# Uradni list L 17/18.

| | ISSN 1977-0804 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 17 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Letnik 6218. januar 2019 |

ISSN 1977-0804

Uradni list

Evropske unije

L 17

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Letnik 6218. januar 2019

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SKLEPI |
| | * | Sklep Komisije (EU) 2019/61 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti za sektor javne uprave v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  ) | 1 |
| | * | Sklep Komisije (EU) 2019/62 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje avtomobilov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  ) | 58 |
| | * | Sklep Komisije (EU) 2019/63 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  ) | 94 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

SKLEPI

*

Sklep Komisije (EU) 2019/61 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti za sektor javne uprave v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  )

1

1

*

Sklep Komisije (EU) 2019/62 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje avtomobilov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  )

1

58

*

Sklep Komisije (EU) 2019/63 z dne 19. decembra 2018 o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (
  1
  )

1

94

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP. |

---

(1)   Besedilo velja za EGP.

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

SKLEPI

| 18.1.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | L 17/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2019

SL

Uradni list Evropske unije

L 17/1

---

SKLEP KOMISIJE (EU) 2019/61

z dne 19. decembra 2018

o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti za sektor javne uprave v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS), razveljavitvi Uredbe (ES) št. 761/2001 ter odločb Komisije 2001/681/ES in 2006/193/ES (1) in zlasti člena 46(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Uredba (ES) št. 1221/2009 določa, da mora Komisija za posamezne gospodarske sektorje pripraviti sektorske referenčne dokumente. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v sistemu za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z navedeno uredbo, ali se na to pripravljajo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojih sistemov okoljskega ravnanja in ocenjevanju svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi. |
| --- | --- |

(1)

Uredba (ES) št. 1221/2009 določa, da mora Komisija za posamezne gospodarske sektorje pripraviti sektorske referenčne dokumente. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v sistemu za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z navedeno uredbo, ali se na to pripravljajo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojih sistemov okoljskega ravnanja in ocenjevanju svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi.

| (2) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti delovni načrt, v katerem določi okvirni seznam sektorjev, ki bodo veljali za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2), je bil sektor javne uprave opredeljen kot prednostni sektor. |
| --- | --- |

(2)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti delovni načrt, v katerem določi okvirni seznam sektorjev, ki bodo veljali za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2), je bil sektor javne uprave opredeljen kot prednostni sektor.

| (3) | Glede na raznolikost dejavnosti, ki jih izvajajo različne javne uprave v Uniji, bi moral biti sektorski referenčni dokument za sektor javne uprave osredotočen na ključna okoljska vprašanja za sektor. V njem bi bilo treba na podlagi najboljših praks okoljskega ravnanja za sektor opredeliti konkretne ukrepe za izboljšanje pisarniškega poslovanja, energijske učinkovitosti in učinkovite rabe virov, mobilnosti, rabe tal, kakovosti zraka, oskrbe z vodo in ravnanja z odpadno vodo, da bi spodbujali bolj krožno gospodarstvo. |
| --- | --- |

(3)

Glede na raznolikost dejavnosti, ki jih izvajajo različne javne uprave v Uniji, bi moral biti sektorski referenčni dokument za sektor javne uprave osredotočen na ključna okoljska vprašanja za sektor. V njem bi bilo treba na podlagi najboljših praks okoljskega ravnanja za sektor opredeliti konkretne ukrepe za izboljšanje pisarniškega poslovanja, energijske učinkovitosti in učinkovite rabe virov, mobilnosti, rabe tal, kakovosti zraka, oskrbe z vodo in ravnanja z odpadno vodo, da bi spodbujali bolj krožno gospodarstvo.

| (4) | Da bi organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim omogočili dovolj časa, da se pripravijo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor javne uprave, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti za obdobje 120 dni od datuma njegove objave v Uradnem listu Evropske unije. |
| --- | --- |

(4)

Da bi organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim omogočili dovolj časa, da se pripravijo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor javne uprave, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti za obdobje 120 dni od datuma njegove objave v Uradnem listu Evropske unije.

| (5) | Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009. |
| --- | --- |

(5)

Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009.

| (6) | Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 – |
| --- | --- |

(6)

Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Sektorski referenčni dokument o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti za sektor javne uprave za namene Uredbe (ES) št. 1221/2009 je določen v Prilogi k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 18. maja 2019.

V Bruslju, 19. decembra 2018

Za Komisijo

Predsednik

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  UL L 342, 22.12.2009, str. 1.

1

(2)  
  UL C 358, 8.12.2011, str. 2.

2

---

PRILOGA

1.   UVOD

Ta sektorski referenčni dokument (v nadaljnjem besedilu: SRD) temelji na podrobnem znanstvenem in političnem poročilu (1) (poročilo o najboljših praksah), ki ga je pripravilo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (JRC).

Pravni okvir

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (v nadaljnjem besedilu: sistem EMAS), v katerem lahko organizacije prostovoljno sodelujejo, je bil uveden leta 1993 z Uredbo Sveta (EGS) št. 1836/93 (2). Pozneje je bil sistem EMAS dvakrat obsežno spremenjen, in sicer z:

| — | Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter

| — | Uredbo (ES) št. 1221/2009. |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 1221/2009.

Pomemben nov element najnovejše spremembe, ki je začela veljati 11. januarja 2010, je člen 46 o pripravi SRD. SRD morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti za posamezne sektorje ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti.

Razumevanje in uporaba tega dokumenta

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) je sistem, v katerem lahko prostovoljno sodelujejo organizacije, ki so se zavezale k stalnemu okoljskemu izboljševanju. V zvezi s tem ta SRD določa sektorske smernice za sektor javne uprave ter izpostavlja številne možnosti za izboljšanje in najboljše prakse.

Dokument je pripravila Evropska komisija, pri čemer je uporabila prispevke zainteresiranih strani. Tehnična delovna skupina, ki so jo sestavljali strokovnjaki in zainteresirane strani iz sektorja, je pod vodstvom Skupnega raziskovalnega središča razpravljala o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti, ki so opisani v tem dokumentu, ter o njih sprejela dogovor; zlasti ta merila pa so se štela za reprezentativna glede ravni okoljske uspešnosti, ki jih dosegajo najuspešnejše organizacije v sektorju.

Namen SRD je pomagati vsem organizacijam, ki nameravajo izboljšati svojo okoljsko uspešnost, in jih podpirati, pri čemer zagotavlja zamisli in navdih ter praktične in tehnične smernice.

SRD je namenjen predvsem organizacijam, ki so že registrirane v sistemu EMAS, nato organizacijam, ki razmišljajo, da bi se registrirale v sistemu EMAS v prihodnosti, in nazadnje vsem organizacijam, ki želijo izvedeti več o najboljših praksah okoljskega ravnanja, da bodo lahko izboljšale svojo okoljsko uspešnost. Zato je cilj tega dokumenta podpirati vse organizacije iz sektorja javne uprave pri osredotočanju na ustrezne neposredne in posredne okoljske vidike ter iskanju informacij o najboljših praksah okoljskega ravnanja, ustreznih sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti za merjenje njihove okoljske uspešnosti in merilih odličnosti.

Kako bi morale organizacije, registrirane v sistemu EMAS, upoštevati SRD:

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 organizacije, registrirane v sistemu EMAS, SRD upoštevajo na dveh različnih ravneh:

| 1. | Pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):
  Organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti. |
| --- | --- |

1.

Pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):

Organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.

| 2. | Pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in člen 4(4)):






  (a) | Organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti v SRD.
  Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznem SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši. |
| --- | --- | --- |

2.

Pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in člen 4(4)):

(a)

Organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti v SRD.

Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznem SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši.

| (b) | Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in po potrebi merila odličnosti.
  Opisati bi morale, kako so uporabile ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti (ki kažejo raven okoljske uspešnosti, ki jo dosegajo najuspešnejše organizacije) za opredelitev ukrepov in dejavnosti ter morebiti za določitev prednostnih nalog za (dodatno) izboljšanje svoje okoljske uspešnosti. Vendar izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja ali izpolnjevanje opredeljenih meril odličnosti ni obvezno, saj zaradi prostovoljne narave sistema EMAS organizacije same ocenijo izvedljivost meril in izvajanja najboljših praks z vidika stroškov in koristi. Ocena izvedljivosti je potrebna tudi za javne uprave, od katerih se pogosto zahteva, da dajejo zgled.
  Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morala organizacija oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredeli v svojem okoljskem pregledu, ter tehnične in finančne vidike. |
| --- | --- |

(b)

Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in po potrebi merila odličnosti.

Opisati bi morale, kako so uporabile ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti (ki kažejo raven okoljske uspešnosti, ki jo dosegajo najuspešnejše organizacije) za opredelitev ukrepov in dejavnosti ter morebiti za določitev prednostnih nalog za (dodatno) izboljšanje svoje okoljske uspešnosti. Vendar izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja ali izpolnjevanje opredeljenih meril odličnosti ni obvezno, saj zaradi prostovoljne narave sistema EMAS organizacije same ocenijo izvedljivost meril in izvajanja najboljših praks z vidika stroškov in koristi. Ocena izvedljivosti je potrebna tudi za javne uprave, od katerih se pogosto zahteva, da dajejo zgled.

Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morala organizacija oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredeli v svojem okoljskem pregledu, ter tehnične in finančne vidike.

V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za ustrezne glede na pomembne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.

Sodelovanje v sistemu EMAS je neprekinjen proces. Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.

Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali in kako je organizacija upoštevala SRD pri pripravi okoljske izjave (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).

Akreditirani okoljski preveritelji pri opravljanju presoje potrebujejo dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda. Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.

Glede na prostovoljno naravo sistema EMAS in SRD se organizacijam ne bi smelo naložiti nesorazmerno breme za zagotovitev takih dokazov. Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso ustrezni. Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost k stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.

Struktura sektorskega referenčnega dokumenta

Ta dokument je sestavljen iz štirih poglavij. V poglavju 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v poglavju 2 pa je opredeljeno področje uporabe tega SRD. V poglavju 3 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja (5) ter informacije o njihovi uporabi. Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo mogoče opredeliti za posamezno najboljšo prakso okoljskega ravnanja. Vendar meril odličnosti ni bilo mogoče opredeliti za vse najboljše prakse okoljskega ravnanja, ker so bili na nekaterih področjih na voljo omejeni podatki ali pa se nekateri pogoji (lokalno podnebje, lokalno gospodarstvo, lokalna družba, odgovornosti javne uprave itd.) tako zelo razlikujejo, da merilo odličnosti ne bi bilo smiselno. Nekateri kazalniki in merila so lahko pomembni za več najboljših praks okoljskega ravnanja, zato so navedeni večkrat, kjer je to ustrezno. V poglavju 4 je predstavljena obsežna preglednica z najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.

2.   PODROČJE UPORABE

Ta SRD obravnava okoljsko uspešnost dejavnosti v sektorju javne uprave. V tem dokumentu sektor javne uprave vključuje organizacije, ki spadajo večinoma v naslednji oddelek v okviru klasifikacije NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, uvedeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (6)):

| — | koda NACE 84: javna uprava in obramba; obvezna socialna varnost. |
| --- | --- |

—

koda NACE 84: javna uprava in obramba; obvezna socialna varnost.

Ciljna skupina tega dokumenta so organizacije, registrirane pod to kodo NACE.

Poleg tega so lahko najboljše prakse okoljskega ravnanja, opredeljene v tem SRD, navdih tudi za druge organizacije, kot so podjetja v državni lasti ali zasebna podjetja, ki zagotavljajo storitve v imenu javnih uprav. Te lahko med drugim spadajo v naslednje oddelke v okviru klasifikacije NACE:

| — | koda NACE 2: gozdarstvo in sečnja, |
| --- | --- |

—

koda NACE 2: gozdarstvo in sečnja,

| — | koda NACE 36: zbiranje, prečiščevanje in distribucija vode, |
| --- | --- |

—

koda NACE 36: zbiranje, prečiščevanje in distribucija vode,

| — | koda NACE 37: ravnanje z odplakami, |
| --- | --- |

—

koda NACE 37: ravnanje z odplakami,

| — | koda NACE 38: zbiranje in odvoz odpadkov ter ravnanje z njimi; pridobivanje sekundarnih surovin, |
| --- | --- |

—

koda NACE 38: zbiranje in odvoz odpadkov ter ravnanje z njimi; pridobivanje sekundarnih surovin,

| — | koda NACE 39: saniranje okolja in drugo ravnanje z odpadki, |
| --- | --- |

—

koda NACE 39: saniranje okolja in drugo ravnanje z odpadki,

| — | koda NACE 41,2: gradnja stanovanjskih in nestanovanjskih stavb, |
| --- | --- |

—

koda NACE 41,2: gradnja stanovanjskih in nestanovanjskih stavb,

| — | koda NACE 49.3.1: mestni in primestni kopenski potniški promet. |
| --- | --- |

—

koda NACE 49.3.1: mestni in primestni kopenski potniški promet.

