2,4 %

14 %

Österrike

23,3 %

34 %

Polen

7,2 %

15 %

Portugal

20,5 %

31 %

Rumänien

17,8 %

24 %

Slovenien

16,0 %

25 %

Slovakien

6,7 %

14 %

Finland

28,5 %

38 %

Sverige

39,8 %

49 %

Förenade kungariket

1,3 %

15 %

---

(1)  För att det ska vara möjligt att uppnå de nationella målen i denna bilaga framhålls att man i riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd erkänner det fortsatta behovet av nationella stödmekanismer för främjande av energi från förnybara energikällor.

---

BILAGA II

NORMALISERINGSREGEL FÖR ATT REDOVISA EL FRÅN VATTENKRAFT OCH VINDKRAFT

Följande regel ska tillämpas vid redovisningen av el från vattenkraft i en medlemsstat:

(QN(norm))(CN[(/(i)(N 14))(QiCi)] 15) där

| N | = | referensår, |
| --- | --- | --- |
| QN(norm) | = | normaliserad el som producerats i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål, |
| Qi | = | mängden el som faktiskt producerats i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh, med undantag för den produktion i pumpkraftverk som kommer från vatten som tidigare pumpats upp, |
| Ci | = | den totala installerade kapaciteten, exklusive pumpad lagring, i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år i, mätt i MW. |

N

=

referensår,

QN(norm)

=

normaliserad el som producerats i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål,

Qi

=

mängden el som faktiskt producerats i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh, med undantag för den produktion i pumpkraftverk som kommer från vatten som tidigare pumpats upp,

Ci

=

den totala installerade kapaciteten, exklusive pumpad lagring, i samtliga vattenkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år i, mätt i MW.

Följande regel ska tillämpas vid redovisningen av el från landbaserad vindkraft i en medlemsstat:

(QN(norm))((CN CN 12)((/(i)(Nn))Qi(/(j)(Nn))(Cj Cj 12))) där

| N | = | referensår, |
| --- | --- | --- |
| QN(norm) | = | normaliserad el som producerats i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål, |
| Qi | = | mängden el som faktiskt producerats i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh, |
| Cj | = | den totala installerade kapaciteten i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år j, mätt i MW, |
| n | = | 4 eller det antal år som föregår år N och för vilka uppgifter om kapacitet och produktion finns tillgängliga för medlemsstaten i fråga, beroende på vilket som är lägst. |

N

=

referensår,

QN(norm)

=

normaliserad el som producerats i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål,

Qi

=

mängden el som faktiskt producerats i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh,

Cj

=

den totala installerade kapaciteten i samtliga landbaserade vindkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år j, mätt i MW,

n

=

4 eller det antal år som föregår år N och för vilka uppgifter om kapacitet och produktion finns tillgängliga för medlemsstaten i fråga, beroende på vilket som är lägst.

Följande regel ska tillämpas vid redovisningen av el från havsbaserad vindkraft i en medlemsstat:

(QN(norm))((CN CN 12)((/(i)(Nn))Qi(/(j)(Nn))(Cj Cj 12))) där

| N | = | referensår, |
| --- | --- | --- |
| QN(norm) | = | normaliserad el som producerats i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål, |
| Qi | = | mängden el som faktiskt producerats i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh, |
| Cj | = | den totala installerade kapaciteten i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år j, mätt i MW, |
| n | = | 4 eller det antal år som föregår år N och för vilka uppgifter om kapacitet och produktion finns tillgängliga för medlemsstaten i fråga, beroende på vilket som är lägst. |

N

=

referensår,

QN(norm)

=

normaliserad el som producerats i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år N, för redovisningsändamål,

Qi

=

mängden el som faktiskt producerats i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten under år i, mätt i GWh,

Cj

=

den totala installerade kapaciteten i samtliga havsbaserade vindkraftverk i medlemsstaten vid slutet av år j, mätt i MW,

n

=

4 eller det antal år som föregår år N och för vilka uppgifter om kapacitet och produktion finns tillgängliga för medlemsstaten i fråga, beroende på vilket som är lägst.

---

BILAGA III

ENERGIINNEHÅLL I BRÄNSLEN

| Bränsle | Energiinnehåll per viktenhet (effektivt värmevärde, MJ/kg) | Energiinnehåll per volymenhet (effektivt värmevärde, MJ/liter) |
| --- | --- | --- |
| BRÄNSLEN FRÅN BIOMASSA OCH/ELLER BEARBETNING AV BIOMASSA |
| Biopropan | 46 | 24 |
| Ren vegetabilisk olja (olja som framställs av oljeväxter genom pressning, extraktion eller liknande metoder, oraffinerad eller raffinerad men kemiskt oförändrad) | 37 | 34 |
| Biodiesel – fettsyrametylester (FAME) (metylester som framställs från olja med biomassa som ursprung) | 37 | 33 |
| Biodiesel – fettsyraetylester (FAEE) (etylester som framställs från olja med biomassa som ursprung) | 38 | 34 |
| Biogas som kan renas till naturgaskvalitet | 50 | — |
| Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för diesel | 44 | 34 |
| Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för bensin | 45 | 30 |
| Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för flygbränsle | 44 | 34 |
| Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för gasol (LPG) | 46 | 24 |
| Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för diesel | 43 | 36 |
| Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för bensin | 44 | 32 |
| Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för flygbränsle | 43 | 33 |
| Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för gasol (LPG) | 46 | 23 |
| FÖRNYBARA BRÄNSLEN SOM KAN FRAMSTÄLLAS FRÅN OLIKA FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR, INKLUSIVE BIOMASSA |
| Metanol från förnybara energikällor | 20 | 16 |
| Etanol från förnybara energikällor | 27 | 21 |
| Propanol från förnybara energikällor | 31 | 25 |
| Butanol från förnybara energikällor | 33 | 27 |
| Fischer-Tropsch-diesel (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten, att användas som ersättning för diesel) | 44 | 34 |
| Fischer-Tropsch-bensin (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten som framställs från biomassa, att användas som ersättning för bensin) | 44 | 33 |
| Fischer-Tropsch-flygbränsle (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten som framställs från biomassa, att användas som ersättning för flygbränsle) | 44 | 33 |
| Fischer-Tropsch-motorgas (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten, att användas som ersättning för gasol [LPG]) | 46 | 24 |
| Dimetyleter (DME) | 28 | 19 |
| Väte från förnybara energikällor | 120 | — |
| ETBE (etyltertiärbutyleter som framställs med etanol som råvara) | 36 (varav 37 % från förnybara energikällor) | 27 (varav 37 % från förnybara energikällor) |
| MTBE (metyltertiärbutyleter som framställs med metanol som råvara) | 35 (varav 22 % från förnybara energikällor) | 26 (varav 22 % från förnybara energikällor) |
| TAEE (tert-amyletyleter som framställs med etanol som råvara) | 38 (varav 29 % från förnybara energikällor) | 29 (varav 29 % från förnybara energikällor) |
| TAME (tert-amylmetyleter som framställs med metanol som råvara) | 36 (varav 18 % från förnybara energikällor) | 28 (varav 18 % från förnybara energikällor) |
| THxEE (tert-hexyletyleter som framställs med etanol som råvara) | 38 (varav 25 % från förnybara energikällor) | 30 (varav 25 % från förnybara energikällor) |
| THxME (tert-hexylmetyleter som framställs med metanol som råvara) | 38 (varav 14 % från förnybara energikällor) | 30 (varav 14 % från förnybara energikällor) |
| FOSSILA BRÄNSLEN |
| Bensin | 43 | 32 |
| Diesel | 43 | 36 |

Bränsle

Energiinnehåll per viktenhet (effektivt värmevärde, MJ/kg)

Energiinnehåll per volymenhet (effektivt värmevärde, MJ/liter)

BRÄNSLEN FRÅN BIOMASSA OCH/ELLER BEARBETNING AV BIOMASSA

Biopropan

46

24

Ren vegetabilisk olja (olja som framställs av oljeväxter genom pressning, extraktion eller liknande metoder, oraffinerad eller raffinerad men kemiskt oförändrad)

37

34

Biodiesel – fettsyrametylester (FAME) (metylester som framställs från olja med biomassa som ursprung)

37

33

Biodiesel – fettsyraetylester (FAEE) (etylester som framställs från olja med biomassa som ursprung)

38

34

Biogas som kan renas till naturgaskvalitet

50

—

Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för diesel

44

34

Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för bensin

45

30

Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för flygbränsle

44

34

Vätebehandlad olja (termokemiskt behandlad med väte) med biomassa som ursprung, att användas som ersättning för gasol (LPG)

46

24

Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för diesel

43

36

Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för bensin

44

32

Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för flygbränsle

43

33

Samprocessad olja (behandlad i ett raffinaderi, samtidigt med fossila bränslen) med biomassa eller pyrolyserad biomassa som ursprung, att användas som ersättning för gasol (LPG)

46

23

FÖRNYBARA BRÄNSLEN SOM KAN FRAMSTÄLLAS FRÅN OLIKA FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR, INKLUSIVE BIOMASSA

Metanol från förnybara energikällor

20

16

Etanol från förnybara energikällor

27

21

Propanol från förnybara energikällor

31

25

Butanol från förnybara energikällor

33

27

Fischer-Tropsch-diesel (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten, att användas som ersättning för diesel)

44

34

Fischer-Tropsch-bensin (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten som framställs från biomassa, att användas som ersättning för bensin)

44

33

Fischer-Tropsch-flygbränsle (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten som framställs från biomassa, att användas som ersättning för flygbränsle)

44

33

Fischer-Tropsch-motorgas (ett syntetiskt kolväte eller en blandning av syntetiska kolväten, att användas som ersättning för gasol [LPG])

46

24

Dimetyleter (DME)

28

19

Väte från förnybara energikällor

120

—

ETBE (etyltertiärbutyleter som framställs med etanol som råvara)

36 (varav 37 % från förnybara energikällor)

27 (varav 37 % från förnybara energikällor)

MTBE (metyltertiärbutyleter som framställs med metanol som råvara)

35 (varav 22 % från förnybara energikällor)

26 (varav 22 % från förnybara energikällor)

TAEE (tert-amyletyleter som framställs med etanol som råvara)

38 (varav 29 % från förnybara energikällor)

29 (varav 29 % från förnybara energikällor)

TAME (tert-amylmetyleter som framställs med metanol som råvara)

36 (varav 18 % från förnybara energikällor)

28 (varav 18 % från förnybara energikällor)

THxEE (tert-hexyletyleter som framställs med etanol som råvara)

38 (varav 25 % från förnybara energikällor)

30 (varav 25 % från förnybara energikällor)

THxME (tert-hexylmetyleter som framställs med metanol som råvara)

38 (varav 14 % från förnybara energikällor)

30 (varav 14 % från förnybara energikällor)

FOSSILA BRÄNSLEN

Bensin

43

32

Diesel

43

36

---

BILAGA IV

CERTIFIERING AV INSTALLATÖRER

De certifieringssystem eller motsvarande kvalificeringssystem som avses i artikel 18.3 ska grundas på följande kriterier:

| 1. | Certifierings- eller kvalificeringsprocessen ska vara transparent och tydligt beskriven av medlemsstaten eller av det administrativa organ som medlemsstaten utsett. |
| --- | --- |

1.

Certifierings- eller kvalificeringsprocessen ska vara transparent och tydligt beskriven av medlemsstaten eller av det administrativa organ som medlemsstaten utsett.

| 2. | Installatörer av energi från biomassa, värmepumpar, ytnära jordvärme och solceller och solfångare ska certifieras genom ett ackrediterat utbildningsprogram eller av en ackrediterad utbildningsleverantör. |
| --- | --- |

2.

Installatörer av energi från biomassa, värmepumpar, ytnära jordvärme och solceller och solfångare ska certifieras genom ett ackrediterat utbildningsprogram eller av en ackrediterad utbildningsleverantör.

| 3. | Ackrediteringen av utbildningsprogrammet eller utbildningsleverantören ska göras av medlemsstaterna eller av det administrativa organ som dessa utsett. Det ackrediterande organet ska se till att det utbildningsprogram som utbildningsleverantören tillhandahåller har såväl kontinuitet som regional eller nationell täckning. Utbildningsleverantören ska ha lämplig teknisk utrustning för att ge praktisk utbildning, inklusive viss laboratorieutrustning eller liknande. Utbildningsleverantören ska också, förutom den grundläggande utbildningen, tillhandahålla kortare repetitionskurser i aktuella frågor, inklusive ny teknik, för att möjliggöra livslångt lärande om installationsarbete. Utbildningsleverantören kan vara tillverkaren av utrustningen eller systemet, institut eller organisationer. |
| --- | --- |

3.

Ackrediteringen av utbildningsprogrammet eller utbildningsleverantören ska göras av medlemsstaterna eller av det administrativa organ som dessa utsett. Det ackrediterande organet ska se till att det utbildningsprogram som utbildningsleverantören tillhandahåller har såväl kontinuitet som regional eller nationell täckning. Utbildningsleverantören ska ha lämplig teknisk utrustning för att ge praktisk utbildning, inklusive viss laboratorieutrustning eller liknande. Utbildningsleverantören ska också, förutom den grundläggande utbildningen, tillhandahålla kortare repetitionskurser i aktuella frågor, inklusive ny teknik, för att möjliggöra livslångt lärande om installationsarbete. Utbildningsleverantören kan vara tillverkaren av utrustningen eller systemet, institut eller organisationer.

| 4. | Utbildningen för att certifiera eller kvalificera en installatör ska innehålla teoretiska och praktiska moment. I slutet av utbildningen ska installatören ha nödvändiga färdigheter för att installera den utrustning och de system som motsvarar kundens behov av prestanda och funktionssäkerhet, uppvisa god yrkesskicklighet samt följa alla gällande normer och standarder, inklusive dem som gäller energi- och miljömärkning. |
| --- | --- |

4.

Utbildningen för att certifiera eller kvalificera en installatör ska innehålla teoretiska och praktiska moment. I slutet av utbildningen ska installatören ha nödvändiga färdigheter för att installera den utrustning och de system som motsvarar kundens behov av prestanda och funktionssäkerhet, uppvisa god yrkesskicklighet samt följa alla gällande normer och standarder, inklusive dem som gäller energi- och miljömärkning.

| 5. | Utbildningen ska avslutas med ett prov, och de deltagare som klarar provet ska få ett intyg eller en kvalificering. Provet ska innehålla ett praktiskt moment där deltagarna får visa att de kan installera värmepannor eller kaminer som eldas med biomassa, värmepumpar, ytnära jordvärme, solceller eller solfångare. |
| --- | --- |

5.

Utbildningen ska avslutas med ett prov, och de deltagare som klarar provet ska få ett intyg eller en kvalificering. Provet ska innehålla ett praktiskt moment där deltagarna får visa att de kan installera värmepannor eller kaminer som eldas med biomassa, värmepumpar, ytnära jordvärme, solceller eller solfångare.

| 6. | I de certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssystem som avses i artikel 18.3 ska följande riktlinjer vederbörligen beaktas:






  a) | Ackrediterade utbildningsprogram bör erbjudas installatörer med yrkeserfarenhet som har genomgått, eller som håller på att genomgå, någon av följande utbildningar:






  i) | För installatörer av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa: utbildning som rörmokare, rörläggare eller värmeingenjör, eller som tekniker med specialisering på sanitets-, värme- eller kylutrustning. |
| --- | --- | --- | --- |

6.

I de certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssystem som avses i artikel 18.3 ska följande riktlinjer vederbörligen beaktas:

a)

Ackrediterade utbildningsprogram bör erbjudas installatörer med yrkeserfarenhet som har genomgått, eller som håller på att genomgå, någon av följande utbildningar:

i)

För installatörer av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa: utbildning som rörmokare, rörläggare eller värmeingenjör, eller som tekniker med specialisering på sanitets-, värme- eller kylutrustning.

| ii) | För installatörer av värmepumpar: utbildning som rörmokare eller kylingenjör och med grundläggande färdigheter inom el och rörmokeri (kapning av rör, lödning och limning av rörskarvar, värmeisolering, tätning av kopplingar, läckagetester samt installation av värme- och kylsystem). |
| --- | --- |

ii)

För installatörer av värmepumpar: utbildning som rörmokare eller kylingenjör och med grundläggande färdigheter inom el och rörmokeri (kapning av rör, lödning och limning av rörskarvar, värmeisolering, tätning av kopplingar, läckagetester samt installation av värme- och kylsystem).

| iii) | När det gäller installatörer av solceller och solfångare: utbildning som rörmokare eller elektriker och med färdigheter inom rörmokeri, el och takläggning, inklusive kunskaper i lödning och limning av rörskarvar, tätning av kopplingar samt läckagetester (rörmokeri), färdigheter när det gäller elinstallation samt kännedom om vanliga takmaterial, stänkbleck o. dyl. samt vanliga tätningsmetoder. |
| --- | --- |

iii)

När det gäller installatörer av solceller och solfångare: utbildning som rörmokare eller elektriker och med färdigheter inom rörmokeri, el och takläggning, inklusive kunskaper i lödning och limning av rörskarvar, tätning av kopplingar samt läckagetester (rörmokeri), färdigheter när det gäller elinstallation samt kännedom om vanliga takmaterial, stänkbleck o. dyl. samt vanliga tätningsmetoder.

| iv) | Yrkesutbildning som ger installatören relevanta färdigheter motsvarande 3 års utbildning i de färdigheter som anges i led a, b eller c, inklusive både teoriundervisning och utbildning på en arbetsplats. |
| --- | --- |

iv)

Yrkesutbildning som ger installatören relevanta färdigheter motsvarande 3 års utbildning i de färdigheter som anges i led a, b eller c, inklusive både teoriundervisning och utbildning på en arbetsplats.

| b) | Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa bör ge en överblick över marknadsläget för biomassa och täcka ekologiska aspekter, biodrivmedel, logistik, brandskydd och därtill kopplade stöd och subventioner, förbränningsmetoder, eldningssystem, optimala hydrauliska lösningar, kostnads- och lönsamhetskalkyler, samt utformning, installation och underhåll av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för biomassateknik och biodrivmedel, t.ex. pellets, samt om nationell rätt och unionsrätt som gäller biomassa. |
| --- | --- |

b)

Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa bör ge en överblick över marknadsläget för biomassa och täcka ekologiska aspekter, biodrivmedel, logistik, brandskydd och därtill kopplade stöd och subventioner, förbränningsmetoder, eldningssystem, optimala hydrauliska lösningar, kostnads- och lönsamhetskalkyler, samt utformning, installation och underhåll av värmepannor och kaminer som eldas med biomassa. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för biomassateknik och biodrivmedel, t.ex. pellets, samt om nationell rätt och unionsrätt som gäller biomassa.

| c) | Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av värmepumpar bör ge en överblick över marknadsläget för värmepumpar och täcka geotermiska resurser och marktemperaturer i olika regioner, identifiering av jord- och bergarter med avseende på värmeledningsförmåga, bestämmelser om utnyttjande av geotermiska resurser, möjligheter att använda värmepumpar i byggnader och fastställande av vilket värmepumpssystem som är lämpligast, kunskap om deras tekniska krav, säkerhet, luftfiltrering, sammankoppling med värmekällan och systemets utformning. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för värmepumpar samt om tillämplig nationell rätt och unionsrätt. Installatören bör ha följande nyckelkompetenser:






  i) | En grundläggande förståelse av de fysikaliska och operativa principerna för en värmepump, inklusive egenskaperna hos värmepumpens cirkulationssystem, nämligen förhållandet mellan låg temperatur hos värmesänkan, hög temperatur hos värmekällan, och systemets effektivitet, samt bestämning av värmefaktorn och årsvärmefaktorn (SPF). |
| --- | --- | --- |

c)

Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av värmepumpar bör ge en överblick över marknadsläget för värmepumpar och täcka geotermiska resurser och marktemperaturer i olika regioner, identifiering av jord- och bergarter med avseende på värmeledningsförmåga, bestämmelser om utnyttjande av geotermiska resurser, möjligheter att använda värmepumpar i byggnader och fastställande av vilket värmepumpssystem som är lämpligast, kunskap om deras tekniska krav, säkerhet, luftfiltrering, sammankoppling med värmekällan och systemets utformning. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för värmepumpar samt om tillämplig nationell rätt och unionsrätt. Installatören bör ha följande nyckelkompetenser:

i)

En grundläggande förståelse av de fysikaliska och operativa principerna för en värmepump, inklusive egenskaperna hos värmepumpens cirkulationssystem, nämligen förhållandet mellan låg temperatur hos värmesänkan, hög temperatur hos värmekällan, och systemets effektivitet, samt bestämning av värmefaktorn och årsvärmefaktorn (SPF).

| ii) | Förståelse av de olika komponenterna i värmepumpens cirkulationssystem och deras funktion, inklusive kompressor, expansionsventil, förångare, kondensor, fixturer och kopplingar, smörjolja, köldmedium samt möjligheterna till överhettning, underkylning och kylning med värmepumpar. |
| --- | --- |

ii)

Förståelse av de olika komponenterna i värmepumpens cirkulationssystem och deras funktion, inklusive kompressor, expansionsventil, förångare, kondensor, fixturer och kopplingar, smörjolja, köldmedium samt möjligheterna till överhettning, underkylning och kylning med värmepumpar.

| iii) | Förmåga att välja och dimensionera komponenter i typiska installationssituationer, inklusive bestämning av standardvärden för värmelasten i olika byggnader och för varmvattenproduktion baserat på energianvändningen, beräkning av värmepumpens kapacitet utifrån värmelasten för varmvattenproduktion och byggnadens lagringsmassa samt i händelse av diskontinuerlig strömförsörjning, val av komponenter till ackumulatortanken och beräkning av tankens volym samt integrering av ett extra värmesystem. |
| --- | --- |

iii)

Förmåga att välja och dimensionera komponenter i typiska installationssituationer, inklusive bestämning av standardvärden för värmelasten i olika byggnader och för varmvattenproduktion baserat på energianvändningen, beräkning av värmepumpens kapacitet utifrån värmelasten för varmvattenproduktion och byggnadens lagringsmassa samt i händelse av diskontinuerlig strömförsörjning, val av komponenter till ackumulatortanken och beräkning av tankens volym samt integrering av ett extra värmesystem.

| d) | Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av solceller och solfångare bör ge en överblick över marknadsläget för solenergiprodukter samt kostnads- och lönsamhetskalkyler och täcka ekologiska aspekter, komponenter, egenskaper hos och dimensionering av solenergisystem, val av rätt system och dimensionering av komponenter, beräkning av värmebehovet, brandskydd och därtill kopplade stöd och subventioner samt utformning, installation och underhåll av solceller och solfångare. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för teknik och certifiering, t.ex. Solar Keymark, samt om nationell rätt och unionsrätt. Installatören bör ha följande nyckelkompetenser:






  i) | Förmåga att arbeta säkert med de redskap och den utrustning som krävs, att följa normer och standarder för säkerhet, och att uppmärksamma sådana risker vid rörmokeri, elarbeten m.m. som är förbundna med solenergiinstallationer. |
| --- | --- | --- |

d)

Den teoretiska delen av utbildningen för installatörer av solceller och solfångare bör ge en överblick över marknadsläget för solenergiprodukter samt kostnads- och lönsamhetskalkyler och täcka ekologiska aspekter, komponenter, egenskaper hos och dimensionering av solenergisystem, val av rätt system och dimensionering av komponenter, beräkning av värmebehovet, brandskydd och därtill kopplade stöd och subventioner samt utformning, installation och underhåll av solceller och solfångare. Utbildningen bör också ge goda kunskaper om samtliga europeiska standarder för teknik och certifiering, t.ex. Solar Keymark, samt om nationell rätt och unionsrätt. Installatören bör ha följande nyckelkompetenser:

i)

Förmåga att arbeta säkert med de redskap och den utrustning som krävs, att följa normer och standarder för säkerhet, och att uppmärksamma sådana risker vid rörmokeri, elarbeten m.m. som är förbundna med solenergiinstallationer.

| ii) | Förmåga att identifiera sådana system och komponenter som utmärker aktiva och passiva system, inklusive den mekaniska konstruktionen, samt att bestämma komponenternas läge och hela systemets utformning och sammansättning. |
| --- | --- |

ii)

Förmåga att identifiera sådana system och komponenter som utmärker aktiva och passiva system, inklusive den mekaniska konstruktionen, samt att bestämma komponenternas läge och hela systemets utformning och sammansättning.

| iii) | Förmåga att avgöra hur stor installationsyta som krävs, riktning och lutning på solceller och solfångare med beaktande av skuggning, solexponering, strukturell integritet, installationens lämplighet för byggnaden och klimatet, val av lämplig installationsmetod för olika typer av tak samt jämvikt för den systemutrustning som krävs för installationen. |
| --- | --- |

iii)

Förmåga att avgöra hur stor installationsyta som krävs, riktning och lutning på solceller och solfångare med beaktande av skuggning, solexponering, strukturell integritet, installationens lämplighet för byggnaden och klimatet, val av lämplig installationsmetod för olika typer av tak samt jämvikt för den systemutrustning som krävs för installationen.

| iv) | När det gäller solcellssystem krävs särskilt förmåga att anpassa den elektriska utformningen, inklusive att bestämma normal belastningsström, välja lämpliga typer av ledare och lämplig märkkapacitet för varje elektrisk krets, bestämma lämplig storlek, märkkapacitet och placering för all ansluten utrustning och alla delsystem samt välja en lämplig sammankopplingspunkt. |
| --- | --- |

iv)

När det gäller solcellssystem krävs särskilt förmåga att anpassa den elektriska utformningen, inklusive att bestämma normal belastningsström, välja lämpliga typer av ledare och lämplig märkkapacitet för varje elektrisk krets, bestämma lämplig storlek, märkkapacitet och placering för all ansluten utrustning och alla delsystem samt välja en lämplig sammankopplingspunkt.

| e) | Intyget som utfärdas till installatörerna bör vara tidsbegränsat, så att det krävs att man går en repetitionskurs för att få behålla certifieringen. |
| --- | --- |

e)

Intyget som utfärdas till installatörerna bör vara tidsbegränsat, så att det krävs att man går en repetitionskurs för att få behålla certifieringen.

---

BILAGA V

BESTÄMMELSER FÖR BERÄKNING AV VÄXTHUSGASPÅVERKAN AV BIODRIVMEDEL, FLYTANDE BIOBRÄNSLEN OCH DERAS FOSSILA MOTSVARIGHETER

A.   TYPISKA VÄRDEN OCH NORMALVÄRDEN FÖR BIODRIVMEDEL NÄR DE PRODUCERAS UTAN NÅGRA NETTOUTSLÄPP AV KOLDIOXIDEKVIVALENTER TILL FÖLJD AV FÖRÄNDRAD MARKANVÄNDNING

| Produktionskedja för biodrivmedel | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 67 % | 59 % |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 77 % | 73 % |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 73 % | 68 % |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 79 % | 76 % |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 58 % | 47 % |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 71 % | 64 % |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 48 % | 40 % |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 55 % | 48 % |
| Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 40 % | 28 % |
| Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 69 % | 68 % |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 47 % | 38 % |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 53 % | 46 % |
| Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk) | 37 % | 24 % |
| Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*)) | 67 % | 67 % |
| Etanol av sockerrör | 70 % | 70 % |
| ETBE (etyltertiärbutyleter), andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE (tert-amyletyleter), andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 52 % | 47 % |
| Biodiesel av solros | 57 % | 52 % |
| Biodiesel av sojabönor | 55 % | 50 % |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 32 % | 19 % |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 51 % | 45 % |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 88 % | 84 % |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**) | 84 % | 78 % |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 51 % | 47 % |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 58 % | 54 % |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 55 % | 51 % |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 34 % | 22 % |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 53 % | 49 % |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 87 % | 83 % |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**) | 83 % | 77 % |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 59 % | 57 % |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 65 % | 64 % |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 63 % | 61 % |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 40 % | 30 % |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 59 % | 57 % |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 98 % | 98 % |
| (*) | Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen. |

Produktionskedja för biodrivmedel

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

67 %

59 %

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

77 %

73 %

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

73 %

68 %

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

79 %

76 %

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

58 %

47 %

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

71 %

64 %

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

48 %

40 %

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

55 %

48 %

Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

40 %

28 %

Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

69 %

68 %

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

47 %

38 %

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

53 %

46 %

Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk)

37 %

24 %

Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*))

67 %

67 %

Etanol av sockerrör

70 %

70 %

ETBE (etyltertiärbutyleter), andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE (tert-amyletyleter), andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

52 %

47 %

Biodiesel av solros

57 %

52 %

Biodiesel av sojabönor

55 %

50 %

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

32 %

19 %

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

51 %

45 %

Biodiesel av avfall i form av matolja

88 %

84 %

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**)

84 %

78 %

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

51 %

47 %

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

58 %

54 %

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

55 %

51 %

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

34 %

22 %

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

53 %

49 %

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

87 %

83 %

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**)

83 %

77 %

Ren vegetabilisk olja av raps

59 %

57 %

Ren vegetabilisk olja av solros

65 %

64 %

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

63 %

61 %

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

40 %

30 %

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

59 %

57 %

Ren olja av avfall i form av matolja

98 %

98 %

(*)

Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen.

| (**) | Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 (1), för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas. |
| --- | --- |

(**)

Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 (1), för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

B.   UPPSKATTADE TYPISKA VÄRDEN RESPEKTIVE NORMALVÄRDEN FÖR FRAMTIDA BIODRIVMEDEL SOM INTE, ELLER BARA I FÖRSUMBAR OMFATTNING, FANNS PÅ MARKNADEN UNDER 2016, NÄR DE PRODUCERAS UTAN NÅGRA NETTOUTSLÄPP AV KOLDIOXIDEKVIVALENTER TILL FÖLJD AV FÖRÄNDRAD MARKANVÄNDNING

| Produktionskedja för biodrivmedel | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 85 % | 83 % |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 85 % | 85 % |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 82 % | 82 % |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 85 % | 85 % |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 82 % | 82 % |
| Dimetyleter (DME)av virkesavfall i fristående anläggningar | 86 % | 86 % |
| Dimetyleter (DME)av odlad skog i fristående anläggningar | 83 % | 83 % |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 86 % | 86 % |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 83 % | 83 % |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 89 % | 89 % |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 89 % | 89 % |
| Dimetyleter (DME)av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 89 % | 89 % |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 89 % | 89 % |
| MTBE (metyltertiärbutyleter), andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Etanol av vetehalm

85 %

83 %

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

85 %

85 %

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

82 %

82 %

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

85 %

85 %

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

82 %

82 %

Dimetyleter (DME)av virkesavfall i fristående anläggningar

86 %

86 %

Dimetyleter (DME)av odlad skog i fristående anläggningar

83 %

83 %

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

86 %

86 %

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

83 %

83 %

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

89 %

89 %

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

89 %

89 %

Dimetyleter (DME)av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

89 %

89 %

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

89 %

89 %

MTBE (metyltertiärbutyleter), andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

C.   METOD

| 1. | Växthusgasutsläppen från produktion och användning av drivmedel, biodrivmedel och flytande biobränslen ska beräknas enligt följande:






  a) | Växthusgasutsläppen från produktion och användning av biodrivmedel ska beräknas enligt följande:
  E = eec + el + ep + etd + eu – esca – eccs – eccr,
  där







  E | = | totala utsläpp från användningen av bränslet, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| eec | = | utsläpp från utvinning eller odling av råvaror, |
| el | = | på år fördelade utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning, |
| ep | = | utsläpp från bearbetning, |
| etd | = | utsläpp från transport och distribution, |
| eu | = | utsläpp från bränsle som används, |
| esca | = | utsläppsminskningar genom beständig inlagring av kol i marken genom förbättrade jordbruksmetoder, |
| eccs | = | utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och |
| eccr | = | utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid. |

1.

a)

Växthusgasutsläppen från produktion och användning av biodrivmedel ska beräknas enligt följande:

E = eec + el + ep + etd + eu – esca – eccs – eccr,

där

E

=

totala utsläpp från användningen av bränslet,

eec

=

utsläpp från utvinning eller odling av råvaror,

el

=

på år fördelade utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning,

ep

=

utsläpp från bearbetning,

etd

=

utsläpp från transport och distribution,

eu

=

utsläpp från bränsle som används,

esca

=

utsläppsminskningar genom beständig inlagring av kol i marken genom förbättrade jordbruksmetoder,

eccs

=

utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och

eccr

=

utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid.

Utsläpp från tillverkning av maskiner och utrustning ska inte räknas med.

| b) | Utsläppen av växthusgaser från produktion och användning av flytande biobränslen ska beräknas på samma sätt som för biodrivmedel (E), men med det tillägg som krävs för att ta med energiomvandlingen till den el och/eller värme och kyla som produceras, enligt följande:






  i) | För energianläggningar som bara tillhandahåller värme: |
| --- | --- | --- |

b)

Utsläppen av växthusgaser från produktion och användning av flytande biobränslen ska beräknas på samma sätt som för biodrivmedel (E), men med det tillägg som krävs för att ta med energiomvandlingen till den el och/eller värme och kyla som produceras, enligt följande:

i)

För energianläggningar som bara tillhandahåller värme:

Formula

| ii) | För energianläggningar som bara tillhandahåller el:





  där







  ECh,el | = | totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten, |
| --- | --- | --- | --- |
| E | = | totala utsläpp av växthusgaser från det flytande biobränslet före slutomvandling, |
| ηel | = | elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda flytande biobränslet, baserat på dess energiinnehåll, |
| ηh | = | värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda flytande biobränslet, baserat på dess energiinnehåll. |

ii)

För energianläggningar som bara tillhandahåller el:

Formula

där

ECh,el

=

totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten,

E

=

totala utsläpp av växthusgaser från det flytande biobränslet före slutomvandling,

ηel

=

elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda flytande biobränslet, baserat på dess energiinnehåll,

ηh

=

värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda flytande biobränslet, baserat på dess energiinnehåll.

| iii) | För el eller mekanisk energi från energianläggningar som tillhandahåller nyttiggjord värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi: |
| --- | --- |

iii)

För el eller mekanisk energi från energianläggningar som tillhandahåller nyttiggjord värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:

Formula

| iv) | För nyttiggjord värme från energianläggningar som tillhandahåller värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:





  där







  ECh,el | = | totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten, |
| --- | --- | --- | --- |
| E | = | totala utsläpp av växthusgaser från det flytande biobränslet före slutomvandling, |
| ηel | = | elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll, |
| ηh | = | värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll. |
| Cel | = | andel exergi i elen, och/eller mekanisk energi, sätts till 100 % (Cel = 1), |
| Ch | = | Carnot-effektivitet (andel exergi i nyttiggjord värme). |

iv)

För nyttiggjord värme från energianläggningar som tillhandahåller värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:

Formula

där

ECh,el

=

totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten,

E

=

totala utsläpp av växthusgaser från det flytande biobränslet före slutomvandling,

ηel

=

elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll,

ηh

=

värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll.

Cel

=

andel exergi i elen, och/eller mekanisk energi, sätts till 100 % (Cel = 1),

Ch

=

Carnot-effektivitet (andel exergi i nyttiggjord värme).

Carnot-effektiviteten Ch för nyttiggjord värme vid olika temperaturer definieras som

Formula

där

| Th | = | temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten, |
| --- | --- | --- |
| T0 | = | Omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C). |

Th

=

temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten,

T0

=

Omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C).

Om överskottsvärmen exporteras för uppvärmning av byggnader får, vid en temperatur lägre än 150 °C (423,15 kelvin), Ch alternativt definieras på följande sätt:

| Ch | = | Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546 |
| --- | --- | --- |

Ch

=

Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546

Vid tillämpningen av denna beräkning gäller följande definitioner:

| a) | kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi, |
| --- | --- |

a)

kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi,

| b) | nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning och kylning, |
| --- | --- |

b)

nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning och kylning,

| c) | ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor. |
| --- | --- |

c)

ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor.

| 2. | Växthusgasutsläpp från biodrivmedel och flytande biobränslen ska uttryckas på följande sätt:






  a) | Växthusgasutsläpp från biodrivmedel, E, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ bränsle, g CO2eq/MJ. |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Växthusgasutsläpp från biodrivmedel, E, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ bränsle, g CO2eq/MJ.

| b) | Växthusgasutsläpp från flytande biobränslen, EC, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ slutlig energiprodukt (värme eller el), g CO2eq/MJ. |
| --- | --- |

b)

Växthusgasutsläpp från flytande biobränslen, EC, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ slutlig energiprodukt (värme eller el), g CO2eq/MJ.

När värme och kyla produceras tillsammans med el ska utsläppen tilldelas värme respektive el (som i punkt 1 b), oavsett om värmen faktiskt utnyttjas för uppvärmningsändamål eller för kylning (2).

Om utsläppen av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, uttrycks i gram koldioxidekvivalenter per ton torr bränsleråvara ska omvandlingen till gram koldioxidekvivalenter per MJ bränsle, g CO2eq/MJ beräknas enligt följande (3):

Formula

där

Formula

Formula

Utsläpp per ton torr bränsleråvara (feedstock) ska beräknas enligt följande:

Formula

| 3. | De minskade växthusgasutsläppen från biodrivmedel och flytande biobränslen ska beräknas enligt följande:






  a) | Minskade växthusgasutsläpp från biodrivmedel:
  UTSLÄPPSMINSKNING = (E F(t) – E B)/E F(t),
  där







  EB | = | totala utsläpp från biodrivmedlet, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| EF(t) | = | totala utsläpp från den fossila motsvarigheten till drivmedlet |

3.

a)

Minskade växthusgasutsläpp från biodrivmedel:

UTSLÄPPSMINSKNING = (E F(t) – E B)/E F(t),

där

EB

=

totala utsläpp från biodrivmedlet,

EF(t)

=

totala utsläpp från den fossila motsvarigheten till drivmedlet

| b) | Minskade växthusgasutsläpp från värme och kyla samt el som produceras från flytande biobränslen:
  UTSLÄPPSMINSKNING = (ECF(h&c,el) – ECB(h&c,el)/ECF (h&c,el),
  där







  ECB(h&c,el) | = | totala utsläpp från värmen eller elen, och |
| --- | --- | --- | --- |
| ECF(h&c,el) | = | totala utsläpp från den fossila motsvarigheten till nyttiggjord värme eller el. |

b)

Minskade växthusgasutsläpp från värme och kyla samt el som produceras från flytande biobränslen:

UTSLÄPPSMINSKNING = (ECF(h&c,el) – ECB(h&c,el)/ECF (h&c,el),

där

ECB(h&c,el)

=

totala utsläpp från värmen eller elen, och

ECF(h&c,el)

=

totala utsläpp från den fossila motsvarigheten till nyttiggjord värme eller el.

| 4. | De växthusgaser som omfattas av punkt 1 är CO2, N2O och CH4. Vid beräkningen av koldioxidekvivalenter ska följande värden användas för dessa gaser:







  CO2 | : | 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| N2O | : | 298 |
| CH4 | : | 25 |

4.

CO2

:

1

N2O

:

298

CH4

:

25

| 5. | Utsläpp från extraktion och odling av råvaror, eec, ska omfatta utsläpp från själva extraktions- och odlingsprocessen, från insamlingen, torkningen och lagringen av råvaror, från avfall och utlakning, och från produktionen av kemikalier eller produkter som används vid uttag eller odling. Avskiljning av koldioxid vid odlingen av råvaror ska inte räknas med. Då man uppskattar utsläppen från odling av biomassa i jordbruket är det tillåtet att, i stället för faktiska värden, utgå från de regionala medelvärden för utsläpp från odling som ingår i de rapporter som avses i artikel 31.4 eller den information om disaggregerade normalvärden för utsläpp från odling som ingår i denna bilaga. I brist på relevant information i dessa rapporter är det tillåtet att beräkna medelvärden baserade på lokala jordbruksmetoder, t.ex. baserat på data från en grupp av gårdar, som ett alternativ till att använda faktiska värden. |
| --- | --- |

5.

| 6. | I den beräkning som avses i punkt 1 a ska minskade växthusgasutsläpp genom förbättrade jordbruksmetoder, esca, såsom övergång till begränsad jordbearbetning eller direkt sådd, förbättrat växelbruk, användning av täckgrödor, inklusive hantering av restprodukter från jordbruk och användning av organiska jordförbättringsmedel (t.ex. kompost och rötrester från fermentering av gödsel), beaktas endast om det tillhandahålls pålitliga och kontrollerbara bevis för att inlagringen av kol i marken har ökat, eller om det är rimligt att förvänta sig att den har ökat under den period då de berörda råvarorna odlades, samtidigt som hänsyn tas till utsläppen om dessa metoder leder till ökad användning av gödningsmedel och bekämpningsmedel (4). |
| --- | --- |

6.

| 7. | De årliga utsläppen från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning, el, ska beräknas genom att de totala utsläppen fördelas jämnt över 20 år. Följande formel ska användas:
  el = (CSR – CSA) × 3,664 × 1/20 × 1/P – eB, (5)

  där







  el | = | årligt växthusgasutsläpp från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning (uttryckt som massan (gram) koldioxidekvivalenter per enhet energi från biodrivmedel eller flytande biobränsle (megajoule)); åkermark
   (6) och jordbruksmark
   (7) för fleråriga grödor ska betraktas som en och samma markanvändning, |
| --- | --- | --- | --- |
| CSR | = | kollager per ytenhet för referensmarkanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation); referensmarkanvändningen är den användning som marken hade antingen i januari 2008 eller 20 år innan råvaran erhölls, beroende på vilket som inträffar senare, |
| CSA | = | kollager per ytenhet för den faktiska markanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation); om kollagret ackumuleras under mer än ett år ska det värde som tilldelas CSA vara det beräknade lagret per ytenhet efter 20 år eller när grödan når mognad, beroende på vilket som inträffar först. |
| P | = | grödans produktivitet (uttryckt som mängden energi från biodrivmedel och flytande biobränslen per ytenhet per år), |
| eB | = | bonus på 29 g CO2eq/MJ biodrivmedel eller flytande biobränsle, om biomassa erhålls från återställd skadad mark under de förutsättningar som fastställs i punkt 8. |

7.

el = (CSR – CSA) × 3,664 × 1/20 × 1/P – eB, (5)

där

el

=

årligt växthusgasutsläpp från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning (uttryckt som massan (gram) koldioxidekvivalenter per enhet energi från biodrivmedel eller flytande biobränsle (megajoule)); åkermark
   (6) och jordbruksmark
   (7) för fleråriga grödor ska betraktas som en och samma markanvändning,

CSR

=

kollager per ytenhet för referensmarkanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation); referensmarkanvändningen är den användning som marken hade antingen i januari 2008 eller 20 år innan råvaran erhölls, beroende på vilket som inträffar senare,

CSA

=

kollager per ytenhet för den faktiska markanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation); om kollagret ackumuleras under mer än ett år ska det värde som tilldelas CSA vara det beräknade lagret per ytenhet efter 20 år eller när grödan når mognad, beroende på vilket som inträffar först.

P

=

grödans produktivitet (uttryckt som mängden energi från biodrivmedel och flytande biobränslen per ytenhet per år),

eB

=

bonus på 29 g CO2eq/MJ biodrivmedel eller flytande biobränsle, om biomassa erhålls från återställd skadad mark under de förutsättningar som fastställs i punkt 8.

| 8. | Bonusen på 29 g CO2eq/MJ ska beviljas om det kan styrkas att marken






  a) | i januari 2008 inte användes för jordbruk eller annan verksamhet, och |
| --- | --- | --- |

8.

a)

i januari 2008 inte användes för jordbruk eller annan verksamhet, och

| b) | utgör allvarligt skadad mark, inklusive mark som tidigare användes för jordbruk. |
| --- | --- |

b)

utgör allvarligt skadad mark, inklusive mark som tidigare användes för jordbruk.

Bonusen på 29 g CO2eq/MJ ska vara tillämplig upp till 20 år från och med dagen för omställning av marken till jordbruk, om en regelbunden ökning av kollagret och en betydande minskning av erosionen för mark enligt led b säkerställs.

| 9. | Allvarligt skadad mark: mark som under en längre tid antingen har försaltats i betydande omfattning eller vars halt av organiska ämnen varit särskilt låg och som drabbats av kraftig erosion. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommissionen ska senast den 31 december 2020 se över riktlinjerna för beräkning av kollager i mark (8) med utgångspunkt i 2006 års IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories – volym 4 och i enlighet med förordning (EU) nr 525/2013 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 (9). Kommissionens riktlinjer ska ligga till grund för beräkningen av kollager på land vid tillämpningen av detta direktiv. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Utsläpp från bearbetning, ep, omfattar utsläpp från själva bearbetningen, från avfall och utlakning, och från produktionen av kemikalier och produkter som används vid bearbetningen, däribland de koldioxidutsläpp som motsvarar halten kol i fossila insatsvaror, oberoende av om dessa faktiskt förbränts vid processen.
  När man ska redovisa användningen av sådan el som inte producerats i bränsleproduktionsanläggningen ska växthusgasutsläppen vid produktion och distribution av denna el antas motsvara de genomsnittliga utsläppen vid produktion och distribution av el i en angiven region. Med undantag från denna bestämmelse får producenter använda sig av ett genomsnittsvärde för en enskild anläggning för elproduktion när det gäller el som producerats av den anläggningen, förutsatt att den inte är ansluten till elnätet.
  Utsläpp från bearbetning ska inbegripa utsläpp från torkning av mellanliggande produkter och material om detta är relevant. |
| --- | --- |

11.

När man ska redovisa användningen av sådan el som inte producerats i bränsleproduktionsanläggningen ska växthusgasutsläppen vid produktion och distribution av denna el antas motsvara de genomsnittliga utsläppen vid produktion och distribution av el i en angiven region. Med undantag från denna bestämmelse får producenter använda sig av ett genomsnittsvärde för en enskild anläggning för elproduktion när det gäller el som producerats av den anläggningen, förutsatt att den inte är ansluten till elnätet.

Utsläpp från bearbetning ska inbegripa utsläpp från torkning av mellanliggande produkter och material om detta är relevant.

| 12. | Utsläpp från transporter och distribution, etd, ska omfatta utsläpp från transport av råvaror och halvfabrikat och från lagring och distribution av färdigt material. Utsläpp från transporter och distribution som ska beaktas enligt punkt 5 ska inte omfattas av den här punkten. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Utsläpp från bränsle som används, eu, ska antas vara noll för biodrivmedel och flytande biobränslen.
  Utsläpp av andra växthusgaser (N2O och CH4) än koldioxid från det bränsle som används ska ingå i faktorn eu för flytande biobränslen. |
| --- | --- |

13.

Utsläpp av andra växthusgaser (N2O och CH4) än koldioxid från det bränsle som används ska ingå i faktorn eu för flytande biobränslen.

| 14. | Minskade utsläpp genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, eccs, som inte redan har redovisats i ep, ska begränsas till utsläpp som undviks genom avskiljning och lagring av koldioxid med direkt koppling till utvinning, transport, bearbetning och distribution av bränsle om den lagras i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (10). |
| --- | --- |

14.

| 15. | Minskade utsläpp genom avskiljning och ersättning av koldioxid, eccr, ska vara direkt relaterade till den produktion av biodrivmedel eller flytande biobränsle till vilken de tillskrivs och begränsas till utsläpp som undviks genom avskiljning av koldioxid vars kol kommer från biomassa och som används för att ersätta koldioxid av fossilt ursprung vid produktionen av kommersiella varor och tjänster. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Om en kraftvärmeenhet – som tillhandahåller värme och/eller el till en bränsleframställningsprocess för vilken utsläpp beräknas – producerar ett överskott av el och/eller nyttiggjord värme ska utsläppen av växthusgaser fördelas mellan elen och den nyttiggjorda värmen i enlighet med temperaturen för den värme som produceras (som återspeglar värmens användbarhet (nytta)). Den del av värmen som nyttiggjorts får man fram genom att multiplicera dess energiinnehåll med Carnot-effektiviteten Ch, vilken beräknas enligt följande:





  där







  Th | = | temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten, |
| --- | --- | --- | --- |
| T0 | = | omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C). |

16.

Formula

där

Th

=

temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten,

T0

=

omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C).

Om överskottsvärmen exporteras för uppvärmning av byggnader får, vid en temperatur lägre än 150 °C (423,15 kelvin), Ch alternativt definieras på följande sätt:

| Ch | = | Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546. |
| --- | --- | --- |

Ch

=

Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546.

I den beräkningen ska de faktiska verkningsgraderna användas, definierade som den årligen producerade mekaniska energin, elen respektive värmen, dividerat med den årligen tillförda energin.

Vid tillämpningen av denna beräkning gäller följande definitioner:

| a) | kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi, |
| --- | --- |

a)

kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi,

| b) | nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning, |
| --- | --- |

b)

nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning,

| c) | ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor. |
| --- | --- |

c)

ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor.

| 17. | Om en bränsleproduktionsprocess både producerar det bränsle för vilket utsläpp beräknas och en eller flera andra produkter (samprodukter), ska växthusgasutsläppen fördelas mellan bränslet (eller dess mellanprodukt) och samprodukterna i förhållande till deras energiinnehåll (fastställt som det lägre värmevärdet när det gäller andra samprodukter än el och värme). Växthusgasintensiteten i överskott av nyttiggjord värme eller el är samma som växthusgasintensiteten i den värme eller el som tillförs bränsleframställningsprocessen och bestäms genom beräkning av växthusgasintensiteten i samtliga tillförda ämnen och i utsläppen, inklusive bränsleråvaran och CH4- och N2O-utsläpp, till och från den kraftvärmeenhet, panna eller annan apparat, som tillhandahåller värme eller el till bränsleframställningsprocessen. När det gäller kraftvärme, dvs. el och värme, utförs beräkningen i enlighet med punkt 16. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Vid beräkningen i punkt 17 ska de utsläpp som fördelas bestå av eec + el + esca + de fraktioner av ep, etd, eccs, och eccr som äger rum till och med det processteg där en samprodukt bildas. Om samprodukter redan har fått en sådan tilldelning i samband med ett tidigare processteg i livscykeln, ska i detta syfte fraktionen av de utsläpp som kopplas till det senaste processteget i produktionen av det mellanliggande bränslet användas i stället för de totala utsläppen vid beräkning av utsläpp från drivmedelsproduktionen.
  När det gäller biodrivmedel och flytande biobränslen ska alla samprodukter, tas med i denna beräkning. Inga utsläpp ska tilldelas avfall och restprodukter. Samprodukter med negativt energiinnehåll ska anses ha energiinnehållet noll då man gör beräkningen.
  Avfall och restprodukter, inklusive trädtoppar och grenar, halm, agnar, kolvar och nötskal, liksom restprodukter från bearbetning, inklusive råglycerin (glycerin som inte är raffinerat) och bagass, ska anses ha värdet noll när det gäller växthusgasutsläppen över en livscykel, fram till dess att dessa material samlas in, oavsett om de bearbetas till mellanliggande produkter innan de omvandlas till slutprodukten.
  När det gäller bränslen som produceras i andra raffinaderier än den kombination av bearbetningsanläggningar med pannor eller kraftvärmeenheter som tillhandahåller värme och/eller el till bearbetningsanläggningen, ska den enhet som analyseras för den beräkning som avses i punkt 17 utgöras av raffinaderiet. |
| --- | --- |

18.

När det gäller biodrivmedel och flytande biobränslen ska alla samprodukter, tas med i denna beräkning. Inga utsläpp ska tilldelas avfall och restprodukter. Samprodukter med negativt energiinnehåll ska anses ha energiinnehållet noll då man gör beräkningen.

Avfall och restprodukter, inklusive trädtoppar och grenar, halm, agnar, kolvar och nötskal, liksom restprodukter från bearbetning, inklusive råglycerin (glycerin som inte är raffinerat) och bagass, ska anses ha värdet noll när det gäller växthusgasutsläppen över en livscykel, fram till dess att dessa material samlas in, oavsett om de bearbetas till mellanliggande produkter innan de omvandlas till slutprodukten.

När det gäller bränslen som produceras i andra raffinaderier än den kombination av bearbetningsanläggningar med pannor eller kraftvärmeenheter som tillhandahåller värme och/eller el till bearbetningsanläggningen, ska den enhet som analyseras för den beräkning som avses i punkt 17 utgöras av raffinaderiet.

| 19. | Vid beräkningen i punkt 3 ska EF(t) för den fossila motsvarigheten till biodrivmedel vara 94 g CO2eq/MJ.
  Vid beräkningen i punkt 3 ska ECF(e) för den fossila motsvarigheten till flytande biobränslen som används för elproduktion vara 183 g CO2eq/MJ.
  Vid beräkningen i punkt 3 ska ECF(h&c) för den fossila motsvarigheten till flytande biobränslen som används för produktion av nyttiggjord värme, liksom för produktion av värme och/eller kyla vara 80 g CO2eq/MJ. |
| --- | --- |

19.

Vid beräkningen i punkt 3 ska ECF(e) för den fossila motsvarigheten till flytande biobränslen som används för elproduktion vara 183 g CO2eq/MJ.

Vid beräkningen i punkt 3 ska ECF(h&c) för den fossila motsvarigheten till flytande biobränslen som används för produktion av nyttiggjord värme, liksom för produktion av värme och/eller kyla vara 80 g CO2eq/MJ.

D.   DISAGGREGERADE NORMALVÄRDEN FÖR BIODRIVMEDEL OCH FLYTANDE BIOBRÄNSLEN

Disaggregerade normalvärden för odling: ”eec
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga inklusive N2O-utsläpp från mark

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor | 9,6 | 9,6 |
| Etanol av majs | 25,5 | 25,5 |
| Etanol av spannmål utom majs | 27,0 | 27,0 |
| Etanol av sockerrör | 17,1 | 17,1 |
| ETBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 32,0 | 32,0 |
| Biodiesel av solros | 26,1 | 26,1 |
| Biodiesel av sojabönor | 21,2 | 21,2 |
| Biodiesel av palmolja | 26,2 | 26,2 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**) | 0 | 0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 33,4 | 33,4 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 26,9 | 26,9 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 22,1 | 22,1 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja | 27,4 | 27,4 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**) | 0 | 0 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 33,4 | 33,4 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 27,2 | 27,2 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 22,2 | 22,2 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja | 27,1 | 27,1 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor

9,6

9,6

Etanol av majs

25,5

25,5

Etanol av spannmål utom majs

27,0

27,0

Etanol av sockerrör

17,1

17,1

ETBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

32,0

32,0

Biodiesel av solros

26,1

26,1

Biodiesel av sojabönor

21,2

21,2

Biodiesel av palmolja

26,2

26,2

Biodiesel av avfall i form av matolja

0

0

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**)

0

0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

33,4

33,4

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

26,9

26,9

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

22,1

22,1

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja

27,4

27,4

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

0

0

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**)

0

0

Ren vegetabilisk olja av raps

33,4

33,4

Ren vegetabilisk olja av solros

27,2

27,2

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

22,2

22,2

Ren vegetabilisk olja av palmolja

27,1

27,1

Ren olja av avfall i form av matolja

0

0

Disaggregerade normalvärden för odling: ”eec
  ” – endast för N2O-utsläpp från mark (dessa ingår redan i de disaggregerade värdena för utsläpp från odling i tabellen för ”eec
  ”)

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor | 4,9 | 4,9 |
| Etanol av majs | 13,7 | 13,7 |
| Etanol av spannmål utom majs | 14,1 | 14,1 |
| Etanol av sockerrör | 2,1 | 2,1 |
| ETBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 17,6 | 17,6 |
| Biodiesel av solros | 12,2 | 12,2 |
| Biodiesel av sojabönor | 13,4 | 13,4 |
| Biodiesel av palmolja | 16,5 | 16,5 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**) | 0 | 0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 18,0 | 18,0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 12,5 | 12,5 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 13,7 | 13,7 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja | 16,9 | 16,9 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**) | 0 | 0 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 17,6 | 17,6 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 12,2 | 12,2 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 13,4 | 13,4 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja | 16,5 | 16,5 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor

4,9

4,9

Etanol av majs

13,7

13,7

Etanol av spannmål utom majs

14,1

14,1

Etanol av sockerrör

2,1

2,1

ETBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

17,6

17,6

Biodiesel av solros

12,2

12,2

Biodiesel av sojabönor

13,4

13,4

Biodiesel av palmolja

16,5

16,5

Biodiesel av avfall i form av matolja

0

0

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**)

0

0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

18,0

18,0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

12,5

12,5

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

13,7

13,7

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja

16,9

16,9

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

0

0

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**)

0

0

Ren vegetabilisk olja av raps

17,6

17,6

Ren vegetabilisk olja av solros

12,2

12,2

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

13,4

13,4

Ren vegetabilisk olja av palmolja

16,5

16,5

Ren olja av avfall i form av matolja

0

0

Disaggregerade normalvärden för bearbetning: ”ep
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 18,8 | 26,3 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 9,7 | 13,6 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 13,2 | 18,5 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 7,6 | 10,6 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 27,4 | 38,3 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 15,7 | 22,0 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 20,8 | 29,1 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 14,8 | 20,8 |
| Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 28,6 | 40,1 |
| Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 1,8 | 2,6 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 21,0 | 29,3 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 15,1 | 21,1 |
| Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 30,3 | 42,5 |
| Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*1)) | 1,5 | 2,2 |
| Etanol av sockerrör | 1,3 | 1,8 |
| ETBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 11,7 | 16,3 |
| Biodiesel av solros | 11,8 | 16,5 |
| Biodiesel av sojabönor | 12,1 | 16,9 |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 30,4 | 42,6 |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 13,2 | 18,5 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 9,3 | 13,0 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*2) | 13,6 | 19,1 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 10,7 | 15,0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 10,5 | 14,7 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 10,9 | 15,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 27,8 | 38,9 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 9,7 | 13,6 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 10,2 | 14,3 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*2) | 14,5 | 20,3 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 3,7 | 5,2 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 3,8 | 5,4 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 4,2 | 5,9 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 22,6 | 31,7 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 4,7 | 6,5 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 0,6 | 0,8 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

18,8

26,3

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

9,7

13,6

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

13,2

18,5

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

7,6

10,6

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

27,4

38,3

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

15,7

22,0

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

20,8

29,1

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

14,8

20,8

Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

28,6

40,1

Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

1,8

2,6

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

21,0

29,3

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

15,1

21,1

Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

30,3

42,5

Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*1))

1,5

2,2

Etanol av sockerrör

1,3

1,8

ETBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

11,7

16,3

Biodiesel av solros

11,8

16,5

Biodiesel av sojabönor

12,1

16,9

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

30,4

42,6

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

13,2

18,5

Biodiesel av avfall i form av matolja

9,3

13,0

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*2)

13,6

19,1

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

10,7

15,0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

10,5

14,7

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

10,9

15,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

27,8

38,9

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

9,7

13,6

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

10,2

14,3

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*2)

14,5

20,3

Ren vegetabilisk olja av raps

3,7

5,2

Ren vegetabilisk olja av solros

3,8

5,4

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

4,2

5,9

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

22,6

31,7

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

4,7

6,5

Ren olja av avfall i form av matolja

0,6

0,8

Disaggregerade normalvärden endast för extraktion av olja (dessa ingår redan i de disaggregerade värden för utsläpp från bearbetning i tabellen för ”ep
  ”)

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Biodiesel av raps | 3,0 | 4,2 |
| Biodiesel av solros | 2,9 | 4,0 |
| Biodiesel av sojabönor | 3,2 | 4,4 |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 20,9 | 29,2 |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 3,7 | 5,1 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**) | 4,3 | 6,1 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 3,1 | 4,4 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 3,0 | 4,1 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 3,3 | 4,6 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 21,9 | 30,7 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 3,8 | 5,4 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**) | 4,3 | 6,0 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 3,1 | 4,4 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 3,0 | 4,2 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 3,4 | 4,7 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 21,8 | 30,5 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 3,8 | 5,3 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 0 | 0 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Biodiesel av raps

3,0

4,2

Biodiesel av solros

2,9

4,0

Biodiesel av sojabönor

3,2

4,4

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

20,9

29,2

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

3,7

5,1

Biodiesel av avfall i form av matolja

0

0

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (**)

4,3

6,1

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

3,1

4,4

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

3,0

4,1

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

3,3

4,6

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

21,9

30,7

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

3,8

5,4

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

0

0

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (**)

4,3

6,0

Ren vegetabilisk olja av raps

3,1

4,4

Ren vegetabilisk olja av solros

3,0

4,2

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

3,4

4,7

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

21,8

30,5

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

3,8

5,3

Ren olja av avfall i form av matolja

0

0

Disaggregerade normalvärden för transport och distribution: ”etd
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,3 | 2,3 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*3)) | 2,2 | 2,2 |
| Etanol av sockerrör | 9,7 | 9,7 |
| ETBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 1,8 | 1,8 |
| Biodiesel av solros | 2,1 | 2,1 |
| Biodiesel av sojabönor | 8,9 | 8,9 |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 6,9 | 6,9 |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 6,9 | 6,9 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 1,9 | 1,9 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*4) | 1,7 | 1,7 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 1,7 | 1,7 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 2,0 | 2,0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 9,2 | 9,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 7,0 | 7,0 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 7,0 | 7,0 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 1,7 | 1,7 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*4) | 1,5 | 1,5 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 1,4 | 1,4 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 1,7 | 1,7 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 8,8 | 8,8 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 6,7 | 6,7 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 6,7 | 6,7 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 1,4 | 1,4 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

2,3

2,3

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

2,3

2,3

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,3

2,3

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,3

2,3

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,3

2,3

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,3

2,3

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,2

2,2

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

2,2

2,2

Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,2

2,2

Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,2

2,2

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

2,2

2,2

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,2

2,2

Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk)

2,2

2,2

Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*3))

2,2

2,2

Etanol av sockerrör

9,7

9,7

ETBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

1,8

1,8

Biodiesel av solros

2,1

2,1

Biodiesel av sojabönor

8,9

8,9

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

6,9

6,9

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

6,9

6,9

Biodiesel av avfall i form av matolja

1,9

1,9

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*4)

1,7

1,7

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

1,7

1,7

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

2,0

2,0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

9,2

9,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

7,0

7,0

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

7,0

7,0

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

1,7

1,7

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*4)

1,5

1,5

Ren vegetabilisk olja av raps

1,4

1,4

Ren vegetabilisk olja av solros

1,7

1,7

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

8,8

8,8

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

6,7

6,7

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

6,7

6,7

Ren olja av avfall i form av matolja

1,4

1,4

Disaggregerade normalvärden endast för transport och distribution av slutligt bränsle. Dessa ingår redan i tabellen över utsläpp från transport och distribution (”etd
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga, men följande värden kan användas om en ekonomisk aktör vill deklarera endast de faktiska utsläppen från transporter av grödor eller olja).

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*5)) | 1,6 | 1,6 |
| Etanol av sockerrör | 6,0 | 6,0 |
| Andelen ETBE (etyltertiärbutyleter) från förnybar etanol | Kommer att anses vara lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Andelen TAEE (tert-amyletyleter) från förnybar etanol | Kommer att anses vara lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av solros | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av sojabönor | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 1,3 | 1,3 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*6) | 1,3 | 1,3 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 1,2 | 1,2 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*6) | 1,2 | 1,2 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 0,8 | 0,8 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 0,8 | 0,8 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 0,8 | 0,8 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 0,8 | 0,8 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 0,8 | 0,8 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 0,8 | 0,8 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

1,6

1,6

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

1,6

1,6

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

1,6

1,6

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

1,6

1,6

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk)

1,6

1,6

Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*5))

1,6

1,6

Etanol av sockerrör

6,0

6,0

Andelen ETBE (etyltertiärbutyleter) från förnybar etanol

Kommer att anses vara lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Andelen TAEE (tert-amyletyleter) från förnybar etanol

Kommer att anses vara lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

1,3

1,3

Biodiesel av solros

1,3

1,3

Biodiesel av sojabönor

1,3

1,3

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

1,3

1,3

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

1,3

1,3

Biodiesel av avfall i form av matolja

1,3

1,3

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*6)

1,3

1,3

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

1,2

1,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

1,2

1,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

1,2

1,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

1,2

1,2

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

1,2

1,2

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

1,2

1,2

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*6)

1,2

1,2

Ren vegetabilisk olja av raps

0,8

0,8

Ren vegetabilisk olja av solros

0,8

0,8

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

0,8

0,8

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

0,8

0,8

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

0,8

0,8

Ren olja av avfall i form av matolja

0,8

0,8

Totalt för odling, bearbetning, transport och distribution

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 30,7 | 38,2 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 21,6 | 25,5 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 25,1 | 30,4 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 19,5 | 22,5 |
| Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 39,3 | 50,2 |
| Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 27,6 | 33,9 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 48,5 | 56,8 |
| Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 42,5 | 48,5 |
| Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 56,3 | 67,8 |
| Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 29,5 | 30,3 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna) | 50,2 | 58,5 |
| Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 44,3 | 50,3 |
| Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk) | 59,5 | 71,7 |
| Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*7)) | 30,7 | 31,4 |
| Etanol av sockerrör | 28,1 | 28,6 |
| ETBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| TAEE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används |
| Biodiesel av raps | 45,5 | 50,1 |
| Biodiesel av solros | 40,0 | 44,7 |
| Biodiesel av sojabönor | 42,2 | 47,0 |
| Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 63,5 | 75,7 |
| Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 46,3 | 51,6 |
| Biodiesel av avfall i form av matolja | 11,2 | 14,9 |
| Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*8) | 15,3 | 20,8 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps | 45,8 | 50,1 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros | 39,4 | 43,6 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor | 42,2 | 46,5 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 62,2 | 73,3 |
| Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 44,1 | 48,0 |
| Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja | 11,9 | 16,0 |
| Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*8) | 16,0 | 21,8 |
| Ren vegetabilisk olja av raps | 38,5 | 40,0 |
| Ren vegetabilisk olja av solros | 32,7 | 34,3 |
| Ren vegetabilisk olja av sojabönor | 35,2 | 36,9 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam) | 56,3 | 65,4 |
| Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan) | 38,4 | 57,2 |
| Ren olja av avfall i form av matolja | 2,0 | 2,2 |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

30,7

38,2

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i konventionell panna)

21,6

25,5

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

25,1

30,4

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

19,5

22,5

Etanol av sockerbetor (utan biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

39,3

50,2

Etanol av sockerbetor (med biogas från drank, brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

27,6

33,9

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

48,5

56,8

Etanol av majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

42,5

48,5

Etanol av majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

56,3

67,8

Etanol av majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

29,5

30,3

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i konventionell panna)

50,2

58,5

Etanol av spannmål utom majs (naturgas som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

44,3

50,3

Etanol av spannmål utom majs (brunkol som processbränsle i kraftvärmeverk)

59,5

71,7

Etanol av spannmål utom majs (restprodukter från skogsbruk som processbränsle i kraftvärmeverk (*7))

30,7

31,4

Etanol av sockerrör

28,1

28,6

ETBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

TAEE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för etanol som används

Biodiesel av raps

45,5

50,1

Biodiesel av solros

40,0

44,7

Biodiesel av sojabönor

42,2

47,0

Biodiesel av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

63,5

75,7

Biodiesel av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

46,3

51,6

Biodiesel av avfall i form av matolja

11,2

14,9

Biodiesel av animaliska fetter från utsmältning (*8)

15,3

20,8

Vätebehandlad vegetabilisk olja av raps

45,8

50,1

Vätebehandlad vegetabilisk olja av solros

39,4

43,6

Vätebehandlad vegetabilisk olja av sojabönor

42,2

46,5

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

62,2

73,3

Vätebehandlad vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

44,1

48,0

Vätebehandlad olja av avfall i form av matolja

11,9

16,0

Vätebehandlad olja av animaliska fetter från utsmältning (*8)

16,0

21,8

Ren vegetabilisk olja av raps

38,5

40,0

Ren vegetabilisk olja av solros

32,7

34,3

Ren vegetabilisk olja av sojabönor

35,2

36,9

Ren vegetabilisk olja av palmolja (öppen damm för avloppsslam)

56,3

65,4

Ren vegetabilisk olja av palmolja (processen i oljefabriken sker med omhändertagande av metan)

38,4

57,2

Ren olja av avfall i form av matolja

2,0

2,2

E.   UPPSKATTADE DISAGGREGERADE NORMALVÄRDEN FÖR FRAMTIDA BIODRIVMEDEL OCH FLYTANDE BIOBRÄNSLEN SOM INTE, ELLER BARA I FÖRSUMBAR OMFATTNING, FANNS PÅ MARKNADEN 2016

Disaggregerade normalvärden för odling: ”eec
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga inklusive N2O-utsläpp (inklusive flisning av virkesavfall eller odlad skog)

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 1,8 | 1,8 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 3,3 | 3,3 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 8,2 | 8,2 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 8,2 | 8,2 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 12,4 | 12,4 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 3,1 | 3,1 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 7,6 | 7,6 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 3,1 | 3,1 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 7,6 | 7,6 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,5 | 2,5 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,5 | 2,5 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,5 | 2,5 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,5 | 2,5 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

1,8

1,8

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

3,3

3,3

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

8,2

8,2

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

8,2

8,2

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

12,4

12,4

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

3,1

3,1

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

7,6

7,6

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

3,1

3,1

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

7,6

7,6

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,5

2,5

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,5

2,5

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,5

2,5

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,5

2,5

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

Disaggregerade normalvärden för N2O-utsläpp från mark (ingår i disaggregerade normalvärden för utsläpp från odling i tabellen för ”eec
  ”)

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 4,4 | 4,4 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 4,4 | 4,4 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 4,1 | 4,1 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 4,1 | 4,1 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

0

0

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

4,4

4,4

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

4,4

4,4

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

4,1

4,1

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

4,1

4,1

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

Disaggregerade normalvärden för bearbetning: ”ep
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 4,8 | 6,8 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 0,1 | 0,1 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 0,1 | 0,1 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 0,1 | 0,1 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 0,1 | 0,1 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 0 | 0 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

4,8

6,8

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

0,1

0,1

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

0,1

0,1

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

0,1

0,1

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

0,1

0,1

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

0

0

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

0

0

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

0

0

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

0

0

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

Disaggregerade normalvärden för transport och distribution: ”etd
  ” enligt definitionen i del C i denna bilaga

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 7,1 | 7,1 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 10,3 | 10,3 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 8,4 | 8,4 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 10,3 | 10,3 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 8,4 | 8,4 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 10,4 | 10,4 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 8,6 | 8,6 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 10,4 | 10,4 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 8,6 | 8,6 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 7,7 | 7,7 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 7,9 | 7,9 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 7,7 | 7,7 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 7,9 | 7,9 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

7,1

7,1

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

10,3

10,3

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

8,4

8,4

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

10,3

10,3

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

8,4

8,4

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

10,4

10,4

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

8,6

8,6

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

10,4

10,4

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

8,6

8,6

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

7,7

7,7

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

7,9

7,9

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

7,7

7,7

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

7,9

7,9

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

Disaggregerade normalvärden endast för transport och distribution av slutligt bränsle. Dessa ingår redan i tabellen över utsläpp från transport och distribution etd
  enligt definitionen i del C i denna bilaga, men följande värden kan användas om en ekonomisk aktör vill deklarera endast de faktiska utsläppen från transporter av bränsleråvara).

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 1,6 | 1,6 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 1,2 | 1,2 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 1,2 | 1,2 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 1,2 | 1,2 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 1,2 | 1,2 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 2,0 | 2,0 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 2,0 | 2,0 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 2,0 | 2,0 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 2,0 | 2,0 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,0 | 2,0 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,0 | 2,0 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,0 | 2,0 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 2,0 | 2,0 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

1,6

1,6

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

1,2

1,2

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

1,2

1,2

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

1,2

1,2

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

1,2

1,2

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

2,0

2,0

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

2,0

2,0

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

2,0

2,0

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

2,0

2,0

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,0

2,0

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,0

2,0

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,0

2,0

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

2,0

2,0

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

Totalt för odling, bearbetning, transport och distribution

| Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- |
| Etanol av vetehalm | 13,7 | 15,7 |
| Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar | 13,7 | 13,7 |
| Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar | 16,7 | 16,7 |
| Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar | 13,7 | 13,7 |
| Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar | 16,7 | 16,7 |
| Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar | 13,5 | 13,5 |
| Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar | 16,2 | 16,2 |
| Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar | 13,5 | 13,5 |
| Metanol av odlad skog i fristående anläggningar | 16,2 | 16,2 |
| Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 10,2 | 10,2 |
| Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 10,4 | 10,4 |
| Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 10,2 | 10,2 |
| Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik | 10,4 | 10,4 |
| MTBE, andel från förnybara energikällor | Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används |

Produktionskedja för biodrivmedel och flytande biobränslen

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Etanol av vetehalm

13,7

15,7

Fischer-Tropsch-diesel av virkesavfall i fristående anläggningar

13,7

13,7

Fischer-Tropsch-diesel av odlad skog i fristående anläggningar

16,7

16,7

Fischer-Tropsch-bensin av virkesavfall i fristående anläggningar

13,7

13,7

Fischer-Tropsch-bensin av odlad skog i fristående anläggningar

16,7

16,7

Dimetyleter (DME) av virkesavfall i fristående anläggningar

13,5

13,5

Dimetyleter (DME) av odlad skog i fristående anläggningar

16,2

16,2

Metanol av virkesavfall i fristående anläggningar

13,5

13,5

Metanol av odlad skog i fristående anläggningar

16,2

16,2

Fischer-Tropsch-diesel av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

10,2

10,2

Fischer-Tropsch-bensin av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

10,4

10,4

Dimetyleter (DME) av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

10,2

10,2

Metanol av svartlutsförgasning integrerad med massafabrik

10,4

10,4

MTBE, andel från förnybara energikällor

Lika stor som andelen i den produktionskedja för metanol som används

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (EUT L 300, 14.11.2009, s. 1).

(2)  Värme eller spillvärme utnyttjas för att tillhandahålla kylning (kyld luft eller kylt vatten) genom absorptionskylare. Det är därför lämpligt att beräkna endast de utsläpp som rör den värme som produceras, tilldelad per MJ värme, oavsett om värmen slutligen utnyttjas till faktisk uppvärmning eller till kylning via absorptionskylare.

(3)  Formeln för beräkning av utsläpp av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, beskriver fall där bränsleråvaran omvandlas till biodrivmedel i ett steg. För mer komplexa försörjningskedjor behövs anpassningar för att beräkna utsläppen av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, för mellanprodukter.

(4)  Mätningar av kol i marken kan utgöra sådana bevis, t.ex. om det görs en första mätning före odlingen och därpå följande regelbundna mätningar med flera års mellanrum. I sådana fall skulle ökningen av kol i marken, innan det andra mätresultatet finns tillgängligt, beräknas på grundval av representativa experiment eller markmodeller. Från och med den andra mätningen skulle mätningarna utgöra grunden för att bestämma huruvida det skett en ökning av kol i marken och ökningens eventuella omfattning.

(5)  Den kvot som erhålls när molekylvikten för CO2 (44,010 g/mol) divideras med molekylvikten för kol (12,011 g/mol) är lika med 3,664.

(6)  Åkermark enligt definitionen i IPCC.

(7)  Fleråriga grödor definieras som grödor där stammen i regel inte skördas årligen, såsom skottskog med kort omloppstid och oljepalm.

(8)  Kommissionens beslut 2010/335/EU av den 10 juni 2010 om riktlinjer för beräkning av kollager i mark enligt bilaga V till direktiv 2009/28/EG (EUT L 151, 17.6.2010, s. 19).

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU (EUT L 156, 19.6.2018, s. 1).

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 114).

(**)  Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(**)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(*1)  Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen.

(*2)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(**)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(*3)  Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen.

(*4)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(*5)  Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen.

(*6)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

(*7)  Normalvärden för processer som utnyttjar kraftvärmeproduktion är giltiga endast om all processvärme tillhandahålls av kraftvärmeproduktionen.

(*8)

Anm.: Gäller endast biodrivmedel som produceras från animaliska biprodukter som klassificeras som kategori 1- och 2-material i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009, för vilka utsläpp kopplade till desinfektion som en del av utsmältningen inte beaktas.

---

BILAGA VI

BESTÄMMELSER FÖR BERÄKNING AV VÄXTHUSGASPÅVERKAN AV BIOMASSABRÄNSLEN OCH DERAS FOSSILA MOTSVARIGHETER

A.   Typiska värden och normalvärden för minskningar av växthusgasutsläpp från biomassabränslen när de produceras utan några nettoutsläpp av koldioxidekvivalenter till följd av förändrad markanvändning

| TRÄFLIS |
| --- |
| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Värme | El | Värme | El |
| Träflis från restprodukter från skogsbruk | 1–500 km | 93 % | 89 % | 91 % | 87 % |
| 500–2 500 km | 89 % | 84 % | 87 % | 81 % |
| 2 500 –10 000 km | 82 % | 73 % | 78 % | 67 % |
| Över 10 000 km | 67 % | 51 % | 60 % | 41 % |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus) | 2 500 –10 000 km | 77 % | 65 % | 73 % | 60 % |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning) | 1–500 km | 89 % | 83 % | 87 % | 81 % |
| 500–2 500 km | 85 % | 78 % | 84 % | 76 % |
| 2 500 –10 000 km | 78 % | 67 % | 74 % | 62 % |
| Över 10 000 km | 63 % | 45 % | 57 % | 35 % |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning) | 1–500 km | 91 % | 87 % | 90 % | 85 % |
| 500–2 500 km | 88 % | 82 % | 86 % | 79 % |
| 2 500 –10 000 km | 80 % | 70 % | 77 % | 65 % |
| Över 10 000 km | 65 % | 48 % | 59 % | 39 % |
| Träflis från stamved | 1–500 km | 93 % | 89 % | 92 % | 88 % |
| 500–2 500 km | 90 % | 85 % | 88 % | 82 % |
| 2 500 –10 000 km | 82 % | 73 % | 79 % | 68 % |
| Över 10 000 km | 67 % | 51 % | 61 % | 42 % |
| Träflis från industriavfall | 1–500 km | 94 % | 92 % | 93 % | 90 % |
| 500–2 500 km | 91 % | 87 % | 90 % | 85 % |
| 2 500 –10 000 km | 83 % | 75 % | 80 % | 71 % |
| Över 10 000 km | 69 % | 54 % | 63 % | 44 % |

TRÄFLIS

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Värme

El

Värme

El

Träflis från restprodukter från skogsbruk

1–500 km

93 %

89 %

91 %

87 %

500–2 500 km

89 %

84 %

87 %

81 %

2 500 –10 000 km

82 %

73 %

78 %

67 %

Över 10 000 km

67 %

51 %

60 %

41 %

Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus)

2 500 –10 000 km

77 %

65 %

73 %

60 %

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning)

1–500 km

89 %

83 %

87 %

81 %

500–2 500 km

85 %

78 %

84 %

76 %

2 500 –10 000 km

78 %

67 %

74 %

62 %

Över 10 000 km

63 %

45 %

57 %

35 %

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning)

1–500 km

91 %

87 %

90 %

85 %

500–2 500 km

88 %

82 %

86 %

79 %

2 500 –10 000 km

80 %

70 %

77 %

65 %

Över 10 000 km

65 %

48 %

59 %

39 %

Träflis från stamved

1–500 km

93 %

89 %

92 %

88 %

500–2 500 km

90 %

85 %

88 %

82 %

2 500 –10 000 km

82 %

73 %

79 %

68 %

Över 10 000 km

67 %

51 %

61 %

42 %

Träflis från industriavfall

1–500 km

94 %

92 %

93 %

90 %

500–2 500 km

91 %

87 %

90 %

85 %

2 500 –10 000 km

83 %

75 %

80 %

71 %

Över 10 000 km

69 %

54 %

63 %

44 %

| TRÄPELLETS (*1) |
| --- |
| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Värme | El | Värme | El |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk | Fall 1 | 1–500 km | 58 % | 37 % | 49 % | 24 % |
| 500–2 500 km | 58 % | 37 % | 49 % | 25 % |
| 2 500 –10 000 km | 55 % | 34 % | 47 % | 21 % |
| Över 10 000 km | 50 % | 26 % | 40 % | 11 % |
| Fall 2a | 1–500 km | 77 % | 66 % | 72 % | 59 % |
| 500–2 500 km | 77 % | 66 % | 72 % | 59 % |
| 2 500 –10 000 km | 75 % | 62 % | 70 % | 55 % |
| Över 10 000 km | 69 % | 54 % | 63 % | 45 % |
| Fall 3a | 1–500 km | 92 % | 88 % | 90 % | 85 % |
| 500–2 500 km | 92 % | 88 % | 90 % | 86 % |
| 2 500 –10 000 km | 90 % | 85 % | 88 % | 81 % |
| Över 10 000 km | 84 % | 76 % | 81 % | 72 % |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus) | Fall 1 | 2 500 –10 000 km | 52 % | 28 % | 43 % | 15 % |
| Fall 2a | 2 500 –10 000 km | 70 % | 56 % | 66 % | 49 % |
| Fall 3a | 2 500 –10 000 km | 85 % | 78 % | 83 % | 75 % |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning) | Fall 1 | 1–500 km | 54 % | 32 % | 46 % | 20 % |
| 500–10 000 km | 52 % | 29 % | 44 % | 16 % |
| Över 10 000 km | 47 % | 21 % | 37 % | 7 % |
| Fall 2a | 1–500 km | 73 % | 60 % | 69 % | 54 % |
| 500–10 000 km | 71 % | 57 % | 67 % | 50 % |
| Över 10 000 km | 66 % | 49 % | 60 % | 41 % |
| Fall 3a | 1–500 km | 88 % | 82 % | 87 % | 81 % |
| 500–10 000 km | 86 % | 79 % | 84 % | 77 % |
| Över 10 000 km | 80 % | 71 % | 78 % | 67 % |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning) | Fall 1 | 1–500 km | 56 % | 35 % | 48 % | 23 % |
| 500–10 000 km | 54 % | 32 % | 46 % | 20 % |
| Över 10 000 km | 49 % | 24 % | 40 % | 10 % |
| Fall 2a | 1–500 km | 76 % | 64 % | 72 % | 58 % |
| 500–10 000 km | 74 % | 61 % | 69 % | 54 % |
| Över 10 000 km | 68 % | 53 % | 63 % | 45 % |
| Fall 3a | 1–500 km | 91 % | 86 % | 90 % | 85 % |
| 500–10 000 km | 89 % | 83 % | 87 % | 81 % |
| Över 10 000 km | 83 % | 75 % | 81 % | 71 % |
| Stamved | Fall 1 | 1–500 km | 57 % | 37 % | 49 % | 24 % |
| 500–2 500 km | 58 % | 37 % | 49 % | 25 % |
| 2 500 –10 000 km | 55 % | 34 % | 47 % | 21 % |
| Över 10 000 km | 50 % | 26 % | 40 % | 11 % |
| Fall 2a | 1–500 km | 77 % | 66 % | 73 % | 60 % |
| 500–2 500 km | 77 % | 66 % | 73 % | 60 % |
| 2 500 –10 000 km | 75 % | 63 % | 70 % | 56 % |
| Över 10 000 km | 70 % | 55 % | 64 % | 46 % |
| Fall 3a | 1–500 km | 92 % | 88 % | 91 % | 86 % |
| 500–2 500 km | 92 % | 88 % | 91 % | 87 % |
| 2 500 –10 000 km | 90 % | 85 % | 88 % | 83 % |
| Över 10 000 km | 84 % | 77 % | 82 % | 73 % |
| Träbriketter eller träpellets av träindustri-avfall | Fall 1 | 1–500 km | 75 % | 62 % | 69 % | 55 % |
| 500–2 500 km | 75 % | 62 % | 70 % | 55 % |
| 2 500 –10 000 km | 72 % | 59 % | 67 % | 51 % |
| Över 10 000 km | 67 % | 51 % | 61 % | 42 % |
| Fall 2a | 1–500 km | 87 % | 80 % | 84 % | 76 % |
| 500–2 500 km | 87 % | 80 % | 84 % | 77 % |
| 2 500 –10 000 km | 85 % | 77 % | 82 % | 73 % |
| Över 10 000 km | 79 % | 69 % | 75 % | 63 % |
| Fall 3a | 1–500 km | 95 % | 93 % | 94 % | 91 % |
| 500–2 500 km | 95 % | 93 % | 94 % | 92 % |
| 2 500 –10 000 km | 93 % | 90 % | 92 % | 88 % |
| Över 10 000 km | 88 % | 82 % | 85 % | 78 % |

TRÄPELLETS (*1)

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Värme

El

Värme

El

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk

Fall 1

1–500 km

58 %

37 %

49 %

24 %

500–2 500 km

58 %

37 %

49 %

25 %

2 500 –10 000 km

55 %

34 %

47 %

21 %

Över 10 000 km

50 %

26 %

40 %

11 %

Fall 2a

1–500 km

77 %

66 %

72 %

59 %

500–2 500 km

77 %

66 %

72 %

59 %

2 500 –10 000 km

75 %

62 %

70 %

55 %

Över 10 000 km

69 %

54 %

63 %

45 %

Fall 3a

1–500 km

92 %

88 %

90 %

85 %

500–2 500 km

92 %

88 %

90 %

86 %

2 500 –10 000 km

90 %

85 %

88 %

81 %

Över 10 000 km

84 %

76 %

81 %

72 %

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus)

Fall 1

2 500 –10 000 km

52 %

28 %

43 %

15 %

Fall 2a

2 500 –10 000 km

70 %

56 %

66 %

49 %

Fall 3a

2 500 –10 000 km

85 %

78 %

83 %

75 %

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning)

Fall 1

1–500 km

54 %

32 %

46 %

20 %

500–10 000 km

52 %

29 %

44 %

16 %

Över 10 000 km

47 %

21 %

37 %

7 %

Fall 2a

1–500 km

73 %

60 %

69 %

54 %

500–10 000 km

71 %

57 %

67 %

50 %

Över 10 000 km

66 %

49 %

60 %

41 %

Fall 3a

1–500 km

88 %

82 %

87 %

81 %

500–10 000 km

86 %

79 %

84 %

77 %

Över 10 000 km

80 %

71 %

78 %

67 %

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning)