V tem SRD so obravnavani številni vidiki, ki so pomembni za vse vrste javnih uprav, kot so okoljska uspešnost pisarn, energijska učinkovitost javnih stavb in zelena javna naročila (tj. oddelki 3.1, 3.2.5, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.10 in 3.11). Vse javne uprave na lokalni, regionalni, nacionalni in mednarodni ravni so pozvane, naj preberejo te oddelke dokumenta.

Vendar je treba v okviru učinkovitega okoljskega ravnanja za javno upravo obravnavati tudi njeno temeljno dejavnost, pri kateri je mogoče doseči največje okoljske koristi. Cilj tega dokumenta je lokalnim organom in občinam (7) olajšati to nalogo z osredotočanjem na najboljše prakse, ki so ustrezne za njihovo vlogo in storitve, ki jih neposredno ali posredno zagotavljajo svojim prebivalcem (npr. ravnanje z odpadki, lokalni javni prevoz). Dokument se posebej osredotoča na lokalne organe, ker ti predstavljajo največji delež javnih uprav v EU ter ker na lokalni ravni obstajajo največje možnosti za posnemanje najboljših praks in učenje iz njih.

Glavni okoljski vidiki, povezani pritiski na okolje in ustrezni oddelki dokumenta so predstavljeni v spodnji preglednici spodaj. Navedeni okoljski vidiki so bili izbrani kot najpomembnejši vidiki v sektorju. Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih upravljajo posamezne javne uprave, oceniti za vsak primer posebej. V spodnji preglednici se ne razlikuje med neposrednimi in posrednimi okoljskimi vidiki, saj se dejavnosti, ki se izvajajo v organizaciji, in dejavnosti, ki jih izvajajo zunanji izvajalci, od primera do primera razlikujejo. Poleg tega se številni okoljski vidiki lahko štejejo tako za neposredne kot posredne, saj se nanašajo neposredno na dejavnosti javne uprave, vendar tudi na vse dejavnosti prebivalcev, podjetij in organizacij na ozemlju, ki ga javna uprava upravlja ali na katerem zagotavlja storitve.

Najpomembnejši okoljski vidiki in pritiski na okolje za javne uprave ter njihova obravnava v tem dokumentu

| Okoljski vidik | Glavni povezani pritiski na okolje | Ustrezni oddelki SRD |
| --- | --- | --- |
| vodenje pisarn | nastajanje trdnih odpadkov
  poraba vode
  poraba energije, emisije TGP (CO2)
  emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
  izčrpavanje virov | oddelek 3.1 |
| usmerjanje porabe energije na ozemlju, ki se upravlja, in upravljanje lastne porabe energije | poraba energije, emisije TGP (CO2) | oddelek 3.2 |
| upravljanje mobilnosti in/ali javnega prevoza | emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
  poraba energije, emisije TGP (CO2) | oddelek 3.3 |
| načrtovanje rabe tal in upravljanje zelenih mestnih površin | raba tal
  izguba biotske raznovrstnosti | oddelka 3.4 in 3.5 |
| upravljanje kakovosti zunanjega zraka in hrupa | emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
  ustvarjanje hrupa | oddelka 3.6 in 3.7 |
| ravnanje z odpadki | nastajanje trdnih odpadkov | oddelek 3.8 |
| oskrba s pitno vodo | poraba vode | oddelek 3.9 |
| upravljanje čiščenja odpadne vode | emisije v vodo (BPK, KPK, mikroonesnaževala itd.)
  poraba energije, emisije TGP (CO2) | oddelek 3.10 |
| nabava blaga in storitev | nastajanje trdnih odpadkov
  poraba vode
  poraba energije, emisije TGP (CO2)
  emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
  izčrpavanje virov | oddelek 3.11 |
| spodbujanje okoljskega vedenja prebivalcev in podjetij | nastajanje trdnih odpadkov
  poraba vode
  poraba energije, emisije TGP (CO2)
  emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
  emisije v vodo (KPK, BPK, mikroonesnaževala itd.)
  izčrpavanje virov | oddelek 3.12 |

Okoljski vidik

Glavni povezani pritiski na okolje

Ustrezni oddelki SRD

vodenje pisarn

nastajanje trdnih odpadkov

poraba vode

poraba energije, emisije TGP (CO2)

emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)

izčrpavanje virov

oddelek 3.1

usmerjanje porabe energije na ozemlju, ki se upravlja, in upravljanje lastne porabe energije

poraba energije, emisije TGP (CO2)

oddelek 3.2

upravljanje mobilnosti in/ali javnega prevoza

emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)

poraba energije, emisije TGP (CO2)

oddelek 3.3

načrtovanje rabe tal in upravljanje zelenih mestnih površin

raba tal

izguba biotske raznovrstnosti

oddelka 3.4 in 3.5

upravljanje kakovosti zunanjega zraka in hrupa

emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)

ustvarjanje hrupa

oddelka 3.6 in 3.7

ravnanje z odpadki

nastajanje trdnih odpadkov

oddelek 3.8

oskrba s pitno vodo

poraba vode

oddelek 3.9

upravljanje čiščenja odpadne vode

emisije v vodo (BPK, KPK, mikroonesnaževala itd.)

poraba energije, emisije TGP (CO2)

oddelek 3.10

nabava blaga in storitev

nastajanje trdnih odpadkov

poraba vode

poraba energije, emisije TGP (CO2)

emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)

izčrpavanje virov

oddelek 3.11

spodbujanje okoljskega vedenja prebivalcev in podjetij

nastajanje trdnih odpadkov

poraba vode

poraba energije, emisije TGP (CO2)

emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)

emisije v vodo (KPK, BPK, mikroonesnaževala itd.)

izčrpavanje virov

oddelek 3.12

Najboljše prakse okoljskega ravnanja, opisane v poglavju 3, so bile opredeljene kot najustreznejše tehnike, dejavnosti in ukrepi, ki jih lahko javne uprave izvajajo za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti za vsakega od okoljskih vidikov iz preglednice zgoraj. Pri njihovi opredelitvi so se upoštevali posebni izzivi in priložnosti javnih organov v primerjavi z zasebnimi podjetji. Ti med drugim zajemajo:

| — | bolj toge postopke naročil, |
| --- | --- |

—

bolj toge postopke naročil,

| — | stroga pravila financiranja, |
| --- | --- |

—

stroga pravila financiranja,

| — | potrebna daljša obdobja za izvajanje odločitev, |
| --- | --- |

—

potrebna daljša obdobja za izvajanje odločitev,

| — | obstoječo infrastrukturo, |
| --- | --- |

—

obstoječo infrastrukturo,

| — | omejen proračun, |
| --- | --- |

—

omejen proračun,

pa tudi:

| — | sprejemljivost daljših vračilnih dob, |
| --- | --- |

—

sprejemljivost daljših vračilnih dob,

| — | možnost, da dajo prednost izbiram, ki prinašajo družbene koristi in ne finančnih povračil, |
| --- | --- |

—

možnost, da dajo prednost izbiram, ki prinašajo družbene koristi in ne finančnih povračil,

| — | stalnost osebja, |
| --- | --- |

—

stalnost osebja,

| — | priložnosti za ekonomijo obsega v primeru sodelovanja med različnimi javnimi upravami na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni. |
| --- | --- |

—

priložnosti za ekonomijo obsega v primeru sodelovanja med različnimi javnimi upravami na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni.

Kadar lokalni organi razmišljajo o izvajanju katere koli od najboljših praks okoljskega ravnanja, predstavljenih v tem dokumentu, morajo upoštevati posebne izzive, s katerimi se srečujejo, in proučiti, kako bodo izkoristili posebne priložnosti, ki so jim na voljo (8).

3.   NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA, KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI IN MERILA ODLIČNOSTI ZA SEKTOR JAVNE UPRAVE

3.1   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za trajnostne pisarne

Ta oddelek je namenjen vsem javnim upravam, ki dejavnosti izvajajo v pisarnah.

3.1.1   Upravljanje z energijo in kar največje zmanjšanje njene porabe

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvede upravljanje z energijo v skladu z načeli cikla načrtovanja, izvajanja, preverjanja in ukrepanja v pisarnah, ki so v lasti javne uprave ali jih ta upravlja, in sicer s:

| — | pogostim zbiranjem ali rednim spremljanjem podatkov o porabi energije; podatki se lahko zbirajo na ravni stavbe, po prostorih v stavbi (npr. preddverje, pisarne, menza/kavarna), po vrstah virov energije (npr. plin, električna energija) in po kategorijah končne uporabe (npr. razsvetljava, ogrevanje prostorov), |
| --- | --- |

—

pogostim zbiranjem ali rednim spremljanjem podatkov o porabi energije; podatki se lahko zbirajo na ravni stavbe, po prostorih v stavbi (npr. preddverje, pisarne, menza/kavarna), po vrstah virov energije (npr. plin, električna energija) in po kategorijah končne uporabe (npr. razsvetljava, ogrevanje prostorov),

| — | analizo podatkov, določitvijo ciljev ter opredelitvijo meril in njihovo uporabo za primerjavo dejanske učinkovitosti porabe energije, |
| --- | --- |

—

analizo podatkov, določitvijo ciljev ter opredelitvijo meril in njihovo uporabo za primerjavo dejanske učinkovitosti porabe energije,

| — | opredelitvijo strategije in akcijskega načrta za izboljšanje energijske učinkovitosti poslovne stavbe (glej oddelke 3.2.5, 3.2.7 in 3.2.8). |
| --- | --- |

—

opredelitvijo strategije in akcijskega načrta za izboljšanje energijske učinkovitosti poslovne stavbe (glej oddelke 3.2.5, 3.2.7 in 3.2.8).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za poslovne stavbe, ki so v lasti javnih uprav ali jih te upravljajo. Vendar so lahko ukrepi, ki morda izhajajo iz izvajanja te najboljše prakse okoljskega ravnanja, bolj omejeni v najetih stavbah.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine (9), izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto)
  Če je ta podatek na voljo, se lahko razčleni tudi na:






  — | ogrevanje prostorov (v kWh/m2/leto), |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i1)

Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine (9), izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto)

Če je ta podatek na voljo, se lahko razčleni tudi na:

—

ogrevanje prostorov (v kWh/m2/leto),

| — | hlajenje prostorov (v kWh/m2/leto), |
| --- | --- |

—

hlajenje prostorov (v kWh/m2/leto),

| — | razsvetljavo (v kWh/m2/leto), |
| --- | --- |

—

razsvetljavo (v kWh/m2/leto),

| — | drugo uporabo električne energije (v kWh/m2/leto). |
| --- | --- |

—

drugo uporabo električne energije (v kWh/m2/leto).

| (i2) | Skupna letna poraba energije na zaposlenega za polni delovni čas, izražena kot končna energija (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)
  Če je ta podatek na voljo, se lahko razčleni tudi na:






  — | ogrevanje prostorov (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), |
| --- | --- | --- |

(i2)

Skupna letna poraba energije na zaposlenega za polni delovni čas, izražena kot končna energija (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

Če je ta podatek na voljo, se lahko razčleni tudi na:

—

ogrevanje prostorov (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto),

| — | hlajenje prostorov (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), |
| --- | --- |

—

hlajenje prostorov (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto),

| — | razsvetljavo (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), |
| --- | --- |

—

razsvetljavo (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto),

| — | drugo uporabo električne energije (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto). |
| --- | --- |

—

drugo uporabo električne energije (v kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto).

| (i3) | Skupna letna poraba primarne energije na tlorisno površino ali zaposlenega za polni delovni čas (v kWh/m2/leto, kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i3)

Skupna letna poraba primarne energije na tlorisno površino ali zaposlenega za polni delovni čas (v kWh/m2/leto, kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

| (i4) | Skupne letne emisije toplogrednih plinov na tlorisno površino ali zaposlenega za polni delovni čas (v kg ekvivalenta CO2/m2/leto, kg ekvivalenta CO2/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i4)

Skupne letne emisije toplogrednih plinov na tlorisno površino ali zaposlenega za polni delovni čas (v kg ekvivalenta CO2/m2/leto, kg ekvivalenta CO2/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

3.1.2   Upravljanje in kar največje zmanjšanje porabe vode

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvede upravljanje porabe vode v skladu z načeli cikla načrtovanja, izvajanja, preverjanja in ukrepanja v pisarnah, ki so v lasti javne uprave ali jih ta upravlja, in sicer s:

| — | pogostim zbiranjem ali rednim spremljanjem podatkov o porabi vode; podatki se lahko zbirajo na ravni stavbe, po ustreznih prostorih v stavbi, v katerih se uporablja voda (npr. preddverje, pisarne, menza/kavarna), in po kategorijah končne uporabe (npr. toaletni prostori, kuhinje), |
| --- | --- |