Fall 1

1–500 km

56 %

35 %

48 %

23 %

500–10 000 km

54 %

32 %

46 %

20 %

Över 10 000 km

49 %

24 %

40 %

10 %

Fall 2a

1–500 km

76 %

64 %

72 %

58 %

500–10 000 km

74 %

61 %

69 %

54 %

Över 10 000 km

68 %

53 %

63 %

45 %

Fall 3a

1–500 km

91 %

86 %

90 %

85 %

500–10 000 km

89 %

83 %

87 %

81 %

Över 10 000 km

83 %

75 %

81 %

71 %

Stamved

Fall 1

1–500 km

57 %

37 %

49 %

24 %

500–2 500 km

58 %

37 %

49 %

25 %

2 500 –10 000 km

55 %

34 %

47 %

21 %

Över 10 000 km

50 %

26 %

40 %

11 %

Fall 2a

1–500 km

77 %

66 %

73 %

60 %

500–2 500 km

77 %

66 %

73 %

60 %

2 500 –10 000 km

75 %

63 %

70 %

56 %

Över 10 000 km

70 %

55 %

64 %

46 %

Fall 3a

1–500 km

92 %

88 %

91 %

86 %

500–2 500 km

92 %

88 %

91 %

87 %

2 500 –10 000 km

90 %

85 %

88 %

83 %

Över 10 000 km

84 %

77 %

82 %

73 %

Träbriketter eller träpellets av träindustri-avfall

Fall 1

1–500 km

75 %

62 %

69 %

55 %

500–2 500 km

75 %

62 %

70 %

55 %

2 500 –10 000 km

72 %

59 %

67 %

51 %

Över 10 000 km

67 %

51 %

61 %

42 %

Fall 2a

1–500 km

87 %

80 %

84 %

76 %

500–2 500 km

87 %

80 %

84 %

77 %

2 500 –10 000 km

85 %

77 %

82 %

73 %

Över 10 000 km

79 %

69 %

75 %

63 %

Fall 3a

1–500 km

95 %

93 %

94 %

91 %

500–2 500 km

95 %

93 %

94 %

92 %

2 500 –10 000 km

93 %

90 %

92 %

88 %

Över 10 000 km

88 %

82 %

85 %

78 %

| PRODUKTIONSKEDJOR INOM JORDBRUKET |
| --- |
| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Värme | El | Värme | El |
| Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3
   (*2) | 1–500 km | 95 % | 92 % | 93 % | 90 % |
| 500–2 500 km | 89 % | 83 % | 86 % | 80 % |
| 2 500 –10 000 km | 77 % | 66 % | 73 % | 60 % |
| Över 10 000 km | 57 % | 36 % | 48 % | 23 % |
| Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3
   (*3) | 1–500 km | 95 % | 92 % | 93 % | 90 % |
| 500–2 500 km | 93 % | 89 % | 92 % | 87 % |
| 2 500 –10 000 km | 88 % | 82 % | 85 % | 78 % |
| Över 10 000 km | 78 % | 68 % | 74 % | 61 % |
| Halmpelletar | 1–500 km | 88 % | 82 % | 85 % | 78 % |
| 500–10 000 km | 86 % | 79 % | 83 % | 74 % |
| Över 10 000 km | 80 % | 70 % | 76 % | 64 % |
| Bagassbriketter | 500–10 000 km | 93 % | 89 % | 91 % | 87 % |
| Över 10 000 km | 87 % | 81 % | 85 % | 77 % |
| Palmkärnmjöl | Över 10 000 km | 20 % | -18 % | 11 % | -33 % |
| Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken) | Över 10 000 km | 46 % | 20 % | 42 % | 14 % |

PRODUKTIONSKEDJOR INOM JORDBRUKET

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Värme

El

Värme

El

Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3
   (*2)

1–500 km

95 %

92 %

93 %

90 %

500–2 500 km

89 %

83 %

86 %

80 %

2 500 –10 000 km

77 %

66 %

73 %

60 %

Över 10 000 km

57 %

36 %

48 %

23 %

Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3
   (*3)

1–500 km

95 %

92 %

93 %

90 %

500–2 500 km

93 %

89 %

92 %

87 %

2 500 –10 000 km

88 %

82 %

85 %

78 %

Över 10 000 km

78 %

68 %

74 %

61 %

Halmpelletar

1–500 km

88 %

82 %

85 %

78 %

500–10 000 km

86 %

79 %

83 %

74 %

Över 10 000 km

80 %

70 %

76 %

64 %

Bagassbriketter

500–10 000 km

93 %

89 %

91 %

87 %

Över 10 000 km

87 %

81 %

85 %

77 %

Palmkärnmjöl

Över 10 000 km

20 %

-18 %

11 %

-33 %

Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken)

Över 10 000 km

46 %

20 %

42 %

14 %

| BIOGAS FÖR EL (*4) |
| --- |
| Produktions-system för biogas | Teknik-alternativ | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Flyt-gödsel (1) | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester (2) | 146 % | 94 % |
| Inneslutna rötrester (3) | 246 % | 240 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 136 % | 85 % |
| Inneslutna rötrester | 227 % | 219 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 142 % | 86 % |
| Inneslutna rötrester | 243 % | 235 % |
| Majs, hel växt (4) | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 36 % | 21 % |
| Inneslutna rötrester | 59 % | 53 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 34 % | 18 % |
| Inneslutna rötrester | 55 % | 47 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 28 % | 10 % |
| Inneslutna rötrester | 52 % | 43 % |
| Bioavfall | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 47 % | 26 % |
| Inneslutna rötrester | 84 % | 78 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 43 % | 21 % |
| Inneslutna rötrester | 77 % | 68 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 38 % | 14 % |
| Inneslutna rötrester | 76 % | 66 % |

BIOGAS FÖR EL (*4)

Produktions-system för biogas

Teknik-alternativ

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Flyt-gödsel (1)

Fall 1

Ej inneslutna rötrester (2)

146 %

94 %

Inneslutna rötrester (3)

246 %

240 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

136 %

85 %

Inneslutna rötrester

227 %

219 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

142 %

86 %

Inneslutna rötrester

243 %

235 %

Majs, hel växt (4)

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

36 %

21 %

Inneslutna rötrester

59 %

53 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

34 %

18 %

Inneslutna rötrester

55 %

47 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

28 %

10 %

Inneslutna rötrester

52 %

43 %

Bioavfall

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

47 %

26 %

Inneslutna rötrester

84 %

78 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

43 %

21 %

Inneslutna rötrester

77 %

68 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

38 %

14 %

Inneslutna rötrester

76 %

66 %

| BIOGAS FÖR EL – BLANDNINGAR AV GÖDSEL OCH MAJS |
| --- |
| Produktionssystem för biogas | Teknikalternativ | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Gödsel – majs
  80 % – 20 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 72 % | 45 % |
| Inneslutna rötrester | 120 % | 114 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 67 % | 40 % |
| Inneslutna rötrester | 111 % | 103 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 65 % | 35 % |
| Inneslutna rötrester | 114 % | 106 % |
| Gödsel – majs
  70 % – 30 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 60 % | 37 % |
| Inneslutna rötrester | 100 % | 94 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 57 % | 32 % |
| Inneslutna rötrester | 93 % | 85 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 53 % | 27 % |
| Inneslutna rötrester | 94 % | 85 % |
| Gödsel – majs
  60 % – 40 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 53 % | 32 % |
| Inneslutna rötrester | 88 % | 82 % |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 50 % | 28 % |
| Inneslutna rötrester | 82 % | 73 % |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 46 % | 22 % |
| Inneslutna rötrester | 81 % | 72 % |

BIOGAS FÖR EL – BLANDNINGAR AV GÖDSEL OCH MAJS

Produktionssystem för biogas

Teknikalternativ

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Gödsel – majs

80 % – 20 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

72 %

45 %

Inneslutna rötrester

120 %

114 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

67 %

40 %

Inneslutna rötrester

111 %

103 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

65 %

35 %

Inneslutna rötrester

114 %

106 %

Gödsel – majs

70 % – 30 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

60 %

37 %

Inneslutna rötrester

100 %

94 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

57 %

32 %

Inneslutna rötrester

93 %

85 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

53 %

27 %

Inneslutna rötrester

94 %

85 %

Gödsel – majs

60 % – 40 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

53 %

32 %

Inneslutna rötrester

88 %

82 %

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

50 %

28 %

Inneslutna rötrester

82 %

73 %

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

46 %

22 %

Inneslutna rötrester

81 %

72 %

| BIOMETAN SOM DRIVMEDEL (*5) |
| --- |
| Produktionssystem för biometan | Teknikalternativ | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Flytgödsel | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 117 % | 72 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 133 % | 94 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 190 % | 179 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 206 % | 202 % |
| Majs, hel växt | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 35 % | 17 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 51 % | 39 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 52 % | 41 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 68 % | 63 % |
| Bioavfall | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 43 % | 20 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 59 % | 42 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 70 % | 58 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 86 % | 80 % |

BIOMETAN SOM DRIVMEDEL (*5)

Produktionssystem för biometan

Teknikalternativ

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Flytgödsel

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

117 %

72 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

133 %

94 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

190 %

179 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

206 %

202 %

Majs, hel växt

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

35 %

17 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

51 %

39 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

52 %

41 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

68 %

63 %

Bioavfall

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

43 %

20 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

59 %

42 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

70 %

58 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

86 %

80 %

| BIOMETAN – BLANDNINGAR AV GÖDSEL OCH MAJS (*6) |
| --- |
| Produktionssystem för biometan | Teknikalternativ | Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp | Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp |
| Gödsel – majs
  80 % – 20 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser (5) | 62 % | 35 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser (6) | 78 % | 57 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 97 % | 86 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 113 % | 108 % |
| Gödsel – majs
  70 % – 30 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 53 % | 29 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 69 % | 51 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 83 % | 71 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 99 % | 94 % |
| Gödsel – majs
  60 % – 40 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 48 % | 25 % |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 64 % | 48 % |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 74 % | 62 % |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 90 % | 84 % |

BIOMETAN – BLANDNINGAR AV GÖDSEL OCH MAJS (*6)

Produktionssystem för biometan

Teknikalternativ

Typiskt värde för minskningen av växthusgasutsläpp

Normalvärde för minskningen av växthusgasutsläpp

Gödsel – majs

80 % – 20 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser (5)

62 %

35 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser (6)

78 %

57 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

97 %

86 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

113 %

108 %

Gödsel – majs

70 % – 30 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

53 %

29 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

69 %

51 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

83 %

71 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

99 %

94 %

Gödsel – majs

60 % – 40 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

48 %

25 %

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

64 %

48 %

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

74 %

62 %

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

90 %

84 %

B.   METOD

| 1. | Växthusgasutsläppen från produktion och användning av biomassabränslen ska beräknas enligt följande:






  a) | Växthusgasutsläppen från produktion och användning av biomassabränslen före omvandling till el, värme och kyla ska beräknas enligt följande:
  E = eec + el + ep + etd + eu – esca – eccs – eccr,
  där







  E | = | totala utsläpp från produktionen av bränslet före energiomvandlingen, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| eec | = | utsläpp från utvinning eller odling av råvaror, |
| el | = | årliga utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning, |
| ep | = | utsläpp från bearbetning, |
| etd | = | utsläpp från transport och distribution, |
| eu | = | utsläpp från bränsle som används, |
| esca | = | utsläppsminskningar genom ackumulering av kol i marken till följd av bättre jordbruksmetoder, |
| eccs | = | utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och |
| eccr | = | utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid. |

1.

a)

Växthusgasutsläppen från produktion och användning av biomassabränslen före omvandling till el, värme och kyla ska beräknas enligt följande:

E = eec + el + ep + etd + eu – esca – eccs – eccr,

där

E

=

totala utsläpp från produktionen av bränslet före energiomvandlingen,

eec

=

utsläpp från utvinning eller odling av råvaror,

el

=

årliga utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning,

ep

=

utsläpp från bearbetning,

etd

=

utsläpp från transport och distribution,

eu

=

utsläpp från bränsle som används,

esca

=

utsläppsminskningar genom ackumulering av kol i marken till följd av bättre jordbruksmetoder,

eccs

=

utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och

eccr

=

utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid.

Utsläpp från tillverkning av maskiner och utrustning ska inte räknas med.

| b) | Vid samrötning av olika substrat i en biogasanläggning för produktion av biogas eller biometan ska de typiska värdena och normalvärdena för utsläpp av växthusgaser beräknas enligt följande:





  där







  E | = | utsläpp av växthusgaser per MJ biogas eller biometan som produceras genom samrötning av den definierade substratblandningen, |
| --- | --- | --- | --- |
| Sn | = | andel av energiinnehållet från bränsleråvara n, |
| En | = | utsläpp i gCO2/MJ för produktionskedja n i enlighet med del D i denna bilaga (*). |

b)

Vid samrötning av olika substrat i en biogasanläggning för produktion av biogas eller biometan ska de typiska värdena och normalvärdena för utsläpp av växthusgaser beräknas enligt följande:

Formula

där

E

=

utsläpp av växthusgaser per MJ biogas eller biometan som produceras genom samrötning av den definierade substratblandningen,

Sn

=

andel av energiinnehållet från bränsleråvara n,

En

=

utsläpp i gCO2/MJ för produktionskedja n i enlighet med del D i denna bilaga (*).

Formula

där

| Pn | = | energiutbyte [MJ] per kg tillförd våt bränsleråvara n (**), |
| --- | --- | --- |
| Wn | = | viktningsfaktor för substrat n, definierad enligt följande: |

Pn

=

energiutbyte [MJ] per kg tillförd våt bränsleråvara n (**),

Wn

=

viktningsfaktor för substrat n, definierad enligt följande:

Formula

där

| In | = | årlig tillförsel till rötkammaren av substrat n [ton färskt material], |
| --- | --- | --- |
| AMn | = | årsgenomsnitt för fukthalten för substrat n [kg vatten/kg färskt material], |
| SMn | = | standardfukthalt för substrat n (***). |

In

=

årlig tillförsel till rötkammaren av substrat n [ton färskt material],

AMn

=

årsgenomsnitt för fukthalten för substrat n [kg vatten/kg färskt material],

SMn

=

standardfukthalt för substrat n (***).

| (*) | För substrat i form av stallgödsel tillförs en bonus på g CO2eq/MJ gödsel (– 54 kg CO2eq per ton färskt material) till följd av förbättrade jordbruksmetoder och förbättrad gödselhantering. |
| --- | --- |

(*)

| (**) | Följande värden för Pn ska användas för att beräkna typiska värden och normalvärden: | P (majs): 4,16 [MJbiogas/kg våt majs, 65 % fukthalt] |
| --- | --- | --- |

(**)

P (majs): 4,16 [MJbiogas/kg våt majs, 65 % fukthalt]

| | P (gödsel): 0,50 [MJbiogas/kg våt gödsel, 90 % fukthalt] |
| --- | --- |

P (gödsel): 0,50 [MJbiogas/kg våt gödsel, 90 % fukthalt]

| | P (bioavfall): 3,41 [MJbiogas/kg vått bioavfall, 76 % fukthalt] |
| --- | --- |

P (bioavfall): 3,41 [MJbiogas/kg vått bioavfall, 76 % fukthalt]

| (***) | Följande värden för substratets standardfukthalt SMn ska användas: | SM (majs): 0,65 [kg vatten/kg färskt material] |
| --- | --- | --- |

(***)

SM (majs): 0,65 [kg vatten/kg färskt material]

| | SM (gödsel): 0,90 [kg vatten/kg färskt material] |
| --- | --- |

SM (gödsel): 0,90 [kg vatten/kg färskt material]

| | SM (bioavfall): 0,76 [kg vatten/kg färskt material] |
| --- | --- |

SM (bioavfall): 0,76 [kg vatten/kg färskt material]

| c) | Vid samrötning av n substrat i en biogasanläggning för produktion av el eller biometan ska faktiska utsläpp av växthusgaser från biogas och biometan beräknas enligt följande:





  där







  E | = | totala utsläpp från produktionen av biogas eller biometan före energiomvandlingen, |
| --- | --- | --- | --- |
| Sn | = | andelen av bränsleråvara n i det material som tillförs rötkammaren, |
| eec,n | = | utsläpp från utvinning eller odling av bränsleråvara n, |
| etd,bränsleråvara,n | = | utsläpp från transport av bränsleråvara n till rötkammaren, |
| el,n | = | årliga utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning avseende bränsleråvara n, |
| esca | = | utsläppsminskningar genom förbättrade jordbruksmetoder avseende bränsleråvara n (*), |
| ep | = | utsläpp från bearbetning, |
| etd,produkt | = | utsläpp från transport och distribution av biogas och/eller biometan, |
| eu | = | utsläpp från bränslet som används, dvs. växthusgaser utsläppta vid förbränning, |
| eccs | = | utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och |
| eccr | = | utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid. |

c)

Vid samrötning av n substrat i en biogasanläggning för produktion av el eller biometan ska faktiska utsläpp av växthusgaser från biogas och biometan beräknas enligt följande:

Formula

där

E

=

totala utsläpp från produktionen av biogas eller biometan före energiomvandlingen,

Sn

=

andelen av bränsleråvara n i det material som tillförs rötkammaren,

eec,n

=

utsläpp från utvinning eller odling av bränsleråvara n,

etd,bränsleråvara,n

=

utsläpp från transport av bränsleråvara n till rötkammaren,

el,n

=

årliga utsläpp från förändringar av kollagret till följd av förändrad markanvändning avseende bränsleråvara n,

esca

=

utsläppsminskningar genom förbättrade jordbruksmetoder avseende bränsleråvara n (*),

ep

=

utsläpp från bearbetning,

etd,produkt

=

utsläpp från transport och distribution av biogas och/eller biometan,

eu

=

utsläpp från bränslet som används, dvs. växthusgaser utsläppta vid förbränning,

eccs

=

utsläppsminskningar genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, och

eccr

=

utsläppsminskningar genom avskiljning och ersättning av koldioxid.

| (*) | För esca ska en bonus på 45 g CO2eq/MJ gödsel tilldelas för förbättrade jordbruksmetoder och förbättrad gödselhantering om stallgödsel används som substrat för produktion av biogas och biometan. |
| --- | --- |

(*)

| d) | Växthusgasutsläpp från användning av biomassabränsle för produktion av el, värme och kyla inklusive energiomvandling till el, värme och kyla ska beräknas enligt följande:






  i) | För energianläggningar som bara tillhandahåller värme: |
| --- | --- | --- |

d)

Växthusgasutsläpp från användning av biomassabränsle för produktion av el, värme och kyla inklusive energiomvandling till el, värme och kyla ska beräknas enligt följande:

i)

För energianläggningar som bara tillhandahåller värme:

Formula

| ii) | För energianläggningar som bara tillhandahåller el:





  där







  ECh,el | = | totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten, |
| --- | --- | --- | --- |
| E | = | totala utsläpp av växthusgaser från bränslet före slutomvandling, |
| ηel | = | elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll, |
| ηh | = | värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll. |

ii)

För energianläggningar som bara tillhandahåller el:

Formula

där

ECh,el

=

totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten,

E

=

totala utsläpp av växthusgaser från bränslet före slutomvandling,

ηel

=

elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll,

ηh

=

värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med det årligen tillförda bränslet, baserat på dess energiinnehåll.

| iii) | För el eller mekanisk energi från energianläggningar som tillhandahåller nyttiggjord värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi: |
| --- | --- |

iii)

För el eller mekanisk energi från energianläggningar som tillhandahåller nyttiggjord värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:

Formula

| iv) | För nyttiggjord värme från energianläggningar som tillhandahåller värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:





  där







  ECh,el | = | totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten, |
| --- | --- | --- | --- |
| E | = | totala utsläpp av växthusgaser från bränslet före slutomvandling, |
| ηel | = | elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med den årligen tillförda energin, baserat på dess energiinnehåll, |
| ηh | = | värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med den årligen tillförda energin, baserat på dess energiinnehåll, |
| Cel | = | andel exergi i elen, och/eller mekanisk energi, sätts till 100 % (Cel = 1), |
| Ch | = | Carnot-effektivitet (andel exergi i nyttiggjord värme). |

iv)

För nyttiggjord värme från energianläggningar som tillhandahåller värme tillsammans med el och/eller mekanisk energi:

Formula

där

ECh,el

=

totala utsläpp av växthusgaser från den slutliga energiprodukten,

E

=

totala utsläpp av växthusgaser från bränslet före slutomvandling,

ηel

=

elektrisk verkningsgrad, definierad som den årligen producerade elen, dividerad med den årligen tillförda energin, baserat på dess energiinnehåll,

ηh

=

värmeverkningsgrad, definierad som den årligen avgivna nyttiggjorda värmen, dividerad med den årligen tillförda energin, baserat på dess energiinnehåll,

Cel

=

andel exergi i elen, och/eller mekanisk energi, sätts till 100 % (Cel = 1),

Ch

=

Carnot-effektivitet (andel exergi i nyttiggjord värme).

Carnot-effektiviteten Ch för nyttiggjord värme vid olika temperaturer definieras som

Formula

där

| Th | = | temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten, |
| --- | --- | --- |
| T0 | = | omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C); |

Th

=

temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten,

T0

=

omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C);

Om överskottsvärmen exporteras för uppvärmning av byggnader får, vid en temperatur lägre än 150 °C (423,15 kelvin), Ch alternativt definieras på följande sätt:

| Ch | = | Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546 |
| --- | --- | --- |

Ch

=

Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546

Vid tillämpningen av denna beräkning ska följande definitioner gälla:

| i) | kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi, |
| --- | --- |

i)

kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi,

| ii) | nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning, |
| --- | --- |

ii)

nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning,

| iii) | ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor. |
| --- | --- |

iii)

ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor.

| 2. | Växthusgasutsläpp från biomassabränslen ska uttryckas på följande sätt:






  a) | Växthusgasutsläpp från biomassabränslen, E, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ biomassabränsle, g CO2eq/MJ. |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Växthusgasutsläpp från biomassabränslen, E, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ biomassabränsle, g CO2eq/MJ.

| b) | Växthusgasutsläpp från uppvärmning eller el, producerad från biomassabränslen, EC, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ slutlig energiprodukt (värme eller el), g CO2eq/MJ. |
| --- | --- |

b)

Växthusgasutsläpp från uppvärmning eller el, producerad från biomassabränslen, EC, ska uttryckas som gram koldioxidekvivalenter per MJ slutlig energiprodukt (värme eller el), g CO2eq/MJ.

När värme och kyla produceras tillsammans med el ska utsläppen tilldelas värme respektive el (som i punkt 1 d), oavsett om värmen faktiskt utnyttjas för uppvärmningsändamål eller för kylning. (7)

Om utsläppen av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, uttrycks i gram koldioxidekvivalenter per ton torr bränsleråvara ska omvandlingen till gram koldioxidekvivalenter per MJ bränsle, g CO2eq/MJ beräknas enligt följande (8):

Formula

där

Formula

Formula

Utsläpp per ton torr råvara (feedstock) ska beräknas enligt följande:

Formula

| 3. | Minskningar av växthusgasutsläpp från biomassabränslen ska uttryckas enligt följande:






  a) | Minskningar av växthusgasutsläpp från biomassabränslen som används som drivmedel:
  UTSLÄPPSMINSKNING = (EF(t) – EB)/EF(t)

  där







  EB | = | totala utsläpp från biomassabränslen som används som drivmedel, och |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| EF(t) | = | totala utsläpp från det motsvarande fossila drivmedlet. |

3.

a)

Minskningar av växthusgasutsläpp från biomassabränslen som används som drivmedel:

UTSLÄPPSMINSKNING = (EF(t) – EB)/EF(t)

där

EB

=

totala utsläpp från biomassabränslen som används som drivmedel, och

EF(t)

=

totala utsläpp från det motsvarande fossila drivmedlet.

| b) | Minskade växthusgasutsläpp från värme och kyla samt el som produceras från biomassabränslen:
  UTSLÄPPSMINSKNING = (ECF(h&c,el) – ECB(h&c,el))/ECF (h&c,el),
  där







  ECB(h&c,el) | = | totala utsläpp från värmen eller elen, |
| --- | --- | --- | --- |
| ECF(h&c,el) | = | totala utsläpp från den fossila motsvarigheten för nyttiggjord värme eller el. |

b)

Minskade växthusgasutsläpp från värme och kyla samt el som produceras från biomassabränslen:

UTSLÄPPSMINSKNING = (ECF(h&c,el) – ECB(h&c,el))/ECF (h&c,el),

där

ECB(h&c,el)

=

totala utsläpp från värmen eller elen,

ECF(h&c,el)

=

totala utsläpp från den fossila motsvarigheten för nyttiggjord värme eller el.

| 4. | De växthusgaser som omfattas av punkt 1 är CO2, N2O och CH4. Vid beräkningen av koldioxidekvivalenter ska följande värden användas för dessa gaser: | CO2: 1 |
| --- | --- | --- |

4.

CO2: 1

| | N2O: 298 |
| --- | --- |

N2O: 298

| | CH4: 25 |
| --- | --- |

CH4: 25

| 5. | Utsläpp från extraktion, skörd eller odling av råvaror, eec, ska omfatta utsläpp från själva extraktions-, skörde- eller odlingsprocessen, från insamlingen, torkningen och lagringen av råvaror, från avfall och utlakning, och från produktionen av kemikalier eller produkter som används vid uttag eller odling. Avskiljning av koldioxid vid odlingen av råvaror ska inte räknas med. Då man uppskattar utsläppen från odling av biomassa i jordbruket är det tillåtet att, i stället för faktiska värden, utgå från de regionala medelvärden för utsläpp från odling som ingår i de rapporter som avses i artikel 31.4 i detta direktiv eller den information om disaggregerade normalvärden för utsläpp från odling som ingår i denna bilaga. I brist på relevant information i dessa rapporter är det tillåtet att beräkna medelvärden baserade på lokala jordbruksmetoder, t.ex. baserat på data från en grupp av gårdar, som ett alternativ till att använda faktiska värden.
  Då man uppskattar utsläppen från odling och skörd av skogsbiomassa är det tillåtet att, i stället för faktiska värden, utgå från medelvärden för utsläpp från odling och skörd som beräknas för geografiska områden på nationell nivå, som ett alternativ till att använda faktiska värden. |
| --- | --- |

5.

Då man uppskattar utsläppen från odling och skörd av skogsbiomassa är det tillåtet att, i stället för faktiska värden, utgå från medelvärden för utsläpp från odling och skörd som beräknas för geografiska områden på nationell nivå, som ett alternativ till att använda faktiska värden.

| 6. | I den beräkning som avses i punkt 1 a ska minskade utsläpp genom förbättrade jordbruksmetoder, esca, såsom övergång till begränsad jordbearbetning eller direkt sådd, förbättrat växelbruk, användning av täckgrödor, inklusive hantering av restprodukter från grödor, och användning av organiska jordförbättringsmedel (t.ex. kompost och rötrester från fermentering av gödsel), beaktas endast om det tillhandahålls pålitliga och kontrollerbara bevis för att inlagringen av kol i marken har ökat, eller om det är rimligt att förvänta sig att den har ökat under den period då de berörda råvarorna odlades, samtidigt som hänsyn tas till utsläppen om dessa metoder leder till ökad användning av gödningsmedel och bekämpningsmedel (9). |
| --- | --- |

6.

| 7. | De årliga utsläppen från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning, el, ska beräknas genom att de totala utsläppen fördelas jämnt över 20 år. Följande formel ska användas:
  el = (CSR – CSA) × 3,664 × 1/20 × 1/P – eB, (10)

  där







  el | = | årliga växthusgasutsläpp från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning (uttryckt som massan koldioxidekvivalenter per enhet energi i biomassabränslet). Åkermark (11) och jordbruksmark (12) för fleråriga grödor ska betraktas som en och samma markanvändning, |
| --- | --- | --- | --- |
| CSR | = | kollager per ytenhet för referensmarkanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation). Referensmarkanvändningen är den användning som marken hade antingen i januari 2008 eller 20 år innan råvaran erhölls, beroende på vilket som inträffar senare, |
| CSA | = | kollager per ytenhet för den faktiska markanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation). Om kollagret ackumuleras under mer än ett år ska det värde som tilldelas CSA vara det beräknade lagret per ytenhet efter 20 år eller när grödan når mognad, beroende på vilket som inträffar först, |
| P | = | grödans produktivitet (uttryckt som mängden energi i biomassabränslet per ytenhet per år), och |
| eB | = | bonus på 29 g CO2eq/MJ biomassabränsle, om biomassa erhålls från återställd skadad mark under de förutsättningar som fastställs i punkt 8. |

7.

el = (CSR – CSA) × 3,664 × 1/20 × 1/P – eB, (10)

där

el

=

årliga växthusgasutsläpp från kollagerförändringar till följd av ändrad markanvändning (uttryckt som massan koldioxidekvivalenter per enhet energi i biomassabränslet). Åkermark (11) och jordbruksmark (12) för fleråriga grödor ska betraktas som en och samma markanvändning,

CSR

=

kollager per ytenhet för referensmarkanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation). Referensmarkanvändningen är den användning som marken hade antingen i januari 2008 eller 20 år innan råvaran erhölls, beroende på vilket som inträffar senare,

CSA

=

kollager per ytenhet för den faktiska markanvändningen (uttryckt som massan (ton) kol per ytenhet, inklusive både mark och vegetation). Om kollagret ackumuleras under mer än ett år ska det värde som tilldelas CSA vara det beräknade lagret per ytenhet efter 20 år eller när grödan når mognad, beroende på vilket som inträffar först,

P

=

grödans produktivitet (uttryckt som mängden energi i biomassabränslet per ytenhet per år), och

eB

=

bonus på 29 g CO2eq/MJ biomassabränsle, om biomassa erhålls från återställd skadad mark under de förutsättningar som fastställs i punkt 8.

| 8. | Bonusen på 29 g CO2eq/MJ ska beviljas om det kan styrkas att marken






  a) | i januari 2008 inte användes för jordbruk eller annan verksamhet, och |
| --- | --- | --- |

8.

a)

i januari 2008 inte användes för jordbruk eller annan verksamhet, och

| b) | utgör allvarligt skadad mark, inklusive mark som tidigare användes för jordbruk. |
| --- | --- |

b)

utgör allvarligt skadad mark, inklusive mark som tidigare användes för jordbruk.

Bonusen på 29 g CO2eq/MJ ska vara tillämplig upp till 20 år från och med dagen för omställning av marken till jordbruk, om en regelbunden ökning av kollagret och en betydande minskning av erosionen för mark enligt led b säkerställs.

| 9. | Med allvarligt skadad mark avses mark som under en längre tid antingen har försaltats i betydande omfattning eller vars halt av organiska ämnen varit särskilt låg och som drabbats av kraftig erosion. |
| --- | --- |

9.

| 10. | I enlighet med del C, punkt 10 i bilaga V till detta direktiv och kommissionens beslut 2010/335/EU (13) ska de riktlinjer för beräkning av kollager i mark som antagits i samband med detta direktiv, med utgångspunkt i 2006 års IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories – volym 4, och i enlighet med förordningarna (EU) nr 525/2013 och (EU) 2018/841, ligga till grund för beräkningen av kollager i mark. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Utsläpp från bearbetning, ep, omfattar utsläpp från själva bearbetningen, från avfall och utlakning, och från produktionen av kemikalier och produkter som används vid bearbetningen, däribland de koldioxidutsläpp som motsvarar halten kol i fossila insatsvaror, oavsett om dessa faktiskt förbränts vid processen.
  När man ska redovisa användningen av sådan el som inte producerats i produktionsanläggningen för fast eller gasformigt biomassabränsle ska växthusgasutsläppen vid produktion och distribution av denna el antas motsvara de genomsnittliga utsläppen vid produktion och distribution av el i en angiven region. Med undantag från denna bestämmelse får producenter använda sig av ett genomsnittsvärde för en enskild anläggning för elproduktion när det gäller el som producerats av den anläggningen, förutsatt att den inte är ansluten till elnätet.
  Utsläpp från bearbetning ska inbegripa utsläpp från torkning av mellanliggande produkter och material om detta är relevant. |
| --- | --- |

11.

När man ska redovisa användningen av sådan el som inte producerats i produktionsanläggningen för fast eller gasformigt biomassabränsle ska växthusgasutsläppen vid produktion och distribution av denna el antas motsvara de genomsnittliga utsläppen vid produktion och distribution av el i en angiven region. Med undantag från denna bestämmelse får producenter använda sig av ett genomsnittsvärde för en enskild anläggning för elproduktion när det gäller el som producerats av den anläggningen, förutsatt att den inte är ansluten till elnätet.

Utsläpp från bearbetning ska inbegripa utsläpp från torkning av mellanliggande produkter och material om detta är relevant.

| 12. | Utsläpp från transporter och distribution, etd, ska omfatta utsläpp från transport av råvaror och halvfabrikat och från lagring och distribution av färdigt material. Utsläpp från transporter och distribution som ska beaktas enligt punkt 5 ska inte omfattas av den här punkten. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Utsläpp av koldioxid från bränsle som används, eu, ska antas vara noll för biomassabränslen. Utsläpp av andra växthusgaser (CH4 och N2O) än koldioxid från det bränsle som används ska ingå i faktorn eu. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Minskade utsläpp genom avskiljning av koldioxid och geologisk lagring, eccs, som inte redan har redovisats i ep, ska begränsas till utsläpp som undviks genom avskiljning och lagring av koldioxid med direkt koppling till utvinning, transport, bearbetning och distribution av biomassabränsle om den lagras i enlighet med direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

14.

| 15 | Minskade utsläpp av koldioxid genom avskiljning och ersättning av koldioxid, eccr, ska vara direkt relaterade till den produktion av biomassabränsle till vilken de tillskrivs och begränsas till utsläpp som undviks genom avskiljning av koldioxid vars kol kommer från biomassa och som används för att ersätta koldioxid av fossilt ursprung vid produktionen av kommersiella varor och tjänster. |
| --- | --- |

15

| 16. | Om en kraftvärmeenhet – som tillhandahåller värme och/eller el till en framställningsprocess för biomassabränsle för vilken utsläpp beräknas – producerar ett överskott av el och/eller nyttiggjord värme ska utsläppen av växthusgaser fördelas mellan elen och den nyttiggjorda värmen i enlighet med temperaturen för den värme som produceras (som återspeglar värmens användbarhet (nytta)). Den del av värmen som nyttiggjorts får man fram genom att multiplicera dess energiinnehåll med Carnot-effektiviteten Ch, vilken beräknas enligt följande:





  där







  Th | = | temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten, |
| --- | --- | --- | --- |
| T0 | = | omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C). |

16.

Formula

där

Th

=

temperatur, mätt i absolut temperatur (kelvin) för den nyttiggjorda värmen vid leveranspunkten,

T0

=

omgivningstemperatur, sätts till 273,15 kelvin (motsvarar 0 °C).

Om överskottsvärmen exporteras för uppvärmning av byggnader får, vid en temperatur lägre än 150 °C (423,15 kelvin), Ch alternativt definieras på följande sätt:

| Ch | = | Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546. |
| --- | --- | --- |

Ch

=

Carnot-effektivitet i värme på 150 °C (423,15 kelvin), som är 0,3546.

I denna beräkning ska de faktiska verkningsgraderna användas, definierade som den årligen producerade mekaniska energin, elen respektive värmen, dividerat med den årligen tillförda energin.

Vid tillämpningen av denna beräkning gäller följande definitioner:

| a) | kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi, |
| --- | --- |

a)

kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och el och/eller mekanisk energi,

| b) | nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning, |
| --- | --- |

b)

nyttiggjord värme: värme som framställs för att tillgodose en ekonomiskt försvarbar efterfrågan på värme för uppvärmning eller kylning,

| c) | ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor. |
| --- | --- |

c)

ekonomiskt försvarbar efterfrågan: en efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor.

| 17. | Om en produktionsprocess för biomassabränsle både producerar det bränsle för vilket utsläpp beräknas och en eller flera andra produkter (nedan kallade samprodukter), ska växthusgasutsläppen fördelas mellan bränslet (eller dess mellanprodukt) och samprodukterna i förhållande till deras energiinnehåll (fastställt som det lägre värmevärdet när det gäller andra samprodukter än el och värme). Växthusgasintensiteten i överskott av nyttiggjord värme eller el är samma som växthusgasintensiteten i den värme eller el som tillförs framställningsprocessen för biomassabränsle och bestäms genom beräkning av växthusgasintensiteten i samtliga tillförda ämnen och i utsläppen, inklusive bränsleråvaran och CH4- och N2O-utsläpp, till och från den kraftvärmeenhet, panna eller annan apparat, som tillhandahåller värme eller el till framställningsprocessen för biomassabränslet. När det gäller kraftvärme, dvs. el och värme, utförs beräkningen enligt punkt 16. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Vid beräkningarna i punkt 17 ska de utsläpp som fördelas bestå av eec + el + esca + de fraktioner av ep, etd, eccs och eccr som äger rum till och med det processteg där en samprodukt bildas. Om samprodukter redan har fått en sådan ”tilldelning” i samband med ett tidigare processteg i livscykeln, ska i detta syfte fraktionen av de utsläpp som kopplas till det senaste processteget i produktionen av det mellanliggande bränslet användas i stället för de totala utsläppen vid beräkning av utsläpp från biomassaproduktionen.
  När det gäller biogas och biometan ska alla samprodukter som inte omfattas av punkt 7 tas med i denna beräkning. Inga utsläpp ska tilldelas avfall och restprodukter. Samprodukter med negativt energiinnehåll ska anses ha energiinnehållet noll då man gör beräkningen.
  Avfall och restprodukter, inklusive trädtoppar och grenar, halm, agnar, kolvar och nötskal, liksom restprodukter från bearbetning, inklusive råglycerin (glycerin som inte är raffinerat) och bagass, ska anses ha värdet noll när det gäller växthusgasutsläppen över en livscykel, fram till dess att dessa material samlas in, oberoende av om de bearbetas till mellanliggande produkter innan de omvandlas till slutprodukten.
  När det gäller biomassabränslen som produceras i andra raffinaderier än den kombination av bearbetningsanläggningar med pannor eller kraftvärmeenheter som tillhandahåller värme och/eller el till bearbetningsanläggningen, ska den enhet som analyseras för den beräkning som avses i punkt 17 utgöras av raffinaderiet. |
| --- | --- |

18.

När det gäller biogas och biometan ska alla samprodukter som inte omfattas av punkt 7 tas med i denna beräkning. Inga utsläpp ska tilldelas avfall och restprodukter. Samprodukter med negativt energiinnehåll ska anses ha energiinnehållet noll då man gör beräkningen.

Avfall och restprodukter, inklusive trädtoppar och grenar, halm, agnar, kolvar och nötskal, liksom restprodukter från bearbetning, inklusive råglycerin (glycerin som inte är raffinerat) och bagass, ska anses ha värdet noll när det gäller växthusgasutsläppen över en livscykel, fram till dess att dessa material samlas in, oberoende av om de bearbetas till mellanliggande produkter innan de omvandlas till slutprodukten.

När det gäller biomassabränslen som produceras i andra raffinaderier än den kombination av bearbetningsanläggningar med pannor eller kraftvärmeenheter som tillhandahåller värme och/eller el till bearbetningsanläggningen, ska den enhet som analyseras för den beräkning som avses i punkt 17 utgöras av raffinaderiet.

| 19. | Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(el) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används för elproduktion vara 183 g CO2eq/MJ el eller 212 g CO2eq/MJ el för de yttersta randområdena.
  Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(h) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används för produktion av nyttiggjord värme och/eller kyla, vara 80 g CO2eq/MJ värme.
  Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(h) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används för produktion av nyttiggjord värme, där en direkt fysisk ersättning för kol kan påvisas, vara 124 g CO2eq/MJ värme.
  Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(t) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används som drivmedel vara 94 g CO2eq/MJ. |
| --- | --- |

19.

Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(h) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används för produktion av nyttiggjord värme och/eller kyla, vara 80 g CO2eq/MJ värme.

Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(h) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används för produktion av nyttiggjord värme, där en direkt fysisk ersättning för kol kan påvisas, vara 124 g CO2eq/MJ värme.

Vid den beräkning som avses i punkt 3 ska ECF(t) för den fossila motsvarigheten till biomassabränslen som används som drivmedel vara 94 g CO2eq/MJ.

C.   DISAGGREGERADE NORMALVÄRDEN FÖR BIOMASSABRÄNSLEN

Träbriketter eller träpellets

| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| Odling | Bearbetning | Transport | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används | Odling | Bearbetning | Transport | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används |
| Träflis från restprodukter från skogsbruk | 1–500 km | 0,0 | 1,6 | 3,0 | 0,4 | 0,0 | 1,9 | 3,6 | 0,5 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 1,6 | 5,2 | 0,4 | 0,0 | 1,9 | 6,2 | 0,5 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 1,6 | 10,5 | 0,4 | 0,0 | 1,9 | 12,6 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 1,6 | 20,5 | 0,4 | 0,0 | 1,9 | 24,6 | 0,5 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus) | 2 500 –10 000 km | 4,4 | 0,0 | 11,0 | 0,4 | 4,4 | 0,0 | 13,2 | 0,5 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning) | 1–500 km | 3,9 | 0,0 | 3,5 | 0,4 | 3,9 | 0,0 | 4,2 | 0,5 |
| 500–2 500 km | 3,9 | 0,0 | 5,6 | 0,4 | 3,9 | 0,0 | 6,8 | 0,5 |
| 2 500 –10 000 km | 3,9 | 0,0 | 11,0 | 0,4 | 3,9 | 0,0 | 13,2 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 3,9 | 0,0 | 21,0 | 0,4 | 3,9 | 0,0 | 25,2 | 0,5 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning) | 1–500 km | 2,2 | 0,0 | 3,5 | 0,4 | 2,2 | 0,0 | 4,2 | 0,5 |
| 500–2 500 km | 2,2 | 0,0 | 5,6 | 0,4 | 2,2 | 0,0 | 6,8 | 0,5 |
| 2 500 –10 000 km | 2,2 | 0,0 | 11,0 | 0,4 | 2,2 | 0,0 | 13,2 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 2,2 | 0,0 | 21,0 | 0,4 | 2,2 | 0,0 | 25,2 | 0,5 |
| Träflis från stamved | 1–500 km | 1,1 | 0,3 | 3,0 | 0,4 | 1,1 | 0,4 | 3,6 | 0,5 |
| 500–2 500 km | 1,1 | 0,3 | 5,2 | 0,4 | 1,1 | 0,4 | 6,2 | 0,5 |
| 2 500 –10 000 km | 1,1 | 0,3 | 10,5 | 0,4 | 1,1 | 0,4 | 12,6 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 1,1 | 0,3 | 20,5 | 0,4 | 1,1 | 0,4 | 24,6 | 0,5 |
| Träflis från träindustriavfall | 1–500 km | 0,0 | 0,3 | 3,0 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 3,6 | 0,5 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 0,3 | 5,2 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 6,2 | 0,5 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 0,3 | 10,5 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 12,6 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 0,3 | 20,5 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 24,6 | 0,5 |

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Odling

Bearbetning

Transport

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Odling

Bearbetning

Transport

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Träflis från restprodukter från skogsbruk

1–500 km

0,0

1,6

3,0

0,4

0,0

1,9

3,6

0,5

500–2 500 km

0,0

1,6

5,2

0,4

0,0

1,9

6,2

0,5

2 500 –10 000 km

0,0

1,6

10,5

0,4

0,0

1,9

12,6

0,5

Över 10 000 km

0,0

1,6

20,5

0,4

0,0

1,9

24,6

0,5

Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus)

2 500 –10 000 km

4,4

0,0

11,0

0,4

4,4

0,0

13,2

0,5

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning)

1–500 km

3,9

0,0

3,5

0,4

3,9

0,0

4,2

0,5

500–2 500 km

3,9

0,0

5,6

0,4

3,9

0,0

6,8

0,5

2 500 –10 000 km

3,9

0,0

11,0

0,4

3,9

0,0

13,2

0,5

Över 10 000 km

3,9

0,0

21,0

0,4

3,9

0,0

25,2

0,5

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning)

1–500 km

2,2

0,0

3,5

0,4

2,2

0,0

4,2

0,5

500–2 500 km

2,2

0,0

5,6

0,4

2,2

0,0

6,8

0,5

2 500 –10 000 km

2,2

0,0

11,0

0,4

2,2

0,0

13,2

0,5

Över 10 000 km

2,2

0,0

21,0

0,4

2,2

0,0

25,2

0,5

Träflis från stamved

1–500 km

1,1

0,3

3,0

0,4

1,1

0,4

3,6

0,5

500–2 500 km

1,1

0,3

5,2

0,4

1,1

0,4

6,2

0,5

2 500 –10 000 km

1,1

0,3

10,5

0,4

1,1

0,4

12,6

0,5

Över 10 000 km

1,1

0,3

20,5

0,4

1,1

0,4

24,6

0,5

Träflis från träindustriavfall

1–500 km

0,0

0,3

3,0

0,4

0,0

0,4

3,6

0,5

500–2 500 km

0,0

0,3

5,2

0,4

0,0

0,4

6,2

0,5

2 500 –10 000 km

0,0

0,3

10,5

0,4

0,0

0,4

12,6

0,5

Över 10 000 km

0,0

0,3

20,5

0,4

0,0

0,4

24,6

0,5

Träbriketter eller träpellets

| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Odling | Bearbetning | Transport och distribution | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används | Odling | Bearbetning | Transport och distribution | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 1) | 1–500 km | 0,0 | 25,8 | 2,9 | 0,3 | 0,0 | 30,9 | 3,5 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 25,8 | 2,8 | 0,3 | 0,0 | 30,9 | 3,3 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 25,8 | 4,3 | 0,3 | 0,0 | 30,9 | 5,2 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 25,8 | 7,9 | 0,3 | 0,0 | 30,9 | 9,5 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 2a) | 1–500 km | 0,0 | 12,5 | 3,0 | 0,3 | 0,0 | 15,0 | 3,6 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 12,5 | 2,9 | 0,3 | 0,0 | 15,0 | 3,5 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 12,5 | 4,4 | 0,3 | 0,0 | 15,0 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 12,5 | 8,1 | 0,3 | 0,0 | 15,0 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 3a) | 1–500 km | 0,0 | 2,4 | 3,0 | 0,3 | 0,0 | 2,8 | 3,6 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 2,4 | 2,9 | 0,3 | 0,0 | 2,8 | 3,5 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 2,4 | 4,4 | 0,3 | 0,0 | 2,8 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 2,4 | 8,2 | 0,3 | 0,0 | 2,8 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (eukalyptus – fall 1) | 2 500 –10 000 km | 3,9 | 24,5 | 4,3 | 0,3 | 3,9 | 29,4 | 5,2 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (eukalyptus – fall 2a) | 2 500 –10 000 km | 5,0 | 10,6 | 4,4 | 0,3 | 5,0 | 12,7 | 5,3 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (eukalyptus – fall 3a) | 2 500 –10 000 km | 5,3 | 0,3 | 4,4 | 0,3 | 5,3 | 0,4 | 5,3 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, med gödning – fall 1) | 1–500 km | 3,4 | 24,5 | 2,9 | 0,3 | 3,4 | 29,4 | 3,5 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 3,4 | 24,5 | 4,3 | 0,3 | 3,4 | 29,4 | 5,2 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 3,4 | 24,5 | 7,9 | 0,3 | 3,4 | 29,4 | 9,5 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, med gödning – fall 2a) | 1–500 km | 4,4 | 10,6 | 3,0 | 0,3 | 4,4 | 12,7 | 3,6 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 4,4 | 10,6 | 4,4 | 0,3 | 4,4 | 12,7 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 4,4 | 10,6 | 8,1 | 0,3 | 4,4 | 12,7 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, med gödning – fall 3a) | 1–500 km | 4,6 | 0,3 | 3,0 | 0,3 | 4,6 | 0,4 | 3,6 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 4,6 | 0,3 | 4,4 | 0,3 | 4,6 | 0,4 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 4,6 | 0,3 | 8,2 | 0,3 | 4,6 | 0,4 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, utan gödning – fall 1) | 1–500 km | 2,0 | 24,5 | 2,9 | 0,3 | 2,0 | 29,4 | 3,5 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 2,0 | 24,5 | 4,3 | 0,3 | 2,0 | 29,4 | 5,2 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 2,0 | 24,5 | 7,9 | 0,3 | 2,0 | 29,4 | 9,5 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, utan gödning – fall 2a) | 1–500 km | 2,5 | 10,6 | 3,0 | 0,3 | 2,5 | 12,7 | 3,6 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 2,5 | 10,6 | 4,4 | 0,3 | 2,5 | 12,7 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 2,5 | 10,6 | 8,1 | 0,3 | 2,5 | 12,7 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter från skottskog med kort omloppstid
  (poppel, utan gödning – fall 3a) | 1–500 km | 2,6 | 0,3 | 3,0 | 0,3 | 2,6 | 0,4 | 3,6 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 2,6 | 0,3 | 4,4 | 0,3 | 2,6 | 0,4 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 2,6 | 0,3 | 8,2 | 0,3 | 2,6 | 0,4 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 1) | 1–500 km | 1,1 | 24,8 | 2,9 | 0,3 | 1,1 | 29,8 | 3,5 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 1,1 | 24,8 | 2,8 | 0,3 | 1,1 | 29,8 | 3,3 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 1,1 | 24,8 | 4,3 | 0,3 | 1,1 | 29,8 | 5,2 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 1,1 | 24,8 | 7,9 | 0,3 | 1,1 | 29,8 | 9,5 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 2a) | 1–500 km | 1,4 | 11,0 | 3,0 | 0,3 | 1,4 | 13,2 | 3,6 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 1,4 | 11,0 | 2,9 | 0,3 | 1,4 | 13,2 | 3,5 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 1,4 | 11,0 | 4,4 | 0,3 | 1,4 | 13,2 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 1,4 | 11,0 | 8,1 | 0,3 | 1,4 | 13,2 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 3a) | 1–500 km | 1,4 | 0,8 | 3,0 | 0,3 | 1,4 | 0,9 | 3,6 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 1,4 | 0,8 | 2,9 | 0,3 | 1,4 | 0,9 | 3,5 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 1,4 | 0,8 | 4,4 | 0,3 | 1,4 | 0,9 | 5,3 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 1,4 | 0,8 | 8,2 | 0,3 | 1,4 | 0,9 | 9,8 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 1) | 1–500 km | 0,0 | 14,3 | 2,8 | 0,3 | 0,0 | 17,2 | 3,3 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 14,3 | 2,7 | 0,3 | 0,0 | 17,2 | 3,2 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 14,3 | 4,2 | 0,3 | 0,0 | 17,2 | 5,0 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 14,3 | 7,7 | 0,3 | 0,0 | 17,2 | 9,2 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 2a) | 1–500 km | 0,0 | 6,0 | 2,8 | 0,3 | 0,0 | 7,2 | 3,4 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 6,0 | 2,7 | 0,3 | 0,0 | 7,2 | 3,3 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 6,0 | 4,2 | 0,3 | 0,0 | 7,2 | 5,1 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 6,0 | 7,8 | 0,3 | 0,0 | 7,2 | 9,3 | 0,3 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 3a) | 1–500 km | 0,0 | 0,2 | 2,8 | 0,3 | 0,0 | 0,3 | 3,4 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 0,2 | 2,7 | 0,3 | 0,0 | 0,3 | 3,3 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 0,2 | 4,2 | 0,3 | 0,0 | 0,3 | 5,1 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 0,2 | 7,8 | 0,3 | 0,0 | 0,3 | 9,3 | 0,3 |

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Odling

Bearbetning

Transport och distribution

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Odling

Bearbetning

Transport och distribution

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 1)

1–500 km

0,0

25,8

2,9

0,3

0,0

30,9

3,5

0,3

500–2 500 km

0,0

25,8

2,8

0,3

0,0

30,9

3,3

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

25,8

4,3

0,3

0,0

30,9

5,2

0,3

Över 10 000 km

0,0

25,8

7,9

0,3

0,0

30,9

9,5

0,3

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 2a)

1–500 km

0,0

12,5

3,0

0,3

0,0

15,0

3,6

0,3

500–2 500 km

0,0

12,5

2,9

0,3

0,0

15,0

3,5

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

12,5

4,4

0,3

0,0

15,0

5,3

0,3

Över 10 000 km

0,0

12,5

8,1

0,3

0,0

15,0

9,8

0,3

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 3a)

1–500 km

0,0

2,4

3,0

0,3

0,0

2,8

3,6

0,3

500–2 500 km

0,0

2,4

2,9

0,3

0,0

2,8

3,5

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

2,4

4,4

0,3

0,0

2,8

5,3

0,3

Över 10 000 km

0,0

2,4

8,2

0,3

0,0

2,8

9,8

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(eukalyptus – fall 1)

2 500 –10 000 km

3,9

24,5

4,3

0,3

3,9

29,4

5,2

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(eukalyptus – fall 2a)

2 500 –10 000 km

5,0

10,6

4,4

0,3

5,0

12,7

5,3

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(eukalyptus – fall 3a)

2 500 –10 000 km

5,3

0,3

4,4

0,3

5,3

0,4

5,3

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, med gödning – fall 1)

1–500 km

3,4

24,5

2,9

0,3

3,4

29,4

3,5

0,3

500–10 000 km

3,4

24,5

4,3

0,3

3,4

29,4

5,2

0,3

Över 10 000 km

3,4

24,5

7,9

0,3

3,4

29,4

9,5

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, med gödning – fall 2a)

1–500 km

4,4

10,6

3,0

0,3

4,4

12,7

3,6

0,3

500–10 000 km

4,4

10,6

4,4

0,3

4,4

12,7

5,3

0,3

Över 10 000 km

4,4

10,6

8,1

0,3

4,4

12,7

9,8

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, med gödning – fall 3a)

1–500 km

4,6

0,3

3,0

0,3

4,6

0,4

3,6

0,3

500–10 000 km

4,6

0,3

4,4

0,3

4,6

0,4

5,3

0,3

Över 10 000 km

4,6

0,3

8,2

0,3

4,6

0,4

9,8

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, utan gödning – fall 1)

1–500 km

2,0

24,5

2,9

0,3

2,0

29,4

3,5

0,3

500–2 500 km

2,0

24,5

4,3

0,3

2,0

29,4

5,2

0,3

2 500 –10 000 km

2,0

24,5

7,9

0,3

2,0

29,4

9,5

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, utan gödning – fall 2a)

1–500 km

2,5

10,6

3,0

0,3

2,5

12,7

3,6

0,3

500–10 000 km

2,5

10,6

4,4

0,3

2,5

12,7

5,3

0,3

Över 10 000 km

2,5

10,6

8,1

0,3

2,5

12,7

9,8

0,3

Träbriketter från skottskog med kort omloppstid

(poppel, utan gödning – fall 3a)

1–500 km

2,6

0,3

3,0

0,3

2,6

0,4

3,6

0,3

500–10 000 km

2,6

0,3

4,4

0,3

2,6

0,4

5,3

0,3

Över 10 000 km

2,6

0,3

8,2

0,3

2,6

0,4

9,8

0,3

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 1)

1–500 km

1,1

24,8

2,9

0,3

1,1

29,8

3,5

0,3

500–2 500 km

1,1

24,8

2,8

0,3

1,1

29,8

3,3

0,3

2 500 –10 000 km

1,1

24,8

4,3

0,3

1,1

29,8

5,2

0,3

Över 10 000 km

1,1

24,8

7,9

0,3

1,1

29,8

9,5

0,3

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 2a)

1–500 km

1,4

11,0

3,0

0,3

1,4

13,2

3,6

0,3

500–2 500 km

1,4

11,0

2,9

0,3

1,4

13,2

3,5

0,3

2 500 –10 000 km

1,4

11,0

4,4

0,3

1,4

13,2

5,3

0,3

Över 10 000 km

1,4

11,0

8,1

0,3

1,4

13,2

9,8

0,3

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 3a)

1–500 km

1,4

0,8

3,0

0,3

1,4

0,9

3,6

0,3

500–2 500 km

1,4

0,8

2,9

0,3

1,4

0,9

3,5

0,3

2 500 –10 000 km

1,4

0,8

4,4

0,3

1,4

0,9

5,3

0,3

Över 10 000 km

1,4

0,8

8,2

0,3

1,4

0,9

9,8

0,3

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 1)

1–500 km

0,0

14,3

2,8

0,3

0,0

17,2

3,3

0,3

500–2 500 km

0,0

14,3

2,7

0,3

0,0

17,2

3,2

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

14,3

4,2

0,3

0,0

17,2

5,0

0,3

Över 10 000 km

0,0

14,3

7,7

0,3

0,0

17,2

9,2

0,3

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 2a)

1–500 km

0,0

6,0

2,8

0,3

0,0

7,2

3,4

0,3

500–2 500 km

0,0

6,0

2,7

0,3

0,0

7,2

3,3

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

6,0

4,2

0,3

0,0

7,2

5,1

0,3

Över 10 000 km

0,0

6,0

7,8

0,3

0,0

7,2

9,3

0,3

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 3a)

1–500 km

0,0

0,2

2,8

0,3

0,0

0,3

3,4

0,3

500–2 500 km

0,0

0,2

2,7

0,3

0,0

0,3

3,3

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

0,2

4,2

0,3

0,0

0,3

5,1

0,3

Över 10 000 km

0,0

0,2

7,8

0,3

0,0

0,3

9,3

0,3

Produktionskedjor inom jordbruket

| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Odling | Bearbetning | Transport och distribution | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används | Odling | Bearbetning | Transport och distribution | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används |
| Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3 | 1–500 km | 0,0 | 0,9 | 2,6 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 3,1 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 0,9 | 6,5 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 7,8 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 0,9 | 14,2 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 17,0 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 0,9 | 28,3 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 34,0 | 0,3 |
| Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3 | 1–500 km | 0,0 | 0,9 | 2,6 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 3,1 | 0,3 |
| 500–2 500 km | 0,0 | 0,9 | 3,6 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 4,4 | 0,3 |
| 2 500 –10 000 km | 0,0 | 0,9 | 7,1 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 8,5 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 0,9 | 13,6 | 0,2 | 0,0 | 1,1 | 16,3 | 0,3 |
| Halmpelletar | 1–500 km | 0,0 | 5,0 | 3,0 | 0,2 | 0,0 | 6,0 | 3,6 | 0,3 |
| 500–10 000 km | 0,0 | 5,0 | 4,6 | 0,2 | 0,0 | 6,0 | 5,5 | 0,3 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 5,0 | 8,3 | 0,2 | 0,0 | 6,0 | 10,0 | 0,3 |
| Bagassbriketter | 500–10 000 km | 0,0 | 0,3 | 4,3 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 5,2 | 0,5 |
| Över 10 000 km | 0,0 | 0,3 | 8,0 | 0,4 | 0,0 | 0,4 | 9,5 | 0,5 |
| Palmkärnmjöl | Över 10 000 km | 21,6 | 21,1 | 11,2 | 0,2 | 21,6 | 25,4 | 13,5 | 0,3 |
| Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken) | Över 10 000 km | 21,6 | 3,5 | 11,2 | 0,2 | 21,6 | 4,2 | 13,5 | 0,3 |

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ)

Odling

Bearbetning

Transport och distribution

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Odling

Bearbetning

Transport och distribution

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3

1–500 km

0,0

0,9

2,6

0,2

0,0

1,1

3,1

0,3

500–2 500 km

0,0

0,9

6,5

0,2

0,0

1,1

7,8

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

0,9

14,2

0,2

0,0

1,1

17,0

0,3

Över 10 000 km

0,0

0,9

28,3

0,2

0,0

1,1

34,0

0,3

Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3

1–500 km

0,0

0,9

2,6

0,2

0,0

1,1

3,1

0,3

500–2 500 km

0,0

0,9

3,6

0,2

0,0

1,1

4,4

0,3

2 500 –10 000 km

0,0

0,9

7,1

0,2

0,0

1,1

8,5

0,3

Över 10 000 km

0,0

0,9

13,6

0,2

0,0

1,1

16,3

0,3

Halmpelletar

1–500 km

0,0

5,0

3,0

0,2

0,0

6,0

3,6

0,3

500–10 000 km

0,0

5,0

4,6

0,2

0,0

6,0

5,5

0,3

Över 10 000 km

0,0

5,0

8,3

0,2

0,0

6,0

10,0

0,3

Bagassbriketter

500–10 000 km

0,0

0,3

4,3

0,4

0,0

0,4

5,2

0,5

Över 10 000 km

0,0

0,3

8,0

0,4

0,0

0,4

9,5

0,5

Palmkärnmjöl

Över 10 000 km

21,6

21,1

11,2

0,2

21,6

25,4

13,5

0,3

Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken)

Över 10 000 km

21,6

3,5

11,2

0,2

21,6

4,2

13,5

0,3

Disaggregerade normalvärden för biogas för elproduktion

| Produktionssystem för biomassabränsle | Teknik | TYPISKT VÄRDE [g CO2eq/MJ] | NORMALVÄRDE [g CO2eq/MJ] |
| --- | --- | --- | --- |
| Odling | Bearbetning | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används | Transport | Gödselkrediter | Odling | Bearbetning | Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används | Transport | Gödselkrediter |
| Flytgödsel (14) | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 69,6 | 8,9 | 0,8 | – 107,3 | 0,0 | 97,4 | 12,5 | 0,8 | – 107,3 |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 0,0 | 8,9 | 0,8 | – 97,6 | 0,0 | 0,0 | 12,5 | 0,8 | – 97,6 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 74,1 | 8,9 | 0,8 | – 107,3 | 0,0 | 103,7 | 12,5 | 0,8 | – 107,3 |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 4,2 | 8,9 | 0,8 | – 97,6 | 0,0 | 5,9 | 12,5 | 0,8 | – 97,6 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 83,2 | 8,9 | 0,9 | – 120,7 | 0,0 | 116,4 | 12,5 | 0,9 | – 120,7 |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 4,6 | 8,9 | 0,8 | – 108,5 | 0,0 | 6,4 | 12,5 | 0,8 | – 108,5 |
| Majs, hel växt (15) | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 15,6 | 13,5 | 8,9 | 0,0 (16) | — | 15,6 | 18,9 | 12,5 | 0,0 | — |
| Inneslutna rötrester | 15,2 | 0,0 | 8,9 | 0,0 | — | 15,2 | 0,0 | 12,5 | 0,0 | — |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 15,6 | 18,8 | 8,9 | 0,0 | — | 15,6 | 26,3 | 12,5 | 0,0 | — |
| Inneslutna rötrester | 15,2 | 5,2 | 8,9 | 0,0 | — | 15,2 | 7,2 | 12,5 | 0,0 | — |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 17,5 | 21,0 | 8,9 | 0,0 | — | 17,5 | 29,3 | 12,5 | 0,0 | — |
| Inneslutna rötrester | 17,1 | 5,7 | 8,9 | 0,0 | — | 17,1 | 7,9 | 12,5 | 0,0 | — |
| Bioavfall | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 21,8 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 30,6 | 12,5 | 0,5 | — |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 0,0 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 0,0 | 12,5 | 0,5 | — |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 27,9 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 39,0 | 12,5 | 0,5 | — |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 5,9 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 8,3 | 12,5 | 0,5 | — |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 0,0 | 31,2 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 43,7 | 12,5 | 0,5 | — |
| Inneslutna rötrester | 0,0 | 6,5 | 8,9 | 0,5 | — | 0,0 | 9,1 | 12,5 | 0,5 | — |

Produktionssystem för biomassabränsle

Teknik

TYPISKT VÄRDE [g CO2eq/MJ]

NORMALVÄRDE [g CO2eq/MJ]

Odling

Bearbetning

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Transport

Gödselkrediter

Odling

Bearbetning

Andra utsläpp än koldioxid från det bränsle som används

Transport

Gödselkrediter

Flytgödsel (14)

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

0,0

69,6

8,9

0,8

– 107,3

0,0

97,4

12,5

0,8

– 107,3

Inneslutna rötrester

0,0

0,0

8,9

0,8

– 97,6

0,0

0,0

12,5

0,8

– 97,6

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

0,0

74,1

8,9

0,8

– 107,3

0,0

103,7

12,5

0,8

– 107,3

Inneslutna rötrester

0,0

4,2

8,9

0,8

– 97,6

0,0

5,9

12,5

0,8

– 97,6

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

0,0

83,2

8,9

0,9

– 120,7

0,0

116,4

12,5

0,9

– 120,7

Inneslutna rötrester

0,0

4,6

8,9

0,8

– 108,5

0,0

6,4

12,5

0,8

– 108,5

Majs, hel växt (15)

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

15,6

13,5

8,9

0,0 (16)

—

15,6

18,9

12,5

0,0

—

Inneslutna rötrester

15,2

0,0

8,9

0,0

—

15,2

0,0

12,5

0,0

—

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

15,6

18,8

8,9

0,0

—

15,6

26,3

12,5

0,0

—

Inneslutna rötrester

15,2

5,2

8,9

0,0

—

15,2

7,2

12,5

0,0

—

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

17,5

21,0

8,9

0,0

—

17,5

29,3

12,5

0,0

—

Inneslutna rötrester

17,1

5,7

8,9

0,0

—

17,1

7,9

12,5

0,0

—

Bioavfall

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

0,0

21,8

8,9

0,5

—

0,0

30,6

12,5

0,5

—

Inneslutna rötrester

0,0

0,0

8,9

0,5

—

0,0

0,0

12,5

0,5

—

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

0,0

27,9

8,9

0,5

—

0,0

39,0

12,5

0,5

—

Inneslutna rötrester

0,0

5,9

8,9

0,5

—

0,0

8,3

12,5

0,5

—

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

0,0

31,2

8,9

0,5

—

0,0

43,7

12,5

0,5

—

Inneslutna rötrester

0,0

6,5

8,9

0,5

—

0,0

9,1

12,5

0,5

—

Disaggregerade normalvärden för biometan

| Produktionssystem för biometan | Teknikalternativ | TYPISKT VÄRDE [g CO2eq/MJ] | NORMALVÄRDE [g CO2eq/MJ] |
| --- | --- | --- | --- |
| Odling | Bearbetning | Uppgradering | Transport | Komprimering vid fyllningsstationer | Gödselkrediter | Odling | Bearbetning | Uppgradering | Transport | Komprimering vid fyllningsstationer | Gödselkrediter |
| Flytgödsel | Ej inneslutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 0,0 | 84,2 | 19,5 | 1,0 | 3,3 | -124,4 | 0,0 | 117,9 | 27,3 | 1,0 | 4,6 | -124,4 |
| förbränning av restgaser | 0,0 | 84,2 | 4,5 | 1,0 | 3,3 | -124,4 | 0,0 | 117,9 | 6,3 | 1,0 | 4,6 | -124,4 |
| Inne-slutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 0,0 | 3,2 | 19,5 | 0,9 | 3,3 | -111,9 | 0,0 | 4,4 | 27,3 | 0,9 | 4,6 | -111,9 |
| förbränning av restgaser | 0,0 | 3,2 | 4,5 | 0,9 | 3,3 | -111,9 | 0,0 | 4,4 | 6,3 | 0,9 | 4,6 | -111,9 |
| Majs, hel växt | Ej inneslutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 18,1 | 20,1 | 19,5 | 0,0 | 3,3 | — | 18,1 | 28,1 | 27,3 | 0,0 | 4,6 | — |
| förbränning av restgaser | 18,1 | 20,1 | 4,5 | 0,0 | 3,3 | — | 18,1 | 28,1 | 6,3 | 0,0 | 4,6 | — |
| Inneslutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 17,6 | 4,3 | 19,5 | 0,0 | 3,3 | — | 17,6 | 6,0 | 27,3 | 0,0 | 4,6 | — |
| förbränning av restgaser | 17,6 | 4,3 | 4,5 | 0,0 | 3,3 | — | 17,6 | 6,0 | 6,3 | 0,0 | 4,6 | — |
| Bioavfall | Ej inneslutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 0,0 | 30,6 | 19,5 | 0,6 | 3,3 | — | 0,0 | 42,8 | 27,3 | 0,6 | 4,6 | — |
| förbränning av restgaser | 0,0 | 30,6 | 4,5 | 0,6 | 3,3 | — | 0,0 | 42,8 | 6,3 | 0,6 | 4,6 | — |
| Inneslutna rötrester | ingen förbränning av restgaser | 0,0 | 5,1 | 19,5 | 0,5 | 3,3 | — | 0,0 | 7,2 | 27,3 | 0,5 | 4,6 | — |
| förbränning av restgaser | 0,0 | 5,1 | 4,5 | 0,5 | 3,3 | — | 0,0 | 7,2 | 6,3 | 0,5 | 4,6 | — |

Produktionssystem för biometan

Teknikalternativ

TYPISKT VÄRDE [g CO2eq/MJ]

NORMALVÄRDE [g CO2eq/MJ]

Odling

Bearbetning

Uppgradering

Transport

Komprimering vid fyllningsstationer

Gödselkrediter

Odling

Bearbetning

Uppgradering

Transport

Komprimering vid fyllningsstationer

Gödselkrediter

Flytgödsel

Ej inneslutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

0,0

84,2

19,5

1,0

3,3

-124,4

0,0

117,9

27,3

1,0

4,6

-124,4

förbränning av restgaser

0,0

84,2

4,5

1,0

3,3

-124,4

0,0

117,9

6,3

1,0

4,6

-124,4

Inne-slutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

0,0

3,2

19,5

0,9

3,3

-111,9

0,0

4,4

27,3

0,9

4,6

-111,9

förbränning av restgaser

0,0

3,2

4,5

0,9

3,3

-111,9

0,0

4,4

6,3

0,9

4,6

-111,9

Majs, hel växt

Ej inneslutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

18,1

20,1

19,5

0,0

3,3

—

18,1

28,1

27,3

0,0

4,6

—

förbränning av restgaser

18,1

20,1

4,5

0,0

3,3

—

18,1

28,1

6,3

0,0

4,6

—

Inneslutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

17,6

4,3

19,5

0,0

3,3

—

17,6

6,0

27,3

0,0

4,6

—

förbränning av restgaser

17,6

4,3

4,5

0,0

3,3

—

17,6

6,0

6,3

0,0

4,6

—

Bioavfall

Ej inneslutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

0,0

30,6

19,5

0,6

3,3

—

0,0

42,8

27,3

0,6

4,6

—

förbränning av restgaser

0,0

30,6

4,5

0,6

3,3

—

0,0

42,8

6,3

0,6

4,6

—

Inneslutna rötrester

ingen förbränning av restgaser

0,0

5,1

19,5

0,5

3,3

—

0,0

7,2

27,3

0,5

4,6

—

förbränning av restgaser

0,0

5,1

4,5

0,5

3,3

—

0,0

7,2

6,3

0,5

4,6

—

D.   TOTALA TYPISKA VÄRDEN OCH NORMALVÄRDEN FÖR PRODUKTIONSKEDJOR FÖR BIOMASSABRÄNSLE

| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för växthusgas-utsläppen (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgas-utsläppen (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| Träflis från restprodukter från skogsbruk | 1–500 km | 5 | 6 |
| 500–2 500 km | 7 | 9 |
| 2 500 –10 000 km | 12 | 15 |
| Över 10 000 km | 22 | 27 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus) | 2 500 –10 000 km | 16 | 18 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning) | 1–500 km | 8 | 9 |
| 500–2 500 km | 10 | 11 |
| 2 500 –10 000 km | 15 | 18 |
| Över 10 000 km | 25 | 30 |
| Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning) | 1–500 km | 6 | 7 |
| 500–2 500 km | 8 | 10 |
| 2 500 –10 000 km | 14 | 16 |
| Över 10 000 | 24 | 28 |
| Träflis från stamved | 1–500 km | 5 | 6 |
| 500–2 500 km | 7 | 8 |
| 2 500 –10 000 km | 12 | 15 |
| Över 10 000 | 22 | 27 |
| Träflis från industriavfall | 1–500 km | 4 | 5 |
| 500–2 500 km | 6 | 7 |
| 2 500 –10 000 km | 11 | 13 |
| Över 10 000 km | 21 | 25 |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 1) | 1–500 km | 29 | 35 |
| 500–2 500 km | 29 | 35 |
| 2 500 –10 000 km | 30 | 36 |
| Över 10 000 km | 34 | 41 |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 2a) | 1–500 km | 16 | 19 |
| 500–2 500 km | 16 | 19 |
| 2 500 –10 000 km | 17 | 21 |
| Över 10 000 km | 21 | 25 |
| Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 3a) | 1–500 km | 6 | 7 |
| 500–2 500 km | 6 | 7 |
| 2 500 –10 000 km | 7 | 8 |
| Över 10 000 km | 11 | 13 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 1) | 2 500 –10 000 km | 33 | 39 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 2a) | 2 500 –10 000 km | 20 | 23 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 3a) | 2 500 –10 000 km | 10 | 11 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 1) | 1–500 km | 31 | 37 |
| 500–10 000 km | 32 | 38 |
| Över 10 000 km | 36 | 43 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 2a) | 1–500 km | 18 | 21 |
| 500–10 000 km | 20 | 23 |
| Över 10 000 km | 23 | 27 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 3a) | 1–500 km | 8 | 9 |
| 500–10 000 km | 10 | 11 |
| Över 10 000 km | 13 | 15 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 1) | 1–500 km | 30 | 35 |
| 500–10 000 km | 31 | 37 |
| Över 10 000 km | 35 | 41 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 2a) | 1–500 km | 16 | 19 |
| 500–10 000 km | 18 | 21 |
| Över 10 000 km | 21 | 25 |
| Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 3a) | 1–500 km | 6 | 7 |
| 500–10 000 km | 8 | 9 |
| Över 10 000 km | 11 | 13 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 1) | 1–500 km | 29 | 35 |
| 500–2 500 km | 29 | 34 |
| 2 500 –10 000 km | 30 | 36 |
| Över 10 000 km | 34 | 41 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 2a) | 1–500 km | 16 | 18 |
| 500–2 500 km | 15 | 18 |
| 2 500 –10 000 km | 17 | 20 |
| Över 10 000 km | 21 | 25 |
| Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 3a) | 1–500 km | 5 | 6 |
| 500–2 500 km | 5 | 6 |
| 2 500 –10 000 km | 7 | 8 |
| Över 10 000 km | 11 | 12 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 1) | 1–500 km | 17 | 21 |
| 500–2 500 km | 17 | 21 |
| 2 500 –10 000 km | 19 | 23 |
| Över 10 000 km | 22 | 27 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 2a) | 1–500 km | 9 | 11 |
| 500–2 500 km | 9 | 11 |
| 2 500 –10 000 km | 10 | 13 |
| Över 10 000 km | 14 | 17 |
| Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 3a) | 1–500 km | 3 | 4 |
| 500–2 500 km | 3 | 4 |
| 2 500 till 10 000 | 5 | 6 |
| Över 10 000 km | 8 | 10 |

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för växthusgas-utsläppen (g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgas-utsläppen (g CO2eq/MJ)

Träflis från restprodukter från skogsbruk

1–500 km

5

6

500–2 500 km

7

9

2 500 –10 000 km

12

15

Över 10 000 km

22

27

Träflis från skottskog med kort omloppstid (eukalyptus)

2 500 –10 000 km

16

18

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning)

1–500 km

8

9

500–2 500 km

10

11

2 500 –10 000 km

15

18

Över 10 000 km

25

30

Träflis från skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning)

1–500 km

6

7

500–2 500 km

8

10

2 500 –10 000 km

14

16

Över 10 000

24

28

Träflis från stamved

1–500 km

5

6

500–2 500 km

7

8

2 500 –10 000 km

12

15

Över 10 000

22

27

Träflis från industriavfall

1–500 km

4

5

500–2 500 km

6

7

2 500 –10 000 km

11

13

Över 10 000 km

21

25

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 1)

1–500 km

29

35

500–2 500 km

29

35

2 500 –10 000 km

30

36

Över 10 000 km

34

41

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 2a)

1–500 km

16

19

500–2 500 km

16

19

2 500 –10 000 km

17

21

Över 10 000 km

21

25

Träbriketter eller träpellets av restprodukter från skogsbruk (fall 3a)

1–500 km

6

7

500–2 500 km

6

7

2 500 –10 000 km

7

8

Över 10 000 km

11

13

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 1)

2 500 –10 000 km

33

39

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 2a)

2 500 –10 000 km

20

23

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (eukalyptus – fall 3a)

2 500 –10 000 km

10

11

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 1)

1–500 km

31

37

500–10 000 km

32

38

Över 10 000 km

36

43

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 2a)

1–500 km

18

21

500–10 000 km

20

23

Över 10 000 km

23

27

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, med gödning – fall 3a)

1–500 km

8

9

500–10 000 km

10

11

Över 10 000 km

13

15

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 1)

1–500 km

30

35

500–10 000 km

31

37

Över 10 000 km

35

41

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 2a)

1–500 km

16

19

500–10 000 km

18

21

Över 10 000 km

21

25

Träbriketter eller träpellets av skottskog med kort omloppstid (poppel, utan gödning – fall 3a)

1–500 km

6

7

500–10 000 km

8

9

Över 10 000 km

11

13

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 1)

1–500 km

29

35

500–2 500 km

29

34

2 500 –10 000 km

30

36

Över 10 000 km

34

41

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 2a)

1–500 km

16

18

500–2 500 km

15

18

2 500 –10 000 km

17

20

Över 10 000 km

21

25

Träbriketter eller träpellets av stamved (fall 3a)

1–500 km

5

6

500–2 500 km

5

6

2 500 –10 000 km

7

8

Över 10 000 km

11

12

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 1)

1–500 km

17

21

500–2 500 km

17

21

2 500 –10 000 km

19

23

Över 10 000 km

22

27

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 2a)

1–500 km

9

11

500–2 500 km

9

11

2 500 –10 000 km

10

13

Över 10 000 km

14

17

Träbriketter eller träpellets av träindustriavfall (fall 3a)

1–500 km

3

4

500–2 500 km

3

4

2 500 till 10 000

5

6

Över 10 000 km

8

10

Fall 1 avser processer där en naturgaspanna används för att tillhandahålla processvärme till pelletpressen. Elkraft till pelletpressen tillförs från elnätet.

Fall 2a avser processer där en panna, som eldas med träflis, används för att tillhandahålla processvärme till pelletpressen. Elkraft till pelletpressen tillförs från elnätet.

Fall 3a avser processer där ett kraftvärmeverk, som eldas med träflis, används för att tillhandahålla värme och el till pelletpressen.

| Produktionssystem för biomassabränsle | Transportsträcka | Typiskt värde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3
   (17) | 1–500 km | 4 | 4 |
| 500–2 500 km | 8 | 9 |
| 2 500 –10 000 km | 15 | 18 |
| Över 10 000 km | 29 | 35 |
| Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3
   (18) | 1–500 km | 4 | 4 |
| 500–2 500 km | 5 | 6 |
| 2 500 –10 000 km | 8 | 10 |
| Över 10 000 km | 15 | 18 |
| Halmpelletar | 1–500 km | 8 | 10 |
| 500–10 000 km | 10 | 12 |
| Över 10 000 km | 14 | 16 |
| Bagassbriketter | 500–10 000 km | 5 | 6 |
| Över 10 000 km | 9 | 10 |
| Palmkärnmjöl | Över 10 000 km | 54 | 61 |
| Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken) | Över 10 000 km | 37 | 40 |

Produktionssystem för biomassabränsle

Transportsträcka

Typiskt värde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen (g CO2eq/MJ)

Restprodukter från jordbruk med densitet < 0,2 ton/m3
   (17)

1–500 km

4

4

500–2 500 km

8

9

2 500 –10 000 km

15

18

Över 10 000 km

29

35

Restprodukter från jordbruk med densitet > 0,2 ton/m3
   (18)

1–500 km

4

4

500–2 500 km

5

6

2 500 –10 000 km

8

10

Över 10 000 km

15

18

Halmpelletar

1–500 km

8

10

500–10 000 km

10

12

Över 10 000 km

14

16

Bagassbriketter

500–10 000 km

5

6

Över 10 000 km

9

10

Palmkärnmjöl

Över 10 000 km

54

61

Palmkärnmjöl (utan CH4-utsläpp från oljefabriken)

Över 10 000 km

37

40

Typiska värden och normalvärden – biogas för el

| Produktionssystem för biogas | Teknikalternativ | Typiskt värde | Normalvärde |
| --- | --- | --- | --- |
| Utsläpp av växthusgaser
  (g CO2eq/MJ) | Utsläpp av växthusgaser
  (g CO2eq/MJ) |
| Biogas för el av flytgödsel | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester (19) | – 28 | 3 |
| Inneslutna rötrester (20) | – 88 | – 84 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | – 23 | 10 |
| Inneslutna rötrester | – 84 | – 78 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | – 28 | 9 |
| Inneslutna rötrester | – 94 | – 89 |
| Biogas för el av majs, hel växt | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 38 | 47 |
| Inneslutna rötrester | 24 | 28 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 43 | 54 |
| Inneslutna rötrester | 29 | 35 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 47 | 59 |
| Inneslutna rötrester | 32 | 38 |
| Biogas för el av bioavfall | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 31 | 44 |
| Inneslutna rötrester | 9 | 13 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 37 | 52 |
| Inneslutna rötrester | 15 | 21 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 41 | 57 |
| Inneslutna rötrester | 16 | 22 |

Produktionssystem för biogas

Teknikalternativ

Typiskt värde

Normalvärde

Utsläpp av växthusgaser

(g CO2eq/MJ)

Utsläpp av växthusgaser

(g CO2eq/MJ)

Biogas för el av flytgödsel

Fall 1

Ej inneslutna rötrester (19)

– 28

3

Inneslutna rötrester (20)

– 88

– 84

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

– 23

10

Inneslutna rötrester

– 84

– 78

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

– 28

9

Inneslutna rötrester

– 94

– 89

Biogas för el av majs, hel växt

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

38

47

Inneslutna rötrester

24

28

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

43

54

Inneslutna rötrester

29

35

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

47

59

Inneslutna rötrester

32

38

Biogas för el av bioavfall

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

31

44

Inneslutna rötrester

9

13

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

37

52

Inneslutna rötrester

15

21

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

41

57

Inneslutna rötrester

16

22

Typiska värden och normalvärden för biometan

| Produktionssystem för biometan | Teknikalternativ | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| Biometan från flytgödsel | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser (21) | – 20 | 22 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser (22) | – 35 | 1 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | – 88 | – 79 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | – 103 | – 100 |
| Biometan av majs, hel växt | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 58 | 73 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 43 | 52 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 41 | 51 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 26 | 30 |
| Biometan från bioavfall | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 51 | 71 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 36 | 50 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 25 | 35 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 10 | 14 |

Produktionssystem för biometan

Teknikalternativ

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Biometan från flytgödsel

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser (21)

– 20

22

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser (22)

– 35

1

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

– 88

– 79

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

– 103

– 100

Biometan av majs, hel växt

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

58

73

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

43

52

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

41

51

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

26

30

Biometan från bioavfall

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

51

71

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

36

50

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

25

35

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

10

14

Typiska värden och normalvärden – biogas för elproduktion – blandningar av gödsel och majs: Utsläpp av växthusgaser, med angivna andelar baserat på färskvikt

| Produktionssystem för biogas | Teknikalternativ | Typiskt värde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) | Normalvärde för växthusgasutsläppen
  (g CO2eq/MJ) |
| --- | --- | --- | --- |
| Gödsel – majs
  80 % – 20 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 17 | 33 |
| Inneslutna rötrester | -12 | -9 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 22 | 40 |
| Inneslutna rötrester | -7 | -2 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 23 | 43 |
| Inneslutna rötrester | -9 | -4 |
| Gödsel – majs
  70 % – 30 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 24 | 37 |
| Inneslutna rötrester | 0 | 3 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 29 | 45 |
| Inneslutna rötrester | 4 | 10 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 31 | 48 |
| Inneslutna rötrester | 4 | 10 |
| Gödsel – majs
  60 % – 40 % | Fall 1 | Ej inneslutna rötrester | 28 | 40 |
| Inneslutna rötrester | 7 | 11 |
| Fall 2 | Ej inneslutna rötrester | 33 | 47 |
| Inneslutna rötrester | 12 | 18 |
| Fall 3 | Ej inneslutna rötrester | 36 | 52 |
| Inneslutna rötrester | 12 | 18 |

Produktionssystem för biogas

Teknikalternativ

Typiskt värde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Normalvärde för växthusgasutsläppen

(g CO2eq/MJ)

Gödsel – majs

80 % – 20 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

17

33

Inneslutna rötrester

-12

-9

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

22

40

Inneslutna rötrester

-7

-2

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

23

43

Inneslutna rötrester

-9

-4

Gödsel – majs

70 % – 30 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

24

37

Inneslutna rötrester

0

3

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

29

45

Inneslutna rötrester

4

10

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

31

48

Inneslutna rötrester

4

10

Gödsel – majs

60 % – 40 %

Fall 1

Ej inneslutna rötrester

28

40

Inneslutna rötrester

7

11

Fall 2

Ej inneslutna rötrester

33

47

Inneslutna rötrester

12

18

Fall 3

Ej inneslutna rötrester

36

52

Inneslutna rötrester

12

18

Anmärkningar

Fall 1 avser produktionskedjor där den el och värme som krävs i processen tillhandahålls av den kraftvärmeproducerande motorn i sig själv.

Fall 2 avser produktionskedjor där den el som krävs i processen tas från elnätet och processvärmen tillhandahålls av den kraftvärmeproducerande motorn i sig själv. I vissa medlemsstater får aktörer inte uppge bruttoproduktionen som grund för subventioner och då gäller fall 1 som den mer sannolika konfigurationen.

Fall 3 avser produktionskedjor där den el som krävs i processen tas från elnätet och processvärmen tillhandahålls av en biogaspanna. Detta fall gäller för vissa anläggningar där den kraftvärmeproducerande motorn inte finns på platsen och biogasen säljs (utan att uppgraderas till biometan).

Typiska värden och normalvärden – biometan – blandningar av gödsel och majs: Utsläpp av växthusgaser, med angivna andelar baserat på färskvikt

| Produktionssystem för biometan | Teknikalternativ | Typiskt värde | Normalvärde |
| --- | --- | --- | --- |
| (g CO2eq/MJ) | (g CO2eq/MJ) |
| Gödsel – majs
  80 % – 20 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 32 | 57 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 17 | 36 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | -1 | 9 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | -16 | -12 |
| Gödsel – majs
  70 % – 30 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 41 | 62 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 26 | 41 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 13 | 22 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | -2 | 1 |
| Gödsel – majs
  60 % – 40 % | Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 46 | 66 |
| Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 31 | 45 |
| Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser | 22 | 31 |
| Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser | 7 | 10 |

Produktionssystem för biometan

Teknikalternativ

Typiskt värde

Normalvärde

(g CO2eq/MJ)

(g CO2eq/MJ)

Gödsel – majs

80 % – 20 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

32

57

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

17

36

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

-1

9

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

-16

-12

Gödsel – majs

70 % – 30 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

41

62

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

26

41

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

13

22

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

-2

1

Gödsel – majs

60 % – 40 %

Ej inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

46

66

Ej inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

31

45

Inneslutna rötrester, ingen förbränning av restgaser

22

31

Inneslutna rötrester, förbränning av restgaser

7

10

När det gäller biometan som används som drivmedel i form av komprimerad biometan måste ett värde på 3,3 g CO2eq/MJ biometan läggas till de typiska värdena och ett värde på 4,6 g CO2eq/MJ biometan till normalvärdena.

---

Fall 1 avser processer där en naturgaspanna används för att tillhandahålla processvärme till pelletpressen. El till pelletpressen tillförs från elnätet.

Fall 2a avser processer där en värmepanna för träflis, som matas med förtorkad flis, används för att tillhandahålla processvärme. El till pelletpressen tillförs från elnätet.

Fall 3a avser processer där ett kraftvärmeverk, som matas med förtorkad träflis, används för att tillhandahålla el och värme till pelletpressen.

(*2)  I denna materialgrupp ingår restprodukter från jordbruket med låg bulkdensitet, t.ex. halmbalar, havreskal, risskal och bagassbalar av sockerrör (ej uttömmande förteckning).

(*3)  I gruppen av restprodukter från jordbruket med högre bulkdensitet ingår material såsom majskolvar, nötskal, sojabönskal, palmkärnskal (ej uttömmande förteckning).

Fall 1 avser produktionskedjor där den el och värme som krävs i processen tillhandahålls av den kraftvärmeproducerande motorn i sig själv.

Fall 2 avser produktionskedjor där den el som krävs i processen tas från elnätet och processvärmen tillhandahålls av den kraftvärmeproducerande motorn i sig själv. I vissa medlemsstater får aktörer inte uppge bruttoproduktionen som grund för subventioner och då gäller fall 1 som den mer sannolika konfigurationen.

Fall 3 avser produktionskedjor där den el som krävs i processen tas från elnätet och processvärmen tillhandahålls av en biogaspanna. Detta fall gäller för vissa anläggningar där den kraftvärmeproducerande motorn inte finns på platsen och biogasen säljs (utan att uppgraderas till biometan).