—

pogostim zbiranjem ali rednim spremljanjem podatkov o porabi vode; podatki se lahko zbirajo na ravni stavbe, po ustreznih prostorih v stavbi, v katerih se uporablja voda (npr. preddverje, pisarne, menza/kavarna), in po kategorijah končne uporabe (npr. toaletni prostori, kuhinje),

| — | analizo podatkov, določitvijo ciljev, opredelitvijo meril in njihovo uporabo za primerjavo z dejansko porabo vode, |
| --- | --- |

—

analizo podatkov, določitvijo ciljev, opredelitvijo meril in njihovo uporabo za primerjavo z dejansko porabo vode,

| — | opredelitvijo strategije in akcijskega načrta za zmanjšanje porabe vode (npr. namestitev pip za učinkovito rabo vode, prh in redukcijskih ventilov, njihovo redno vzdrževanje, namestitev sistemov za zbiranje deževnice). |
| --- | --- |

—

opredelitvijo strategije in akcijskega načrta za zmanjšanje porabe vode (npr. namestitev pip za učinkovito rabo vode, prh in redukcijskih ventilov, njihovo redno vzdrževanje, namestitev sistemov za zbiranje deževnice).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za poslovne stavbe, ki so v lasti javnih uprav ali jih te upravljajo, če se stroški za namestitev in vzdrževanje sistemov za spremljanje in zbiranje podatkov o porabi vode povrnejo s pričakovanimi prihranki vode, ki jih je mogoče doseči. V najetih stavbah so lahko ukrepi, ki morda izhajajo iz izvajanja te najboljše prakse okoljskega ravnanja, bolj omejeni.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i5) | Skupna letna poraba vode na zaposlenega za polni delovni čas (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), razdeljena na (če je ustrezno):






  — | porabo vode iz vodovoda (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i5)

Skupna letna poraba vode na zaposlenega za polni delovni čas (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), razdeljena na (če je ustrezno):

—

porabo vode iz vodovoda (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto),

| — | porabo zbrane deževnice (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto), |
| --- | --- |

—

porabo zbrane deževnice (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto),

| — | porabo reciklirane odpadne vode (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto). |
| --- | --- |

—

porabo reciklirane odpadne vode (v m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto).

| (i6) | Skupna letna poraba vode na notranjo tlorisno površino (v m3/m2/leto), razdeljena na (če je ustrezno):






  — | porabo vode iz vodovoda (v m3/m2/leto), |
| --- | --- | --- |

(i6)

Skupna letna poraba vode na notranjo tlorisno površino (v m3/m2/leto), razdeljena na (če je ustrezno):

—

porabo vode iz vodovoda (v m3/m2/leto),

| — | porabo zbrane deževnice (v m3/m2/leto), |
| --- | --- |

—

porabo zbrane deževnice (v m3/m2/leto),

| — | porabo reciklirane odpadne vode (v m3/m2/leto). |
| --- | --- |

—

porabo reciklirane odpadne vode (v m3/m2/leto).

| (b1) | Skupna poraba vode v poslovnih stavbah je manjša od 6,4  m3/zaposlenega za polni delovni čas/leto. |
| --- | --- |

(b1)

Skupna poraba vode v poslovnih stavbah je manjša od 6,4  m3/zaposlenega za polni delovni čas/leto.

3.1.3   Upravljanje in kar največje zmanjšanje nastajanja odpadkov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvede napredno ravnanje z odpadki v pisarnah, ki so v lasti javnih uprav ali jih te upravljajo, ki temelji na:

| — | preprečevanju: vzpostavitev brezpapirnih postopkov in arhivov, zagotavljanje trajnosti opreme in potrošnega materiala (npr. z zelenimi javnimi naročili, glej oddelek 3.11), omogočanje ponovne uporabe pisarniškega pohištva in opreme (npr. vzpostavitev spletne evidence razpoložljive opreme, pohištva in pisarniških potrebščin, ki niso več potrebni, ter zagotavljanje, da vse službe in osebje najprej preverijo evidenco, preden kupijo nove; zagotavljanje strokovnega čiščenja, popravil in vzdrževanja za podaljšanje življenjske dobe); spodbujanje osebja k uporabi kozarcev in skodelic za ponovno uporabo namesto plastične posode za enkratno uporabo; zagotovitev pitnikov (brez plastičnih kozarcev) namesto plastenk na sestankih ali na javnih prostorih, |
| --- | --- |

—

preprečevanju: vzpostavitev brezpapirnih postopkov in arhivov, zagotavljanje trajnosti opreme in potrošnega materiala (npr. z zelenimi javnimi naročili, glej oddelek 3.11), omogočanje ponovne uporabe pisarniškega pohištva in opreme (npr. vzpostavitev spletne evidence razpoložljive opreme, pohištva in pisarniških potrebščin, ki niso več potrebni, ter zagotavljanje, da vse službe in osebje najprej preverijo evidenco, preden kupijo nove; zagotavljanje strokovnega čiščenja, popravil in vzdrževanja za podaljšanje življenjske dobe); spodbujanje osebja k uporabi kozarcev in skodelic za ponovno uporabo namesto plastične posode za enkratno uporabo; zagotovitev pitnikov (brez plastičnih kozarcev) namesto plastenk na sestankih ali na javnih prostorih,

| — | ločevanju: enostaven dostop do zabojnikov za recikliranje za vse najpogostejše vrste odpadkov in vzpostavitev reciklažnih mest za vse ostale vrste odpadkov za kar največje zmanjšanje nastajanja preostalih odpadkov; nakup opreme in potrošnega materiala, izdelanih iz materialov, primernih za recikliranje, |
| --- | --- |

—

ločevanju: enostaven dostop do zabojnikov za recikliranje za vse najpogostejše vrste odpadkov in vzpostavitev reciklažnih mest za vse ostale vrste odpadkov za kar največje zmanjšanje nastajanja preostalih odpadkov; nakup opreme in potrošnega materiala, izdelanih iz materialov, primernih za recikliranje,

| — | spremljanju: redno beleženje količin ustvarjenih odpadkov po vrsti odpadkov, kar zajema vse vrste odpadkov (npr. ločeno zbrane frakcije, preostali odpadki, nevarni odpadki); to se lahko doseže z ustreznimi strategijami in vključenostjo osebja iz različnih služb. |
| --- | --- |

—

spremljanju: redno beleženje količin ustvarjenih odpadkov po vrsti odpadkov, kar zajema vse vrste odpadkov (npr. ločeno zbrane frakcije, preostali odpadki, nevarni odpadki); to se lahko doseže z ustreznimi strategijami in vključenostjo osebja iz različnih služb.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave in se nanaša posebej na pisarniško dejavnost. Posebni ukrep, ki se izvaja (npr. različne frakcije, na katere se ločijo odpadki), bi moral izražati posebne pogoje (npr. vrste ustvarjenih podatkov, krajevna razpoložljivost storitev recikliranja za določene vrste odpadkov, lokalna zakonodaja in stroški ravnanja z odpadki).

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i7) | Skupna količina nastalih pisarniških odpadkov na uslužbenca za ekvivalent polnega delovnega časa (kg/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i7)

Skupna količina nastalih pisarniških odpadkov na uslužbenca za ekvivalent polnega delovnega časa (kg/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

| (i8) | Skupna količina ponovno uporabljenega pohištva, opreme in pisarniških pripomočkov (v kg/ekvivalent polnega delovnega časa/leto, prihranek zaradi nenakupa v EUR/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i8)

Skupna količina ponovno uporabljenega pohištva, opreme in pisarniških pripomočkov (v kg/ekvivalent polnega delovnega časa/leto, prihranek zaradi nenakupa v EUR/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

| (i9) | Odpadki v pisarnah, poslani v recikliranje, kot % skupne količine odpadkov po teži (v %) |
| --- | --- |

(i9)

Odpadki v pisarnah, poslani v recikliranje, kot % skupne količine odpadkov po teži (v %)

| (i10) | Preostali odpadki v pisarnah (10) kot % skupne količine odpadkov po teži (v %) |
| --- | --- |

(i10)

Preostali odpadki v pisarnah (10) kot % skupne količine odpadkov po teži (v %)

| (b2) | Nič odpadkov, ustvarjenih v poslovnih stavbah, ni poslanih na odlagališče. |
| --- | --- |

(b2)

Nič odpadkov, ustvarjenih v poslovnih stavbah, ni poslanih na odlagališče.

| (b3) | Skupna količina ustvarjenih odpadkov v poslovnih stavbah je manjša od 200 kg/zaposlenega za polni delovni čas/leto. |
| --- | --- |

(b3)

Skupna količina ustvarjenih odpadkov v poslovnih stavbah je manjša od 200 kg/zaposlenega za polni delovni čas/leto.

3.1.4   Zmanjševanje porabe pisarniškega papirja in potrošnega materiala

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se:

| — | izvajajo in spodbujajo notranji postopki (npr. brezpapirni postopki, kot so elektronski delovni tokovi, elektronski podpisi in elektronski arhivi, ne tiskajo se dokumenti za sestanke, ne tiskajo se glasila/poročila, dvostransko tiskanje kot privzeta možnost), s katerimi se zaposleni in javnost lahko izognejo uporabi pisarniškega papirja (tj. fotokopirni papir/papir za tiskalnike) in potrošnega materiala (tj. ves material, kot so peresa, svinčniki, označevalci besedila, beležnice, ki se uporabljajo v pisarnah), s čimer se zmanjšajo potrebe po njiju, |
| --- | --- |

—

izvajajo in spodbujajo notranji postopki (npr. brezpapirni postopki, kot so elektronski delovni tokovi, elektronski podpisi in elektronski arhivi, ne tiskajo se dokumenti za sestanke, ne tiskajo se glasila/poročila, dvostransko tiskanje kot privzeta možnost), s katerimi se zaposleni in javnost lahko izognejo uporabi pisarniškega papirja (tj. fotokopirni papir/papir za tiskalnike) in potrošnega materiala (tj. ves material, kot so peresa, svinčniki, označevalci besedila, beležnice, ki se uporabljajo v pisarnah), s čimer se zmanjšajo potrebe po njiju,

| — | uporabljajo zelena javna naročila (glej oddelek 3.11) za spodbujanje odločitev z manjšim vplivom, npr. nizka gramatura pisarniškega papirja, trajnejši proizvodi, ki jih je mogoče ponovno napolniti, in nadomestne možnosti z majhnim vplivom na okolje ali nizko stopnjo strupenosti. |
| --- | --- |

—

uporabljajo zelena javna naročila (glej oddelek 3.11) za spodbujanje odločitev z manjšim vplivom, npr. nizka gramatura pisarniškega papirja, trajnejši proizvodi, ki jih je mogoče ponovno napolniti, in nadomestne možnosti z majhnim vplivom na okolje ali nizko stopnjo strupenosti.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vse javne uprave.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i11) | Dnevno število listov (11) pisarniškega papirja, uporabljenih na zaposlenega za polni delovni čas (v listih papirja/ekvivalent polnega delovnega časa/delovni dan) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i11)

Dnevno število listov (11) pisarniškega papirja, uporabljenih na zaposlenega za polni delovni čas (v listih papirja/ekvivalent polnega delovnega časa/delovni dan)

| (i12) | Delež kupljenega okolju prijaznega certificiranega pisarniškega papirja glede na celotno količino kupljenega pisarniškega papirja (v %) |
| --- | --- |

(i12)

Delež kupljenega okolju prijaznega certificiranega pisarniškega papirja glede na celotno količino kupljenega pisarniškega papirja (v %)

| (i13) | Letni stroški kupljenega pisarniškega potrošnega materiala na zaposlenega za polni delovni čas (v EUR/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i13)

Letni stroški kupljenega pisarniškega potrošnega materiala na zaposlenega za polni delovni čas (v EUR/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

| (b4) | Poraba pisarniškega papirja je manjša od 15 listov velikosti A4/zaposlenega za polni delovni čas/delovni dan. |
| --- | --- |

(b4)

Poraba pisarniškega papirja je manjša od 15 listov velikosti A4/zaposlenega za polni delovni čas/delovni dan.

| (b5) | Uporabljeni pisarniški papir je 100-odstotno recikliran ali certificiran v skladu z znakom za okolje ISO tipa I (12) (npr. znak EU za okolje). |
| --- | --- |

(b5)

Uporabljeni pisarniški papir je 100-odstotno recikliran ali certificiran v skladu z znakom za okolje ISO tipa I (12) (npr. znak EU za okolje).