(1)  I värdena för produktion av biogas från gödsel ingår negativa utsläpp till följd av utsläppsminskningen i samband med gödselhanteringen. Det värde för esca som används motsvarar – 45 g CO2eq/MJ gödsel som används i anaerob nedbrytning.

(2)  Öppen lagring av rötrester står för ytterligare utsläpp av metan (CH4) och dikväveoxid (N2O). Storleken på dessa utsläpp beror på omgivningsförhållanden, substrattyper och nedbrytningens effektivitet.

(3)  Innesluten lagring innebär att rötresterna som kommer från nedbrytningen lagras i en gastät tank och ett antagande att den ytterligare biogas som släpps ut under lagringen återvinns för produktion av ytterligare el eller biometan. Inga utsläpp av växthusgaser ingår i denna process.

(4)  
  ”Majs, hel växt” avser majs som skördas för foderändamål och bevaras genom ensilering.

(*5)  Minskningarna av växthusgasutsläpp specifikt för biometan avser komprimerad biometan i förhållande till det motsvarande fossila drivmedlet (94 g CO2eq/MJ).

(*6)  Minskningarna av växthusgasutsläpp specifikt för biometan avser komprimerad biometan i förhållande till det motsvarande fossila drivmedlet (94 g CO2eq/MJ).

(5)  Denna kategori omfattar följande teknikformer för uppgradering av biogas till biometan: PSA (Pressure Swing Adsorption), PWS (Pressure Water Scrubbing), membran, kryogen separering och OPS (Organic Physical Scrubbing). Här ingår ett utsläpp på 0,03 MJ CH4/MJ biometan till följd av metanutsläppen i restgaserna.

(6)  Denna kategori omfattar följande teknikformer för uppgradering av biogas till biometan: PWS (Pressure Water Scrubbing) när vattnet återvinns, PSA (Pressure Swing Adsorption), kemisk skrubber, OPS (Organic Physical Scrubbing), membran och kryogen separering. Inga metanutsläpp beaktas för denna kategori (den metan som eventuellt finns i restgaserna förbränns).

(7)  Värme eller spillvärme utnyttjas för att tillhandahålla kylning (kyld luft eller kylt vatten) genom absorptionskylare. Det är därför lämpligt att beräkna endast de utsläpp som rör den värme som produceras, tilldelad per MJ värme, oavsett om värmen slutligen utnyttjas till faktisk uppvärmning eller till kylning via absorptionskylare.

(8)  Formeln för beräkning av utsläpp av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, beskriver fall där råvaran omvandlas till biodrivmedel i ett steg. För mer komplexa försörjningskedjor behövs anpassningar för att beräkna utsläppen av växthusgaser från utvinning eller odling av råvaror, eec, för mellanprodukter.

(9)  Mätningar av kol i marken kan utgöra sådana bevis, t.ex. om det görs en första mätning före odlingen och därpå följande regelbundna mätningar med flera års mellanrum. I sådana fall skulle ökningen av kol i marken, innan det andra mätresultatet finns tillgängligt, beräknas på grundval av representativa experiment eller markmodeller. Från och med den andra mätningen skulle mätningarna utgöra grunden för att bestämma huruvida det skett en ökning av kol i marken och ökningens eventuella omfattning.

(10)  Den kvot som erhålls när molekylvikten för CO2 (44,010 g/mol) divideras med molekylvikten för kol (12,011 g/mol) är lika med 3,664.

(11)  Åkermark enligt definitionen i IPCC.

(12)  Fleråriga grödor definieras som grödor där stammen i regel inte skördas årligen, såsom skottskog med kort omloppstid och oljepalm.

(13)  Kommissionens beslut 2010/335/EU av den 10 juni 2010 om riktlinjer för beräkning av kollager i mark enligt bilaga V till direktiv 2009/28/EG (EUT L 151, 17.6.2010, s. 19).

(14)  I värdena för produktion av biogas från gödsel ingår negativa utsläpp till följd av utsläppsminskningen i samband med gödselhanteringen. Det värde för esca som används motsvarar – 45 g CO2eq/MJ gödsel som används i anaerob nedbrytning.

(15)  
  ”Majs, hel växt” avser majs som skördas för foderändamål och bevaras genom ensilering.

(16)  Transport av jordbruksråvaror till omvandlingsanläggningen ingår, enligt metoden i kommissionens rapport av den 25 februari 2010 om hållbarhetskrav för användning av fast och gasformig biomassa för produktion av el, värme och kyla, i värdet för ”odling”. Värdet för transport av majsensilage står för 0,4 g CO2eq/MJ biogas.

(17)  I denna materialgrupp ingår restprodukter från jordbruket med låg bulkdensitet, t.ex. halmbalar, havreskal, risskal och bagassbalar av sockerrör (ej uttömmande förteckning).

(18)  I gruppen av restprodukter från jordbruket med högre bulkdensitet ingår material såsom majskolvar, nötskal, sojabönskal, palmkärnskal (ej uttömmande förteckning).

(19)  Öppen lagring av rötrester står för ytterligare utsläpp av metan som beror av väderlek, substrat och rötningens effektivitet. I dessa beräkningar sätts dessa utsläpp till 0,05 MJ CH4/MJ biogas för gödsel, 0,035 MJ CH4/MJ biogas för majs och 0,01 MJ CH4/MJ biogas för bioavfall.

(20)  Innesluten lagring innebär att rötresterna som kommer från nedbrytningen lagras i en gastät tank och ett antagande att den ytterligare biogas som släpps ut under lagringen återvinns för produktion av ytterligare el eller biometan.

(21)  Denna kategori omfattar följande teknikformer för uppgradering av biogas till biometan: PSA (Pressure Swing Adsorption), PWS (Pressure Water Scrubbing), membran, kryogen separering och OPS (Organic Physical Scrubbing). Här ingår ett utsläpp på 0,03 MJ CH4/MJ biometan till följd av metanutsläppen i restgaserna.

(22)  Denna kategori omfattar följande teknikformer för uppgradering av biogas till biometan: PWS (Pressure Water Scrubbing) när vattnet återvinns, PSA (Pressure Swing Adsorption), kemisk skrubber, OPS (Organic Physical Scrubbing), membran och kryogen separering. Inga metanutsläpp beaktas för denna kategori (den metan som eventuellt finns i restgaserna förbränns).

---

BILAGA VII

REDOVISNING AV ENERGI FRÅN VÄRMEPUMPAR

Den mängd aerotermisk, geotermisk eller hydrotermisk energi som avskiljs från värmepumpar och som ska betraktas som energi från förnybara energikällor vid tillämpningen av detta direktiv, ERES, ska beräknas enligt följande formel:

ERES = Qanvändbar * (1 – 1/SPF)

där

| — | Qanvändbar | = | uppskattad totalmängd användbar värme som avges från värmepumpar som uppfyller de kriterier som anges i artikel 7.4, tillämpat enligt följande: Endast värmepumpar för vilka SPF > 1,15 * 1/η ska beaktas, |
| --- | --- | --- | --- |
| — | SPF | = | uppskattad genomsnittlig årsvärmefaktor för dessa värmepumpar, |
| — | η | = | förhållandet mellan den totala bruttoproduktionen av el och användningen av primärenergi för elproduktion och ska beräknas som ett EU-genomsnitt baserat på uppgifter från Eurostat. |

—

Qanvändbar

=

uppskattad totalmängd användbar värme som avges från värmepumpar som uppfyller de kriterier som anges i artikel 7.4, tillämpat enligt följande: Endast värmepumpar för vilka SPF > 1,15 * 1/η ska beaktas,

—

SPF

=

uppskattad genomsnittlig årsvärmefaktor för dessa värmepumpar,

—

η

=

förhållandet mellan den totala bruttoproduktionen av el och användningen av primärenergi för elproduktion och ska beräknas som ett EU-genomsnitt baserat på uppgifter från Eurostat.

---

BILAGA VIII

DEL A   PRELIMINÄRA BERÄKNADE UTSLÄPP SOM ORSAKAS GENOM INDIREKT ÄNDRING AV MARKANVÄNDNING TILL FÖLJD AV DE RÅVAROR SOM ANVÄNDS FÖR PRODUKTION AV BIODRIVMEDEL,FLYTANDE BIOBRÄNSLEN OCH BIOMASSABRÄNSLEN (g CO2eq/MJ) (1)

| Bränsleråvarugrupp | Medelvärde (2) | Interpercentilt intervall härlett från känslighetsanalysen (3) |
| --- | --- | --- |
| Spannmål och andra stärkelserika grödor | 12 | 8 till 16 |
| Socker | 13 | 4 till 17 |
| Oljegrödor | 55 | 33 till 66 |

Bränsleråvarugrupp

Medelvärde (2)

Interpercentilt intervall härlett från känslighetsanalysen (3)

Spannmål och andra stärkelserika grödor

12

8 till 16

Socker

13

4 till 17

Oljegrödor

55

33 till 66

DEL B.   BIODRIVMEDEL, FLYTANDE BIOBRÄNSLEN OCH BIOMASSABRÄNSLEN FÖR VILKA UTSLÄPPEN PÅ GRUND AV INDIREKT ÄNDRING AV MARKANVÄNDNING ANSES VARA NOLL

Biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras av följande bränsleråvarukategorier kommer att anses ge upphov till nollutsläpp på grund av indirekt ändring av markanvändning:

| 1. | De bränsleråvaror som inte anges i del A i denna bilaga. |
| --- | --- |

1.

De bränsleråvaror som inte anges i del A i denna bilaga.

| 2. | Bränsleråvaror vars produktion har lett till direkt ändrad markanvändning, dvs. en övergång från en av följande markkategorier som används av IPCC, dvs. skogsmark, gräsmark, våtmark, bebyggelse och annan mark till åkermark eller jordbruksmark för fleråriga grödor (4). I sådana fall ska ett värde för utsläpp till följd av direkt ändrad markanvändning (el) beräknas i enlighet med bilaga V, del C, punkt 7. |
| --- | --- |

2.

Bränsleråvaror vars produktion har lett till direkt ändrad markanvändning, dvs. en övergång från en av följande markkategorier som används av IPCC, dvs. skogsmark, gräsmark, våtmark, bebyggelse och annan mark till åkermark eller jordbruksmark för fleråriga grödor (4). I sådana fall ska ett värde för utsläpp till följd av direkt ändrad markanvändning (el) beräknas i enlighet med bilaga V, del C, punkt 7.

---

(1)  De medelvärden som här ingår utgör ett viktat genomsnitt av individuellt modellerade råvaruvärden. Omfattningen av värdena i bilagan är känslig för det urval antaganden (såsom behandlingen av samprodukter, avkastningens utveckling, kollager och förflyttning av andra råvaror) som används i de ekonomiska modeller som tagits fram för att beräkna dessa. Även om det därför inte är möjligt att få en fullständig bild av det osäkerhetsintervall som är kopplat till sådana beräkningar har det gjorts en känslighetsanalys på grundval av dessa resultat och som bygger på slumpmässig variation hos nyckelparametrar, den s.k. Monte Carlo-analysen.

(2)  De medelvärden som här ingår utgör ett viktat genomsnitt av individuellt modellerade råvaruvärden.

(3)  Det intervall som här ingår avspeglar 90 % av de resultat som erhålls med hjälp av det femte och nittiofemte percentilvärdet från analysen. Det femte percentilvärdet visar på ett värde under vilket 5 % av iakttagelserna gjordes (dvs. 5 % av alla de data som använts har uppvisat resultat under 8, 4 och 33 g CO2eq/MJ). Det nittiofemte percentilvärdet visar på ett värde under vilket 95 % av iakttagelserna gjordes (dvs. 5 % av alla de data som använts har uppvisat resultat över 16, 17 och 66 g CO2eq/MJ).

(4)  Fleråriga grödor definieras som grödor där stammen i regel inte skördas årligen, såsom skottskog med kort omloppstid och oljepalm.

---

BILAGA IX

Del A. Bränsleråvaror för produktion av biogas för transport och avancerade biodrivmedel, vars bidrag till de minimiandelar som avses i artikel 25.1 första och fjärde styckena får anses vara två gånger så stort som deras energiinnehåll.

| a) | Alger, om de odlas på land i dammar eller fotobioreaktorer. |
| --- | --- |

a)

Alger, om de odlas på land i dammar eller fotobioreaktorer.

| b) | Biomassafraktioner av blandat kommunalt avfall, men inte sådant källsorterat hushållsavfall som omfattas av återvinningsmålen enligt artikel 11.2 a i direktiv 2008/98/EG. |
| --- | --- |

b)

Biomassafraktioner av blandat kommunalt avfall, men inte sådant källsorterat hushållsavfall som omfattas av återvinningsmålen enligt artikel 11.2 a i direktiv 2008/98/EG.

| c) | Biologiskt avfall såsom det definieras i artikel 3.4 i direktiv 2008/98/EG från privata hushåll som omfattas av separat insamling i enlighet med definitionen i artikel 3.11 i det direktivet. |
| --- | --- |

c)

Biologiskt avfall såsom det definieras i artikel 3.4 i direktiv 2008/98/EG från privata hushåll som omfattas av separat insamling i enlighet med definitionen i artikel 3.11 i det direktivet.

| d) | Biomassafraktioner av industriellt avfall som inte lämpar sig för användning i livsmedels- och foderkedjan, inklusive material från detalj- och partihandeln, den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin samt fiske- och vattenbruksnäringen och med undantag för de bränsleråvaror som förtecknas i del B i denna bilaga. |
| --- | --- |

d)

Biomassafraktioner av industriellt avfall som inte lämpar sig för användning i livsmedels- och foderkedjan, inklusive material från detalj- och partihandeln, den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin samt fiske- och vattenbruksnäringen och med undantag för de bränsleråvaror som förtecknas i del B i denna bilaga.

| e) | Halm. |
| --- | --- |

e)

Halm.

| f) | Stallgödsel och avloppsslam. |
| --- | --- |

f)

Stallgödsel och avloppsslam.

| g) | Avloppsslam från palmoljeframställning och tomma palmfruktsklasar. |
| --- | --- |

g)

Avloppsslam från palmoljeframställning och tomma palmfruktsklasar.

| h) | Tallbeck. |
| --- | --- |

h)

Tallbeck.

| i) | Råglycerin. |
| --- | --- |

i)

Råglycerin.

| j) | Bagass. |
| --- | --- |

j)

Bagass.

| k) | Press- och jäsningsrester från vinframställning. |
| --- | --- |

k)

Press- och jäsningsrester från vinframställning.

| l) | Nötskal. |
| --- | --- |

l)

Nötskal.

| m) | Agnar. |
| --- | --- |

m)

Agnar.

| n) | Kolvar som rensats från majskornen. |
| --- | --- |

n)

Kolvar som rensats från majskornen.

| o) | Biomassafraktioner av avfall och rester från skogsbruk och skogsbaserad industri såsom bark, grenar, förkommersiell gallring, blad, barr, trädtoppar, sågspån, kutterspån, svartlut, brunlut, fiberslam, lignin och tallolja. |
| --- | --- |

o)

Biomassafraktioner av avfall och rester från skogsbruk och skogsbaserad industri såsom bark, grenar, förkommersiell gallring, blad, barr, trädtoppar, sågspån, kutterspån, svartlut, brunlut, fiberslam, lignin och tallolja.

| p) | Annan cellulosa från icke-livsmedel. |
| --- | --- |

p)

Annan cellulosa från icke-livsmedel.

| q) | Annat material som innehåller både cellulosa och lignin, utom sågtimmer och fanerstockar. |
| --- | --- |

q)

Annat material som innehåller både cellulosa och lignin, utom sågtimmer och fanerstockar.

Del B. Bränsleråvaror för produktion av biodrivmedel och biogas för transport, vars bidrag till den minimiandel som avses i artikel 25.1 första stycket ska begränsas och får anses vara två gånger så stort som deras energiinnehåll.

| a) | Använd matolja. |
| --- | --- |

a)

Använd matolja.

| b) | Animaliska fetter som klassificeras enligt kategorierna 1 och 2 i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009. |
| --- | --- |

b)

Animaliska fetter som klassificeras enligt kategorierna 1 och 2 i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009.

---

BILAGA X

DEL A

Upphävt direktiv och en förteckning över ändringar av detta (som det hänvisas till i artikel 37)

| Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG
  (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16) | |
| --- | --- |
| Rådets direktiv 2013/18/EU
  (EUT L 158, 10.6.2013, s. 230) | |
| Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513
  (EUT L 239, 15.9.2015, s. 1) | Endast artikel 2 |

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG

(EUT L 140, 5.6.2009, s. 16)

Rådets direktiv 2013/18/EU

(EUT L 158, 10.6.2013, s. 230)

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513

(EUT L 239, 15.9.2015, s. 1)

Endast artikel 2

DEL B

Tidsfrister för införlivande med nationell rätt

(enligt hänvisning i artikel 36)

| Direktiv | Tidsfrist för införlivande |
| --- | --- |
| 2009/28/EG | 25 juni 2009 |
| 2013/18/EU | 1 juli 2013 |
| (EU) 2015/1513 | 10 september 2017 |

Direktiv

Tidsfrist för införlivande

2009/28/EG

25 juni 2009

2013/18/EU

1 juli 2013

(EU) 2015/1513

10 september 2017

---

BILAGA XI

Jämförelsetabell

| Direktiv 2009/28/EG | Detta direktiv |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 2 första stycket | Artikel 2 första stycket |
| Artikel 2 andra stycket inledningsfrasen | Artikel 2 andra stycket inledningsfrasen |
| Artikel 2 andra stycket a | Artikel 2 andra stycket led 1 |
| Artikel 2 andra stycket b | — |
| — | Artikel 2 andra stycket led 2 |
| Artikel 2 andra stycket c | Artikel 2 andra stycket led 3 |
| Artikel 2 andra stycket d | — |
| Artikel 2 andra stycket e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v och w | Artikel 2 andra stycket leden 24, 4, 19, 32, 33, 12, 5, 6, 45, 46, 47, 23, 39, 41, 42, 43, 36, 44 och 37 |
| — | Artikel 2 andra stycket leden 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 38 och |
| Artikel 3 | — |
| — | Artikel 3 |
| Artikel 4 | — |
| — | Artikel 4 |
| — | Artikel 5 |
| — | Artikel 6 |
| Artikel 5.1 | Artikel 7.1 |
| Artikel 5.2 | — |
| Artikel 5.3 | Artikel 7.2 |
| Artikel 5.4 första, andra, tredje och fjärde styckena | Artikel 7.3 första, andra, tredje och fjärde styckena |
| — | Artikel 7.3 femte och sjätte styckena |
| — | Artikel 7.4 |
| Artikel 5.5 | Artikel 27.1 första stycket c |
| Artikel 5.6 och 5.7 | Artikel 7.5 och 7.6 |
| Artikel 6.1 | Artikel 8.1 |
| — | Artikel 8.2 och 8.3 |
| Artikel 6.2 och 6.3 | Artikel 8.4 och 8.5 |
| Artikel 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 och 7.5 | Artikel 9.1, 9.2, 9.3, 9.4 och 9.5 |
| — | Artikel 9.6 |
| Artikel 8 | Artikel 10 |
| Artikel 9.1 | Artikel 11.1 |
| Artikel 9.2 första stycket a, b och c | Artikel 11.2 första stycket a, b och c |
| — | Artikel 11.2 första stycket d |
| Artikel 10 | Artikel 12 |
| Artikel 11.1, 11.2 och 11.3 | Artikel 13.1, 13.2 och 13.3 |
| — | Artikel 13.4 |
| Artikel 12 | Artikel 14 |
| Artikel 13.1 första stycket | Artikel 15.1 första stycket |
| Artikel 13.1 andra stycket | Artikel 15.1 andra stycket |
| Artikel 13.1 andra stycket a och b | — |
| Artikel 13.1 andra stycket c, d, e och f | Artikel 15.1 andra stycket a, b, c och d |
| Artikel 13.2, 13.3, 13.4 och 13.5 | Artikel 15.2, 15.3, 15.4 och 15.5 |
| Artikel 13.6 första stycket | Artikel 15.6 första stycket |
| Artikel 13.6 andra, tredje, fjärde och femte styckena | — |
| — | Artikel 15.7 och 15.8 |
| — | Artikel 16 |
| — | Artikel 17 |
| Artikel 14 | Artikel 18 |
| Artikel 15.1 | Artikel 19.1 |
| Artikel 15.2 första, andra och tredje styckena | Artikel 19.2 första, andra och tredje styckena |
| — | Artikel 19.2 fjärde och femte styckena |
| Artikel 15.2 fjärde stycket | Artikel 19.2 sjätte stycket |
| Artikel 15.3 | — |
| — | Artikel 19.3 och 19.4 |
| Artikel 15.4 och 15.5 | Artikel 19.5 och 19.6 |
| Artikel 15.6 första stycket a | Artikel 19.7 första stycket a |
| Artikel 15.6 första stycket b i | Artikel 19.7 första stycket b i |
| — | Artikel 19.7 första stycket b ii |
| Artikel 15.6 första stycket b ii | Artikel 19.7 första stycket b iii |
| Artikel 15.6 första stycket c, d, e och f | Artikel 19.7 första stycket c, d, e och f |
| — | Artikel 19.7 andra stycket |
| Artikel 15.7 | Artikel 19.8 |
| Artikel 15.8 | — |
| Artikel 15.9 och 15.10 | Artikel 19.9 och 19.10 |
| — | Artikel 19.11 |
| Artikel 15 | Artikel 19.12 |
| Artikel 15.12 | — |
| — | Artikel 19.13 |
| Artikel 16.1, 16.2, 16.3, 16.4, 16.5, 16.6, 16.7 och 16.8 | — |
| Artikel 16.9, 16.10 och 16.11 | Artikel 20.1, 20.2 och 20.3 |
| — | Artikel 21 |
| — | Artikel 22 |
| — | Artikel 23 |
| — | Artikel 24 |
| — | Artikel 25 |
| — | Artikel 26 |
| — | Artikel 27 |
| — | Artikel 28 |
| Artikel 17.1 första och andra styckena | Artikel 29.1 första och andra styckena |
| — | Artikel 29.1 tredje, fjärde och femte styckena |
| — | Artikel 29.2 |
| Artikel 17.2 första och andra styckena | — |
| Artikel 17.2 tredje stycket | Artikel 29.10 tredje stycket |
| Artikel 17.3 första stycket a | Artikel 29.3 första stycket a |
| — | Artikel 29.3 första stycket b |
| Artikel 17.3 första stycket b och c | Artikel 29.3 första stycket c och d |
| — | Artikel 29.3 andra stycket |
| Artikel 17.4 | Artikel 29.4 |
| Artikel 17.5 | Artikel 29.5 |
| Artikel 17.6 och 17.7 | — |
| — | Artikel 29.6, 29.7, 29.8, 29.9, 29.10 och 29.11 |
| Artikel 17.8 | Artikel 29.12 |
| Artikel 17.9 | — |
| — | Artikel 29.13 och 29.14 |
| Artikel 18.1 första stycket | Artikel 30.1 första stycket |
| Artikel 18.1 första stycket a, b, och c | Artikel 30.1 första stycket a, c och d |
| — | Artikel 30.1 första stycket b |
| — | Artikel 30.1 andra stycket |
| Artikel 18.2 | — |
| — | Artikel 30.2 |
| Artikel 18.3 första stycket | Artikel 30.3 första stycket |
| Artikel 18.3 andra och tredje styckena | — |
| Artikel 18.3 fjärde och femte styckena | Artikel 30.3 andra och tredje styckena |
| Artikel 18.4 första stycket | — |
| Artikel 18.4 andra och tredje styckena | Artikel 30.4 första och andra styckena |
| Artikel 18.4 fjärde stycket | — |
| Artikel 18.5 första och andra styckena | Artikel 30.7 första och andra styckena |
| Artikel 18.5 tredje stycket | Artikel 30.8 första och andra styckena |
| Artikel 18.5 fjärde stycket | Artikel 30.5 tredje stycket |
| — | Artikel 30.6 första stycket |
| Artikel 18.5 femte stycket | Artikel 30.6 andra stycket |
| Artikel 18.6 första och andra styckena | Artikel 30.5 första och andra styckena |
| Artikel 18.6 tredje stycket | — |
| Artikel 18.6 fjärde stycket | Artikel 30.6 tredje stycket |
| — | Artikel 30.6 fjärde stycket |
| Artikel 18.6 femte stycket | Artikel 30.6 femte stycket |
| Artikel 18.7 | Artikel 30.9 första stycket |
| — | Artikel 30.9 andra stycket |
| Artikel 18.8 och 18.9 | — |
| — | Artikel 30.10 |
| Artikel 19.1 första stycket | Artikel 31.1 första stycket |
| Artikel 19.1 första stycket a, b och c | Artikel 31.1 första stycket a, b och c |
| — | Artikel 31.1 första stycket d |
| Artikel 19.2, 19.3 och 19.4 | Artikel 31.2, 31.3 och 31.4 |
| Artikel 19.5 | — |
| Artikel 19.7 första stycket | Artikel 31.5 första stycket |
| Artikel 19.7 första stycket, första, andra, tredje och fjärde strecksatserna | — |
| Artikel 19.7 andra och tredje styckena | Artikel 31.5 andra och tredje styckena |
| Artikel 19.8 | Artikel 31.6 |
| Artikel 20 | Artikel 32 |
| Artikel 22 | — |
| Artikel 23.1 och 23.2 | Artikel 33.1 och 33.2 |
| Artikel 23.3, 23.4, 23.5, 23.6, 23.7 och 23.8 | — |
| Artikel 23.9 | Artikel 33.3 |
| Artikel 23.10 | Artikel 33.4 |
| Artikel 24 | — |
| Artikel 25.1 | Artikel 34.1 |
| Artikel 25.2 | Artikel 34.2 |
| Artikel 25.3 | Artikel 34.3 |
| Artikel 25a.1 | Artikel 35.1 |
| Artikel 25a.2 | Artikel 35.2 och 35.3 |
| Artikel 25a.3 | Artikel 35.4 |
| — | Artikel 35.5 |
| Artikel 25a.4 och 25a.5 | Artikel 35.6 och 35.7 |
| Artikel 26 | — |
| Artikel 27 | Artikel 36 |
| — | Artikel 37 |
| Artikel 28 | Artikel 38 |
| Artikel 29 | Artikel 39 |
| Bilaga I | Bilaga I |
| Bilaga II | Bilaga II |
| Bilaga III | Bilaga III |
| Bilaga IV | Bilaga IV |
| Bilaga V | Bilaga V |
| Bilaga VI | — |
| — | Bilaga VI |
| Bilaga VII | Bilaga VII |
| Bilaga VIII | Bilaga VIII |
| Bilaga IX | Bilaga IX |
| — | Bilaga X |
| — | Bilaga XI |

Direktiv 2009/28/EG

Detta direktiv

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2 första stycket

Artikel 2 första stycket

Artikel 2 andra stycket inledningsfrasen

Artikel 2 andra stycket inledningsfrasen

Artikel 2 andra stycket a

Artikel 2 andra stycket led 1

Artikel 2 andra stycket b

—

—

Artikel 2 andra stycket led 2

Artikel 2 andra stycket c

Artikel 2 andra stycket led 3

Artikel 2 andra stycket d

—

Artikel 2 andra stycket e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v och w

Artikel 2 andra stycket leden 24, 4, 19, 32, 33, 12, 5, 6, 45, 46, 47, 23, 39, 41, 42, 43, 36, 44 och 37

—

Artikel 2 andra stycket leden 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 38 och

Artikel 3

—

—

Artikel 3

Artikel 4

—

—

Artikel 4

—

Artikel 5

—

Artikel 6

Artikel 5.1

Artikel 7.1

Artikel 5.2

—

Artikel 5.3

Artikel 7.2

Artikel 5.4 första, andra, tredje och fjärde styckena

Artikel 7.3 första, andra, tredje och fjärde styckena

—

Artikel 7.3 femte och sjätte styckena

—

Artikel 7.4

Artikel 5.5

Artikel 27.1 första stycket c

Artikel 5.6 och 5.7

Artikel 7.5 och 7.6

Artikel 6.1

Artikel 8.1

—

Artikel 8.2 och 8.3

Artikel 6.2 och 6.3

Artikel 8.4 och 8.5

Artikel 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 och 7.5

Artikel 9.1, 9.2, 9.3, 9.4 och 9.5

—

Artikel 9.6

Artikel 8

Artikel 10

Artikel 9.1

Artikel 11.1

Artikel 9.2 första stycket a, b och c

Artikel 11.2 första stycket a, b och c

—

Artikel 11.2 första stycket d

Artikel 10

Artikel 12

Artikel 11.1, 11.2 och 11.3

Artikel 13.1, 13.2 och 13.3

—

Artikel 13.4

Artikel 12

Artikel 14

Artikel 13.1 första stycket

Artikel 15.1 första stycket

Artikel 13.1 andra stycket

Artikel 15.1 andra stycket

Artikel 13.1 andra stycket a och b

—

Artikel 13.1 andra stycket c, d, e och f

Artikel 15.1 andra stycket a, b, c och d

Artikel 13.2, 13.3, 13.4 och 13.5

Artikel 15.2, 15.3, 15.4 och 15.5

Artikel 13.6 första stycket

Artikel 15.6 första stycket

Artikel 13.6 andra, tredje, fjärde och femte styckena

—

—

Artikel 15.7 och 15.8

—

Artikel 16

—

Artikel 17

Artikel 14

Artikel 18

Artikel 15.1

Artikel 19.1

Artikel 15.2 första, andra och tredje styckena

Artikel 19.2 första, andra och tredje styckena

—

Artikel 19.2 fjärde och femte styckena

Artikel 15.2 fjärde stycket

Artikel 19.2 sjätte stycket

Artikel 15.3

—

—

Artikel 19.3 och 19.4

Artikel 15.4 och 15.5

Artikel 19.5 och 19.6

Artikel 15.6 första stycket a

Artikel 19.7 första stycket a

Artikel 15.6 första stycket b i

Artikel 19.7 första stycket b i

—

Artikel 19.7 första stycket b ii

Artikel 15.6 första stycket b ii

Artikel 19.7 första stycket b iii

Artikel 15.6 första stycket c, d, e och f

Artikel 19.7 första stycket c, d, e och f

—

Artikel 19.7 andra stycket

Artikel 15.7

Artikel 19.8

Artikel 15.8

—

Artikel 15.9 och 15.10

Artikel 19.9 och 19.10

—

Artikel 19.11

Artikel 15

Artikel 19.12

Artikel 15.12

—

—

Artikel 19.13

Artikel 16.1, 16.2, 16.3, 16.4, 16.5, 16.6, 16.7 och 16.8

—

Artikel 16.9, 16.10 och 16.11

Artikel 20.1, 20.2 och 20.3

—

Artikel 21

—

Artikel 22

—

Artikel 23

—

Artikel 24

—

Artikel 25

—

Artikel 26

—

Artikel 27

—

Artikel 28

Artikel 17.1 första och andra styckena

Artikel 29.1 första och andra styckena

—

Artikel 29.1 tredje, fjärde och femte styckena

—

Artikel 29.2

Artikel 17.2 första och andra styckena

—

Artikel 17.2 tredje stycket

Artikel 29.10 tredje stycket

Artikel 17.3 första stycket a

Artikel 29.3 första stycket a

—

Artikel 29.3 första stycket b

Artikel 17.3 första stycket b och c

Artikel 29.3 första stycket c och d

—

Artikel 29.3 andra stycket

Artikel 17.4

Artikel 29.4

Artikel 17.5

Artikel 29.5

Artikel 17.6 och 17.7

—

—

Artikel 29.6, 29.7, 29.8, 29.9, 29.10 och 29.11

Artikel 17.8

Artikel 29.12

Artikel 17.9

—

—

Artikel 29.13 och 29.14

Artikel 18.1 första stycket

Artikel 30.1 första stycket

Artikel 18.1 första stycket a, b, och c

Artikel 30.1 första stycket a, c och d

—

Artikel 30.1 första stycket b

—

Artikel 30.1 andra stycket

Artikel 18.2

—

—

Artikel 30.2

Artikel 18.3 första stycket

Artikel 30.3 första stycket

Artikel 18.3 andra och tredje styckena

—

Artikel 18.3 fjärde och femte styckena

Artikel 30.3 andra och tredje styckena

Artikel 18.4 första stycket

—

Artikel 18.4 andra och tredje styckena

Artikel 30.4 första och andra styckena

Artikel 18.4 fjärde stycket

—

Artikel 18.5 första och andra styckena

Artikel 30.7 första och andra styckena

Artikel 18.5 tredje stycket

Artikel 30.8 första och andra styckena

Artikel 18.5 fjärde stycket

Artikel 30.5 tredje stycket

—

Artikel 30.6 första stycket

Artikel 18.5 femte stycket

Artikel 30.6 andra stycket

Artikel 18.6 första och andra styckena

Artikel 30.5 första och andra styckena

Artikel 18.6 tredje stycket

—

Artikel 18.6 fjärde stycket

Artikel 30.6 tredje stycket

—

Artikel 30.6 fjärde stycket

Artikel 18.6 femte stycket

Artikel 30.6 femte stycket

Artikel 18.7

Artikel 30.9 första stycket

—

Artikel 30.9 andra stycket

Artikel 18.8 och 18.9

—

—

Artikel 30.10

Artikel 19.1 första stycket

Artikel 31.1 första stycket

Artikel 19.1 första stycket a, b och c

Artikel 31.1 första stycket a, b och c

—

Artikel 31.1 första stycket d

Artikel 19.2, 19.3 och 19.4

Artikel 31.2, 31.3 och 31.4

Artikel 19.5

—

Artikel 19.7 första stycket

Artikel 31.5 första stycket

Artikel 19.7 första stycket, första, andra, tredje och fjärde strecksatserna

—

Artikel 19.7 andra och tredje styckena

Artikel 31.5 andra och tredje styckena

Artikel 19.8

Artikel 31.6

Artikel 20

Artikel 32

Artikel 22

—

Artikel 23.1 och 23.2

Artikel 33.1 och 33.2

Artikel 23.3, 23.4, 23.5, 23.6, 23.7 och 23.8

—

Artikel 23.9

Artikel 33.3

Artikel 23.10

Artikel 33.4

Artikel 24

—

Artikel 25.1

Artikel 34.1

Artikel 25.2

Artikel 34.2

Artikel 25.3

Artikel 34.3

Artikel 25a.1

Artikel 35.1

Artikel 25a.2

Artikel 35.2 och 35.3

Artikel 25a.3

Artikel 35.4

—

Artikel 35.5

Artikel 25a.4 och 25a.5

Artikel 35.6 och 35.7

Artikel 26

—

Artikel 27

Artikel 36

—

Artikel 37

Artikel 28

Artikel 38

Artikel 29

Artikel 39

Bilaga I

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga III

Bilaga IV

Bilaga IV

Bilaga V

Bilaga V

Bilaga VI

—

—

Bilaga VI

Bilaga VII

Bilaga VII

Bilaga VIII

Bilaga VIII

Bilaga IX

Bilaga IX

—

Bilaga X

—

Bilaga XI

---

| 21.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 328/210 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 328/210

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2018/2002

av den 11 december 2018

om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 194.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3),

av följande skäl:

| (1) | Dämpad efterfrågan på energi är en av de fem dimensionerna i strategin för energiunionen som infördes genom kommissionens meddelande den 25 februari 2015En ramstrategi för en motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik. Att förbättra energieffektiviteten i hela energikedjan, inbegripet produktion, överföring, distribution och slutanvändning av energi, kommer att gynna miljön, förbättra luftkvaliteten och folkhälsan, minska utsläppen av växthusgaser, förbättra energitryggheten genom att minska beroendet av energiimport från länder utanför unionen, sänka energikostnaderna för hushåll och företag, bidra till att lindra energifattigdomen och leda till ökad konkurrenskraft, fler jobb och ökad ekonomisk verksamhet i hela ekonomin och därmed förbättra livskvaliteten för medborgarna. Detta är i linje med unionens åtaganden inom ramen för energiunionen och med den globala klimatagenda som upprättats genom 2015 års Parisavtal om klimatförändringar till följd av den tjugoförsta konferensen med parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (4) (nedan kallat Parisavtalet); dessa åtaganden innebär att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå. |
| --- | --- |

(1)

Dämpad efterfrågan på energi är en av de fem dimensionerna i strategin för energiunionen som infördes genom kommissionens meddelande den 25 februari 2015En ramstrategi för en motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik. Att förbättra energieffektiviteten i hela energikedjan, inbegripet produktion, överföring, distribution och slutanvändning av energi, kommer att gynna miljön, förbättra luftkvaliteten och folkhälsan, minska utsläppen av växthusgaser, förbättra energitryggheten genom att minska beroendet av energiimport från länder utanför unionen, sänka energikostnaderna för hushåll och företag, bidra till att lindra energifattigdomen och leda till ökad konkurrenskraft, fler jobb och ökad ekonomisk verksamhet i hela ekonomin och därmed förbättra livskvaliteten för medborgarna. Detta är i linje med unionens åtaganden inom ramen för energiunionen och med den globala klimatagenda som upprättats genom 2015 års Parisavtal om klimatförändringar till följd av den tjugoförsta konferensen med parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (4) (nedan kallat Parisavtalet); dessa åtaganden innebär att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt under 2 °C över förindustriell nivå samt göra ansträngningar för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C över förindustriell nivå.

| (2) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (5) är ett steg i riktning mot energiunionen, enligt vilken energieffektivitet ska behandlas som en energikälla i sig. Principen om energieffektivitet först bör beaktas när nya regler fastställs för försörjningssidan och andra politikområden. Kommissionen bör säkerställa att energieffektivitet och efterfrågeflexibilitet kan konkurrera på lika villkor med produktionskapaciteten. Energieffektivitet behöver övervägas inför varje beslut om planering av energisystemet eller finansiering. Förbättringar av energieffektiviteten behöver göras så fort de är mer kostnadseffektiva än motsvarande lösningar på försörjningssidan. Detta borde bidra till möjligheten att utnyttja de många fördelarna med energieffektivitet för unionen, särskilt för dess medborgare och företag. |
| --- | --- |

(2)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (5) är ett steg i riktning mot energiunionen, enligt vilken energieffektivitet ska behandlas som en energikälla i sig. Principen om energieffektivitet först bör beaktas när nya regler fastställs för försörjningssidan och andra politikområden. Kommissionen bör säkerställa att energieffektivitet och efterfrågeflexibilitet kan konkurrera på lika villkor med produktionskapaciteten. Energieffektivitet behöver övervägas inför varje beslut om planering av energisystemet eller finansiering. Förbättringar av energieffektiviteten behöver göras så fort de är mer kostnadseffektiva än motsvarande lösningar på försörjningssidan. Detta borde bidra till möjligheten att utnyttja de många fördelarna med energieffektivitet för unionen, särskilt för dess medborgare och företag.

| (3) | Energieffektivitet bör erkännas som en avgörande faktor och ges prioritet vid framtida beslut om investeringar i unionens energiinfrastruktur. |
| --- | --- |

(3)

Energieffektivitet bör erkännas som en avgörande faktor och ges prioritet vid framtida beslut om investeringar i unionens energiinfrastruktur.

| (4) | För att uppnå ambitiösa energieffektivitetsmål är det nödvändigt att undanröja hinder för att göra det lättare att investera i energieffektivitetsåtgärder. Ett steg i den riktningen är Eurostats klargörande av den 19 september 2017 om hur energiprestandakontrakt registreras i nationalräkenskaper, vilket undanröjer oklarheter och underlättar användningen av sådana kontrakt. |
| --- | --- |

(4)

För att uppnå ambitiösa energieffektivitetsmål är det nödvändigt att undanröja hinder för att göra det lättare att investera i energieffektivitetsåtgärder. Ett steg i den riktningen är Eurostats klargörande av den 19 september 2017 om hur energiprestandakontrakt registreras i nationalräkenskaper, vilket undanröjer oklarheter och underlättar användningen av sådana kontrakt.

| (5) | Europeiska rådet ställde sig den 23 och 24 oktober 2014 bakom ett energieffektivitetsmål på 27 % för 2030 på unionsnivå, med en översyn senast 2020 med siktet inställt på en unionsnivå på 30 %. I sin resolution den 15 december 2015På väg mot en europeisk energiunion uppmanade Europaparlamentet kommissionen att dessutom bedöma genomförbarheten av ett energieffektivitetsmål på 40 % för samma tidsperiod. Det är därför lämpligt att ändra direktiv 2012/27/EU för att anpassa det till perspektivet mot 2030. |
| --- | --- |

(5)

Europeiska rådet ställde sig den 23 och 24 oktober 2014 bakom ett energieffektivitetsmål på 27 % för 2030 på unionsnivå, med en översyn senast 2020 med siktet inställt på en unionsnivå på 30 %. I sin resolution den 15 december 2015På väg mot en europeisk energiunion uppmanade Europaparlamentet kommissionen att dessutom bedöma genomförbarheten av ett energieffektivitetsmål på 40 % för samma tidsperiod. Det är därför lämpligt att ändra direktiv 2012/27/EU för att anpassa det till perspektivet mot 2030.

| (6) | Unionens behov av att uppnå sina energieffektivitetsmål på unionsnivå, uttryckt i primär och/eller slutlig energianvändning, bör anges tydligt i form av ett mål på åtminstone 32,5 % för 2030. Prognoser under 2007 visade på, för 2030, en primärenergianvändning på 1 887 Mtoe och en slutlig energianvändning på 1 416 Mtoe. En minskning med 32,5 % innebär 1 273 Mtoe respektive 956 Mtoe år 2030. Det målet, som är av samma art som unionens mål för 2020, bör utvärderas av kommissionen i syfte att revidera det uppåt senast 2023 vid betydande kostnadsminskningar eller, om så krävs, för att unionens internationella åtaganden om minskning av koldioxidutsläpp ska kunna uppfyllas. Det finns inga bindande mål på medlemsstatsnivå i perspektivet mot 2020 och 2030 och medlemsstaternas frihet att fastställa sina nationella bidrag grundat antingen på primärenergianvändning eller slutlig energianvändning, på primärenergibesparing eller slutlig energibesparing eller på energiintensitet bör inte heller i fortsättningen vara begränsad. Medlemsstaterna bör fastställa sina nationella vägledande energieffektivitetsbidrag med hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst 1 273 Mtoe primärenergi och/eller högst 956 Mtoe slutlig energi. Detta betyder att användningen av primärenergi i unionen bör minskas med 26 % och att användningen av slutlig energi i unionen bör minskas med 20 %, båda i jämförelse med nivåerna för 2005. En regelbunden utvärdering av framstegen i riktning mot att uppnå unionsmålen för 2030 är nödvändig, och föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (6). |
| --- | --- |

(6)

Unionens behov av att uppnå sina energieffektivitetsmål på unionsnivå, uttryckt i primär och/eller slutlig energianvändning, bör anges tydligt i form av ett mål på åtminstone 32,5 % för 2030. Prognoser under 2007 visade på, för 2030, en primärenergianvändning på 1 887 Mtoe och en slutlig energianvändning på 1 416 Mtoe. En minskning med 32,5 % innebär 1 273 Mtoe respektive 956 Mtoe år 2030. Det målet, som är av samma art som unionens mål för 2020, bör utvärderas av kommissionen i syfte att revidera det uppåt senast 2023 vid betydande kostnadsminskningar eller, om så krävs, för att unionens internationella åtaganden om minskning av koldioxidutsläpp ska kunna uppfyllas. Det finns inga bindande mål på medlemsstatsnivå i perspektivet mot 2020 och 2030 och medlemsstaternas frihet att fastställa sina nationella bidrag grundat antingen på primärenergianvändning eller slutlig energianvändning, på primärenergibesparing eller slutlig energibesparing eller på energiintensitet bör inte heller i fortsättningen vara begränsad. Medlemsstaterna bör fastställa sina nationella vägledande energieffektivitetsbidrag med hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst 1 273 Mtoe primärenergi och/eller högst 956 Mtoe slutlig energi. Detta betyder att användningen av primärenergi i unionen bör minskas med 26 % och att användningen av slutlig energi i unionen bör minskas med 20 %, båda i jämförelse med nivåerna för 2005. En regelbunden utvärdering av framstegen i riktning mot att uppnå unionsmålen för 2030 är nödvändig, och föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (6).

| (7) | Effektiviteten i energisystemets funktion påverkas vid varje givet tillfälle av om det går att obehindrat och flexibelt mata in i näten energi från olika energikällor med olika tröghet och olika uppkörningstider. Förbättrad energieffektivitet gör det möjligt att utnyttja förnybar energi bättre. |
| --- | --- |

(7)

Effektiviteten i energisystemets funktion påverkas vid varje givet tillfälle av om det går att obehindrat och flexibelt mata in i näten energi från olika energikällor med olika tröghet och olika uppkörningstider. Förbättrad energieffektivitet gör det möjligt att utnyttja förnybar energi bättre.

| (8) | En förbättring av energieffektiviteten kan bidra till ökad ekonomisk effektivitet. Medlemsstaterna och unionen bör ha som mål att minska energianvändningen oavsett ekonomisk tillväxtnivå. |
| --- | --- |

(8)

En förbättring av energieffektiviteten kan bidra till ökad ekonomisk effektivitet. Medlemsstaterna och unionen bör ha som mål att minska energianvändningen oavsett ekonomisk tillväxtnivå.

| (9) | Medlemsstaternas skyldighet att upprätta långsiktiga strategier för att få till stånd investeringar och möjliggöra renovering av det nationella byggnadsbeståndet och anmäla dem till kommissionen tas bort från direktiv 2012/27/EU och läggs till i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (7) där den skyldigheten passar ihop med långsiktiga planer för nära-nollenergibyggnader (NNE-byggnader) och minskning av koldioxidutsläpp från byggnader. |
| --- | --- |

(9)

Medlemsstaternas skyldighet att upprätta långsiktiga strategier för att få till stånd investeringar och möjliggöra renovering av det nationella byggnadsbeståndet och anmäla dem till kommissionen tas bort från direktiv 2012/27/EU och läggs till i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (7) där den skyldigheten passar ihop med långsiktiga planer för nära-nollenergibyggnader (NNE-byggnader) och minskning av koldioxidutsläpp från byggnader.

| (10) | Med tanke på ramen för klimat- och energipolitiken för 2030 bör det energisparkrav som infördes genom direktiv 2012/27/EU förlängas bortom 2020. En sådan förlängning skulle skapa ökad stabilitet för investerare och därmed uppmuntra till långsiktiga investeringar och långsiktiga energieffektivitetsåtgärder, såsom genomgripande renovering av byggnader med det långsiktiga målet att möjliggöra kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till NNE-byggnader. Energisparkravet har en viktig roll när det gäller att skapa lokal tillväxt och lokala arbetstillfällen, och bör behållas i syfte att säkerställa att unionen kan uppnå sina energi- och klimatmål genom att skapa ytterligare möjligheter och bryta kopplingen mellan energianvändning och tillväxt. Samarbete med den privata sektorn är viktigt för att bedöma under vilka förhållanden privata investeringar för energieffektivitetsprojekt kan frigöras, och för att utveckla nya intäktsmodeller för innovation på energieffektivitetsområdet. |
| --- | --- |

(10)

Med tanke på ramen för klimat- och energipolitiken för 2030 bör det energisparkrav som infördes genom direktiv 2012/27/EU förlängas bortom 2020. En sådan förlängning skulle skapa ökad stabilitet för investerare och därmed uppmuntra till långsiktiga investeringar och långsiktiga energieffektivitetsåtgärder, såsom genomgripande renovering av byggnader med det långsiktiga målet att möjliggöra kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till NNE-byggnader. Energisparkravet har en viktig roll när det gäller att skapa lokal tillväxt och lokala arbetstillfällen, och bör behållas i syfte att säkerställa att unionen kan uppnå sina energi- och klimatmål genom att skapa ytterligare möjligheter och bryta kopplingen mellan energianvändning och tillväxt. Samarbete med den privata sektorn är viktigt för att bedöma under vilka förhållanden privata investeringar för energieffektivitetsprojekt kan frigöras, och för att utveckla nya intäktsmodeller för innovation på energieffektivitetsområdet.

| (11) | Åtgärder för förbättrad energieffektivitet har också en positiv effekt på luftkvaliteten, eftersom mer energieffektiva byggnader bidrar till att minska behovet av bränsle för uppvärmning, inbegripet fast bränsle för uppvärmning. Energieffektivitetsåtgärder bidrar därför till att förbättra luftkvaliteten inomhus och utomhus och hjälper till att på ett kostnadseffektivt sätt uppnå målen i unionens luftkvalitetspolitik, såsom den fastställs särskilt i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (8). |
| --- | --- |

(11)

Åtgärder för förbättrad energieffektivitet har också en positiv effekt på luftkvaliteten, eftersom mer energieffektiva byggnader bidrar till att minska behovet av bränsle för uppvärmning, inbegripet fast bränsle för uppvärmning. Energieffektivitetsåtgärder bidrar därför till att förbättra luftkvaliteten inomhus och utomhus och hjälper till att på ett kostnadseffektivt sätt uppnå målen i unionens luftkvalitetspolitik, såsom den fastställs särskilt i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (8).

| (12) | Medlemsstaterna är skyldiga att uppnå ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet för hela sparkravsperioden 2021–2030 som motsvarar nya årliga besparingar på minst 0,8 % av den slutliga energianvändningen. Detta krav kan uppfyllas genom nya policyåtgärder som antas under den nya sparkaravsperioden 1 januari 2021–31 december 2030 eller genom nya enskilda åtgärder till följd av policyåtgärder som antagits under eller före den föregående perioden, under förutsättning att de enskilda åtgärder som leder till energibesparingar införs under den nya perioden. Medlemsstaterna bör i detta syfte kunna använda sig av ett kvotpliktsystem för energieffektivitet, alternativa policyåtgärder eller bådadera. Dessutom bör olika möjligheter, bland annat att antingen helt eller delvis inkludera energi som används för transporter i referensscenariot för beräkning, erbjudas för att ge medlemsstaterna flexibilitet när de beräknar mängden energibesparingar samtidigt som det säkerställs att den ackumulerade energibesparingen i slutanvändningsledet som krävs motsvarande nya årliga besparingar på åtminstone 0,8 % uppfylls. |
| --- | --- |

(12)

Medlemsstaterna är skyldiga att uppnå ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet för hela sparkravsperioden 2021–2030 som motsvarar nya årliga besparingar på minst 0,8 % av den slutliga energianvändningen. Detta krav kan uppfyllas genom nya policyåtgärder som antas under den nya sparkaravsperioden 1 januari 2021–31 december 2030 eller genom nya enskilda åtgärder till följd av policyåtgärder som antagits under eller före den föregående perioden, under förutsättning att de enskilda åtgärder som leder till energibesparingar införs under den nya perioden. Medlemsstaterna bör i detta syfte kunna använda sig av ett kvotpliktsystem för energieffektivitet, alternativa policyåtgärder eller bådadera. Dessutom bör olika möjligheter, bland annat att antingen helt eller delvis inkludera energi som används för transporter i referensscenariot för beräkning, erbjudas för att ge medlemsstaterna flexibilitet när de beräknar mängden energibesparingar samtidigt som det säkerställs att den ackumulerade energibesparingen i slutanvändningsledet som krävs motsvarande nya årliga besparingar på åtminstone 0,8 % uppfylls.

| (13) | Det skulle dock vara orimligt att ställa ett sådant krav på Cypern och på Malta. Energimarknaden i dessa små ö-medlemsstater uppvisar särskilda egenskaper som i väsentlig grad begränsar vilka åtgärder som finns tillgängliga för att uppfylla energisparkravet, såsom förekomsten av en enda eldistributör, avsaknad av naturgasnät och system för fjärrvärme och fjärrkyla samt oljedistributionsbolagens begränsade storlek. Dessa särskilda egenskaper förvärras av energimarknadens begränsade storlek i dessa medlemsstater. Cypern och Malta bör därför endast vara skyldiga att uppnå en ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet som motsvarar nya besparingar på 0,24 % av den slutliga energianvändningen för perioden 2021–2030. |
| --- | --- |

(13)

Det skulle dock vara orimligt att ställa ett sådant krav på Cypern och på Malta. Energimarknaden i dessa små ö-medlemsstater uppvisar särskilda egenskaper som i väsentlig grad begränsar vilka åtgärder som finns tillgängliga för att uppfylla energisparkravet, såsom förekomsten av en enda eldistributör, avsaknad av naturgasnät och system för fjärrvärme och fjärrkyla samt oljedistributionsbolagens begränsade storlek. Dessa särskilda egenskaper förvärras av energimarknadens begränsade storlek i dessa medlemsstater. Cypern och Malta bör därför endast vara skyldiga att uppnå en ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet som motsvarar nya besparingar på 0,24 % av den slutliga energianvändningen för perioden 2021–2030.

| (14) | När medlemsstaterna använder kvotpliktsystem bör de utse kvotpliktiga parter bland energidistributörer, företag som säljer energi i detaljistledet och drivmedelsdistributörer eller drivmedelsåterförsäljare på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier. Beslut att utse eller beviljande av undantag från att utses för vissa kategorier av sådana distributörer eller återförsäljare bör inte ses som oförenligt med principen om icke-diskriminering. Därför kan medlemsstaterna välja huruvida sådana distributörer eller återförsäljare eller enbart vissa kategorier av dem ska utses till kvotpliktiga parter. |
| --- | --- |

(14)

När medlemsstaterna använder kvotpliktsystem bör de utse kvotpliktiga parter bland energidistributörer, företag som säljer energi i detaljistledet och drivmedelsdistributörer eller drivmedelsåterförsäljare på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier. Beslut att utse eller beviljande av undantag från att utses för vissa kategorier av sådana distributörer eller återförsäljare bör inte ses som oförenligt med principen om icke-diskriminering. Därför kan medlemsstaterna välja huruvida sådana distributörer eller återförsäljare eller enbart vissa kategorier av dem ska utses till kvotpliktiga parter.

| (15) | Medlemsstaternas åtgärder för förbättrad energieffektivitet inom transportsektorn kan komma att beaktas när det gäller att uppfylla energisparkravet i slutanvändningsledet. Sådana åtgärder inkluderar strategier som bland annat är avsedda att främja effektivare fordon, en övergång till cykel-, gång- och kollektivtrafik eller rörlighets- och stadsplanering som minskar behovet av transport. System som påskyndar införandet av nya, effektivare fordon eller strategier som främjar en övergång till bränslen med bättre prestanda som minskar användningen av energi per kilometer kan också komma att beaktas, förutsatt att de uppfyller reglerna om väsentlighet och additionalitet i bilaga V i direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet. Sådana åtgärder bör, när så är lämpligt, vara samstämmiga med medlemsstaternas nationella handlingsprogram som upprättats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU (9). |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaternas åtgärder för förbättrad energieffektivitet inom transportsektorn kan komma att beaktas när det gäller att uppfylla energisparkravet i slutanvändningsledet. Sådana åtgärder inkluderar strategier som bland annat är avsedda att främja effektivare fordon, en övergång till cykel-, gång- och kollektivtrafik eller rörlighets- och stadsplanering som minskar behovet av transport. System som påskyndar införandet av nya, effektivare fordon eller strategier som främjar en övergång till bränslen med bättre prestanda som minskar användningen av energi per kilometer kan också komma att beaktas, förutsatt att de uppfyller reglerna om väsentlighet och additionalitet i bilaga V i direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet. Sådana åtgärder bör, när så är lämpligt, vara samstämmiga med medlemsstaternas nationella handlingsprogram som upprättats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU (9).

| (16) | Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (10) och som leder till kontrollerbara, och mätbara eller uppskattningsbara, förbättringar av energieffektiviteten kan anses vara ett kostnadseffektivt sätt för medlemsstater att uppfylla energisparkravet enligt direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet. |
| --- | --- |

(16)

Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (10) och som leder till kontrollerbara, och mätbara eller uppskattningsbara, förbättringar av energieffektiviteten kan anses vara ett kostnadseffektivt sätt för medlemsstater att uppfylla energisparkravet enligt direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet.

| (17) | Som ett alternativ till att kräva att kvotpliktiga parter uppnår den mängd ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som krävs enligt artikel 7.1 i direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet, bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inom sina kvotpliktsystem tillåta eller kräva att kvotpliktiga parter bidrar till en nationell energieffektivitetsfond. |
| --- | --- |

(17)

Som ett alternativ till att kräva att kvotpliktiga parter uppnår den mängd ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som krävs enligt artikel 7.1 i direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet, bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inom sina kvotpliktsystem tillåta eller kräva att kvotpliktiga parter bidrar till en nationell energieffektivitetsfond.

| (18) | Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 och 7.5 såsom de införs genom detta direktiv, bör medlemsstater och kvotpliktiga parter använda alla tillgängliga medel och tekniker för att uppfylla de ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som krävs, inbegripet genom att främja hållbar teknik i effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla, infrastruktur för effektiv värme och kyla och energibesiktningar eller motsvarande energiledningssystem, förutsatt att de energibesparingar som anförs uppfyller kraven i artikel 7 i och bilaga V till direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet. Medlemsstaterna bör eftersträva stor flexibilitet när de utarbetar och genomför alternativa policyåtgärder. |
| --- | --- |

(18)

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 och 7.5 såsom de införs genom detta direktiv, bör medlemsstater och kvotpliktiga parter använda alla tillgängliga medel och tekniker för att uppfylla de ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som krävs, inbegripet genom att främja hållbar teknik i effektiva system för fjärrvärme och fjärrkyla, infrastruktur för effektiv värme och kyla och energibesiktningar eller motsvarande energiledningssystem, förutsatt att de energibesparingar som anförs uppfyller kraven i artikel 7 i och bilaga V till direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet. Medlemsstaterna bör eftersträva stor flexibilitet när de utarbetar och genomför alternativa policyåtgärder.

| (19) | Långsiktiga energieffektivitetsåtgärder kommer att fortsätta att åstadkomma energibesparingar efter 2020, men för att bidra till unionens energieffektivitetsmål för 2030 bör dessa åtgärder leda till nya besparingar efter 2020. Å andra sidan bör energibesparingar som uppnåtts efter den 31 december 2020 inte räknas med vid beräkningen av den ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet som krävs för perioden 1 januari 2014–31 december 2020. |
| --- | --- |

(19)

Långsiktiga energieffektivitetsåtgärder kommer att fortsätta att åstadkomma energibesparingar efter 2020, men för att bidra till unionens energieffektivitetsmål för 2030 bör dessa åtgärder leda till nya besparingar efter 2020. Å andra sidan bör energibesparingar som uppnåtts efter den 31 december 2020 inte räknas med vid beräkningen av den ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet som krävs för perioden 1 januari 2014–31 december 2020.

| (20) | Nya besparingar bör gå utöver den vanliga verksamheten så att besparingar som skulle ha inträffat under alla omständigheter inte bör räknas med vid beräkningen av huruvida kraven på energibesparingar är uppfyllda. För att beräkna effekten av de införda åtgärderna bör endast nettobesparingar räknas med, uppmätta som förändringar av energianvändningen som är direkt hänförliga till energieffektivitetsåtgärden i fråga. För att beräkna nettobesparingar bör medlemsstaterna upprätta ett referensscenario för hur situationen skulle utvecklas utan åtgärden i fråga. Policyåtgärden i fråga bör utvärderas mot det referensscenariot. Medlemsstaterna bör ta hänsyn till den omständigheten att andra policyåtgärder kan vidtas inom samma tidsram och att även dessa kan ha en inverkan på mängden energibesparingar, så att inte alla förändringar som observerats sedan den policyåtgärd som ska utvärderas infördes kan hänföras endast till den åtgärden. För att säkerställa att kravet på väsentlighet uppfylls bör de åtgärder som vidtas av kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter faktiskt bidra till att de anförda energibesparingarna uppnås. |
| --- | --- |

(20)

Nya besparingar bör gå utöver den vanliga verksamheten så att besparingar som skulle ha inträffat under alla omständigheter inte bör räknas med vid beräkningen av huruvida kraven på energibesparingar är uppfyllda. För att beräkna effekten av de införda åtgärderna bör endast nettobesparingar räknas med, uppmätta som förändringar av energianvändningen som är direkt hänförliga till energieffektivitetsåtgärden i fråga. För att beräkna nettobesparingar bör medlemsstaterna upprätta ett referensscenario för hur situationen skulle utvecklas utan åtgärden i fråga. Policyåtgärden i fråga bör utvärderas mot det referensscenariot. Medlemsstaterna bör ta hänsyn till den omständigheten att andra policyåtgärder kan vidtas inom samma tidsram och att även dessa kan ha en inverkan på mängden energibesparingar, så att inte alla förändringar som observerats sedan den policyåtgärd som ska utvärderas infördes kan hänföras endast till den åtgärden. För att säkerställa att kravet på väsentlighet uppfylls bör de åtgärder som vidtas av kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter faktiskt bidra till att de anförda energibesparingarna uppnås.

| (21) | Det är viktigt att när så är relevant beakta alla steg i energikedjan vid beräkningen av energibesparingar, i syfte att öka potentialen för energibesparingar vid överföring och distribution av el. |
| --- | --- |

(21)

Det är viktigt att när så är relevant beakta alla steg i energikedjan vid beräkningen av energibesparingar, i syfte att öka potentialen för energibesparingar vid överföring och distribution av el.

| (22) | Effektiv vattenförvaltning kan utgöra ett betydande bidrag till energibesparingar. Vatten- och avloppssektorn står för 3,5 % av elanvändningen i unionen, och denna andel väntas öka. Samtidigt står vattenläckor för 24 % av den totala vattenförbrukningen i unionen och energisektorn är den största vattenförbrukaren, och står för 44 % av förbrukningen. Potentialen för energibesparing genom att använda smart teknik och smarta processer bör undersökas noga. |
| --- | --- |

(22)

Effektiv vattenförvaltning kan utgöra ett betydande bidrag till energibesparingar. Vatten- och avloppssektorn står för 3,5 % av elanvändningen i unionen, och denna andel väntas öka. Samtidigt står vattenläckor för 24 % av den totala vattenförbrukningen i unionen och energisektorn är den största vattenförbrukaren, och står för 44 % av förbrukningen. Potentialen för energibesparing genom att använda smart teknik och smarta processer bör undersökas noga.

| (23) | I enlighet med artikel 9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör unionens politik för energieffektivitet vara inkluderande och bör därför säkerställa att konsumenter som påverkas av energifattigdom har tillgång till energieffektivitetsåtgärder. Förbättringar av byggnaders energieffektivitet bör särskilt gynna sårbara hushåll, inbegripet sådana som påverkas av energifattigdom och, om så är lämpligt, de som bor i subventionerat boende. Medlemsstaterna kan redan kräva att kvotpliktiga parter inkluderar sociala mål i energibesparande åtgärder i samband med energifattigdom, och denna möjlighet bör utvidgas till alternativa policyåtgärder och nationella energieffektivitetsfonder och bör omvandlas till en skyldighet, samtidigt som medlemsstaterna ges möjlighet att bibehålla full flexibilitet vad gäller åtgärdernas storlek, omfattning och innehåll. Om ett kvotpliktsystem för energieffektivitet inte tillåter att åtgärder vidtas som rör enskilda energianvändare, får medlemsstaten vidta åtgärder för att lindra energifattigdomen enbart genom alternativa policyåtgärder. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med artikel 9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör unionens politik för energieffektivitet vara inkluderande och bör därför säkerställa att konsumenter som påverkas av energifattigdom har tillgång till energieffektivitetsåtgärder. Förbättringar av byggnaders energieffektivitet bör särskilt gynna sårbara hushåll, inbegripet sådana som påverkas av energifattigdom och, om så är lämpligt, de som bor i subventionerat boende. Medlemsstaterna kan redan kräva att kvotpliktiga parter inkluderar sociala mål i energibesparande åtgärder i samband med energifattigdom, och denna möjlighet bör utvidgas till alternativa policyåtgärder och nationella energieffektivitetsfonder och bör omvandlas till en skyldighet, samtidigt som medlemsstaterna ges möjlighet att bibehålla full flexibilitet vad gäller åtgärdernas storlek, omfattning och innehåll. Om ett kvotpliktsystem för energieffektivitet inte tillåter att åtgärder vidtas som rör enskilda energianvändare, får medlemsstaten vidta åtgärder för att lindra energifattigdomen enbart genom alternativa policyåtgärder.

| (24) | Omkring 50 miljoner hushåll i unionen påverkas av energifattigdom. Energieffektivitetsåtgärder måste därför ha en central betydelse för varje kostnadseffektiv strategi mot energifattigdom och konsumenters sårbarhet, och utgöra komplement till socialpolitiken på medlemsstatsnivå. För att säkerställa att energieffektivitetsåtgärder på ett hållbart sätt minskar energifattigdom för hyresgäster bör åtgärdernas kostnadseffektivitet samt frågan huruvida fastighetsägare och hyresgäster har råd att vidta dem beaktas, och tillräckligt ekonomiskt stöd till sådana åtgärder bör garanteras på medlemsstatsnivå. Byggnadsbeståndet i unionen behöver långsiktigt omvandlas till NNE-byggnader, i enlighet med målen i Parisavtalet. Byggnader renoveras för närvarande i för långsam takt och byggnader som bebos av låginkomsttagare som påverkas av energifattigdom är de som är svårast att nå. De åtgärder som fastställs i detta direktiv rörande energisparkrav, kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder är därför särskilt viktiga. |
| --- | --- |

(24)

Omkring 50 miljoner hushåll i unionen påverkas av energifattigdom. Energieffektivitetsåtgärder måste därför ha en central betydelse för varje kostnadseffektiv strategi mot energifattigdom och konsumenters sårbarhet, och utgöra komplement till socialpolitiken på medlemsstatsnivå. För att säkerställa att energieffektivitetsåtgärder på ett hållbart sätt minskar energifattigdom för hyresgäster bör åtgärdernas kostnadseffektivitet samt frågan huruvida fastighetsägare och hyresgäster har råd att vidta dem beaktas, och tillräckligt ekonomiskt stöd till sådana åtgärder bör garanteras på medlemsstatsnivå. Byggnadsbeståndet i unionen behöver långsiktigt omvandlas till NNE-byggnader, i enlighet med målen i Parisavtalet. Byggnader renoveras för närvarande i för långsam takt och byggnader som bebos av låginkomsttagare som påverkas av energifattigdom är de som är svårast att nå. De åtgärder som fastställs i detta direktiv rörande energisparkrav, kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder är därför särskilt viktiga.

| (25) | Lägre energikostnader för konsumenter bör uppnås genom att konsumenterna får hjälp att minska sin energianvändning genom att minska byggnaders energibehov och effektivisera apparater i kombination med att energisnåla transportmedel görs tillgängliga och integreras med kollektivtrafik och cykling. |
| --- | --- |

(25)

Lägre energikostnader för konsumenter bör uppnås genom att konsumenterna får hjälp att minska sin energianvändning genom att minska byggnaders energibehov och effektivisera apparater i kombination med att energisnåla transportmedel görs tillgängliga och integreras med kollektivtrafik och cykling.

| (26) | Det är mycket viktigt att öka alla unionsmedborgares medvetenhet om fördelarna med ökad energieffektivitet och att ge dem korrekt information om hur sådan kan uppnås. Ökad energieffektivitet är också av stor vikt för unionens energiförsörjningstrygghet genom att unionens beroende av bränsleimport från tredjeländer minskar. |
| --- | --- |

(26)

Det är mycket viktigt att öka alla unionsmedborgares medvetenhet om fördelarna med ökad energieffektivitet och att ge dem korrekt information om hur sådan kan uppnås. Ökad energieffektivitet är också av stor vikt för unionens energiförsörjningstrygghet genom att unionens beroende av bränsleimport från tredjeländer minskar.

| (27) | Konsumenterna bör ha full insyn i kostnaderna och fördelarna med alla energieffektivitetsåtgärder som vidtas, inbegripet återbetalningsperioder. |
| --- | --- |

(27)

Konsumenterna bör ha full insyn i kostnaderna och fördelarna med alla energieffektivitetsåtgärder som vidtas, inbegripet återbetalningsperioder.

| (28) | När medlemsstaterna genomför direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet och vidtar andra åtgärder på energieffektivitetsområdet, bör de vara särskilt uppmärksamma på synergieffekter mellan energieffektivitetsåtgärder och en effektiv användning av naturresurser i linje med principerna för en cirkulär ekonomi. |
| --- | --- |

(28)

När medlemsstaterna genomför direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet och vidtar andra åtgärder på energieffektivitetsområdet, bör de vara särskilt uppmärksamma på synergieffekter mellan energieffektivitetsåtgärder och en effektiv användning av naturresurser i linje med principerna för en cirkulär ekonomi.

| (29) | När medlemsstaterna använder nya företagsmodeller och ny teknik, bör de sträva efter att främja och underlätta införandet av energieffektivitetsåtgärder, inklusive genom innovativa energitjänster för stora och små kunder. |
| --- | --- |

(29)

När medlemsstaterna använder nya företagsmodeller och ny teknik, bör de sträva efter att främja och underlätta införandet av energieffektivitetsåtgärder, inklusive genom innovativa energitjänster för stora och små kunder.

| (30) | Som en del av de åtgärder som fastställs i kommissionens meddelande av den 15 juli 2015 med titeln En ny giv för energikonsumenterna, inom ramen för energiunionen och strategin för uppvärmning och kylning, bör konsumenternas minimirättigheter till noggrann, tillförlitlig, tydlig och aktuell information om sin energianvändning stärkas. Artiklarna 9–11 i och bilaga VII till direktiv 2012/27/EU bör ändras för att möjliggöra en tät och förbättrad återkoppling om energianvändning när detta är tekniskt genomförbart och kostnadseffektivt med tanke på befintliga mätanordningar. Det här direktivet klargör att frågan huruvida individuell mätning är kostnadseffektiv avgörs av om de därmed sammanhängande kostnaderna står i proportion till möjliga energibesparingar. Vid bedömningen av om individuell mätning är kostnadseffektiv kan hänsyn tas till verkan av andra konkreta, planerade åtgärder i en viss byggnad, till exempel en kommande renovering. |
| --- | --- |

(30)

Som en del av de åtgärder som fastställs i kommissionens meddelande av den 15 juli 2015 med titeln En ny giv för energikonsumenterna, inom ramen för energiunionen och strategin för uppvärmning och kylning, bör konsumenternas minimirättigheter till noggrann, tillförlitlig, tydlig och aktuell information om sin energianvändning stärkas. Artiklarna 9–11 i och bilaga VII till direktiv 2012/27/EU bör ändras för att möjliggöra en tät och förbättrad återkoppling om energianvändning när detta är tekniskt genomförbart och kostnadseffektivt med tanke på befintliga mätanordningar. Det här direktivet klargör att frågan huruvida individuell mätning är kostnadseffektiv avgörs av om de därmed sammanhängande kostnaderna står i proportion till möjliga energibesparingar. Vid bedömningen av om individuell mätning är kostnadseffektiv kan hänsyn tas till verkan av andra konkreta, planerade åtgärder i en viss byggnad, till exempel en kommande renovering.

| (31) | Detta direktiv klargör också att rättigheter avseende fakturering och information om fakturering eller användning bör gälla för konsumenter av värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa, även om de inte har några direkta individuella avtal med en energileverantör. Definitionen av begreppet slutkund kan förstås så, att det avser endast fysiska eller juridiska personer som köper energi grundat på ett direkt individuellt avtal med en energileverantör. Med avseende på tillämpningen av dessa bestämmelser bör därför begreppet slutanvändare införas för att hänvisa till en bredare grupp konsumenter, och bör omfatta, utöver slutkunder som köper värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk för egen slutanvändning, även boende i enskilda byggnader eller i enskilda enheter i flerbostadshus eller byggnader med flera användningsområden, där sådana enheter försörjs från en central källa och där de boende inte har några direkta eller individuella avtal med energileverantören. Termen individuell mätning bör avse mätning av användningen i enskilda enheter i sådana byggnader. |
| --- | --- |

(31)

Detta direktiv klargör också att rättigheter avseende fakturering och information om fakturering eller användning bör gälla för konsumenter av värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa, även om de inte har några direkta individuella avtal med en energileverantör. Definitionen av begreppet slutkund kan förstås så, att det avser endast fysiska eller juridiska personer som köper energi grundat på ett direkt individuellt avtal med en energileverantör. Med avseende på tillämpningen av dessa bestämmelser bör därför begreppet slutanvändare införas för att hänvisa till en bredare grupp konsumenter, och bör omfatta, utöver slutkunder som köper värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk för egen slutanvändning, även boende i enskilda byggnader eller i enskilda enheter i flerbostadshus eller byggnader med flera användningsområden, där sådana enheter försörjs från en central källa och där de boende inte har några direkta eller individuella avtal med energileverantören. Termen individuell mätning bör avse mätning av användningen i enskilda enheter i sådana byggnader.

| (32) | För att uppnå öppenhet och insyn avseende redovisning av individuell användning av värmeenergi och på så sätt underlätta genomförandet av individuell mätning bör medlemsstaterna säkerställa att det finns transparenta, allmänt tillgängliga nationella regler om fördelningen av kostnaden för användning av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden. Utöver öppenhet och insyn kan medlemsstaterna överväga att vidta åtgärder för att öka konkurrensen vid tillhandahållandet av tjänster för individuell mätning och på så sätt säkerställa att slutanvändarnas eventuella kostnader är rimliga. |
| --- | --- |

(32)

För att uppnå öppenhet och insyn avseende redovisning av individuell användning av värmeenergi och på så sätt underlätta genomförandet av individuell mätning bör medlemsstaterna säkerställa att det finns transparenta, allmänt tillgängliga nationella regler om fördelningen av kostnaden för användning av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden. Utöver öppenhet och insyn kan medlemsstaterna överväga att vidta åtgärder för att öka konkurrensen vid tillhandahållandet av tjänster för individuell mätning och på så sätt säkerställa att slutanvändarnas eventuella kostnader är rimliga.

| (33) | Senast den 25 oktober 2020 bör nyligen installerade värmemätare och värmekostnadsfördelare vara fjärravläsbara för att säkerställa kostnadseffektivt och regelbundet tillhandahållande av användningsinformation. Avsikten är att ändringarna i direktiv 2012/27/EU som införs genom detta direktiv vad gäller mätare för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, individuell mätning och kostnadsfördelning för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, krav på fjärravläsning, fakturerings- och användningsinformation för värme och kyla samt varmvatten för hushållsbruk, kostnad för tillgång till mätnings-, fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, och minimikrav för fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk ska tillämpas endast på värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk som tillhandahålls från en central källa. Det står medlemsstaterna fritt att besluta huruvida walk-by- eller drive-by-teknik ska anses vara fjärravläsbar eller inte. Fjärravläsbara anordningar kräver inte tillträde till enskilda lägenheter eller enheter för avläsningen. |
| --- | --- |

(33)

Senast den 25 oktober 2020 bör nyligen installerade värmemätare och värmekostnadsfördelare vara fjärravläsbara för att säkerställa kostnadseffektivt och regelbundet tillhandahållande av användningsinformation. Avsikten är att ändringarna i direktiv 2012/27/EU som införs genom detta direktiv vad gäller mätare för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, individuell mätning och kostnadsfördelning för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, krav på fjärravläsning, fakturerings- och användningsinformation för värme och kyla samt varmvatten för hushållsbruk, kostnad för tillgång till mätnings-, fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk, och minimikrav för fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk ska tillämpas endast på värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk som tillhandahålls från en central källa. Det står medlemsstaterna fritt att besluta huruvida walk-by- eller drive-by-teknik ska anses vara fjärravläsbar eller inte. Fjärravläsbara anordningar kräver inte tillträde till enskilda lägenheter eller enheter för avläsningen.

| (34) | Medlemsstaterna bör beakta det faktum att ett framgångsrikt genomförande av ny teknik för att mäta energianvändning förutsätter ökade investeringar i utbildning av och kompetens hos både användare och energileverantörer. |
| --- | --- |

(34)

Medlemsstaterna bör beakta det faktum att ett framgångsrikt genomförande av ny teknik för att mäta energianvändning förutsätter ökade investeringar i utbildning av och kompetens hos både användare och energileverantörer.

| (35) | Faktureringsinformation och årliga sammanställningar är ett viktigt sätt att informera kunder om deras energianvändning. Uppgifter om användning och kostnader kan också ge annan information som hjälper konsumenterna att jämföra sitt befintliga avtal med andra erbjudanden och att använda sig av klagomåls- och alternativa tvistlösningsmekanismer. Med tanke på att tvister gällande fakturor är en vanlig orsak till klagomål från konsumenter och även är en faktor som bidrar till fortsatt låga nivåer av kundnöjdhet och engagemang i energisektorn, är det nödvändigt att göra fakturorna enklare, tydligare och mer lättförståeliga, samtidigt som andra instrument, såsom faktureringsinformation, informationsverktyg och årliga sammanställningar, ger alla de upplysningar som konsumenterna behöver för att kunna utöva kontroll över sin energianvändning, jämföra erbjudanden och byta leverantör. |
| --- | --- |

(35)

Faktureringsinformation och årliga sammanställningar är ett viktigt sätt att informera kunder om deras energianvändning. Uppgifter om användning och kostnader kan också ge annan information som hjälper konsumenterna att jämföra sitt befintliga avtal med andra erbjudanden och att använda sig av klagomåls- och alternativa tvistlösningsmekanismer. Med tanke på att tvister gällande fakturor är en vanlig orsak till klagomål från konsumenter och även är en faktor som bidrar till fortsatt låga nivåer av kundnöjdhet och engagemang i energisektorn, är det nödvändigt att göra fakturorna enklare, tydligare och mer lättförståeliga, samtidigt som andra instrument, såsom faktureringsinformation, informationsverktyg och årliga sammanställningar, ger alla de upplysningar som konsumenterna behöver för att kunna utöva kontroll över sin energianvändning, jämföra erbjudanden och byta leverantör.

| (36) | Medlemsstaternas åtgärder bör stödjas med välplanerade och effektiva finansieringsinstrument från unionens sida, såsom de europeiska struktur- och investeringsfonderna och Europeiska fonden för strategiska investeringar, och genom finansiering från Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), som bör stödja investeringar i energieffektivitet i alla led i energikedjan och använda en heltäckande lönsamhetsanalys med en modell för differentierat diskonto. Ekonomiskt stöd bör fokusera på kostnadseffektiva metoder för att öka energieffektiviteten, vilket skulle leda till lägre energianvändning. EIB och EBRD bör, tillsammans med nationella investeringsbanker, utforma, generera och finansiera program och projekt som är skräddarsydda för effektivitetssektorn, bland annat för energifattiga hushåll. |
| --- | --- |

(36)

Medlemsstaternas åtgärder bör stödjas med välplanerade och effektiva finansieringsinstrument från unionens sida, såsom de europeiska struktur- och investeringsfonderna och Europeiska fonden för strategiska investeringar, och genom finansiering från Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), som bör stödja investeringar i energieffektivitet i alla led i energikedjan och använda en heltäckande lönsamhetsanalys med en modell för differentierat diskonto. Ekonomiskt stöd bör fokusera på kostnadseffektiva metoder för att öka energieffektiviteten, vilket skulle leda till lägre energianvändning. EIB och EBRD bör, tillsammans med nationella investeringsbanker, utforma, generera och finansiera program och projekt som är skräddarsydda för effektivitetssektorn, bland annat för energifattiga hushåll.

| (37) | För att möjliggöra en uppdatering av bilagorna till direktiv 2012/27/EU och de harmoniserade referensvärdena för effektivitet är det nödvändigt att förlänga delegeringen av befogenhet till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (11). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(37)

För att möjliggöra en uppdatering av bilagorna till direktiv 2012/27/EU och de harmoniserade referensvärdena för effektivitet är det nödvändigt att förlänga delegeringen av befogenhet till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (11). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (38) | För att det ska vara möjligt att utvärdera hur effektivt direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet är bör det införas ett krav på att utföra en allmän översyn av det direktivet och på att överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2024. Översynen bör äga rum efter den övergripande inventeringen 2023 inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar för att möjliggöra nödvändiga anpassningar till den processen, även med beaktande av den ekonomiska utvecklingen och innovationsutvecklingen. |
| --- | --- |

(38)

För att det ska vara möjligt att utvärdera hur effektivt direktiv 2012/27/EU ändrat genom det här direktivet är bör det införas ett krav på att utföra en allmän översyn av det direktivet och på att överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2024. Översynen bör äga rum efter den övergripande inventeringen 2023 inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar för att möjliggöra nödvändiga anpassningar till den processen, även med beaktande av den ekonomiska utvecklingen och innovationsutvecklingen.

| (39) | Lokala och regionala myndigheter bör tilldelas en ledande roll vid utveckling och utformning, utförande och utvärdering av de åtgärder som fastställs i direktiv 2012/27/EU, för att de ska kunna ta tillräcklig hänsyn till sina egna särskilda klimatmässiga, kulturella och sociala omständigheter. |
| --- | --- |

(39)

Lokala och regionala myndigheter bör tilldelas en ledande roll vid utveckling och utformning, utförande och utvärdering av de åtgärder som fastställs i direktiv 2012/27/EU, för att de ska kunna ta tillräcklig hänsyn till sina egna särskilda klimatmässiga, kulturella och sociala omständigheter.

| (40) | Som återspegling av den tekniska utvecklingen och den allt större andelen förnybara energikällor inom elproduktionssektorn bör standardkoefficienten för besparingar i kWh el ses över för att återspegla ändringar i primärenergifaktorn (PEF) för el. Beräkningar av PEF för el som avspeglar energimixen är baserade på årsmedelvärden. Redovisningsmetoden för ”fysiskt energiinnehåll” (physical energy content) används för kärnkraftsgenererad el och värme och metoden för ”teknisk verkningsgrad för omvandling” (technical conversion efficiency) används för produktion av el och värme från fossila bränslen och biomassa. För förnybar energi från icke-brännbara källor är metoden den direkta motsvarigheten baserad på tillvägagångssättet för ”total primärenergi” (total primary energy). För beräkning av primärenergins andel för el i kraftvärme tillämpas den metod som anges i bilaga II till direktiv 2012/27/EU. En genomsnittlig marknadsställning används snarare än en marginell. Verkningsgraden för omvandling antas vara 100 % för icke-brännbara förnybara energikällor, 10 % för jordvärmekraftstationer och 33 % för kärnkraftverk. Total verkningsgrad för kraftvärme beräknas på grundval av de senaste statistiska uppgifterna från Eurostat. Vad beträffar systemgränser är PEF 1 för alla energikällor. PEF-värdet avser 2018 och är baserat på uppgifter interpolerade från den senaste versionen av Primes referensscenario för 2015 och 2020 och anpassade till uppgifter från Eurostat till och med 2016. Analysen omfattar medlemsstaterna och Norge. Datasetet för Norge är baserade på uppgifter från det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el. |
| --- | --- |

(40)

Som återspegling av den tekniska utvecklingen och den allt större andelen förnybara energikällor inom elproduktionssektorn bör standardkoefficienten för besparingar i kWh el ses över för att återspegla ändringar i primärenergifaktorn (PEF) för el. Beräkningar av PEF för el som avspeglar energimixen är baserade på årsmedelvärden. Redovisningsmetoden för ”fysiskt energiinnehåll” (physical energy content) används för kärnkraftsgenererad el och värme och metoden för ”teknisk verkningsgrad för omvandling” (technical conversion efficiency) används för produktion av el och värme från fossila bränslen och biomassa. För förnybar energi från icke-brännbara källor är metoden den direkta motsvarigheten baserad på tillvägagångssättet för ”total primärenergi” (total primary energy). För beräkning av primärenergins andel för el i kraftvärme tillämpas den metod som anges i bilaga II till direktiv 2012/27/EU. En genomsnittlig marknadsställning används snarare än en marginell. Verkningsgraden för omvandling antas vara 100 % för icke-brännbara förnybara energikällor, 10 % för jordvärmekraftstationer och 33 % för kärnkraftverk. Total verkningsgrad för kraftvärme beräknas på grundval av de senaste statistiska uppgifterna från Eurostat. Vad beträffar systemgränser är PEF 1 för alla energikällor. PEF-värdet avser 2018 och är baserat på uppgifter interpolerade från den senaste versionen av Primes referensscenario för 2015 och 2020 och anpassade till uppgifter från Eurostat till och med 2016. Analysen omfattar medlemsstaterna och Norge. Datasetet för Norge är baserade på uppgifter från det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el.

| (41) | Energibesparingar till följd av genomförandet av unionsrätt bör inte anföras om de inte är resultatet av en åtgärd som går utöver det minimum som krävs enligt unionsrättsakten i fråga, oavsett om detta sker genom att mer ambitiösa energieffektivitetskrav fastställs på medlemsstatsnivå eller genom att öka åtgärdens genomslagskraft. I byggnader finns en betydande potential för ytterligare ökad energieffektivitet, och renovering av byggnader är en väsentlig och långsiktig faktor med stordriftsfördelar för ökade energibesparingar. Det är därför nödvändigt att klargöra att det är möjligt att anföra alla energibesparingar till följd av åtgärder för att främja renovering av befintliga byggnader, under förutsättning att de överstiger de besparingar som skulle ha gjorts i frånvaro av policyåtgärden och att medlemsstaten visar att den kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parten faktiskt har bidragit till att de anförda energibesparingarna uppnåtts. |
| --- | --- |

(41)

Energibesparingar till följd av genomförandet av unionsrätt bör inte anföras om de inte är resultatet av en åtgärd som går utöver det minimum som krävs enligt unionsrättsakten i fråga, oavsett om detta sker genom att mer ambitiösa energieffektivitetskrav fastställs på medlemsstatsnivå eller genom att öka åtgärdens genomslagskraft. I byggnader finns en betydande potential för ytterligare ökad energieffektivitet, och renovering av byggnader är en väsentlig och långsiktig faktor med stordriftsfördelar för ökade energibesparingar. Det är därför nödvändigt att klargöra att det är möjligt att anföra alla energibesparingar till följd av åtgärder för att främja renovering av befintliga byggnader, under förutsättning att de överstiger de besparingar som skulle ha gjorts i frånvaro av policyåtgärden och att medlemsstaten visar att den kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parten faktiskt har bidragit till att de anförda energibesparingarna uppnåtts.

| (42) | I enlighet med strategin för en energiunion och principerna om bättre lagstiftning, bör bestämmelser om övervakning och verifiering för genomförandet av kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder, inbegripet kravet att kontrollera ett statistiskt representativt urval av åtgärder, ges en mer framträdande roll. I direktiv 2012/27/EU, ändrat genom det här direktivet, bör en statistiskt signifikant andel och ett representativt urval av åtgärderna för förbättrad energieffektivitet förstås som ett krav på upprättande av en delmängd av en statistisk population av de energibesparande åtgärderna i fråga på ett sådant sätt att den korrekt avspeglar hela populationen av alla energibesparande åtgärder, och därmed gör det möjligt att dra rimligen tillförlitliga slutsatser om tilltron till samtliga åtgärder. |
| --- | --- |

(42)

I enlighet med strategin för en energiunion och principerna om bättre lagstiftning, bör bestämmelser om övervakning och verifiering för genomförandet av kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa policyåtgärder, inbegripet kravet att kontrollera ett statistiskt representativt urval av åtgärder, ges en mer framträdande roll. I direktiv 2012/27/EU, ändrat genom det här direktivet, bör en statistiskt signifikant andel och ett representativt urval av åtgärderna för förbättrad energieffektivitet förstås som ett krav på upprättande av en delmängd av en statistisk population av de energibesparande åtgärderna i fråga på ett sådant sätt att den korrekt avspeglar hela populationen av alla energibesparande åtgärder, och därmed gör det möjligt att dra rimligen tillförlitliga slutsatser om tilltron till samtliga åtgärder.

| (43) | Energi som produceras från förnybar energi i eller på byggnader minskar mängden energi från fossila bränslen. En minskning av energianvändningen och en användning av energi från förnybara energikällor i byggnadssektorn utgör viktiga åtgärder för att minska unionens energiberoende och utsläpp av växthusgaser, särskilt med tanke på ambitiösa klimat- och energimål för 2030 samt det övergripande åtagande som gjordes i samband med Parisavtalet. När det gäller medlemsstaternas ackumulerade energisparkrav får medlemsstaterna i tillämpliga fall beakta energibesparingar som följer av förnybar energi som produceras på eller i byggnader för egen användning i syfte att uppfylla de krav på energibesparingar som ställs på dem. |
| --- | --- |

(43)

Energi som produceras från förnybar energi i eller på byggnader minskar mängden energi från fossila bränslen. En minskning av energianvändningen och en användning av energi från förnybara energikällor i byggnadssektorn utgör viktiga åtgärder för att minska unionens energiberoende och utsläpp av växthusgaser, särskilt med tanke på ambitiösa klimat- och energimål för 2030 samt det övergripande åtagande som gjordes i samband med Parisavtalet. När det gäller medlemsstaternas ackumulerade energisparkrav får medlemsstaterna i tillämpliga fall beakta energibesparingar som följer av förnybar energi som produceras på eller i byggnader för egen användning i syfte att uppfylla de krav på energibesparingar som ställs på dem.

| (44) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (12) har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Lagstiftaren anser att det är motiverat att sådana dokument översänds avseende detta direktiv. |
| --- | --- |

(44)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (12) har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Lagstiftaren anser att det är motiverat att sådana dokument översänds avseende detta direktiv.

| (45) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att uppnå unionens energieffektivitetsmål på 20 % till 2020 och på minst 32,5 % till 2030 och bana väg för ytterligare förbättringar av energieffektiviteten efter dessa datum, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(45)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att uppnå unionens energieffektivitetsmål på 20 % till 2020 och på minst 32,5 % till 2030 och bana väg för ytterligare förbättringar av energieffektiviteten efter dessa datum, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (46) | Direktiv 2012/27/EU bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(46)

Direktiv 2012/27/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2012/27/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 1.1 ska ersättas med följande:

  ”1.   Detta direktiv fastställer en gemensam ram för åtgärder för främjande av energieffektivitet inom unionen för att säkerställa att unionens överordnade energieffektivitetsmål på 20 % för 2020 och dess överordnade energieffektivitetsmål på minst 32,5 % för 2030 uppnås, och banar väg för ytterligare förbättringar av energieffektiviteten efter dessa datum.
  Genom detta direktiv införs bestämmelser som är avsedda att avlägsna hinder på energimarknaden och avhjälpa marknadsmisslyckanden som hindrar effektiviteten i försörjningen och användningen av energi, och grunden läggs för fastställandet av vägledande nationella energieffektivitetsmål och energieffektivitetsbidrag för 2020 och 2030.
  Detta direktiv bidrar till genomförandet av principen om energieffektivitet först.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 1.1 ska ersättas med följande:

”1.   Detta direktiv fastställer en gemensam ram för åtgärder för främjande av energieffektivitet inom unionen för att säkerställa att unionens överordnade energieffektivitetsmål på 20 % för 2020 och dess överordnade energieffektivitetsmål på minst 32,5 % för 2030 uppnås, och banar väg för ytterligare förbättringar av energieffektiviteten efter dessa datum.