3.1.5   Kar največje zmanjšanje vpliva prevoza na delo in poslovnih potovanj na okolje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se kar najbolj zmanjša vpliv prevoza na delo in poslovnih potovanj na okolje z:

| — | vključevanjem osebja in spremembo vedenja osebja za bolj trajnosten prevoz na delo (npr. kampanje z uporabo digitalnih orodij, ekonomske spodbude/ovire, uporaba družabnih iger ali spodbud, ki temeljijo na nagradah), |
| --- | --- |

—

vključevanjem osebja in spremembo vedenja osebja za bolj trajnosten prevoz na delo (npr. kampanje z uporabo digitalnih orodij, ekonomske spodbude/ovire, uporaba družabnih iger ali spodbud, ki temeljijo na nagradah),

| — | pripravo načrtov potovanja osebja za celotno organizacijo, kar spodbuja trajnostne načine prevoza na delo in poslovnih potovanj (npr. dogovor z lokalnimi ponudniki javnega prevoza za prilagoditev prog potrebam dnevnih migrantov; ogljični proračun za poslovna potovanja), |
| --- | --- |

—

pripravo načrtov potovanja osebja za celotno organizacijo, kar spodbuja trajnostne načine prevoza na delo in poslovnih potovanj (npr. dogovor z lokalnimi ponudniki javnega prevoza za prilagoditev prog potrebam dnevnih migrantov; ogljični proračun za poslovna potovanja),

| — | vključevanjem strogih trajnostnih meril v naročila storitev prevoza (npr. potovanje z vlakom namesto z letalom za krajša potovanja; dajanje prednosti direktnim letom ali multimodalnim potovanjem pred povezovalnimi leti), |
| --- | --- |

—

vključevanjem strogih trajnostnih meril v naročila storitev prevoza (npr. potovanje z vlakom namesto z letalom za krajša potovanja; dajanje prednosti direktnim letom ali multimodalnim potovanjem pred povezovalnimi leti),

| — | zmanjševanjem prevoza na delo z avtomobilom, če obstaja javni prevoz, in spodbujanjem učinkovite uporabe avtomobilov (npr. zmanjševanje števila potovanj z avtomobilom z enim samim potnikom s spodbujanjem skupinskega prevoza zaposlenih), |
| --- | --- |

—

zmanjševanjem prevoza na delo z avtomobilom, če obstaja javni prevoz, in spodbujanjem učinkovite uporabe avtomobilov (npr. zmanjševanje števila potovanj z avtomobilom z enim samim potnikom s spodbujanjem skupinskega prevoza zaposlenih),

| — | omogočanjem prilagodljivega dela za zaposlene, s čimer se na splošno zmanjšajo potrebe po prevozu (npr. uvedba dela na daljavo in dela na domu, namestitev virtualne opreme za sestanke). |
| --- | --- |

—

omogočanjem prilagodljivega dela za zaposlene, s čimer se na splošno zmanjšajo potrebe po prevozu (npr. uvedba dela na daljavo in dela na domu, namestitev virtualne opreme za sestanke).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse vrste in velikosti javnih uprav. Vendar se posebni ukrepi, ki jih je treba izvesti, razlikujejo glede na lokalne razmere, kot sta geografska lega in razpoložljivost javnega prevoza.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i14) | Uporaba orodij za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo (d/n) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i14)

Uporaba orodij za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo (d/n)

| (i15) | Delež osebja, ki se vsakodnevno vozi na delo z avtomobilom kot edini potnik (v %) |
| --- | --- |

(i15)

Delež osebja, ki se vsakodnevno vozi na delo z avtomobilom kot edini potnik (v %)

| (i16) | Delež osebja, ki vsaj trikrat tedensko prihaja na delo peš, s kolesom ali javnim prevozom (v %) |
| --- | --- |

(i16)

Delež osebja, ki vsaj trikrat tedensko prihaja na delo peš, s kolesom ali javnim prevozom (v %)

| (i17) | Skupne letne emisije ekvivalenta CO2 iz poslovnih potovanj (v tonah ekvivalenta CO2/leto) |
| --- | --- |

(i17)

Skupne letne emisije ekvivalenta CO2 iz poslovnih potovanj (v tonah ekvivalenta CO2/leto)

| (i18) | Skupne letne emisije ekvivalenta CO2 iz poslovnih potovanj na zaposlenega za polni delovni čas (v kg ekvivalenta CO2/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i18)

Skupne letne emisije ekvivalenta CO2 iz poslovnih potovanj na zaposlenega za polni delovni čas (v kg ekvivalenta CO2/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

| (i19) | Izvrševanje ogljičnega proračuna za vsa poslovna potovanja (d/n) |
| --- | --- |

(i19)

Izvrševanje ogljičnega proračuna za vsa poslovna potovanja (d/n)

| (i20) | Razpoložljivost videokonferenčne opreme za celotno osebje ter spremljanje in spodbujanje njene uporabe (d/n) |
| --- | --- |

(i20)

Razpoložljivost videokonferenčne opreme za celotno osebje ter spremljanje in spodbujanje njene uporabe (d/n)

| (b6) | Uporabljajo in promovirajo se orodja za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo za zaposlene. |
| --- | --- |

(b6)

Uporabljajo in promovirajo se orodja za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo za zaposlene.

| (b7) | Ogljični proračun se izvršuje za vsa poslovna potovanja. |
| --- | --- |

(b7)

Ogljični proračun se izvršuje za vsa poslovna potovanja.

| (b8) | Videokonferenčna oprema je na voljo za celotno osebje, njena uporaba pa se spremlja in spodbuja. |
| --- | --- |

(b8)

Videokonferenčna oprema je na voljo za celotno osebje, njena uporaba pa se spremlja in spodbuja.

3.1.6   Kar največje zmanjšanje vpliva menz in kavarn na okolje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se:

| — | storitve menz ali kavarn naročajo ali da se hrana in pijača za menze in kavarne zagotavljata v organizaciji z uvedbo zahtev glede trajnosti, kot je sezonska in ekološka hrana, zagotavljanjem razpoložljivosti vegetarijanske/veganske prehrane in izogibanjem (če je to mogoče) ponujanju proizvodov v plastični embalaži za enkratno uporabo; izberejo ponudniki storitev, ki lahko zagotovijo storitve brez uporabe plastičnih predmetov za enkratno uporabo, kot so skodelice, posoda in pribor (glej tudi oddelek 3.11), |
| --- | --- |

—

storitve menz ali kavarn naročajo ali da se hrana in pijača za menze in kavarne zagotavljata v organizaciji z uvedbo zahtev glede trajnosti, kot je sezonska in ekološka hrana, zagotavljanjem razpoložljivosti vegetarijanske/veganske prehrane in izogibanjem (če je to mogoče) ponujanju proizvodov v plastični embalaži za enkratno uporabo; izberejo ponudniki storitev, ki lahko zagotovijo storitve brez uporabe plastičnih predmetov za enkratno uporabo, kot so skodelice, posoda in pribor (glej tudi oddelek 3.11),

| — | izvajajo kampanje za vključevanje osebja s spodbujanjem izbire trajnostnih živil, |
| --- | --- |

—

izvajajo kampanje za vključevanje osebja s spodbujanjem izbire trajnostnih živil,

| — | spodbujajo spremembe vedenja v menzah in kavarnah z izbiro arhitekture (tj. sprememba načina predstavljanja možnosti, s katero lahko določena izbira postane samoumevna ali privzeta prednostna izbira) in cenovno politiko (tj. nižje cene za bolj trajnostna živila), |
| --- | --- |

—

spodbujajo spremembe vedenja v menzah in kavarnah z izbiro arhitekture (tj. sprememba načina predstavljanja možnosti, s katero lahko določena izbira postane samoumevna ali privzeta prednostna izbira) in cenovno politiko (tj. nižje cene za bolj trajnostna živila),

| — | izvajajo politike zmanjševanja količine odpadne hrane z uvedbo manjših porcij hrane, ponujanjem različno velikih porcij, skrbnim vnaprejšnjim načrtovanjem menijev itd. |
| --- | --- |

—

izvajajo politike zmanjševanja količine odpadne hrane z uvedbo manjših porcij hrane, ponujanjem različno velikih porcij, skrbnim vnaprejšnjim načrtovanjem menijev itd.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse vrste in velikosti uradov javne uprave, ki imajo svojo menzo ali kavarno.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i21) | Delež živil z majhnim vplivom v postreženih obrokih (npr. sezonska, ekološko pridelana) (v % živil z majhnim vplivom od skupne nabavljene količine) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i21)

Delež živil z majhnim vplivom v postreženih obrokih (npr. sezonska, ekološko pridelana) (v % živil z majhnim vplivom od skupne nabavljene količine)

| (i22) | Količina odpadne hrane, ustvarjena na postreženi obrok (v g/obrok) |
| --- | --- |

(i22)

Količina odpadne hrane, ustvarjena na postreženi obrok (v g/obrok)

| (i23) | Delež odpadne hrane, poslan v anaerobno razgradnjo (v %, poslanem v anaerobno razgradnjo, od skupnega števila ton odpadne hrane) |
| --- | --- |

(i23)

Delež odpadne hrane, poslan v anaerobno razgradnjo (v %, poslanem v anaerobno razgradnjo, od skupnega števila ton odpadne hrane)

3.1.7   Kar največje zmanjšanje vpliva organizacije srečanj in dogodkov na okolje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se uvede trajnostni sistem organizacije dogodkov; sistem organizacije dogodkov lahko izvaja javna uprava sama in/ali se poiščejo pogodbeni izvajalci/dobavitelji, ki imajo vzpostavljen sistem organizacije dogodkov; lahko imajo dobavitelji in hoteli vzpostavljen tudi sistem okoljskega ravnanja (npr. EMAS), |
| --- | --- |

—

se uvede trajnostni sistem organizacije dogodkov; sistem organizacije dogodkov lahko izvaja javna uprava sama in/ali se poiščejo pogodbeni izvajalci/dobavitelji, ki imajo vzpostavljen sistem organizacije dogodkov; lahko imajo dobavitelji in hoteli vzpostavljen tudi sistem okoljskega ravnanja (npr. EMAS),

| — | se komunicira z vsemi zainteresiranimi stranmi (od dobaviteljev do zastopnikov in širše skupnosti) in sodeluje s tistimi, ki so vključeni v dogodek in/ali se udeležijo dogodka, v zvezi z ukrepi, ki jih lahko sprejmejo za zmanjšanje vpliva udeležbe na dogodku na okolje (npr. uporaba ustreznih ločenih posod za odpadke, izbira vode iz pipe in steklenic z vodo, ki jih je mogoče ponovno uporabiti, izbira trajnostnih prevoznih sredstev), |
| --- | --- |

—

se komunicira z vsemi zainteresiranimi stranmi (od dobaviteljev do zastopnikov in širše skupnosti) in sodeluje s tistimi, ki so vključeni v dogodek in/ali se udeležijo dogodka, v zvezi z ukrepi, ki jih lahko sprejmejo za zmanjšanje vpliva udeležbe na dogodku na okolje (npr. uporaba ustreznih ločenih posod za odpadke, izbira vode iz pipe in steklenic z vodo, ki jih je mogoče ponovno uporabiti, izbira trajnostnih prevoznih sredstev),

| — | se lokacija dogodka ali srečanja izbere ob upoštevanju okoljskih meril (npr. dobra povezanost z javnim prevozom, stavba z manjšim vplivom na okolje, lokacija z vzpostavljenim sistemom okoljskega ravnanja), |
| --- | --- |

—

se lokacija dogodka ali srečanja izbere ob upoštevanju okoljskih meril (npr. dobra povezanost z javnim prevozom, stavba z manjšim vplivom na okolje, lokacija z vzpostavljenim sistemom okoljskega ravnanja),

| — | se izdelki in storitve, potrebni za organizacijo sestankov in dogodkov, izbirajo z izvajanjem zelenih javnih naročil (glej oddelek 3.11) in se omejujejo pripomočki ter vsebina konferenčnih gradiv (npr. brošure, USB-pogoni, značke), |
| --- | --- |

—

se izdelki in storitve, potrebni za organizacijo sestankov in dogodkov, izbirajo z izvajanjem zelenih javnih naročil (glej oddelek 3.11) in se omejujejo pripomočki ter vsebina konferenčnih gradiv (npr. brošure, USB-pogoni, značke),

| — | se gostinske storitve naročajo, ali za hrano in pijačo skrbijo notranji ponudniki gostinskih storitev, z uvedbo zahtev glede trajnostnosti, kot je sezonska in ekološka hrana, zagotavljanjem razpoložljivosti vegetarijanske/veganske prehrane in izogibanjem (če je to mogoče) ponujanju proizvodov v plastični embalaži za enkratno uporabo; se izbirajo izvajalci storitev, ki lahko ponudijo storitve brez uporabe plastičnih krožnikov, kozarcev in jedilnega pribora za enkratno uporabo in namesto plastenk zagotovijo vodo iz pitnikov (glej tudi oddelka 3.1.6 in 3.11). |
| --- | --- |

—

se gostinske storitve naročajo, ali za hrano in pijačo skrbijo notranji ponudniki gostinskih storitev, z uvedbo zahtev glede trajnostnosti, kot je sezonska in ekološka hrana, zagotavljanjem razpoložljivosti vegetarijanske/veganske prehrane in izogibanjem (če je to mogoče) ponujanju proizvodov v plastični embalaži za enkratno uporabo; se izbirajo izvajalci storitev, ki lahko ponudijo storitve brez uporabe plastičnih krožnikov, kozarcev in jedilnega pribora za enkratno uporabo in namesto plastenk zagotovijo vodo iz pitnikov (glej tudi oddelka 3.1.6 in 3.11).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse vrste in velikosti javnih uprav, ki organizirajo srečanja in dogodke.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i24) | Delež dobaviteljev s priznanim trajnostnim sistemom organizacije dogodkov (npr. ISO 20121) ali sistemom okoljskega ravnanja (npr. EMAS) (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i24)

Delež dobaviteljev s priznanim trajnostnim sistemom organizacije dogodkov (npr. ISO 20121) ali sistemom okoljskega ravnanja (npr. EMAS) (v %)

| (i25) | Delež razpisov za zbiranje ponudb, povezanih z dogodki, ki v merilih vključujejo sklicevanje na priznani sistem organizacije dogodkov (npr. ISO 20121) ali sistem okoljskega ravnanja (npr. EMAS) (v %) |
| --- | --- |

(i25)

Delež razpisov za zbiranje ponudb, povezanih z dogodki, ki v merilih vključujejo sklicevanje na priznani sistem organizacije dogodkov (npr. ISO 20121) ali sistem okoljskega ravnanja (npr. EMAS) (v %)

3.2   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za trajnostno energijo in podnebne spremembe

Ta oddelek je namenjen lokalnim organom v njihovi vlogi uprave in ponudnikov storitev s širokim naborom neposrednih dejavnosti, povezanih z uporabo energije, ter v njihovi usmerjevalni vlogi za ozemlje, za katero so pristojni. Najboljše prakse okoljskega ravnanja v tem oddelku so razdeljene v štiri skupine:

| — | najboljše prakse okoljskega ravnanja na področju politike, povezane z ukrepi politike, ki jih lahko uvede lokalni organ za spodbujanje trajnostne energije, tako notranje kot na ozemlju, ki ga upravlja, ter blažitev podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, |
| --- | --- |

—

najboljše prakse okoljskega ravnanja na področju politike, povezane z ukrepi politike, ki jih lahko uvede lokalni organ za spodbujanje trajnostne energije, tako notranje kot na ozemlju, ki ga upravlja, ter blažitev podnebnih sprememb in prilagajanja nanje,

| — | najboljše prakse okoljskega ravnanja, ki so povezane z neposrednimi dejavnostmi in s katerimi lahko lokalni organi zmanjšajo porabo energije ter začnejo v svojih stavbah in infrastrukturah uporabljati energijo iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

najboljše prakse okoljskega ravnanja, ki so povezane z neposrednimi dejavnostmi in s katerimi lahko lokalni organi zmanjšajo porabo energije ter začnejo v svojih stavbah in infrastrukturah uporabljati energijo iz obnovljivih virov,

| — | najboljše prakse okoljskega ravnanja, povezane z regulativno in načrtovalno vlogo občin, |
| --- | --- |

—

najboljše prakse okoljskega ravnanja, povezane z regulativno in načrtovalno vlogo občin,

| — | najboljše prakse okoljskega ravnanja v zvezi z vplivom občin na njihovo ozemlje, zgledom, ki ga lahko daje javni sektor, ter tem, kako lahko javni organi spodbudijo ukrepanje prebivalcev in organizacij. |
| --- | --- |

—

najboljše prakse okoljskega ravnanja v zvezi z vplivom občin na njihovo ozemlje, zgledom, ki ga lahko daje javni sektor, ter tem, kako lahko javni organi spodbudijo ukrepanje prebivalcev in organizacij.

Najboljše prakse okoljskega ravnanja na področju politike

3.2.1   Vzpostavitev evidence porabe energije in emisij na ozemlju občine

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se sistematično zbirajo podatki o porabi energije in emisijah na ozemlju občine; evidenca vključuje porabo energije in emisije na celotnem ozemlju v vseh sektorjih ter zajema industrijo, trgovino/storitve, kmetijstvo, gradbeništvo, stanovanja in promet, |
| --- | --- |

—

se sistematično zbirajo podatki o porabi energije in emisijah na ozemlju občine; evidenca vključuje porabo energije in emisije na celotnem ozemlju v vseh sektorjih ter zajema industrijo, trgovino/storitve, kmetijstvo, gradbeništvo, stanovanja in promet,

| — | se javno poroča o zbranih podatkih in se ti podatki uporabljajo za opredelitev ukrepov za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov na ozemlju (glej oddelek 3.2.2). |
| --- | --- |

—

se javno poroča o zbranih podatkih in se ti podatki uporabljajo za opredelitev ukrepov za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov na ozemlju (glej oddelek 3.2.2).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i26) | Skupne letne emisije ogljika na ozemlju občine: absolutno (v tonah ekvivalenta CO2) in na prebivalca (v tonah ekvivalenta CO2/prebivalca) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i26)

Skupne letne emisije ogljika na ozemlju občine: absolutno (v tonah ekvivalenta CO2) in na prebivalca (v tonah ekvivalenta CO2/prebivalca)

| (i27) | Letna poraba energije na ozemlju občine na prebivalca, izražena kot končna energija (v kWh/prebivalca) |
| --- | --- |

(i27)

Letna poraba energije na ozemlju občine na prebivalca, izražena kot končna energija (v kWh/prebivalca)

3.2.2   Priprava in izvajanje občinskega akcijskega načrta na področju energije in podnebja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se na podlagi evidence porabe energije in emisij pripravi akcijski načrt na področju energije in podnebja (glej oddelek 3.2.1). Akcijski načrt vključuje kratko- in dolgoročne cilje, ki temeljijo na znanosti in dokazih ter jih je mogoče doseči z izvajanjem številnih določenih ukrepov (npr. zmanjšanje porabe energije v zasebnih stavbah in podjetjih, zmanjšanje porabe energije v občinskih stavbah in lokalnih javnih službah, izboljšanje javnega prevoza).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i28) | Vzpostavljen občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja, vključno s cilji in ukrepi (d/n) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i28)

Vzpostavljen občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja, vključno s cilji in ukrepi (d/n)

| (i26) | Skupne letne emisije ogljika na ozemlju občine: absolutno (v tonah ekvivalenta CO2) in na prebivalca (v tonah ekvivalenta CO2/prebivalca) |
| --- | --- |

(i26)

Skupne letne emisije ogljika na ozemlju občine: absolutno (v tonah ekvivalenta CO2) in na prebivalca (v tonah ekvivalenta CO2/prebivalca)

| (i27) | Letna poraba energije na ozemlju občine na prebivalca, izražena kot končna energija (v kWh/prebivalca) |
| --- | --- |

(i27)

Letna poraba energije na ozemlju občine na prebivalca, izražena kot končna energija (v kWh/prebivalca)

| (b9) | Vzpostavljen je občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja, ki vključuje cilje in ukrepe ter temelji na evidenci porabe energije in emisij. |
| --- | --- |

(b9)

Vzpostavljen je občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja, ki vključuje cilje in ukrepe ter temelji na evidenci porabe energije in emisij.

3.2.3   Oblikovanje in izvajanje strategije za prilagajanje podnebnim spremembam na ozemlju občine

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se za ozemlje občine oblikuje celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam, ki omogoča zaščito grajenega in naravnega okolja pred škodljivimi učinki in vplivi podnebnih sprememb (npr. poplave, vročinski valovi, suše). Strategija za prilagajanje podnebnim spremembam lahko temelji na drugih lokalnih in regionalnih strategijah prilagajanja ter bi morala zagotavljati, da so te medsebojno povezane. Strategija mora biti usklajena z drugimi ustreznimi politikami in strategijami ter upoštevana v njih (npr. načrti upravljanja vodotokov).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe. Področje uporabe strategije prilagajanja bi bilo treba določiti glede na posebne okoliščine javne uprave. Ukrepi, ki jih vsebuje strategija, morajo biti usklajeni z napovedanimi učinki klimatskih sprememb na območju.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i29) | Vzpostavljena je celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam za ozemlje občine (d/n). |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i29)

Vzpostavljena je celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam za ozemlje občine (d/n).

| (i30) | Delež domov in podjetij, ki so zaščiteni zaradi strategije (v %) |
| --- | --- |

(i30)

Delež domov in podjetij, ki so zaščiteni zaradi strategije (v %)

| (b10) | Vzpostavljena je celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam za ozemlje občine. |
| --- | --- |

(b10)

Vzpostavljena je celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam za ozemlje občine.

Najboljše prakse okoljskega ravnanja, povezane z neposrednimi dejavnostmi

3.2.4   Izvajanje energijsko učinkovite ulične razsvetljave

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se:

| — | izvede pregled sistema ulične razsvetljave, |
| --- | --- |

—

izvede pregled sistema ulične razsvetljave,

| — | izboljšajo svetilke za preprečitev navzgor usmerjene in moteče osvetlitve ter povečanje koristne osvetlitve, |
| --- | --- |

—

izboljšajo svetilke za preprečitev navzgor usmerjene in moteče osvetlitve ter povečanje koristne osvetlitve,

| — | stopnje osvetlitve prilagodijo dejanskim potrebam (tj. izogibanje čezmerni osvetlitvi), |
| --- | --- |

—

stopnje osvetlitve prilagodijo dejanskim potrebam (tj. izogibanje čezmerni osvetlitvi),

| — | svetilke zamenjajo, pri čemer se izberejo visoko energijsko učinkovite tehnologije (npr. LED), ob upoštevanju trajnosti, indeksa barvne reprodukcije (13) in barvne temperature svetlobe (14), |
| --- | --- |

—

svetilke zamenjajo, pri čemer se izberejo visoko energijsko učinkovite tehnologije (npr. LED), ob upoštevanju trajnosti, indeksa barvne reprodukcije (13) in barvne temperature svetlobe (14),

| — | uvede nočna zatemnitev (tj. manjša osvetlitev pozno ponoči), |
| --- | --- |

—

uvede nočna zatemnitev (tj. manjša osvetlitev pozno ponoči),

| — | uvede inteligentna ulična razsvetljava (npr. uporaba senzorjev za začasno povečanje stopenj osvetlitve ob zaznavi prisotnosti ljudi). |
| --- | --- |

—

uvede inteligentna ulična razsvetljava (npr. uporaba senzorjev za začasno povečanje stopenj osvetlitve ob zaznavi prisotnosti ljudi).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, ki neposredno ali posredno (prek javnega ali zasebnega podjetja) upravljajo zagotavljanje ulične razsvetljave. Naložbe, potrebne za izvajanje navedenih ukrepov, so lahko, v določenih primerih, omejujoče in lahko vplivajo na izbiro posebnih ukrepov, ki jih je treba izvesti, vendar jih običajno odtehtajo prihranki energije, njihov rezultat pa je razumen čas povračila.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i31) | Letna poraba energije za ulično razsvetljavo na prebivalca (v kWh/prebivalca/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i31)

Letna poraba energije za ulično razsvetljavo na prebivalca (v kWh/prebivalca/leto)

| (i32) | Letna poraba energije za ulično razsvetljavo na kilometer razsvetljene ceste (v MWh/km/leto) |
| --- | --- |

(i32)

Letna poraba energije za ulično razsvetljavo na kilometer razsvetljene ceste (v MWh/km/leto)

| (b11) | Poraba energije za ulično razsvetljavo na kilometer je manjša od 6 MWh/km/leto. |
| --- | --- |

(b11)

Poraba energije za ulično razsvetljavo na kilometer je manjša od 6 MWh/km/leto.

3.2.5   Izboljšanje energijske učinkovitosti javnih stavb

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se poveča energijska učinkovitost javnih stavb in kar najbolj zmanjša njihova poraba energije. To se lahko doseže z izboljšanjem energijskih lastnosti in celovitosti ovoja stavbe (stene, streha in zasteklitev) ter s povečanjem zrakotesnosti, kot tudi z namestitvijo energijsko učinkovite opreme in energetskih sistemov.

Nove in obstoječe javne stavbe lahko dosežejo energijsko učinkovitost, ki presega minimalne standarde, določene z nacionalno gradbeno zakonodajo (15), in so zasnovane ali obnovljene kot skoraj nič-energijske stavbe pred obveznostjo EU (16).

Pri določanju ukrepov za izboljšanje energijske učinkovitosti stavb je treba upoštevati ne le energijsko učinkovitost, ki jo je treba doseči, ampak tudi skupne vplive na okolje v celotnem življenjskem ciklu stavb (17). Te je med drugim mogoče zmanjšati z izbiro trajnostnih gradbenih materialov z malo vsebovane primarne energije, zagotavljanjem enostavne prilagodljivosti v fazi načrtovanja za podpiranje prihodnje ponovne uporabe in enostavne obnove stavbe (npr. prilagodljivi tlorisi) ter možnostjo razstavljanja za ponovno uporabo in recikliranje gradbenih materialov in elementov.