Genom detta direktiv införs bestämmelser som är avsedda att avlägsna hinder på energimarknaden och avhjälpa marknadsmisslyckanden som hindrar effektiviteten i försörjningen och användningen av energi, och grunden läggs för fastställandet av vägledande nationella energieffektivitetsmål och energieffektivitetsbidrag för 2020 och 2030.

Detta direktiv bidrar till genomförandet av principen om energieffektivitet först.”

| 2. | I artikel 3 ska följande punkter läggas till:

  ”4.   Kommissionen ska senast den 31 oktober 2022 bedöma huruvida unionen har uppnått sina överordnade energieffektivitetsmål för 2020.


  5.   Varje medlemsstat ska fastställa vägledande nationella energieffektivitetsbidrag i riktning mot unionens mål för 2030 enligt artikel 1.1 i detta direktiv, i enlighet med artiklarna 4 och 6 i förordning (EU) 2018/1999 (*1). Medlemsstaterna ska, när de fastställer bidragen, ta hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst 1 273 Mtoe primärenergi och/eller högst 956 Mtoe slutlig energi. Medlemsstaterna ska anmäla bidragen till kommissionen som en del av de integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i, och i enlighet med, artiklarna 3 och 7–12 i förordning (EU) 2018/1999.


  6.   Kommissionen ska utvärdera unionens överordnade energieffektivitetsmål för 2030 enligt artikel 1.1 i syfte att senast 2023 lägga fram ett lagstiftningsförslag som reviderar de målen uppåt om betydande kostnadsminskningar inträffar till följd av ekonomisk eller teknisk utveckling, eller om så krävs för att unionens internationella åtaganden om minskning av koldioxidutsläpp ska kunna uppfyllas.


  (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  " |
| --- | --- |

2.

I artikel 3 ska följande punkter läggas till:

”4.   Kommissionen ska senast den 31 oktober 2022 bedöma huruvida unionen har uppnått sina överordnade energieffektivitetsmål för 2020.

5.   Varje medlemsstat ska fastställa vägledande nationella energieffektivitetsbidrag i riktning mot unionens mål för 2030 enligt artikel 1.1 i detta direktiv, i enlighet med artiklarna 4 och 6 i förordning (EU) 2018/1999 (*1). Medlemsstaterna ska, när de fastställer bidragen, ta hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst 1 273 Mtoe primärenergi och/eller högst 956 Mtoe slutlig energi. Medlemsstaterna ska anmäla bidragen till kommissionen som en del av de integrerade nationella energi- och klimatplaner som avses i, och i enlighet med, artiklarna 3 och 7–12 i förordning (EU) 2018/1999.

6.   Kommissionen ska utvärdera unionens överordnade energieffektivitetsmål för 2030 enligt artikel 1.1 i syfte att senast 2023 lägga fram ett lagstiftningsförslag som reviderar de målen uppåt om betydande kostnadsminskningar inträffar till följd av ekonomisk eller teknisk utveckling, eller om så krävs för att unionens internationella åtaganden om minskning av koldioxidutsläpp ska kunna uppfyllas.

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).”
  "

*1

| 3. | Artikel 7 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 7
  Energisparkrav

  1.   Medlemsstaterna ska uppnå ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som minst motsvarar följande:






  a) | Nya besparingar varje år 1 januari 2014–31 december 2020 på 1,5 % i volym av den årliga energiförsäljningen till slutkunder, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2013. Den energi som säljs och som används i transporter får helt eller delvis undantas vid den beräkningen. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 7

Energisparkrav

1.   Medlemsstaterna ska uppnå ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som minst motsvarar följande:

a)

Nya besparingar varje år 1 januari 2014–31 december 2020 på 1,5 % i volym av den årliga energiförsäljningen till slutkunder, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2013. Den energi som säljs och som används i transporter får helt eller delvis undantas vid den beräkningen.

| b) | Nya besparingar varje år 1 januari 2021–31 december 2030 på 0,8 % av den årliga slutliga energianvändningen, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019. Cypern och Malta ska med undantag från det kravet varje år 1 januari 2021–31 december 2030 uppnå nya besparingar som motsvarar 0,24 % av den årliga slutliga energianvändningen, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019. |
| --- | --- |

b)

Nya besparingar varje år 1 januari 2021–31 december 2030 på 0,8 % av den årliga slutliga energianvändningen, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019. Cypern och Malta ska med undantag från det kravet varje år 1 januari 2021–31 december 2030 uppnå nya besparingar som motsvarar 0,24 % av den årliga slutliga energianvändningen, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019.

Medlemsstaterna får räkna med energibesparingar som följer av policyåtgärder som införts senast den 31 december 2020 eller efter det datumet, förutsatt att dessa åtgärder leder till nya enskilda åtgärder som vidtas efter den 31 december 2020.

Medlemsstaterna ska fortsätta att uppnå nya årliga besparingar i enlighet med första stycket b för tio år i taget efter 2030, såvida inte översyner av kommissionen senast 2027 och vart tionde år därefter visar att detta inte är nödvändigt för att uppnå unionens långsiktiga energi- och klimatmål för 2050.

Medlemsstaterna ska bestämma hur de ska fördela den beräknade mängden nya besparingar över varje period som avses i första stycket a och b, förutsatt att de totala ackumulerade energibesparingar som krävs har uppnåtts senast vid utgången av varje sparkravsperiod.

2.   Medlemsstaterna får, under förutsättning att de åtminstone uppfyller sitt krav på ackumulerade energibesparingar i slutanvändningsledet som avses i punkt 1 första stycket b, beräkna den mängd energibesparingar som krävs på ett eller flera av följande sätt:

| a) | Tillämpa ett årligt sparkrav baserat på energiförsäljning till slutkunder eller på slutlig energianvändning, som ett genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019. |
| --- | --- |

a)

Tillämpa ett årligt sparkrav baserat på energiförsäljning till slutkunder eller på slutlig energianvändning, som ett genomsnitt för den senaste treårsperioden före den 1 januari 2019.

| b) | Helt eller delvis undanta energi som används i transporter från referensscenariot för beräkning. |
| --- | --- |

b)

Helt eller delvis undanta energi som används i transporter från referensscenariot för beräkning.

| c) | Tillämpa något av alternativen i punkt 4. |
| --- | --- |

c)

Tillämpa något av alternativen i punkt 4.

3.   Om medlemsstaterna utnyttjar de möjligheter som föreskrivs i punkt 2 a, b eller c ska de fastställa

| a) | det egna årliga sparkravet som kommer att tillämpas vid beräkningen av medlemsstatens ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet, som ska säkerställa att den slutliga mängden nettoenergibesparing inte understiger den som krävs enligt punkt 1 första stycket b, och |
| --- | --- |

a)

det egna årliga sparkravet som kommer att tillämpas vid beräkningen av medlemsstatens ackumulerade energibesparing i slutanvändningsledet, som ska säkerställa att den slutliga mängden nettoenergibesparing inte understiger den som krävs enligt punkt 1 första stycket b, och

| b) | det egna referensscenariot för beräkning, som helt eller delvis får undanta energi som används i transporter. |
| --- | --- |

b)

det egna referensscenariot för beräkning, som helt eller delvis får undanta energi som används i transporter.

4.   Med förbehåll för punkt 5 får varje medlemsstat göra följande:

| a) | Genomföra den beräkning som krävs enligt punkt 1 första stycket a med användning av värdena 1 % för 2014 och 2015, 1,25 % för 2016 och 2017 samt 1,5 % för 2018, 2019 och 2020. |
| --- | --- |

a)

Genomföra den beräkning som krävs enligt punkt 1 första stycket a med användning av värdena 1 % för 2014 och 2015, 1,25 % för 2016 och 2017 samt 1,5 % för 2018, 2019 och 2020.

| b) | Vad gäller sådana industriella verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG, vid beräkningen helt eller delvis undanta försäljningen av använd energi, i volym, med avseende på den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket a, eller använd slutlig energi, med avseende på den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket b. |
| --- | --- |

b)

Vad gäller sådana industriella verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG, vid beräkningen helt eller delvis undanta försäljningen av använd energi, i volym, med avseende på den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket a, eller använd slutlig energi, med avseende på den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket b.

| c) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som uppnås i energiomvandlings-, distributions- och överföringssektorerna, inklusive infrastruktur för effektiv fjärrvärme och fjärrkyla, till följd av genomförandet av de krav som anges i artiklarna 14.4, 14.5 b, 15.1–15.6 och 15.9. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om sina planerade policyåtgärder enligt detta led för perioden 1 januari 2021–31 december 2030 som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner. Effekten av dessa åtgärder ska beräknas i enlighet med bilaga V och inkluderas i dessa planer. |
| --- | --- |

c)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som uppnås i energiomvandlings-, distributions- och överföringssektorerna, inklusive infrastruktur för effektiv fjärrvärme och fjärrkyla, till följd av genomförandet av de krav som anges i artiklarna 14.4, 14.5 b, 15.1–15.6 och 15.9. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om sina planerade policyåtgärder enligt detta led för perioden 1 januari 2021–31 december 2030 som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner. Effekten av dessa åtgärder ska beräknas i enlighet med bilaga V och inkluderas i dessa planer.

| d) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar till följd av enskilda åtgärder som nyligen genomförts sedan den 31 december 2008 som fortsätter att ha verkan 2020 med avseende på den period som avses i punkt 1 första stycket a och efter 2020 med avseende på den period som avses i punkt 1 första stycket b, och som kan mätas och verifieras. |
| --- | --- |

d)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar till följd av enskilda åtgärder som nyligen genomförts sedan den 31 december 2008 som fortsätter att ha verkan 2020 med avseende på den period som avses i punkt 1 första stycket a och efter 2020 med avseende på den period som avses i punkt 1 första stycket b, och som kan mätas och verifieras.

| e) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som följer av policyåtgärder, förutsatt att det kan visas att dessa åtgärder leder till enskilda åtgärder som vidtas 1 januari 2018–31 december 2020 och som leder till besparingar efter den 31 december 2020. |
| --- | --- |

e)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som följer av policyåtgärder, förutsatt att det kan visas att dessa åtgärder leder till enskilda åtgärder som vidtas 1 januari 2018–31 december 2020 och som leder till besparingar efter den 31 december 2020.

| f) | Från beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs undanta 30 % av den kontrollerbara mängd energi som produceras på eller i byggnader för eget bruk till följd av policyåtgärder för att främja nyinstallation av förnybar energiteknik. |
| --- | --- |

f)

Från beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs undanta 30 % av den kontrollerbara mängd energi som produceras på eller i byggnader för eget bruk till följd av policyåtgärder för att främja nyinstallation av förnybar energiteknik.

| g) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som överstiger de energibesparingar som krävs för sparkravsperioden 1 januari 2014–31 december 2020, under förutsättning att dessa besparingar är ett resultat av enskilda åtgärder som vidtagits enligt de policyåtgärder som avses i artiklarna 7a och 7b och som medlemsstaterna anmält i sina nationella handlingsplaner för energieffektivitet och rapporterat i sina lägesrapporter i enlighet med artikel 24. |
| --- | --- |

g)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs räkna med energibesparingar som överstiger de energibesparingar som krävs för sparkravsperioden 1 januari 2014–31 december 2020, under förutsättning att dessa besparingar är ett resultat av enskilda åtgärder som vidtagits enligt de policyåtgärder som avses i artiklarna 7a och 7b och som medlemsstaterna anmält i sina nationella handlingsplaner för energieffektivitet och rapporterat i sina lägesrapporter i enlighet med artikel 24.

5.   Medlemsstaterna ska tillämpa och beräkna effekten av de alternativ som valts enligt punkt 4 för de perioder som avses i punkt 1 första stycket a och b separat:

| a) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs för den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket a får medlemsstaterna använda sig av punkt 4 a–d. Samtliga de alternativ som valts enligt punkt 4 får tillsammans uppgå till högst 25 % av den mängd energibesparingar som avses i punkt 1 första stycket a. |
| --- | --- |

a)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs för den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket a får medlemsstaterna använda sig av punkt 4 a–d. Samtliga de alternativ som valts enligt punkt 4 får tillsammans uppgå till högst 25 % av den mängd energibesparingar som avses i punkt 1 första stycket a.

| b) | Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs för den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket b får medlemsstaterna använda sig av punkt 4 b–g, om sådana enskilda åtgärder som avses i punkt 4 d fortsätter att ha en kontrollerbar och mätbar inverkan efter den 31 december 2020. Alla de alternativ som väljs enligt punkt 4 får tillsammans inte leda till en minskning på mer än 35 % av den mängd energibesparingar som beräknas i enlighet med punkterna 2 och 3. |
| --- | --- |

b)

Vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs för den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket b får medlemsstaterna använda sig av punkt 4 b–g, om sådana enskilda åtgärder som avses i punkt 4 d fortsätter att ha en kontrollerbar och mätbar inverkan efter den 31 december 2020. Alla de alternativ som väljs enligt punkt 4 får tillsammans inte leda till en minskning på mer än 35 % av den mängd energibesparingar som beräknas i enlighet med punkterna 2 och 3.

Oberoende av om medlemsstaterna helt eller delvis undantar energi som används i transporter från sitt referensscenario för beräkning eller tillämpar något av de alternativ som förtecknas i punkt 4 ska de säkerställa att den beräknade nettomängden nya besparingar som ska uppnås inom ramen för den slutliga energianvändningen under sparkravsperioden 1 januari 2021–31 december 2030 inte understiger den mängd som uppstår vid tillämpning av det årliga sparkrav som avses i punkt 1 första stycket b.

6.   Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner i enlighet med bilaga III till förordning (EU) 2018/1999 beskriva beräkningen av den mängd energibesparingar som ska uppnås under perioden 1 januari 2021–31 december 2030 och som avses i punkt 1 första stycket b i denna artikel och ska, om så är relevant, förklara hur det årliga sparkravet och referensscenariot för beräkning fastställdes samt vilka av de alternativ som avses i punkt 4 i denna artikel som tillämpats och i vilken utsträckning.

7.   Energibesparingar som uppnåtts efter den 31 december 2020 får inte räknas med vid beräkningen av den mängd energibesparingar som krävs för perioden 1 januari 2014–31 december 2020.

8.   Genom undantag från punkt 1 i denna artikel får medlemsstater som tillåter kvotpliktiga parter att utnyttja det alternativ som avses i artikel 7a.6 b, med avseende på punkt 1 första stycket a i den här artikeln, räkna energibesparingar under ett visst år efter 2010 och före den sparkravsperiod som avses i punkt 1 första stycket a i den här artikeln som om dessa energibesparingar i stället hade uppnåtts efter den 31 december 2013 och före den 1 januari 2021, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:

| a) | Kvotpliktsystemet för energieffektivitet var i kraft vid någon tidpunkt mellan den 31 december 2009 och den 31 december 2014 och ingick i medlemsstaternas första nationella handlingsplan för energieffektivitet som lämnats in enligt artikel 24.2. |
| --- | --- |

a)

Kvotpliktsystemet för energieffektivitet var i kraft vid någon tidpunkt mellan den 31 december 2009 och den 31 december 2014 och ingick i medlemsstaternas första nationella handlingsplan för energieffektivitet som lämnats in enligt artikel 24.2.

| b) | Besparingarna genererades inom ramen för kvotpliktsystemet. |
| --- | --- |

b)

Besparingarna genererades inom ramen för kvotpliktsystemet.

| c) | Besparingarna beräknas i enlighet med bilaga V. |
| --- | --- |

c)

Besparingarna beräknas i enlighet med bilaga V.

| d) | De år under vilka besparingarna beräknas ha uppnåtts har rapporterats i de nationella handlingsplanerna för energieffektivitet i enlighet med artikel 24.2. |
| --- | --- |

d)

De år under vilka besparingarna beräknas ha uppnåtts har rapporterats i de nationella handlingsplanerna för energieffektivitet i enlighet med artikel 24.2.

9.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de besparingar som följer av sådana policyåtgärder som avses i artiklarna 7a, 7b och 20.6 beräknas i enlighet med bilaga V.

10.   Medlemsstaterna ska uppnå de energibesparingar som krävs enligt punkt 1 i den här artikeln antingen genom att inrätta ett kvotpliktsystem för energieffektivitet som avses i artikel 7a eller genom att anta alternativa policyåtgärder som avses i artikel 7b. Medlemsstaterna får kombinera ett kvotpliktsystem för energieffektivitet med alternativa policyåtgärder.

11.   Vid utformningen av policyåtgärder i syfte att uppfylla sina skyldigheter att uppnå energibesparingar ska medlemsstaterna ta hänsyn till behovet av att lindra energifattigdomen, i enlighet med de kriterier som fastställts av dem och med beaktande av deras befintliga praxis på området, genom att i den utsträckning det är lämpligt kräva att en del av de energieffektivitetsåtgärder inom ramen för deras nationella kvotpliktsystem för energieffektivitet, alternativa policyåtgärder eller program eller åtgärder som finansieras genom en nationell energieffektivitetsfond i första hand genomförs i sårbara hushåll inbegripet sådana som påverkas av energifattigdom och, i förekommande fall, i subventionerade bostäder.

Medlemsstaterna ska inkludera information om resultaten av åtgärderna för att lindra energifattigdomen inom ramen för detta direktiv i de integrerade nationella energi- och klimatpolitiska lägesrapporterna i enlighet med förordning (EU) 2018/1999.

12.   Medlemsstaterna ska visa att energibesparingar inte räknats dubbelt i de fall där inverkan av policyåtgärder eller enskilda åtgärder överlappar varandra.”

| 4. | Följande artiklar ska införas:

  ”Artikel 7a
  Kvotpliktsystem för energieffektivitet

  1.   Om medlemsstater beslutar sig för att uppfylla sina skyldigheter när det gäller att uppnå den mängd besparingar som krävs enligt artikel 7.1 genom ett kvotpliktsystem för energieffektivitet ska de säkerställa att de kvotpliktiga parter som avses i punkt 2 i den här artikeln och som bedriver verksamhet inom varje medlemsstats territorium, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 och 7.5, uppnår det mål med en ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet som fastställs för dem i artikel 7.1.
  I tillämpliga fall får medlemsstaterna fastslå att kvotpliktiga parter uppfyller dessa besparingar helt eller delvis som ett bidrag till den nationella energieffektivitetsfonden i enlighet med artikel 20.6.


  2.   Medlemsstaterna ska på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier utse kvotpliktiga parter bland energidistributörer, företag som säljer energi i detaljistledet och drivmedelsdistributörer eller drivmedelsåterförsäljare som bedriver verksamhet inom deras territorium. Den mängd energibesparingar som behövs för att fullgöra skyldigheten ska uppnås av de kvotpliktiga parterna bland slutkunderna, utsedda av medlemsstaten, oberoende av den beräkning som görs enligt artikel 7.1 eller, om medlemsstaterna så beslutar, med hjälp av certifierade besparingar som härrör från andra parter i enlighet med vad som anges i punkt 6 a i den här artikeln.


  3.   Om företag som säljer energi i detaljistledet utses som kvotpliktiga parter enligt punkt 2 ska medlemsstaterna säkerställa att företag som säljer energi i detaljistledet, när de fullgör sina skyldigheter, inte skapar några hinder för konsumenters möjlighet att byta leverantör.


  4.   Medlemsstaterna ska ange den mängd energibesparingar som krävs av varje kvotpliktig part antingen som slutlig energianvändning eller som primärenergianvändning. Vilken metod som väljs för att uttrycka den mängd energibesparingar som krävs ska även användas för att beräkna de besparingar som de kvotpliktiga parterna anför. De omvandlingsfaktorer som anges i bilaga IV ska tillämpas.


  5.   Medlemsstaterna ska införa system för mätning, kontroll och verifiering inom ramen för vilka dokumenterad verifiering genomförs avseende minst en statistiskt signifikant andel och ett representativt urval av de åtgärder för förbättrad energieffektivitet som införs av de kvotpliktiga parterna. Denna mätning, kontroll och verifiering ska göras oberoende av de kvotpliktiga parterna.


  6.   Inom kvotpliktsystemet för energieffektivitet får medlemsstaterna göra något av följande eller bådadera:






  a) | Tillåta kvotpliktiga parter att räkna med certifierade energibesparingar som uppnåtts av leverantörer av energitjänster eller andra tredje parter, inklusive i de fall där kvotpliktiga parter främjar åtgärder genom andra statligt godkända organ eller genom myndigheter som eventuellt inbegriper formella partnerskap och eventuellt kombineras med andra finansieringskällor. Om medlemsstaterna tillåter detta ska de säkerställa att certifieringen av energibesparingar sker i enlighet med en godkännandeprocess som har införts i medlemsstaterna och som är tydlig, transparent och öppen för alla marknadsaktörer och som syftar till att minimera certifieringskostnaderna. |
| --- | --- | --- |

4.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 7a

Kvotpliktsystem för energieffektivitet

1.   Om medlemsstater beslutar sig för att uppfylla sina skyldigheter när det gäller att uppnå den mängd besparingar som krävs enligt artikel 7.1 genom ett kvotpliktsystem för energieffektivitet ska de säkerställa att de kvotpliktiga parter som avses i punkt 2 i den här artikeln och som bedriver verksamhet inom varje medlemsstats territorium, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 och 7.5, uppnår det mål med en ackumulerad energibesparing i slutanvändningsledet som fastställs för dem i artikel 7.1.

I tillämpliga fall får medlemsstaterna fastslå att kvotpliktiga parter uppfyller dessa besparingar helt eller delvis som ett bidrag till den nationella energieffektivitetsfonden i enlighet med artikel 20.6.

2.   Medlemsstaterna ska på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier utse kvotpliktiga parter bland energidistributörer, företag som säljer energi i detaljistledet och drivmedelsdistributörer eller drivmedelsåterförsäljare som bedriver verksamhet inom deras territorium. Den mängd energibesparingar som behövs för att fullgöra skyldigheten ska uppnås av de kvotpliktiga parterna bland slutkunderna, utsedda av medlemsstaten, oberoende av den beräkning som görs enligt artikel 7.1 eller, om medlemsstaterna så beslutar, med hjälp av certifierade besparingar som härrör från andra parter i enlighet med vad som anges i punkt 6 a i den här artikeln.

3.   Om företag som säljer energi i detaljistledet utses som kvotpliktiga parter enligt punkt 2 ska medlemsstaterna säkerställa att företag som säljer energi i detaljistledet, när de fullgör sina skyldigheter, inte skapar några hinder för konsumenters möjlighet att byta leverantör.

4.   Medlemsstaterna ska ange den mängd energibesparingar som krävs av varje kvotpliktig part antingen som slutlig energianvändning eller som primärenergianvändning. Vilken metod som väljs för att uttrycka den mängd energibesparingar som krävs ska även användas för att beräkna de besparingar som de kvotpliktiga parterna anför. De omvandlingsfaktorer som anges i bilaga IV ska tillämpas.

5.   Medlemsstaterna ska införa system för mätning, kontroll och verifiering inom ramen för vilka dokumenterad verifiering genomförs avseende minst en statistiskt signifikant andel och ett representativt urval av de åtgärder för förbättrad energieffektivitet som införs av de kvotpliktiga parterna. Denna mätning, kontroll och verifiering ska göras oberoende av de kvotpliktiga parterna.

6.   Inom kvotpliktsystemet för energieffektivitet får medlemsstaterna göra något av följande eller bådadera:

a)

Tillåta kvotpliktiga parter att räkna med certifierade energibesparingar som uppnåtts av leverantörer av energitjänster eller andra tredje parter, inklusive i de fall där kvotpliktiga parter främjar åtgärder genom andra statligt godkända organ eller genom myndigheter som eventuellt inbegriper formella partnerskap och eventuellt kombineras med andra finansieringskällor. Om medlemsstaterna tillåter detta ska de säkerställa att certifieringen av energibesparingar sker i enlighet med en godkännandeprocess som har införts i medlemsstaterna och som är tydlig, transparent och öppen för alla marknadsaktörer och som syftar till att minimera certifieringskostnaderna.

| b) | Tillåta kvotpliktiga parter att räkna besparingar under ett visst år som om de i stället uppnåtts under något av de fyra föregående eller tre efterföljande åren, dock inte längre än till utgången av de sparkravsperioder som anges i artikel 7.1. |
| --- | --- |

b)

Tillåta kvotpliktiga parter att räkna besparingar under ett visst år som om de i stället uppnåtts under något av de fyra föregående eller tre efterföljande åren, dock inte längre än till utgången av de sparkravsperioder som anges i artikel 7.1.

Medlemsstaterna ska bedöma och, om lämpligt, vidta åtgärder för att minimera effekten av de direkta och indirekta kostnaderna för kvotpliktsystemet för energieffektivitet på konkurrenskraften hos energiintensiva industrier som är utsatta för internationell konkurrens.

7.   Medlemsstaterna ska årligen offentliggöra de energibesparingar som uppnåtts av varje kvotpliktig part eller varje delkategori av kvotpliktiga parter, samt sammanlagt inom ramen för kvotpliktsystemet.

Artikel 7b

Alternativa policyåtgärder

1.   Medlemsstater som beslutar sig för att uppfylla sina skyldigheter när det gäller att uppnå de besparingar som krävs enligt artikel 7.1 genom alternativa policyåtgärder ska utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 och 7.5 säkerställa att de energibesparingar som krävs enligt artikel 7.1 uppnås bland slutkunderna.

2.   För alla åtgärder utom de som avser beskattning ska medlemsstaterna införa system för mätning, kontroll och verifiering, inom ramen för vilka dokumenterad verifiering genomförs avseende minst en statistiskt signifikant andel och ett representativt urval av de åtgärder för förbättrad energieffektivitet som införs av de deltagande eller bemyndigade parterna. Mätning, kontroll och verifiering ska utföras oberoende av de deltagande eller bemyndigade parterna.”

| 5. | Artikel 9 ska ändras på följande sätt:






  a) | Titeln ska ersättas med följande:
  ”Mätning för gas och elektricitet”. |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 9 ska ändras på följande sätt:

a)

Titeln ska ersättas med följande:

”Mätning för gas och elektricitet”.

| b) | I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

  ”1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder av elektricitet och naturgas, så långt det är tekniskt möjligt, ekonomiskt rimligt och proportionellt i förhållande till möjliga energibesparingar, tillhandahålls individuella mätare till ett konkurrenskraftigt pris som korrekt visar deras faktiska energianvändning och ger information om den faktiska användningstiden.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder av elektricitet och naturgas, så långt det är tekniskt möjligt, ekonomiskt rimligt och proportionellt i förhållande till möjliga energibesparingar, tillhandahålls individuella mätare till ett konkurrenskraftigt pris som korrekt visar deras faktiska energianvändning och ger information om den faktiska användningstiden.”

| c) | Punkt 3 ska utgå. |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska utgå.

| 6. | Följande artiklar ska införas:

  ”Artikel 9a
  Mätare för uppvärmning, kylning och varmvatten för hushållsbruk

  1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder av fjärrvärme, fjärrkyla och varmvatten för hushållsbruk tillhandahålls mätare till ett konkurrenskraftigt pris som korrekt visar deras faktiska energianvändning.


  2.   När en byggnad försörjs med värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa som försörjer flera byggnader, eller från ett system för fjärrvärme eller fjärrkyla, ska en mätare installeras vid värmeväxlaren eller leveranspunkten.



  Artikel 9b
  Individuell mätning och kostnadsfördelning för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

  1.   I flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden som har en central källa för värme eller-kyla, eller som försörjs från system för fjärrvärme eller fjärrkyla, ska individuella mätare installeras för att mäta användningen av värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk i varje enhet i byggnaden, där det är tekniskt genomförbart och kostnadseffektivt i den meningen att det är proportionellt i förhållande till möjliga energibesparingar.
  När användning av individuella mätare inte är tekniskt genomförbart eller när det inte är kostnadseffektivt för att mäta värmeanvändning i varje enhet i byggnaden ska individuella värmekostnadsfördelare användas för att mäta energianvändningen i varje radiator, om inte medlemsstaten i fråga visar att det inte skulle vara kostnadseffektivt att installera sådana värmekostnadsfördelare. I dessa fall får alternativa kostnadseffektiva metoder för mätning av värmeanvändningen övervägas. De generella kriterierna, metoderna och/eller förfarandena för att fastställa avsaknad av teknisk genomförbarhet och kostnadseffektivitet ska tydligt anges och offentliggöras av varje medlemsstat.


  2.   I nya flerbostadshus och i bostadsdelarna av nya byggnader med flera användningsområden, som har en central värmekälla för varmvatten för hushållsbruk eller försörjs från fjärrvärmesystem, ska, trots vad som sägs i punkt 1 första stycket, individuella mätare installeras för varmvatten för hushållsbruk.


  3.   För flerbostadshus eller byggnader med flera användningsområden som försörjs med fjärrvärme eller fjärrkyla, eller där gemensamma värme- eller kylsystem för sådana hus dominerar, ska medlemsstaterna säkerställa att det finns transparenta, allmänt tillgängliga nationella regler för fördelningen av kostnaden för användning av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i sådana byggnader, för att säkerställa öppenhet och insyn samt korrekt redovisning av individuell användning. Sådana regler ska, där det är lämpligt, inkludera riktlinjer för fördelningen av kostnaden för energianvändningen enligt följande:






  a) | Varmvatten för hushållsbruk. |
| --- | --- | --- |

6.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 9a

Mätare för uppvärmning, kylning och varmvatten för hushållsbruk

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder av fjärrvärme, fjärrkyla och varmvatten för hushållsbruk tillhandahålls mätare till ett konkurrenskraftigt pris som korrekt visar deras faktiska energianvändning.

2.   När en byggnad försörjs med värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa som försörjer flera byggnader, eller från ett system för fjärrvärme eller fjärrkyla, ska en mätare installeras vid värmeväxlaren eller leveranspunkten.

Artikel 9b

Individuell mätning och kostnadsfördelning för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

1.   I flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden som har en central källa för värme eller-kyla, eller som försörjs från system för fjärrvärme eller fjärrkyla, ska individuella mätare installeras för att mäta användningen av värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk i varje enhet i byggnaden, där det är tekniskt genomförbart och kostnadseffektivt i den meningen att det är proportionellt i förhållande till möjliga energibesparingar.

När användning av individuella mätare inte är tekniskt genomförbart eller när det inte är kostnadseffektivt för att mäta värmeanvändning i varje enhet i byggnaden ska individuella värmekostnadsfördelare användas för att mäta energianvändningen i varje radiator, om inte medlemsstaten i fråga visar att det inte skulle vara kostnadseffektivt att installera sådana värmekostnadsfördelare. I dessa fall får alternativa kostnadseffektiva metoder för mätning av värmeanvändningen övervägas. De generella kriterierna, metoderna och/eller förfarandena för att fastställa avsaknad av teknisk genomförbarhet och kostnadseffektivitet ska tydligt anges och offentliggöras av varje medlemsstat.

2.   I nya flerbostadshus och i bostadsdelarna av nya byggnader med flera användningsområden, som har en central värmekälla för varmvatten för hushållsbruk eller försörjs från fjärrvärmesystem, ska, trots vad som sägs i punkt 1 första stycket, individuella mätare installeras för varmvatten för hushållsbruk.

3.   För flerbostadshus eller byggnader med flera användningsområden som försörjs med fjärrvärme eller fjärrkyla, eller där gemensamma värme- eller kylsystem för sådana hus dominerar, ska medlemsstaterna säkerställa att det finns transparenta, allmänt tillgängliga nationella regler för fördelningen av kostnaden för användning av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i sådana byggnader, för att säkerställa öppenhet och insyn samt korrekt redovisning av individuell användning. Sådana regler ska, där det är lämpligt, inkludera riktlinjer för fördelningen av kostnaden för energianvändningen enligt följande:

a)

Varmvatten för hushållsbruk.

| b) | Värme som utstrålas från byggnadsinstallationen och för uppvärmning av gemensamma ytor, i fall då trappuppgångar och korridorer är utrustade med radiatorer. |
| --- | --- |

b)

Värme som utstrålas från byggnadsinstallationen och för uppvärmning av gemensamma ytor, i fall då trappuppgångar och korridorer är utrustade med radiatorer.

| c) | Uppvärmning eller kylning av lägenheter. |
| --- | --- |

c)

Uppvärmning eller kylning av lägenheter.

Artikel 9c

Krav på fjärravläsning

1.   Mätare och värmekostnadsfördelare i enlighet med artiklarna 9a och 9b som installerats efter den 25 oktober 2020 ska utgöras av fjärravläsbara anordningar. Villkoren för teknisk genomförbarhet och kostnadseffektivitet i artikel 9b.1 ska fortsätta att gälla.

2.   Mätare och värmekostnadsfördelare som inte är fjärravläsbara men som redan installerats ska göras fjärravläsbara eller ersättas med fjärravläsbara anordningar senast den 1 januari 2027, om inte medlemsstaten i fråga visar att detta inte är kostnadseffektivt.”

| 7. | Artikel 10 ska ändras på följande sätt:






  a) | Titeln ska ersättas med följande:
  ”Faktureringsinformation för gas och elektricitet”. |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

a)

Titeln ska ersättas med följande:

”Faktureringsinformation för gas och elektricitet”.

| b) | I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

  ”1.   Om slutkunderna inte har sådana smarta mätare som avses i direktiven 2009/72/EG och 2009/73/EG ska medlemsstaterna, senast den 31 december 2014, säkerställa att faktureringsinformation är tillförlitlig, korrekt och baserad på faktisk användning i enlighet med punkt 1.1 i bilaga VII, för elektricitet och gas, i de fall där det är tekniskt möjligt och ekonomiskt försvarbart.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

”1.   Om slutkunderna inte har sådana smarta mätare som avses i direktiven 2009/72/EG och 2009/73/EG ska medlemsstaterna, senast den 31 december 2014, säkerställa att faktureringsinformation är tillförlitlig, korrekt och baserad på faktisk användning i enlighet med punkt 1.1 i bilaga VII, för elektricitet och gas, i de fall där det är tekniskt möjligt och ekonomiskt försvarbart.”

| 8. | Följande artikel ska införas:

  ”Artikel 10a
  Fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

  1.   Om mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade ska medlemsstaterna säkerställa att fakturerings- och användningsinformation är tillförlitlig, korrekt och baserad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare, i enlighet med punkterna 1 och 2 i bilaga VIIa, för alla slutanvändare, dvs. för fysiska eller juridiska personer som köper värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk för egen slutanvändning, eller fysiska eller juridiska personer som är inhysta i eller använder en enskild byggnad eller en enhet i ett flerbostadshus eller en byggnad med flera användningsområden som försörjs med värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa, och som inte har några direkta eller individuella avtal med energileverantören.
  Denna skyldighet får, utom i fallet med individuell mätning av användning som baseras på värmekostnadsfördelare enligt artikel 9b, om en medlemsstat föreskriver det, fullgöras med hjälp av ett system med regelbunden självavläsning av slutkunden eller slutanvändaren genom vilket de meddelar avläsningar från sin mätare. Fakturering ska grundas på uppskattad användning eller en schablonavgift enbart där slutkunden eller slutanvändaren inte har uppgett någon mätaravläsning för ett visst faktureringsintervall.


  2.   Medlemsstaterna ska






  a) | kräva att, om information om slutanvändares energifakturor och historiska användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare är tillgänglig, denna information på begäran av slutanvändaren görs tillgänglig för en av slutanvändaren utsedd leverantör av energitjänster, |
| --- | --- | --- |

8.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 10a

Fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

1.   Om mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade ska medlemsstaterna säkerställa att fakturerings- och användningsinformation är tillförlitlig, korrekt och baserad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare, i enlighet med punkterna 1 och 2 i bilaga VIIa, för alla slutanvändare, dvs. för fysiska eller juridiska personer som köper värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk för egen slutanvändning, eller fysiska eller juridiska personer som är inhysta i eller använder en enskild byggnad eller en enhet i ett flerbostadshus eller en byggnad med flera användningsområden som försörjs med värme, kyla eller varmvatten för hushållsbruk från en central källa, och som inte har några direkta eller individuella avtal med energileverantören.

Denna skyldighet får, utom i fallet med individuell mätning av användning som baseras på värmekostnadsfördelare enligt artikel 9b, om en medlemsstat föreskriver det, fullgöras med hjälp av ett system med regelbunden självavläsning av slutkunden eller slutanvändaren genom vilket de meddelar avläsningar från sin mätare. Fakturering ska grundas på uppskattad användning eller en schablonavgift enbart där slutkunden eller slutanvändaren inte har uppgett någon mätaravläsning för ett visst faktureringsintervall.

2.   Medlemsstaterna ska

a)

kräva att, om information om slutanvändares energifakturor och historiska användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare är tillgänglig, denna information på begäran av slutanvändaren görs tillgänglig för en av slutanvändaren utsedd leverantör av energitjänster,

| b) | säkerställa att slutkunder kan välja elektronisk faktureringsinformation och e-faktura, |
| --- | --- |

b)

säkerställa att slutkunder kan välja elektronisk faktureringsinformation och e-faktura,

| c) | säkerställa att tydlig och begriplig information tillhandahålls tillsammans med fakturan för alla slutanvändare i enlighet med punkt 3 i bilaga VIIa, och |
| --- | --- |

c)

säkerställa att tydlig och begriplig information tillhandahålls tillsammans med fakturan för alla slutanvändare i enlighet med punkt 3 i bilaga VIIa, och

| d) | främja it-säkerhet och säkerställa integritet och dataskydd för slutanvändarna i enlighet med tillämplig unionsrätt. |
| --- | --- |

d)

främja it-säkerhet och säkerställa integritet och dataskydd för slutanvändarna i enlighet med tillämplig unionsrätt.

Medlemsstaterna får föreskriva att tillhandahållande av faktureringsinformation tillhandahållande av faktureringsinformation, på slutkundens begäran, inte får anses utgöra en betalningsbegäran. I sådana fall ska medlemsstaterna säkerställa att det erbjuds flexibla arrangemang för den faktiska betalningen,

3.   Medlemsstaterna ska besluta vem som ska vara ansvarig för att tillhandahålla den information som avses i punkterna 1 och 2 till de slutanvändare som inte har något direkt eller individuellt avtal med en energileverantör.”

| 9. | Artikel 11 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 11
  Kostnad för tillgång till mätnings- och faktureringsinformation för elektricitet och gas
  Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder får alla sina fakturor och sin faktureringsinformation om energianvändning utan kostnad och att slutkunder utan kostnad och på lämpligt sätt kan få tillgång till uppgifter om sin användning.” |
| --- | --- |

9.

Artikel 11 ska ersättas med följande:

”Artikel 11

Kostnad för tillgång till mätnings- och faktureringsinformation för elektricitet och gas

Medlemsstaterna ska säkerställa att slutkunder får alla sina fakturor och sin faktureringsinformation om energianvändning utan kostnad och att slutkunder utan kostnad och på lämpligt sätt kan få tillgång till uppgifter om sin användning.”

| 10. | Följande artikel ska införas:

  ”Artikel 11a
  Kostnad för tillgång till mätnings-, fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

  1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutanvändare får alla sina fakturor och sin faktureringsinformation om energianvändning utan kostnad och att slutanvändare utan kostnad och på lämpligt sätt kan få tillgång till uppgifter om sin användning.


  2.   Trots vad som sägs i punkt 1 i den här artikeln ska fördelningen av kostnader för faktureringsinformation om den individuella användningen av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden enligt artikel 9b göras utan vinstsyfte. Kostnader som härrör från överlåtandet av den uppgiften till en tredje part, till exempel en tjänsteleverantör eller den lokala energileverantören, inklusive mätning, fördelning och redovisning avseende faktisk individuell användning i sådana byggnader, får överföras till slutanvändarna, om dessa kostnader är rimliga.


  3.   I syfte att säkerställa rimliga kostnader för tjänster för individuell mätning enligt punkt 2 får medlemsstaterna stimulera konkurrensen inom den tjänstesektorn genom att vidta lämpliga åtgärder, till exempel att rekommendera eller på annat sätt främja användningen av upphandling och/eller användning av driftskompatibla anordningar och system som underlättar byte mellan tjänsteleverantörer.” |
| --- | --- |

10.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 11a

Kostnad för tillgång till mätnings-, fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att slutanvändare får alla sina fakturor och sin faktureringsinformation om energianvändning utan kostnad och att slutanvändare utan kostnad och på lämpligt sätt kan få tillgång till uppgifter om sin användning.