Uporaba

Najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, če lahko namenijo potrebna finančna sredstva za izboljšanje energijske učinkovitosti javnih stavb. To najboljšo prakso okoljskega ravnanja je morda težje izvajati v najetih prostorih. Poleg tega na stopnjo energijske učinkovitosti, ki se lahko doseže v posameznem primeru, vplivajo značilnosti stavbe (npr. stara stavba).

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i1)

Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto)

| (i33) | Skupna letna poraba primarne energije na enoto tlorisne površine (v kWh/m2/leto) |
| --- | --- |

(i33)

Skupna letna poraba primarne energije na enoto tlorisne površine (v kWh/m2/leto)

| (b12) | Pri novogradnjah so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 60 kWh/m2/leto. |
| --- | --- |

(b12)

Pri novogradnjah so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 60 kWh/m2/leto.

| (b13) | Pri obstoječih stavbah, ki se obnavljajo, so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 100 kWh/m2/leto. |
| --- | --- |

(b13)

Pri obstoječih stavbah, ki se obnavljajo, so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 100 kWh/m2/leto.

3.2.6   Izboljšanje energijske učinkovitosti socialnih stanovanj

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se izboljša energijska učinkovitost socialnih stanovanj za obstoječe stavbe, ki se obnavljajo, in nove stavbe, kot je opisano za javne stavbe (glej oddelek 3.2.5). Za socialna stanovanja je najboljša praksa okoljskega ravnanja, da lokalni prebivalci sodelujejo v postopku načrtovanja obnove ali načrtovanja nove stavbe, da se upoštevajo njihove potrebe ter so vključeni pri koristih skoraj nič-energijskih stavb in pri načinih njihove uporabe.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, ki upravljajo socialna stanovanja. Obseg potrebnih naložb se lahko izkaže za pomembno oviro pri njenem izvajanju. Vendar ustrezne socialne koristi (izboljšano socialno varstvo, zmanjšanje energijske revščine) in finančne koristi (prihranki energije, če se stroški plačujejo centralno, ali večji delež najemnikov, ki plačujejo najemnino, če so odgovorni za svoje stroške energije) odtehtajo naložbe.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i1)

Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto)

| (i33) | Skupna letna poraba primarne energije na enoto tlorisne površine (v kWh/m2/leto) |
| --- | --- |

(i33)

Skupna letna poraba primarne energije na enoto tlorisne površine (v kWh/m2/leto)

| (b12) | Pri novogradnjah so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 60 kWh/m2/leto. |
| --- | --- |

(b12)

Pri novogradnjah so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 60 kWh/m2/leto.

| (b13) | Pri obstoječih stavbah, ki se obnavljajo, so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 100 kWh/m2/leto. |
| --- | --- |

(b13)

Pri obstoječih stavbah, ki se obnavljajo, so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 100 kWh/m2/leto.

3.2.7   Doseganje energijske učinkovitosti v javnih stavbah s pogodbami za zagotavljanje prihranka energije

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se izvajajo pogodbe za zagotavljanje prihranka energije za javne stavbe. Javna uprava imenuje podjetje za energijske storitve, ki opredeli ustrezne izboljšave energijske učinkovitosti za javne stavbe, jih razvije, uvede, jamči, da bo dosežena določena raven prihrankov energije, prevzame odgovornost za tveganje naložbe in, v številnih primerih, zagotovi sredstva za plačilo projektov. To javnim upravam omogoča, da izboljšajo energijsko učinkovitost v javnih stavbah brez potrebe po vnaprejšnjem plačilu stroškov naložbe.

Obstajata dve vrsti pogodb za zagotavljanje prihranka energije:

| — | pogodbe z delitvijo prihranka stroškov, pri katerih si podjetje za energijske storitve in javna uprava delita prihranke stroškov na podlagi predhodno določenega deleža za določeno število let, |
| --- | --- |

—

pogodbe z delitvijo prihranka stroškov, pri katerih si podjetje za energijske storitve in javna uprava delita prihranke stroškov na podlagi predhodno določenega deleža za določeno število let,

| — | pogodbe z delitvijo prihranka stroškov in zajamčeno kvoto, pri katerih podjetje za energijske storitve jamči določeno raven prihrankov energije za javno upravo, ki prejme nižji račun za energijo. Vendar so dejanski prihranki večji od zajamčenih in razlika gre v korist podjetja za energijske storitve. |
| --- | --- |

—

pogodbe z delitvijo prihranka stroškov in zajamčeno kvoto, pri katerih podjetje za energijske storitve jamči določeno raven prihrankov energije za javno upravo, ki prejme nižji račun za energijo. Vendar so dejanski prihranki večji od zajamčenih in razlika gre v korist podjetja za energijske storitve.

Uporaba

Vse javne uprave lahko uporabljajo pogodbeno zagotavljanje prihranka energije za uvedbo izboljšav energijske učinkovitosti v svojih stavbah, To je zlasti pomembno za javne uprave in/ali projekte, pri katerih bi bilo sicer težko izvesti potrebno naložbo zaradi pomanjkanja finančne zmogljivosti ali tehnične in upravljavske zmogljivosti, kar zadeva energijsko učinkovitost.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i34) | Delež skupne porabe energije v javni upravi, zajete v pogodbah za zagotavljanje prihranka energije (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i34)

Delež skupne porabe energije v javni upravi, zajete v pogodbah za zagotavljanje prihranka energije (v %)

3.2.8   Izboljšanje energijske učinkovitosti obstoječih javnih stavb s spremljanjem, upravljanjem z energijo in spodbujanjem spremembe vedenja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se usposablja ključno osebje, ki je neposredno odgovorno za upravljanje stavb in energije, na področju energijske učinkovitosti; usposabljanje vključuje teoretični in praktični del ter je podprto z ustreznimi priročniki in navodili, |
| --- | --- |

—

se usposablja ključno osebje, ki je neposredno odgovorno za upravljanje stavb in energije, na področju energijske učinkovitosti; usposabljanje vključuje teoretični in praktični del ter je podprto z ustreznimi priročniki in navodili,

| — | se celotno osebje vključi v ukrepe, ki vplivajo na porabo energije (npr. ugašanje luči, nastavitev ustrezne sobne temperature), z osredotočanjem zlasti na ugledne in vplivne člane osebja (npr. zagovorniki spremembe vedenja), |
| --- | --- |

—

se celotno osebje vključi v ukrepe, ki vplivajo na porabo energije (npr. ugašanje luči, nastavitev ustrezne sobne temperature), z osredotočanjem zlasti na ugledne in vplivne člane osebja (npr. zagovorniki spremembe vedenja),

| — | se načrtujejo in izvajajo kampanje za spremembo vedenja za spodbujanje energijske učinkovitosti v celotni javni upravi; se najprej opredeli ciljna skupina vsake kampanje, nato pa se lahko posebni ukrepi za energijsko učinkovitost ustrezno spodbujajo med ciljnim osebjem, |
| --- | --- |

—

se načrtujejo in izvajajo kampanje za spremembo vedenja za spodbujanje energijske učinkovitosti v celotni javni upravi; se najprej opredeli ciljna skupina vsake kampanje, nato pa se lahko posebni ukrepi za energijsko učinkovitost ustrezno spodbujajo med ciljnim osebjem,

| — | se sprejmejo energijske izkaznice in merjene energijske izkaznice, ki ocenjujejo energijsko učinkovitost stavbe, da so na ogled na vidnem mestu v stavbi ali da se uporabljajo kot orodje za vključevanje pri posebnih kampanjah ozaveščanja. |
| --- | --- |

—

se sprejmejo energijske izkaznice in merjene energijske izkaznice, ki ocenjujejo energijsko učinkovitost stavbe, da so na ogled na vidnem mestu v stavbi ali da se uporabljajo kot orodje za vključevanje pri posebnih kampanjah ozaveščanja.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i1)

Skupna letna poraba energije na enoto tlorisne površine, izražena kot končna energija (v kWh/m2/leto)

| (i35) | Delež vključenega osebja, ki je eno leto po začetku izvajanja kampanje ozaveščanja še vedno vključeno (v %) |
| --- | --- |

(i35)

Delež vključenega osebja, ki je eno leto po začetku izvajanja kampanje ozaveščanja še vedno vključeno (v %)

| (i36) | Število ur izvedenega okoljskega usposabljanja na zaposlenega za polni delovni čas (ekvivalent polnega delovnega časa) na leto (v urah/ekvivalent polnega delovnega časa/leto) |
| --- | --- |

(i36)

Število ur izvedenega okoljskega usposabljanja na zaposlenega za polni delovni čas (ekvivalent polnega delovnega časa) na leto (v urah/ekvivalent polnega delovnega časa/leto)

3.2.9   Vzpostavitev omrežij za daljinsko ogrevanje in/ali hlajenje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se vzpostavijo omrežja daljinskega ogrevanja in/ali hlajenja za zagotavljanje ogrevanja prostorov in tople vode ali hlajenja prostorov za javne stavbe in/ali gospodinjstva. Toplota in/ali hlad, ki se za omrežje proizvajata v centralnih enotah, se lahko pridobivata iz sistemov za soproizvodnjo toplote in električne energije ali trigeneracijskih naprav. Kadar je to mogoče, se lahko ustvarijo dodatne okoljske koristi, če ti sistemi delujejo na obnovljivo biomaso ali če se uporablja geotermalna energija ali odpadna toplota iz industrijskih obratov.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe. Zlasti je pomembna za novozgrajena območja in obsežnejše obnove javnih stavbnih kompleksov ali druge javne infrastrukture (npr. bazenov). Obstajajo določene omejitve za območja z majhno gostoto prebivalstva in za območja z velikim nihanjem potreb po ogrevanju in hlajenju.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i37) | Letne emisije CO2 iz sistema, ki zagotavlja ogrevanje in hlajenje, pred uvedbo daljinskega ogrevanja/hlajenja in po njej kot absolutna vrednost ali na enoto tlorisne površine ogrevanih ali hlajenih stavb (v tonah ekvivalenta CO2, kg ekvivalenta CO2/m2) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i37)

Letne emisije CO2 iz sistema, ki zagotavlja ogrevanje in hlajenje, pred uvedbo daljinskega ogrevanja/hlajenja in po njej kot absolutna vrednost ali na enoto tlorisne površine ogrevanih ali hlajenih stavb (v tonah ekvivalenta CO2, kg ekvivalenta CO2/m2)

3.2.10   Uporaba obnovljivih virov energije na kraju samem ter mini sistemov za soproizvodnjo toplote in električne energije v javnih stavbah in socialnih stanovanjih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se javne stavbe in socialna stanovanja opremijo z nizkoogljičnimi tehnologijami za zadovoljitev povpraševanja po energiji. To lahko vključuje sončne toplotne sisteme za proizvodnjo toplote, fotonapetostne panele na kraju samem za proizvodnjo električne energije ali, v primeru zadostnega povpraševanja po toploti, majhne (mini kogeneracijske) sisteme za soproizvodnjo toplote in električne energije za skupno proizvodnjo toplote in električne energije ob večjem skupnem izkoristku. Mini kogeneracijski sistemi lahko delujejo na plin ali pa zagotavljajo dodatne okoljske koristi, če delujejo na biomaso, kjer je na voljo lokalni vir trajnostne biomase.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave. Vendar je možnost izvajanja nekaterih rešitev lahko omejena z lokalno razpoložljivostjo obnovljivih virov energije in potrebno finančno naložbo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i38) | Proizvodnja energije iz obnovljivih virov na kraju samem na enoto talne površine (v kWh/m2/leto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i38)

Proizvodnja energije iz obnovljivih virov na kraju samem na enoto talne površine (v kWh/m2/leto)

| (i39) | Delež skupne porabe energije iz obnovljivih virov na kraju samem (v %) |
| --- | --- |

(i39)

Delež skupne porabe energije iz obnovljivih virov na kraju samem (v %)

| (i40) | Delež skupne porabe energije, ki ga zagotavlja nizkoogljična proizvodnja na kraju samem (v %) |
| --- | --- |

(i40)

Delež skupne porabe energije, ki ga zagotavlja nizkoogljična proizvodnja na kraju samem (v %)

| (i41) | Delež skupne porabe električne energije iz obnovljivih virov, proizvedene na kraju samem (v %) |
| --- | --- |

(i41)

Delež skupne porabe električne energije iz obnovljivih virov, proizvedene na kraju samem (v %)

| (i42) | Delež potreb po topli vodi, zadovoljenih s proizvodnjo obnovljive toplotne energije na kraju samem (v %) |
| --- | --- |

(i42)

Delež potreb po topli vodi, zadovoljenih s proizvodnjo obnovljive toplotne energije na kraju samem (v %)

| (b14) | 100 % električne energije, porabljene v javni stavbi, je zagotovljenih s proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov na kraju samem. |
| --- | --- |

(b14)

100 % električne energije, porabljene v javni stavbi, je zagotovljenih s proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov na kraju samem.

| (b15) | 100 % potreb po topli vodi v javni stavbi/socialnih stanovanjih je zadovoljenih s proizvodnjo toplotne energije iz obnovljivih virov na kraju samem. |
| --- | --- |

(b15)

100 % potreb po topli vodi v javni stavbi/socialnih stanovanjih je zadovoljenih s proizvodnjo toplotne energije iz obnovljivih virov na kraju samem.

Najboljše prakse okoljskega ravnanja, povezane z regulativno in načrtovalno vlogo občin

3.2.11   Določitev višjih standardov energijske učinkovitosti in zahtev glede energije iz obnovljivih virov pri načrtovanju rabe tal za novogradnje in stavbe, na katerih potekajo velika prenovitvena dela, z lokalnimi gradbenimi predpisi, urbanističnimi načrti in gradbenimi dovoljenji

Najboljša praksa okoljskega ravnanja pri sistemu lokalnega načrtovanja je, da se uvede določba, da se novogradnje in obnove na ozemlju izvajajo v skladu z zglednimi energijskimi standardi (tj. visoka energijska učinkovitost proizvodnje energije iz obnovljivih virov). Lokalna avtonomija večini občin omogoča, da presežejo energijske standarde in zahteve glede energije iz obnovljivih virov, določene v nacionalni zakonodaji, ter izvedejo pozitivne spremembe na lokalni ravni. Zahteve, uvedene v sistemu lokalnega načrtovanja, se lahko redno posodabljajo v skladu z razvojem gradbeništva in novimi nacionalnimi cilji.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je tudi, da se pri urbanističnem načrtovanju in gradbenih dovoljenjih upošteva energijska učinkovitost ter vključijo obnovljivi viri, da se od organizacij in prebivalcev zahteva, naj sprejmejo trajnostne energijske rešitve in/ali se jih spodbuja k temu.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za določanje lokalnih gradbenih predpisov in/ali zagotavljanje gradbenih dovoljenj. Vendar lahko nacionalna zakonodaja določa omejitve glede tega, kaj lahko zahtevajo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i43) | Uvedba predpisov, ki določajo višje standarde energijske učinkovitosti in zahteve glede energije iz obnovljivih virov (d/n) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i43)

Uvedba predpisov, ki določajo višje standarde energijske učinkovitosti in zahteve glede energije iz obnovljivih virov (d/n)

| (i44) | Raven energijske učinkovitosti, ki jo zahtevajo lokalni gradbeni predpisi (v kWh/m2/leto) |
| --- | --- |

(i44)

Raven energijske učinkovitosti, ki jo zahtevajo lokalni gradbeni predpisi (v kWh/m2/leto)

| (i45) | Sistematično upoštevanje energijske učinkovitosti in vključevanje obnovljivih virov v obravnavo gradbenih dovoljenj (d/n) |
| --- | --- |

(i45)

Sistematično upoštevanje energijske učinkovitosti in vključevanje obnovljivih virov v obravnavo gradbenih dovoljenj (d/n)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z vplivom občin na njihovem ozemlju

3.2.12   Zgledna vloga javnega sektorja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se pokaže ambicioznost s preseganjem obstoječih nacionalnih ali mednarodnih ciljev za lastno porabo energije lokalnih organov in za porabo energije na njihovem ozemlju s trdno zavezo najvišjih občinskih organov in vključitvijo drugih ustreznih zainteresiranih strani, |
| --- | --- |

—

se pokaže ambicioznost s preseganjem obstoječih nacionalnih ali mednarodnih ciljev za lastno porabo energije lokalnih organov in za porabo energije na njihovem ozemlju s trdno zavezo najvišjih občinskih organov in vključitvijo drugih ustreznih zainteresiranih strani,

| — | se vodi z zgledom: občina lahko izvaja zgledne ukrepe in doseže zgledne ravni energijske učinkovitosti, da dokaže, da je to mogoče, in da lokalni trg spodbudi k trajnostnim energetskim rešitvam; občina lahko izvaja tudi vodilne projekte, da dokaže zavezanost javnih organov trajnosti, |
| --- | --- |

—

se vodi z zgledom: občina lahko izvaja zgledne ukrepe in doseže zgledne ravni energijske učinkovitosti, da dokaže, da je to mogoče, in da lokalni trg spodbudi k trajnostnim energetskim rešitvam; občina lahko izvaja tudi vodilne projekte, da dokaže zavezanost javnih organov trajnosti,

| — | učinkovito obvešča splošna javnost: javna uprava mora pokazati, da uresničuje cilj, in tako druge zainteresirane strani spodbuditi, da ji sledijo, |
| --- | --- |

—

učinkovito obvešča splošna javnost: javna uprava mora pokazati, da uresničuje cilj, in tako druge zainteresirane strani spodbuditi, da ji sledijo,

| — | se podpira oblikovanje sistemov spodbud: oblikovanje lokalnih programov za financiranje dejavnosti prebivalcev za zmanjšanje njihovega vpliva na okolje, |
| --- | --- |

—

se podpira oblikovanje sistemov spodbud: oblikovanje lokalnih programov za financiranje dejavnosti prebivalcev za zmanjšanje njihovega vpliva na okolje,

| — | zagotavljanje pomoči za premagovanje institucionalnih ovir za sprejetje trajnostnih energetskih rešitev. |
| --- | --- |

—

zagotavljanje pomoči za premagovanje institucionalnih ovir za sprejetje trajnostnih energetskih rešitev.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne javne uprave.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i46) | Izvedba vodilnih in predstavitvenih projektov (d/n) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i46)

Izvedba vodilnih in predstavitvenih projektov (d/n)

| (i47) | Doseganje zastavljene ravni energijske učinkovitosti v vseh stavbah in pri vseh dejavnostih javne uprave (d/n) |
| --- | --- |

(i47)

Doseganje zastavljene ravni energijske učinkovitosti v vseh stavbah in pri vseh dejavnostih javne uprave (d/n)

—

3.2.13   Informacijske in svetovalne storitve v zvezi z energijsko učinkovitostjo in energijo iz obnovljivih virov za državljane in podjetja ter vzpostavitev javno-zasebnih partnerstev

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se:

| — | sklenejo strateška partnerstva za vključitev širše skupnosti v razvoj in izvajanje shem zmanjševanja emisij ogljika, |
| --- | --- |

—

sklenejo strateška partnerstva za vključitev širše skupnosti v razvoj in izvajanje shem zmanjševanja emisij ogljika,

| — | vzpostavijo informacijske in svetovalne službe za pomoč prebivalcem in podjetjem pri zmanjševanju porabe energije, |
| --- | --- |

—

vzpostavijo informacijske in svetovalne službe za pomoč prebivalcem in podjetjem pri zmanjševanju porabe energije,

| — | pripravijo javno-zasebni projekti, povezani z energijo, in da se sodeluje v njih: javne uprave lahko sodelujejo z zasebnimi organizacijami, ki imajo strokovno znanje na področju projektov, povezanih z energijsko učinkovitostjo in energijo iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

pripravijo javno-zasebni projekti, povezani z energijo, in da se sodeluje v njih: javne uprave lahko sodelujejo z zasebnimi organizacijami, ki imajo strokovno znanje na področju projektov, povezanih z energijsko učinkovitostjo in energijo iz obnovljivih virov,

| — | podpirajo pilotni projekti v zvezi z nizkimi emisijami ogljika: pilotni projekti lahko prispevajo k zagotavljanju rešitev za energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov na trgu, organizacije in državljani pa imajo možnost, da jih ponovijo na svojem ozemlju. |
| --- | --- |

—

podpirajo pilotni projekti v zvezi z nizkimi emisijami ogljika: pilotni projekti lahko prispevajo k zagotavljanju rešitev za energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov na trgu, organizacije in državljani pa imajo možnost, da jih ponovijo na svojem ozemlju.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za spodbujanje energijske učinkovitosti in/ali uporabe energije iz obnovljivih virov pri prebivalcih in podjetjih.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i48) | Javna uprava zagotavlja informacijske in svetovalne storitve na področju energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov (d/n) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i48)

Javna uprava zagotavlja informacijske in svetovalne storitve na področju energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov (d/n)

| (i49) | Javna uprava podpira pilotne projekte v zvezi z nizkimi emisijami ogljika, npr. z javno-zasebnimi partnerstvi (d/n) |
| --- | --- |

(i49)

Javna uprava podpira pilotne projekte v zvezi z nizkimi emisijami ogljika, npr. z javno-zasebnimi partnerstvi (d/n)

3.2.14   Termografski pregledi grajenega okolja na ozemlju občine

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uporablja termografija za zbiranje podatkov v različnem obsegu in da se zagotavljajo vizualne informacije o toplotnem sevanju za razumevanje, kje je treba rešitve za energijsko učinkovitost izvajati kot prednostno nalogo ter vključiti prebivalce in lokalne organizacije v dejavnosti na področju energijske učinkovitosti stavb. Termografski pregled velikega območja se lahko izvede z letalsko termografijo.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za lokalne organe. Termografski pregled je treba izvesti pod posebnimi pogoji, kar zadeva podnebje (tj. temperatura, veter), obdobje leta (tj. zima) in čas dneva (tj. zgodaj zjutraj).

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i50) | Delež pozidane površine ozemlja občine, ki ga zajema termografski pregled (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i50)

Delež pozidane površine ozemlja občine, ki ga zajema termografski pregled (v %)

| (i51) | Možni prihranki energije, določeni na podlagi analize termografskega pregleda (v kWh/leto, EUR/leto) |
| --- | --- |

(i51)

Možni prihranki energije, določeni na podlagi analize termografskega pregleda (v kWh/leto, EUR/leto)

| (b16) | Najnovejši (< 5 let) termografski podatki z visoko ločljivostjo (< 50 cm) so na voljo za 100 % pozidane površine na območju občine. |
| --- | --- |

(b16)

Najnovejši (< 5 let) termografski podatki z visoko ločljivostjo (< 50 cm) so na voljo za 100 % pozidane površine na območju občine.

3.3   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za mobilnost

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za mobilnost in/ali javni prevoz na svojem ozemlju.

3.3.1   Sprejetje načrta za trajnostno mobilnost v mestih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se sprejme načrt za trajnostno mobilnost v mestih za zagotovitev celovitega pristopa k vsem načinom prevoza, ob upoštevanju načrtovanja za okolico. Cilj načrta za trajnostno mobilnost v mestih je izboljšati varnost in zaščito, zmanjšati onesnaženost zraka in obremenitev s hrupom, zmanjšati emisije in porabo energije, izboljšati učinkovitost in stroškovno učinkovitost prevoza ter povečati privlačnost in kakovost mestnega okolja in urbanističnega načrtovanja. V naslednjih oddelkih (3.3.2 do 3.3.9) so opisani ukrepi, ki se lahko vključijo v načrt za trajnostno mobilnost v mestih.