2.   Trots vad som sägs i punkt 1 i den här artikeln ska fördelningen av kostnader för faktureringsinformation om den individuella användningen av värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk i flerbostadshus och byggnader med flera användningsområden enligt artikel 9b göras utan vinstsyfte. Kostnader som härrör från överlåtandet av den uppgiften till en tredje part, till exempel en tjänsteleverantör eller den lokala energileverantören, inklusive mätning, fördelning och redovisning avseende faktisk individuell användning i sådana byggnader, får överföras till slutanvändarna, om dessa kostnader är rimliga.

3.   I syfte att säkerställa rimliga kostnader för tjänster för individuell mätning enligt punkt 2 får medlemsstaterna stimulera konkurrensen inom den tjänstesektorn genom att vidta lämpliga åtgärder, till exempel att rekommendera eller på annat sätt främja användningen av upphandling och/eller användning av driftskompatibla anordningar och system som underlättar byte mellan tjänsteleverantörer.”

| 11. | I artikel 15 ska följande punkt införas:

  ”2a.   Kommissionen ska senast den 31 december 2020 och efter samråd med relevanta berörda aktörer utarbeta en gemensam metod för att uppmuntra nätoperatörer att minska förluster, genomföra ett kostnads- och energieffektivt investeringsprogram för infrastruktur samt ta vederbörlig hänsyn till nätets energieffektivitet och flexibilitet.” |
| --- | --- |

11.

I artikel 15 ska följande punkt införas:

”2a.   Kommissionen ska senast den 31 december 2020 och efter samråd med relevanta berörda aktörer utarbeta en gemensam metod för att uppmuntra nätoperatörer att minska förluster, genomföra ett kostnads- och energieffektivt investeringsprogram för infrastruktur samt ta vederbörlig hänsyn till nätets energieffektivitet och flexibilitet.”

| 12. | I artikel 20 ska följande punkter införas:

  ”3a.   För att mobilisera privat finansiering av energieffektivitetsåtgärder och energirenovering i enlighet med direktiv 2010/31/EU ska kommissionen föra en dialog med både offentliga och privata finansinstitut för att kartlägga vilka potentiella åtgärder den kan vidta.


  3b.   De åtgärder som avses i punkt 3a ska innefatta följande:






  a) | Mobilisering av kapitalinvesteringar i energieffektivitet genom beaktande av de vidare effekterna av energibesparingar för hanteringen av finansiella risker. |
| --- | --- | --- |

12.

I artikel 20 ska följande punkter införas:

”3a.   För att mobilisera privat finansiering av energieffektivitetsåtgärder och energirenovering i enlighet med direktiv 2010/31/EU ska kommissionen föra en dialog med både offentliga och privata finansinstitut för att kartlägga vilka potentiella åtgärder den kan vidta.

3b.   De åtgärder som avses i punkt 3a ska innefatta följande:

a)

Mobilisering av kapitalinvesteringar i energieffektivitet genom beaktande av de vidare effekterna av energibesparingar för hanteringen av finansiella risker.

| b) | Säkerställande av bättre ekonomiska resultatindikatorer och indikatorer för energiprestanda genom att






  i) | undersöka ytterligare hur investeringar i energieffektivitet ökar värdet på underliggande tillgångar, |
| --- | --- | --- |

b)

Säkerställande av bättre ekonomiska resultatindikatorer och indikatorer för energiprestanda genom att

i)

undersöka ytterligare hur investeringar i energieffektivitet ökar värdet på underliggande tillgångar,

| ii) | stödja studier för att bedöma det ekonomiska värdet av andra än energirelaterade fördelar vid investeringar i energieffektivitet. |
| --- | --- |

ii)

stödja studier för att bedöma det ekonomiska värdet av andra än energirelaterade fördelar vid investeringar i energieffektivitet.

3c.   I syfte att mobilisera privat finansiering av energieffektivitetsåtgärder och energirenoveringar ska medlemsstaterna när de genomför detta direktiv

| a) | överväga hur de energibesiktningar som avses i artikel 8 kan användas på bättre sätt för att påverka beslutsfattandet, |
| --- | --- |

a)

överväga hur de energibesiktningar som avses i artikel 8 kan användas på bättre sätt för att påverka beslutsfattandet,

| b) | optimera användningen av de möjligheter och verktyg som föreslagits i initiativet om smart finansiering för smarta byggnader. |
| --- | --- |

b)

optimera användningen av de möjligheter och verktyg som föreslagits i initiativet om smart finansiering för smarta byggnader.

3d.   Senast den 1 januari 2020 ska kommissionen ge medlemsstaterna vägledning i hur de öppnar upp för privata investeringar.”

| 13. | Artikel 22.2 ska ersättas med följande:

  ”2.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 för att ändra detta direktiv genom att anpassa värdena, beräkningsmetoderna, standardkoefficienten för primärenergi och kraven i bilagorna I–V, VII–X och XII till tekniska framsteg.” |
| --- | --- |

13.

Artikel 22.2 ska ersättas med följande:

”2.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 för att ändra detta direktiv genom att anpassa värdena, beräkningsmetoderna, standardkoefficienten för primärenergi och kraven i bilagorna I–V, VII–X och XII till tekniska framsteg.”

| 14. | Artikel 23 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:

  ”2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 22 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 24 december 2018. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av femårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.” |
| --- | --- | --- |

14.

Artikel 23 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 22 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 24 december 2018. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av femårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.”

| b) | Följande punkt ska införas:

  ”3a.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (*2).


  (*2)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.”
  " |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska införas:

”3a.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (*2).

(*2)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.”
  "

*2

| 15. | Artikel 24 ska ändras på följande sätt:






  a) | Följande punkt ska införas:

  ”4a.   I samband med rapporten om tillståndet i energiunionen ska kommissionen rapportera om koldioxidmarknadens funktion i enlighet med artikel 35.1 och 35.2 c i förordning (EU) 2018/1999, och i det sammanhanget beakta effekterna av genomförandet av detta direktiv.” |
| --- | --- | --- |

15.

Artikel 24 ska ändras på följande sätt:

a)

Följande punkt ska införas:

”4a.   I samband med rapporten om tillståndet i energiunionen ska kommissionen rapportera om koldioxidmarknadens funktion i enlighet med artikel 35.1 och 35.2 c i förordning (EU) 2018/1999, och i det sammanhanget beakta effekterna av genomförandet av detta direktiv.”

| b) | Följande punkter ska läggas till:

  ”12.   Senast den 31 december 2019 ska kommissionen bedöma hur verkningsfullt genomförandet av definitionen av små och medelstora företag är för tillämpningen av artikel 8.4, och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet. Om så är lämpligt ska kommissionen anta lagstiftningsförslag så snart som möjligt efter överlämnandet av den rapporten.


  13.   Senast den 1 januari 2021 ska kommissionen genomföra en bedömning av potentialen för ökad energieffektivitet vid omvandling, omsättning, överföring, transport och lagring av energi, och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet. Den rapporten ska, om så är lämpligt, åtföljas av lagstiftningsförslag.


  14.   Senast den 31 december 2021 ska kommissionen, om inga ändringar av bestämmelserna om kundmarknaderna i direktiv 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas har föreslagits fram till dess, göra en bedömning av och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om bestämmelserna om mätning och fakturering av samt kundinformation om naturgas, i syfte att, om så är lämpligt, anpassa dem till de relevanta bestämmelserna om el i direktiv 2009/72/EG, för att stärka konsumentskyddet och göra det möjligt för slutkunder att mer frekvent få tydlig och uppdaterad information om sin naturgasanvändning och att styra sin energianvändning. Om så är lämpligt ska kommissionen anta lagstiftningsförslag så snart som möjligt efter överlämnandet av den rapporten.


  15.   Senast den 28 februari 2024 och vart femte år därefter ska kommissionen utvärdera detta direktiv och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet.
  Utvärderingen ska innefatta följande:






  a) | En bedömning av om de krav och den alternativa strategi som fastställs i artikel 5 bör anpassas efter 2030. |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkter ska läggas till:

”12.   Senast den 31 december 2019 ska kommissionen bedöma hur verkningsfullt genomförandet av definitionen av små och medelstora företag är för tillämpningen av artikel 8.4, och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet. Om så är lämpligt ska kommissionen anta lagstiftningsförslag så snart som möjligt efter överlämnandet av den rapporten.

13.   Senast den 1 januari 2021 ska kommissionen genomföra en bedömning av potentialen för ökad energieffektivitet vid omvandling, omsättning, överföring, transport och lagring av energi, och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet. Den rapporten ska, om så är lämpligt, åtföljas av lagstiftningsförslag.

14.   Senast den 31 december 2021 ska kommissionen, om inga ändringar av bestämmelserna om kundmarknaderna i direktiv 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas har föreslagits fram till dess, göra en bedömning av och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om bestämmelserna om mätning och fakturering av samt kundinformation om naturgas, i syfte att, om så är lämpligt, anpassa dem till de relevanta bestämmelserna om el i direktiv 2009/72/EG, för att stärka konsumentskyddet och göra det möjligt för slutkunder att mer frekvent få tydlig och uppdaterad information om sin naturgasanvändning och att styra sin energianvändning. Om så är lämpligt ska kommissionen anta lagstiftningsförslag så snart som möjligt efter överlämnandet av den rapporten.

15.   Senast den 28 februari 2024 och vart femte år därefter ska kommissionen utvärdera detta direktiv och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet.

Utvärderingen ska innefatta följande:

a)

En bedömning av om de krav och den alternativa strategi som fastställs i artikel 5 bör anpassas efter 2030.

| b) | En bedömning av detta direktivs allmänna effektivitet och behovet av ytterligare anpassning av unionens energieffektivitetspolitik i enlighet med målen för 2015 års Parisavtal om klimatförändring efter den tjugoförsta partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (*3), den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen på innovationsområdet. |
| --- | --- |

b)

En bedömning av detta direktivs allmänna effektivitet och behovet av ytterligare anpassning av unionens energieffektivitetspolitik i enlighet med målen för 2015 års Parisavtal om klimatförändring efter den tjugoförsta partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (*3), den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen på innovationsområdet.

Rapporten ska, om så är lämpligt, åtföljas av förslag till ytterligare åtgärder.

(*3)  
  EUT L 282, 19.10.2016, s. 4.”
  "

*3

| 16. | Bilagorna ska ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv. |
| --- | --- |

16.

Bilagorna ska ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 25 juni 2020.

Medlemsstaterna ska emellertid sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1 punkterna 5–10 samt punkterna 3 och 4 i bilagan senast den 25 oktober 2020.

De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 11 december 2018.

På Europaparlamentets vägnar

A. TAJANI

Ordförande

På rådets vägnar

J. BOGNER-STRAUSS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 246, 28.7.2017, s. 42.

1

(2)  
  EUT C 342, 12.10.2017, s. 119.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 november 2018 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 4 december 2018.

3

(4)  
  EUT L 282, 19.10.2016, s. 4.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (se sidan 1 i detta nummer av EUT).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 av den 14 december 2016 om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar, om ändring av direktiv 2003/35/EG och om upphävande av direktiv 2001/81/EG (EUT L 344, 17.12.2016, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU av den 22 oktober 2014 om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen (EUT L 307, 28.10.2014, s. 1).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).

10

(11)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

11

(12)  
  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

12

---

BILAGA

Bilagorna till direktiv 2012/27/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I bilaga IV ska fotnot 3 ersättas med följande:






  ”(3) | Tillämpas när energibesparingarna beräknas i primärenergitermer med hjälp av en bottom-up-strategi som grundar sig på slutlig energianvändning. När det gäller besparingar i kWh el ska medlemsstaterna, för att säkerställa en noggrann beräkning av de faktiska besparingarna, använda en koefficient som fastställs med en transparent metod på grundval av nationella omständigheter som påverkar primärenergianvändningen. Dessa omständigheter ska vara styrkta och verifierbara samt grundas på objektiva och icke-diskriminerande kriterier. När det gäller besparingar i kWh el får medlemsstaterna använda en standardkoefficient på 2,1 eller, om de kan motivera det, använda sitt utrymme för skönsmässig bedömning för att fastställa en annan koefficient. När medlemsstaterna gör det ska de ta hänsyn till energimixen i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, som ska meddelas kommissionen i enlighet med förordning (EU) 2018/1999. Senast den 25 december 2022 och vart fjärde år därefter ska kommissionen revidera standardkoefficienten utifrån observerade uppgifter. Vid översynen ska dess påverkan på annan unionsrätt, såsom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG och förordning (EU) 2017/1369 av den 4 juli 2017 om fastställande av en ram för energimärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU (EUT L 198, 28.7.2017, s. 1), beaktas.” |
| --- | --- | --- |

1.

I bilaga IV ska fotnot 3 ersättas med följande:

”(3)

| 2. | Bilaga V ska ersättas med följande:


  ”BILAGA V
  Gemensamma metoder och principer för att beräkna inverkan av kvotpliktsystem för energieffektivitet eller andra policyåtgärder enligt artiklarna 7, 7a, 7b och 20.6
  1.   Metoder för att beräkna andra energibesparingar än de som följer av beskattningsåtgärder vid tillämpning av artiklarna 7, 7a, 7b och 20.6.
  Kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter eller genomförande offentliga myndigheter får använda följande metoder för att beräkna energibesparingar:






  a) | Förmodade besparingar i förhållande till resultaten av tidigare, oberoende kontrollerade energiförbättringar i liknande anläggningar. Den generiska metoden kallas förhandsbedömning (ex ante). |
| --- | --- | --- |

2.

Bilaga V ska ersättas med följande:

”BILAGA V

Gemensamma metoder och principer för att beräkna inverkan av kvotpliktsystem för energieffektivitet eller andra policyåtgärder enligt artiklarna 7, 7a, 7b och 20.6

1.   Metoder för att beräkna andra energibesparingar än de som följer av beskattningsåtgärder vid tillämpning av artiklarna 7, 7a, 7b och 20.6.

Kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter eller genomförande offentliga myndigheter får använda följande metoder för att beräkna energibesparingar:

a)

Förmodade besparingar i förhållande till resultaten av tidigare, oberoende kontrollerade energiförbättringar i liknande anläggningar. Den generiska metoden kallas förhandsbedömning (ex ante).

| b) | Uppmätta besparingar, där besparingarna från insättandet av en åtgärd, eller av ett åtgärdspaket, fastställs genom registrering av den faktiskt minskade energianvändningen, med beaktande av faktorer som additionalitet, nyttjande, produktionsnivåer och väder vilka kan påverka användningen. Den generiska metoden kallas efterhandsbedömning (ex post). |
| --- | --- |

b)

Uppmätta besparingar, där besparingarna från insättandet av en åtgärd, eller av ett åtgärdspaket, fastställs genom registrering av den faktiskt minskade energianvändningen, med beaktande av faktorer som additionalitet, nyttjande, produktionsnivåer och väder vilka kan påverka användningen. Den generiska metoden kallas efterhandsbedömning (ex post).

| c) | Skattade besparingar, där tekniska bedömningar av besparingar används. Denna metod får användas enbart om det är svårt eller oproportionerligt dyrt att fastställa solida uppmätta data för en särskild anläggning, t.ex. vid byte till en kompressor eller elmotor som har en annan kWh-klassificering än den för vilken oberoende information om besparingar har uppmätts, eller om dessa bedömningar baseras på nationellt fastställda metoder och riktmärken som görs av kvalificerade eller ackrediterade experter som är oberoende av de berörda kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parterna. |
| --- | --- |

c)

Skattade besparingar, där tekniska bedömningar av besparingar används. Denna metod får användas enbart om det är svårt eller oproportionerligt dyrt att fastställa solida uppmätta data för en särskild anläggning, t.ex. vid byte till en kompressor eller elmotor som har en annan kWh-klassificering än den för vilken oberoende information om besparingar har uppmätts, eller om dessa bedömningar baseras på nationellt fastställda metoder och riktmärken som görs av kvalificerade eller ackrediterade experter som är oberoende av de berörda kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parterna.

| d) | Undersökningsbaserade besparingar, där användarnas respons på råd, informationskampanjer, märknings- eller certifieringssystem eller smarta mätare fastställs. Denna metod får användas enbart för besparingar som följer av förändringar i användarbeteendet. Den får inte användas för besparingar som följer av insättandet av fysiska åtgärder. |
| --- | --- |

d)

Undersökningsbaserade besparingar, där användarnas respons på råd, informationskampanjer, märknings- eller certifieringssystem eller smarta mätare fastställs. Denna metod får användas enbart för besparingar som följer av förändringar i användarbeteendet. Den får inte användas för besparingar som följer av insättandet av fysiska åtgärder.

2.   Vid fastställande av energibesparingar för en energieffektivitetsåtgärd enligt artiklarna 7, 7a, 7b och 20.6 ska följande principer tillämpas:

| a) | Det ska kunna visas att besparingarna är mer långtgående än de som skulle ha inträffat under alla omständigheter, utan de kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parternas eller de genomförande offentliga myndigheternas verksamhet. För att fastställa vilka besparingar som kan anföras som mer långtgående, ska medlemsstaterna ta hänsyn till hur användningen av och efterfrågan på energi skulle utvecklas i avsaknad av policyåtgärden i fråga genom att beakta åtminstone följande faktorer: energianvändningstendenser, förändringar i användarbeteendet, teknisk utveckling och förändringar som beror på andra åtgärder som genomförts på unionsnivå och nationell nivå. |
| --- | --- |

a)

Det ska kunna visas att besparingarna är mer långtgående än de som skulle ha inträffat under alla omständigheter, utan de kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parternas eller de genomförande offentliga myndigheternas verksamhet. För att fastställa vilka besparingar som kan anföras som mer långtgående, ska medlemsstaterna ta hänsyn till hur användningen av och efterfrågan på energi skulle utvecklas i avsaknad av policyåtgärden i fråga genom att beakta åtminstone följande faktorer: energianvändningstendenser, förändringar i användarbeteendet, teknisk utveckling och förändringar som beror på andra åtgärder som genomförts på unionsnivå och nationell nivå.

| b) | Besparingar till följd av genomförande av tvingande unionsrätt ska betraktas som besparingar som skulle ha inträffat under alla omständigheter och får därmed inte anföras som energibesparingar vid tillämpning av artikel 7.1. Genom undantag från det kravet får besparingar som rör renovering av befintliga byggnader anföras som energibesparingar enligt artikel 7.1, förutsatt att det krav på väsentlighet som avses i punkt 3 h i denna bilaga säkerställs. Besparingar till följd av genomförande av nationella minimikrav som fastställts för nya byggnader före införlivandet av direktiv 2010/31/EU kan anföras som energibesparingar enligt artikel 7.1 a, förutsatt att det krav på väsentlighet som avses i punkt 3 h i denna bilaga säkerställs och att besparingarna har anmälts av medlemsstaterna i deras nationella handlingsplaner för energieffektivitet i enlighet med artikel 24.2. |
| --- | --- |

b)

Besparingar till följd av genomförande av tvingande unionsrätt ska betraktas som besparingar som skulle ha inträffat under alla omständigheter och får därmed inte anföras som energibesparingar vid tillämpning av artikel 7.1. Genom undantag från det kravet får besparingar som rör renovering av befintliga byggnader anföras som energibesparingar enligt artikel 7.1, förutsatt att det krav på väsentlighet som avses i punkt 3 h i denna bilaga säkerställs. Besparingar till följd av genomförande av nationella minimikrav som fastställts för nya byggnader före införlivandet av direktiv 2010/31/EU kan anföras som energibesparingar enligt artikel 7.1 a, förutsatt att det krav på väsentlighet som avses i punkt 3 h i denna bilaga säkerställs och att besparingarna har anmälts av medlemsstaterna i deras nationella handlingsplaner för energieffektivitet i enlighet med artikel 24.2.

| c) | Besparingar får medräknas endast om de överstiger följande nivåer:






  i) | Unionens utsläppsnormer för nya personbilar och nya lätta nyttofordon till följd av genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 443/2009 (*1) och (EU) nr 510/2011 (*2). |
| --- | --- | --- |

c)

Besparingar får medräknas endast om de överstiger följande nivåer:

i)

Unionens utsläppsnormer för nya personbilar och nya lätta nyttofordon till följd av genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 443/2009 (*1) och (EU) nr 510/2011 (*2).

| ii) | Unionskrav avseende avlägsnande från marknaden av vissa energirelaterade produkter till följd av genomförandet av genomförandeåtgärder enligt direktiv 2009/125/EG. |
| --- | --- |

ii)

Unionskrav avseende avlägsnande från marknaden av vissa energirelaterade produkter till följd av genomförandet av genomförandeåtgärder enligt direktiv 2009/125/EG.

| d) | Politik i syfte att uppmuntra till högre nivåer av energieffektivitet hos produkter, utrustning, transportsystem, fordon och bränslen, byggnader och byggnadselement, processer eller marknader ska vara tillåten. |
| --- | --- |

d)

Politik i syfte att uppmuntra till högre nivåer av energieffektivitet hos produkter, utrustning, transportsystem, fordon och bränslen, byggnader och byggnadselement, processer eller marknader ska vara tillåten.

| e) | Åtgärder för att främja införande av småskalig förnybar energiteknik på eller i byggnader kan komma att beaktas för att uppfylla de energibesparingar som krävs enligt artikel 7.1, förutsatt att de leder till kontrollerbara och mätbara eller uppskattningsbara energibesparingar. Beräkningen av energibesparingar ska överensstämma med kraven i denna bilaga. |
| --- | --- |

e)

Åtgärder för att främja införande av småskalig förnybar energiteknik på eller i byggnader kan komma att beaktas för att uppfylla de energibesparingar som krävs enligt artikel 7.1, förutsatt att de leder till kontrollerbara och mätbara eller uppskattningsbara energibesparingar. Beräkningen av energibesparingar ska överensstämma med kraven i denna bilaga.

| f) | För politik som påskyndar införandet av effektivare produkter och fordon får en fullständig medräkning anföras under förutsättning att det kan visas att införandet sker före utgången av den genomsnittliga förväntade livslängden för produkten eller fordonet, eller innan produkten eller fordonet vanligen skulle ha ersatts, och att besparingar anföras endast för perioden fram till utgången av den genomsnittliga förväntade livslängden hos den produkt eller det fordon som ska ersättas. |
| --- | --- |

f)

För politik som påskyndar införandet av effektivare produkter och fordon får en fullständig medräkning anföras under förutsättning att det kan visas att införandet sker före utgången av den genomsnittliga förväntade livslängden för produkten eller fordonet, eller innan produkten eller fordonet vanligen skulle ha ersatts, och att besparingar anföras endast för perioden fram till utgången av den genomsnittliga förväntade livslängden hos den produkt eller det fordon som ska ersättas.

| g) | Som stöd till införandet av energieffektivitetsåtgärder ska medlemsstaterna när så är relevant säkerställa att kvalitetsnormerna för produkter, tjänster och insättande av åtgärder bibehålls, eller införs i de fall sådana normer inte finns. |
| --- | --- |

g)

Som stöd till införandet av energieffektivitetsåtgärder ska medlemsstaterna när så är relevant säkerställa att kvalitetsnormerna för produkter, tjänster och insättande av åtgärder bibehålls, eller införs i de fall sådana normer inte finns.

| h) | För att ta hänsyn till klimatvariationer mellan regioner får medlemsstaterna välja att justera besparingarna till ett standardvärde eller medge olika energibesparingar i enlighet med temperaturvariationerna mellan regionerna. |
| --- | --- |

h)

För att ta hänsyn till klimatvariationer mellan regioner får medlemsstaterna välja att justera besparingarna till ett standardvärde eller medge olika energibesparingar i enlighet med temperaturvariationerna mellan regionerna.

| i) | Vid beräkningen av energibesparingar ska hänsyn tas till åtgärdernas livslängd och den takt med vilken besparingarna avtar över tid. Vid denna beräkning ska man räkna med de besparingar som varje enskild åtgärd kommer att leda till under perioden från och med datumet för genomförande till och med den 31 december 2020 eller den 31 december 2030, beroende på vad som är lämpligt. Alternativt får medlemsstaterna anta en annan metod som uppskattas uppnå minst samma totala mängd besparingar. Om en annan metod används ska medlemsstaterna säkerställa att den totala mängd energibesparingar som beräknas med denna andra metod inte överstiger den mängd energibesparingar som skulle ha blivit resultatet av beräkningen om de besparingar räknas som varje enskild åtgärd kommer att leda till under perioden från och med datumet för genomförande till och med den 31 december 2020 eller den 31 december 2030, beroende på vad som är lämpligt. Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt förordning (EU) 2018/1999 i detalj beskriva vilken annan metod de har använt och vilka åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att detta bindande beräkningskrav uppfylls. |
| --- | --- |

i)

Vid beräkningen av energibesparingar ska hänsyn tas till åtgärdernas livslängd och den takt med vilken besparingarna avtar över tid. Vid denna beräkning ska man räkna med de besparingar som varje enskild åtgärd kommer att leda till under perioden från och med datumet för genomförande till och med den 31 december 2020 eller den 31 december 2030, beroende på vad som är lämpligt. Alternativt får medlemsstaterna anta en annan metod som uppskattas uppnå minst samma totala mängd besparingar. Om en annan metod används ska medlemsstaterna säkerställa att den totala mängd energibesparingar som beräknas med denna andra metod inte överstiger den mängd energibesparingar som skulle ha blivit resultatet av beräkningen om de besparingar räknas som varje enskild åtgärd kommer att leda till under perioden från och med datumet för genomförande till och med den 31 december 2020 eller den 31 december 2030, beroende på vad som är lämpligt. Medlemsstaterna ska i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner enligt förordning (EU) 2018/1999 i detalj beskriva vilken annan metod de har använt och vilka åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att detta bindande beräkningskrav uppfylls.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att följande krav på policyåtgärder som vidtagits enligt artiklarna 7b och 20.6 uppfylls:

| a) | Policyåtgärder och enskilda åtgärder ger kontrollerbara energibesparingar i slutanvändningsledet. |
| --- | --- |

a)

Policyåtgärder och enskilda åtgärder ger kontrollerbara energibesparingar i slutanvändningsledet.

| b) | Ansvarsuppgifterna för varje deltagande part, bemyndigade part eller genomförande offentlig myndighet, beroende på vad som är tillämpligt, är tydligt definierade. |
| --- | --- |

b)

Ansvarsuppgifterna för varje deltagande part, bemyndigade part eller genomförande offentlig myndighet, beroende på vad som är tillämpligt, är tydligt definierade.

| c) | De energibesparingar som har uppnåtts eller som ska uppnås fastställs på ett klart och tydligt sätt. |
| --- | --- |

c)

De energibesparingar som har uppnåtts eller som ska uppnås fastställs på ett klart och tydligt sätt.

| d) | Den mängd energibesparingar som krävs eller som ska uppnås genom policyåtgärden ska uttryckas som antingen slutlig energianvändning eller primärenergianvändning, med användning av de omvandlingsfaktorer som anges i bilaga IV. |
| --- | --- |

d)

Den mängd energibesparingar som krävs eller som ska uppnås genom policyåtgärden ska uttryckas som antingen slutlig energianvändning eller primärenergianvändning, med användning av de omvandlingsfaktorer som anges i bilaga IV.

| e) | En årlig rapport om de energibesparingar som uppnåtts av bemyndigade parter, deltagande parter och genomförande offentliga myndigheter tillhandahålls och görs tillgänglig för allmänheten, liksom uppgifter om den årliga energibesparingstendensen. |
| --- | --- |

e)

En årlig rapport om de energibesparingar som uppnåtts av bemyndigade parter, deltagande parter och genomförande offentliga myndigheter tillhandahålls och görs tillgänglig för allmänheten, liksom uppgifter om den årliga energibesparingstendensen.

| f) | Resultaten övervakas och lämpliga åtgärder vidtas om framstegen inte är tillfredsställande. |
| --- | --- |

f)

Resultaten övervakas och lämpliga åtgärder vidtas om framstegen inte är tillfredsställande.

| g) | Högst en part får anföra energibesparingar som följer av en enskild åtgärd. |
| --- | --- |

g)

Högst en part får anföra energibesparingar som följer av en enskild åtgärd.

| h) | Den deltagande parten, den bemyndigade parten eller den genomförande offentliga myndigheten konstateras vara väsentlig för att de anförda energibesparingarna ska uppnås. |
| --- | --- |

h)

Den deltagande parten, den bemyndigade parten eller den genomförande offentliga myndigheten konstateras vara väsentlig för att de anförda energibesparingarna ska uppnås.

4.   Vid fastställande av energibesparingar som följer av skatterelaterade policyåtgärder som införts enligt artikel 7b ska följande principer gälla:

| a) | Energibesparingar får medräknas endast om de följer av beskattningsåtgärder som överstiger de minimiskattenivåer som är tillämpliga på bränslen enligt kraven i rådets direktiv 2003/96/EG (*3) eller 2006/112/EG (*4). |
| --- | --- |

a)

Energibesparingar får medräknas endast om de följer av beskattningsåtgärder som överstiger de minimiskattenivåer som är tillämpliga på bränslen enligt kraven i rådets direktiv 2003/96/EG (*3) eller 2006/112/EG (*4).

| b) | Priselasticitet för beräkning av inverkan av (energi)skatteåtgärder ska motsvara känsligheten för prisförändringar hos efterfrågan på energi, och ska uppskattas på grundval av aktuella och representativa officiella uppgiftskällor. |
| --- | --- |

b)

Priselasticitet för beräkning av inverkan av (energi)skatteåtgärder ska motsvara känsligheten för prisförändringar hos efterfrågan på energi, och ska uppskattas på grundval av aktuella och representativa officiella uppgiftskällor.

| c) | Energibesparingar som följer av kompletterande skattepolitiska instrument, inbegripet skatteincitament eller inbetalningar till fonder, ska redovisas separat. |
| --- | --- |

c)

Energibesparingar som följer av kompletterande skattepolitiska instrument, inbegripet skatteincitament eller inbetalningar till fonder, ska redovisas separat.

5.   Anmälan av metod

Medlemsstaterna ska, i enlighet med förordning (EU) 2018/1999, till kommissionen anmäla den detaljerade metod som de föreslår för att upprätthålla de kvotpliktsystem för energieffektivitet och alternativa åtgärder som avses i artiklarna 7a, 7b och 20.6. Utom när det gäller beskattning ska en sådan anmälan innehålla uppgifter om följande:

| a) | Nivån på de energibesparingar som krävs enligt artikel 7.1 första stycket b eller besparingar som förväntas uppnås under hela perioden 1 januari 2021–31 december 2030. |
| --- | --- |

a)

Nivån på de energibesparingar som krävs enligt artikel 7.1 första stycket b eller besparingar som förväntas uppnås under hela perioden 1 januari 2021–31 december 2030.

| b) | Kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter eller genomförande offentliga myndigheter. |
| --- | --- |

b)

Kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter eller genomförande offentliga myndigheter.

| c) | Målsektorer. |
| --- | --- |

c)

Målsektorer.

| d) | Policyåtgärder och enskilda åtgärder, inbegripet den förväntade totala mängden ackumulerade energibesparingar för varje åtgärd. |
| --- | --- |

d)

Policyåtgärder och enskilda åtgärder, inbegripet den förväntade totala mängden ackumulerade energibesparingar för varje åtgärd.

| e) | Sparkravsperiodens längd för kvotpliktsystemet för energieffektivitet. |
| --- | --- |

e)

Sparkravsperiodens längd för kvotpliktsystemet för energieffektivitet.

| f) | De åtgärder som föreskrivs i policyåtgärden. |
| --- | --- |

f)

De åtgärder som föreskrivs i policyåtgärden.

| g) | Beräkningsmetod, inbegripet hur additionalitet och väsentlighet har fastställts och vilka metoder och riktmärken som används för förmodade och skattade besparingar. |
| --- | --- |

g)

Beräkningsmetod, inbegripet hur additionalitet och väsentlighet har fastställts och vilka metoder och riktmärken som används för förmodade och skattade besparingar.

| h) | Åtgärdernas livslängd och hur de beräknas eller vad de grundas på. |
| --- | --- |

h)

Åtgärdernas livslängd och hur de beräknas eller vad de grundas på.

| i) | Den metod som valts för att ta hänsyn till klimatvariationer inom medlemsstaten. |
| --- | --- |

i)

Den metod som valts för att ta hänsyn till klimatvariationer inom medlemsstaten.

| j) | Övervaknings- och kontrollsystem för åtgärder enligt artiklarna 7a och 7b och hur deras oberoende från kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter säkerställs. |
| --- | --- |

j)

Övervaknings- och kontrollsystem för åtgärder enligt artiklarna 7a och 7b och hur deras oberoende från kvotpliktiga, deltagande eller bemyndigade parter säkerställs.

| k) | När det gäller beskattning,






  i) | målsektorer och skattebetalarsegment, |
| --- | --- | --- |

k)

När det gäller beskattning,

i)

målsektorer och skattebetalarsegment,

| ii) | genomförande offentlig myndighet, |
| --- | --- |

ii)

genomförande offentlig myndighet,

| iii) | de besparingar som förväntas uppnås, |
| --- | --- |

iii)

de besparingar som förväntas uppnås,

| iv) | beskattningsåtgärdens varaktighet, och |
| --- | --- |

iv)

beskattningsåtgärdens varaktighet, och

| v) | beräkningsmetod, inbegripet vilken priselasticitet som används och hur den har fastställts. |
| --- | --- |

v)

beräkningsmetod, inbegripet vilken priselasticitet som används och hur den har fastställts.

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (EUT L 140, 5.6.2009, s. 1)."

*1

(*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (EUT L 145, 31.5.2011, s. 1)."

*2

(*3)  Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51)."

*3

(*4)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1)."

*4

| 3. | I bilaga VII ska titeln ersättas med följande:

  ”Minimikrav för fakturering och faktureringsinformation som grundar sig på faktisk användning av elektricitet och gas”. |
| --- | --- |

3.

I bilaga VII ska titeln ersättas med följande:

”Minimikrav för fakturering och faktureringsinformation som grundar sig på faktisk användning av elektricitet och gas”.

| 4. | Följande bilaga ska införas:


  ”BILAGA VIIa
  Minimikrav för fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk
  1.   Fakturering som grundar sig på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare
  För att göra det möjligt för slutanvändare att reglera sin egen energianvändning ska fakturering ske på grundval av faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare minst en gång per år.
  2.   Minsta frekvens för fakturerings- eller användningsinformation
  Från och med den 25 oktober 2020 ska, i de fall där fjärravläsbara mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade, fakturerings- eller användningsinformation grundad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare tillhandahållas slutanvändare åtminstone en gång per kvartal på begäran eller om slutkunder har valt att få e-faktura, eller i annat fall två gånger per år.
  Från och med den 1 januari 2022 ska, i de fall där fjärravläsbara mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade, fakturerings- eller användningsinformation grundad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare tillhandahållas slutanvändare minst varje månad. Informationen får också göras tillgänglig via internet och uppdateras så ofta som de använda mätanordningarna och systemen tillåter. Värme och kyla får undantas från detta krav utanför säsongerna för uppvärmning/kylning.
  3.   Minimikrav på information i fakturan
  Medlemsstaterna ska säkerställa att följande information görs tillgänglig för slutanvändarna i tydliga och begripliga termer i eller tillsammans med deras fakturor om de grundas på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare:






  a) | Gällande faktiska priser och faktisk energianvändning eller total värmekostnad och avläsningar av värmekostnadsfördelare. |
| --- | --- | --- |

4.

Följande bilaga ska införas:

”BILAGA VIIa

Minimikrav för fakturerings- och användningsinformation för värme, kyla och varmvatten för hushållsbruk

1.   Fakturering som grundar sig på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare

För att göra det möjligt för slutanvändare att reglera sin egen energianvändning ska fakturering ske på grundval av faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare minst en gång per år.

2.   Minsta frekvens för fakturerings- eller användningsinformation

Från och med den 25 oktober 2020 ska, i de fall där fjärravläsbara mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade, fakturerings- eller användningsinformation grundad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare tillhandahållas slutanvändare åtminstone en gång per kvartal på begäran eller om slutkunder har valt att få e-faktura, eller i annat fall två gånger per år.

Från och med den 1 januari 2022 ska, i de fall där fjärravläsbara mätare eller värmekostnadsfördelare finns installerade, fakturerings- eller användningsinformation grundad på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare tillhandahållas slutanvändare minst varje månad. Informationen får också göras tillgänglig via internet och uppdateras så ofta som de använda mätanordningarna och systemen tillåter. Värme och kyla får undantas från detta krav utanför säsongerna för uppvärmning/kylning.

3.   Minimikrav på information i fakturan

Medlemsstaterna ska säkerställa att följande information görs tillgänglig för slutanvändarna i tydliga och begripliga termer i eller tillsammans med deras fakturor om de grundas på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare:

a)

Gällande faktiska priser och faktisk energianvändning eller total värmekostnad och avläsningar av värmekostnadsfördelare.

| b) | Information om den bränslemix som använts och de därmed förknippade årliga växthusgasutsläppen, även för slutanvändare som försörjs med fjärrvärme eller fjärrkyla, och en beskrivning av de olika skatter, avgifter och taxor som tillämpas. Medlemsstaterna får begränsa omfattningen av kravet på att tillhandahålla information om växthusgasutsläpp så att det endast gäller försörjning från fjärrvärmesystem med en total installerad tillförd effekt som överstiger 20 MW. |
| --- | --- |

b)

Information om den bränslemix som använts och de därmed förknippade årliga växthusgasutsläppen, även för slutanvändare som försörjs med fjärrvärme eller fjärrkyla, och en beskrivning av de olika skatter, avgifter och taxor som tillämpas. Medlemsstaterna får begränsa omfattningen av kravet på att tillhandahålla information om växthusgasutsläpp så att det endast gäller försörjning från fjärrvärmesystem med en total installerad tillförd effekt som överstiger 20 MW.

| c) | Jämförelser av slutanvändarnas aktuella energianvändning med användningen för samma period föregående år, i grafisk form, klimatkorrigerade för värme och kyla. |
| --- | --- |

c)

Jämförelser av slutanvändarnas aktuella energianvändning med användningen för samma period föregående år, i grafisk form, klimatkorrigerade för värme och kyla.

| d) | Kontaktinformation (inklusive webbadresser) till organisationer för slutkunder, energimyndigheter eller liknande organ varifrån information om tillgängliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet, jämförbara slutanvändarprofiler och objektiva tekniska specifikationer för utrustning som använder energi kan erhållas. |
| --- | --- |

d)

Kontaktinformation (inklusive webbadresser) till organisationer för slutkunder, energimyndigheter eller liknande organ varifrån information om tillgängliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet, jämförbara slutanvändarprofiler och objektiva tekniska specifikationer för utrustning som använder energi kan erhållas.

| e) | Information om relevanta förfaranden för klagomål, ombudsmanstjänster eller alternativa tvistlösningsmekanismer som är tillämpliga i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

e)

Information om relevanta förfaranden för klagomål, ombudsmanstjänster eller alternativa tvistlösningsmekanismer som är tillämpliga i medlemsstaterna.

| f) | Jämförelser med en genomsnittlig, normaliserad slutanvändare eller en jämförelseslutanvändare i samma användarkategori. Vid e-faktura kan sådana jämförelser i stället tillhandahållas på internet med hänvisning i fakturan. |
| --- | --- |

f)

Jämförelser med en genomsnittlig, normaliserad slutanvändare eller en jämförelseslutanvändare i samma användarkategori. Vid e-faktura kan sådana jämförelser i stället tillhandahållas på internet med hänvisning i fakturan.

Fakturor som inte är grundade på faktisk användning eller avläsningar av värmekostnadsfördelare ska innehålla en tydlig och heltäckande förklaring av hur beloppet i fakturan beräknats och åtminstone den information som avses i leden d och e.

| 5. | I bilaga IX del 1 fjärde stycket ska led g ersättas med följande:






  ”g) | Ekonomisk analys: Inventering av effekterna
  De ekonomiska analyserna ska beakta alla relevanta ekonomiska effekter.
  Medlemsstaterna får i beslutsfattandet utvärdera och beakta kostnaderna och energibesparingarna från den ökade flexibiliteten i energiförsörjningen och från en mer optimal drift av elnäten, inbegripet kostnader som undvikits och besparingar från minskade infrastrukturinvesteringar, i de analyserade scenarierna.
  De kostnader och fördelar som avses i första stycket ska omfatta åtminstone följande:






  i) | Fördelar






  — | Produktionsvärdet för användaren (värme och el) |
| --- | --- | --- | --- | --- |

5.

I bilaga IX del 1 fjärde stycket ska led g ersättas med följande:

”g)

Ekonomisk analys: Inventering av effekterna

De ekonomiska analyserna ska beakta alla relevanta ekonomiska effekter.

Medlemsstaterna får i beslutsfattandet utvärdera och beakta kostnaderna och energibesparingarna från den ökade flexibiliteten i energiförsörjningen och från en mer optimal drift av elnäten, inbegripet kostnader som undvikits och besparingar från minskade infrastrukturinvesteringar, i de analyserade scenarierna.

De kostnader och fördelar som avses i första stycket ska omfatta åtminstone följande:

i)

Fördelar

—

Produktionsvärdet för användaren (värme och el)

| — | Externa fördelar såsom fördelar för miljö, växthusgasutsläpp, hälsa och säkerhet, i den mån det är möjligt |
| --- | --- |

—

Externa fördelar såsom fördelar för miljö, växthusgasutsläpp, hälsa och säkerhet, i den mån det är möjligt

| — | Arbetsmarknadseffekter, energitrygghet och konkurrenskraft, i den mån det är möjligt. |
| --- | --- |

—

Arbetsmarknadseffekter, energitrygghet och konkurrenskraft, i den mån det är möjligt.

| ii) | Kostnader






  — | Kapitalkostnader för anläggningar och utrustning |
| --- | --- | --- |

ii)

Kostnader

—

Kapitalkostnader för anläggningar och utrustning

| — | Kapitalkostnader för de tillhörande energinäten |
| --- | --- |

—

Kapitalkostnader för de tillhörande energinäten

| — | Rörliga och fasta driftskostnader |
| --- | --- |

—

Rörliga och fasta driftskostnader

| — | Energikostnader |
| --- | --- |

—

Energikostnader

| — | Kostnaderna för miljö, hälsa och säkerhet i den mån det är möjligt |
| --- | --- |

—

Kostnaderna för miljö, hälsa och säkerhet i den mån det är möjligt

| — | Arbetsmarknadskostnader, energitrygghet och konkurrenskraft, i den mån det är möjligt”. |
| --- | --- |

—

Arbetsmarknadskostnader, energitrygghet och konkurrenskraft, i den mån det är möjligt”.

| 6. | I bilaga XII första stycket ska led a ersättas med följande:






  ”a) | fastställa och offentliggöra sina standardregler för fördelningen av kostnader för tekniska anpassningar, till exempel nätanslutningar, nätförstärkningar och ibruktagande av nya nät, förbättrad nätdrift och regler för icke-diskriminerande genomförande av nätkoder, som behövs för att integrera nya producenter som matar in el producerad från högeffektiv kraftvärme i det sammankopplade nätet,”. |
| --- | --- | --- |

6.

I bilaga XII första stycket ska led a ersättas med följande:

”a)

fastställa och offentliggöra sina standardregler för fördelningen av kostnader för tekniska anpassningar, till exempel nätanslutningar, nätförstärkningar och ibruktagande av nya nät, förbättrad nätdrift och regler för icke-diskriminerande genomförande av nätkoder, som behövs för att integrera nya producenter som matar in el producerad från högeffektiv kraftvärme i det sammankopplade nätet,”.

---

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (EUT L 140, 5.6.2009, s. 1).

*1

(*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (EUT L 145, 31.5.2011, s. 1).

*2

(*3)  Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51).

*3

(*4)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1).”

*4

---