Uporaba

Najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za mobilnost in/ali javni prevoz. Lokalni in spremljevalni dejavniki lahko vplivajo na posebne ukrepe, ki se lahko vključijo v načrt za trajnostno mobilnost v mestih, in njihovo uporabo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i52) | Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i52)

Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš)

| (i53) | Dostopnost javnega prevoza (delež prebivalcev, ki živijo največ 300 metrov od postaje javnega mestnega prevoza z minimalno pogostostjo prevozov 15–20 minut) (v %) |
| --- | --- |

(i53)

Dostopnost javnega prevoza (delež prebivalcev, ki živijo največ 300 metrov od postaje javnega mestnega prevoza z minimalno pogostostjo prevozov 15–20 minut) (v %)

3.3.2   Spodbujanje kolesarjenja in pešačenja s kolesarsko infrastrukturo, programi souporabe koles in promocijo pešačenja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se:

| — | sprejmejo ukrepi in strategije politike za spodbujanje kolesarjenja in pešačenja; kolesarjenje in pešačenje morata biti v dokumentih politike in načrtovanja ter strateških načrtih mesta priznani kot ločena načina prevoza, s posebnimi ukrepi za vsakega od njiju, |
| --- | --- |

—

sprejmejo ukrepi in strategije politike za spodbujanje kolesarjenja in pešačenja; kolesarjenje in pešačenje morata biti v dokumentih politike in načrtovanja ter strateških načrtih mesta priznani kot ločena načina prevoza, s posebnimi ukrepi za vsakega od njiju,

| — | vzpostavi učinkovita infrastruktura; potrebni sta infrastrukturi za pešačenje in kolesarjenje, da bi pešačenje in kolesarjenje postali varni, hitri in privlačni, |
| --- | --- |

—

vzpostavi učinkovita infrastruktura; potrebni sta infrastrukturi za pešačenje in kolesarjenje, da bi pešačenje in kolesarjenje postali varni, hitri in privlačni,

| — | uporabljajo metodološka orodja za sistematično zbiranje podatkov o pešačenju in kolesarjenju; spremljanje razvoja pešačenja in kolesarjenja ter ocenjevanje učinka izvedenih ukrepov lahko podpirata nadaljnje odločanje in možnosti za spodbujanje trajnostnega prometa, |
| --- | --- |

—

uporabljajo metodološka orodja za sistematično zbiranje podatkov o pešačenju in kolesarjenju; spremljanje razvoja pešačenja in kolesarjenja ter ocenjevanje učinka izvedenih ukrepov lahko podpirata nadaljnje odločanje in možnosti za spodbujanje trajnostnega prometa,

| — | razvijejo učinkovita in ciljno usmerjena komunikacijska orodja za promocijo pešačenja in kolesarjenja med prebivalci in dnevnimi migranti. |
| --- | --- |

—

razvijejo učinkovita in ciljno usmerjena komunikacijska orodja za promocijo pešačenja in kolesarjenja med prebivalci in dnevnimi migranti.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za mobilnost. Vendar lahko nekateri lokalni in spremljevalni dejavniki (npr. topografija) omejujejo uporabo posameznih ukrepov za podpiranje ter promocijo pešačenja in kolesarjenja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i52) | Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i52)

Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš)

| (i54) | Dolžina infrastrukture za kolesarjenje (kolesarski pasovi in kolesarske steze) skupno (v km) in glede na dolžino celotnega cestnega omrežja za vozila (v km kolesarskih pasov/km cest) |
| --- | --- |

(i54)

Dolžina infrastrukture za kolesarjenje (kolesarski pasovi in kolesarske steze) skupno (v km) in glede na dolžino celotnega cestnega omrežja za vozila (v km kolesarskih pasov/km cest)

| (i55) | Posebna politika ali poseben načrt za naložbe v infrastrukturo za pešačenje/kolesarjenje in merljivi cilji za povečanje pešačenja/kolesarjenja, ki so politično sprejeti, na ravni mesta (d/n) |
| --- | --- |

(i55)

Posebna politika ali poseben načrt za naložbe v infrastrukturo za pešačenje/kolesarjenje in merljivi cilji za povečanje pešačenja/kolesarjenja, ki so politično sprejeti, na ravni mesta (d/n)

| (b17) | V mestu obstaja razdelitev načinov prevoza, pri kateri kolesarjenje predstavlja 20 % ali več, ALI pa je mesto v zadnjih petih letih povečalo delež kolesarjenja pri razdelitvi načinov prevoza za najmanj 50 %. |
| --- | --- |

(b17)

V mestu obstaja razdelitev načinov prevoza, pri kateri kolesarjenje predstavlja 20 % ali več, ALI pa je mesto v zadnjih petih letih povečalo delež kolesarjenja pri razdelitvi načinov prevoza za najmanj 50 %.

| (b18) | Najmanj 10 % naložb mesta v prometno infrastrukturo in vzdrževanje je namenjenih infrastrukturi za kolesarjenje. |
| --- | --- |

(b18)

Najmanj 10 % naložb mesta v prometno infrastrukturo in vzdrževanje je namenjenih infrastrukturi za kolesarjenje.

3.3.3   Izvajanje obsežnega programa souporabe avtomobilov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se podpira in spodbuja oblikovanje obsežnega programa souporabe avtomobilov na ozemlju občine. Služb za souporabo avtomobilov običajno ne upravlja mesto, v katerem delujejo; vendar lahko občina vzpostavi podporno infrastrukturo ter oblikuje ustrezno politiko in zakonodajo za vključitev souporabe avtomobilov v strukturo mesta in v javni prevoz. Javna uprava lahko tudi postane poslovna stranka lokalne službe za souporabo avtomobilov, ozavešča javnost, promovira službo in oblikuje standarde, ki jih morajo izpolnjevati ponudniki storitve souporabe avtomobilov, da lahko uporabljajo podporno infrastrukturo mesta (npr. prednostne pasove, območja z majhno gostoto prometa). Mesta se lahko tudi odločijo, da bodo subvencionirala izvajalca storitve souporabe avtomobilov za povečanje ali pospešitev rasti.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja je zlasti pomembna za lokalne organe z mestnim območjem z več kot 200 000 prebivalci. Lokalni organi območij z manjšim številom prebivalcev se lahko srečujejo z omejitvami pri uporabi najboljše prakse okoljskega ravnanja zaradi omejenega števila strank v programu souporabe avtomobilov, višjih stroškov, manj razvitega javnega prometnega omrežja itd.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i56) | Število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov na 10 000 prebivalcev (število/10 000 prebivalcev) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i56)

Število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov na 10 000 prebivalcev (število/10 000 prebivalcev)

| (i57) | Število registriranih uporabnikov na vozilo za souporabo (število uporabnikov/število vozil) |
| --- | --- |

(i57)

Število registriranih uporabnikov na vozilo za souporabo (število uporabnikov/število vozil)

| (i58) | Število prebivalcev na avtomobil, ki je na voljo za souporabo (število prebivalcev/število vozil) |
| --- | --- |

(i58)

Število prebivalcev na avtomobil, ki je na voljo za souporabo (število prebivalcev/število vozil)

| (i59) | Pot, ki jo letno prevozijo uporabniki storitve souporabe avtomobilov (v km/uporabnika/leto) |
| --- | --- |

(i59)

Pot, ki jo letno prevozijo uporabniki storitve souporabe avtomobilov (v km/uporabnika/leto)

| (i60) | Število avtomobilov v zasebni lasti, nadomeščenih z vsakim vozilom v voznem parku ponudnika storitve souporabe avtomobilov (število nadomeščenih avtomobilov v zasebni lasti/število vozil za souporabo) |
| --- | --- |

(i60)

Število avtomobilov v zasebni lasti, nadomeščenih z vsakim vozilom v voznem parku ponudnika storitve souporabe avtomobilov (število nadomeščenih avtomobilov v zasebni lasti/število vozil za souporabo)

| (b19) | Z vsakim vozilom v voznem parku ponudnika storitve souporabe avtomobilov je bilo nadomeščenih najmanj osem avtomobilov v zasebni lasti. |
| --- | --- |

(b19)

Z vsakim vozilom v voznem parku ponudnika storitve souporabe avtomobilov je bilo nadomeščenih najmanj osem avtomobilov v zasebni lasti.

| (b20) | Na voljo je najmanj en avtomobil za souporabo na 2 500 prebivalcev. |
| --- | --- |

(b20)

Na voljo je najmanj en avtomobil za souporabo na 2 500 prebivalcev.

3.3.4   Izdajanje enotnih vozovnic za javni prevoz

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvede izdajanje enotnih vozovnic v obliki pametnega sistema, ki omogoča prepoznavanje in zaračunavanje potovanj, pri katerih se uporablja več načinov prevoza. Če javna uprava deluje kot prevoznik v javnem prometu (npr. prek hčerinske družbe v lasti mesta), lahko sama izdaja enotne vozovnice. V primerih, ko občina izvajanje storitev javnega prevoza odda zasebnim družbam, se lahko v javnem razpisu zahtevajo rešitve za enotne vozovnice.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za javni prevoz. Vendar je pod določeno kritično maso uporabnikov in letnih transakcij povrnitev začetnih naložb lahko otežena v smislu časa in sredstev, potrebnih za izvajanje pametnega sistema za izdajo enotnih vozovnic.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i61) | Delež potovanj, plačanih z enotno vozovnico (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i61)

Delež potovanj, plačanih z enotno vozovnico (v %)

| (i62) | Število uporabnikov javnega prevoza, ki bi v odsotnosti sistema za izdajo enotnih vozovnic uporabljali zasebni motorizirani prevoz (normalizirano s skupnim številom prebivalstva na prispevnem območju) |
| --- | --- |

(i62)

Število uporabnikov javnega prevoza, ki bi v odsotnosti sistema za izdajo enotnih vozovnic uporabljali zasebni motorizirani prevoz (normalizirano s skupnim številom prebivalstva na prispevnem območju)

| (b21) | Najmanj 75 % potovanj je plačanih z enotno vozovnico. |
| --- | --- |

(b21)

Najmanj 75 % potovanj je plačanih z enotno vozovnico.

3.3.5   Povečanje uporabe električnih vozil na mestnih območjih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se kupijo električna vozila (tj. električni avtomobili, mopedi in kolesa) za lastni vozni park javne uprave. Mogoče je vzpostaviti tudi programe, ki podpirajo nakup električnih vozil s strani prebivalcev, pri čemer bi se zanje dodelil določen del proračuna ali bi se sklenili sporazumi z lokalnimi bankami za nižje obrestne mere. Poleg tega lahko javna uprava podpira uporabo električnih vozil s tem, da dovoljuje njihovo vožnjo na območjih z omejenim prometom ali na prednostnih pasovih, ustvarja ali povečuje število javnih polnilnih postaj, zmanjšuje obdavčitev električnih vozil, uvaja ali podpira programe souporabe električnih avtomobilov ter med prebivalci promovira podporne ukrepe za električna vozila.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe in je zlasti pomembna v mestih (z velikim deležem kratkih voznih razdalj) in na območjih, ki imajo težave z zastoji v prometu in onesnaženostjo zraka.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i63) | Delež električnih vozil (na tip, npr. električni avtomobili, električna kolesa) na cesti v primerjavi s skupnim številom vozil (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i63)

Delež električnih vozil (na tip, npr. električni avtomobili, električna kolesa) na cesti v primerjavi s skupnim številom vozil (v %)

| (i64) | Delež javnih električnih vozil (na tip, npr. električni avtomobili, električna kolesa) v celotnem javnem voznem parku (v %) |
| --- | --- |

(i64)

Delež javnih električnih vozil (na tip, npr. električni avtomobili, električna kolesa) v celotnem javnem voznem parku (v %)

| (i65) | Število javnih polnilnih postaj na prebivalca (število/prebivalca) |
| --- | --- |

(i65)

Število javnih polnilnih postaj na prebivalca (število/prebivalca)

3.3.6   Spodbujanje intermodalnosti potnikov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se spodbuja razvoj ustreznih, varnih, hitrih in nemotenih povezav med trajnostnimi načini prevoza. Intermodalni prevozni sistemi povezujejo infrastrukturo in storitve za javni prevoz (avtobusi, tramvaji/lahke železnice in primestne železnice), pešačenje, kolesarjenje ter souporabo koles in avtomobilov. Javne uprave lahko spodbujajo intermodalnost potnikov s sodelovanjem z različnimi prevozniki v javnem prometu ter podjetji, ki ponujajo storitev souporabe koles in avtomobilov.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne organe, zlasti pa je pomembna za mesta s kompleksnimi prometnimi omrežji in obsežnim ozemljem.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i52) | Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i52)

Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš)

| (i66) | Povprečno število parkirnih mest za kolesa na postajah javnega prevoza na povprečen dnevni potniški promet (število parkirnih mest za kolesa/število potnikov) |
| --- | --- |

(i66)

Povprečno število parkirnih mest za kolesa na postajah javnega prevoza na povprečen dnevni potniški promet (število parkirnih mest za kolesa/število potnikov)

| (i67) | Delež uporabnikov javnega prevoza, ki združujejo javni prevoz s pešačenjem/kolesarjenjem, med uporabniki javnega prevoza, katerih kraj prebivališča je razumno oddaljen (800 m za pešačenje in 3 km za kolesarjenje) od postaj javnega prevoza z visoko frekvenco prevozov (vsaj dvakrat na uro ob jutranjih in večernih prometnih konicah) (v %) |
| --- | --- |

(i67)

Delež uporabnikov javnega prevoza, ki združujejo javni prevoz s pešačenjem/kolesarjenjem, med uporabniki javnega prevoza, katerih kraj prebivališča je razumno oddaljen (800 m za pešačenje in 3 km za kolesarjenje) od postaj javnega prevoza z visoko frekvenco prevozov (vsaj dvakrat na uro ob jutranjih in večernih prometnih konicah) (v %)

| (i68) | Programska oprema za načrtovanje intermodalnih potovanj, ki je na voljo prebivalcem, vključuje dele potovanja, ki jih je mogoče prepešačiti in prekolesariti (d/n) |
| --- | --- |

(i68)

Programska oprema za načrtovanje intermodalnih potovanj, ki je na voljo prebivalcem, vključuje dele potovanja, ki jih je mogoče prepešačiti in prekolesariti (d/n)

| (b22) | Delež trajnostnih načinov prevoza, ki se uporabljajo v mestu (npr. pešačenje, kolesarjenje, avtobus, tramvaj, vlak), je 60-odstoten ali večji. |
| --- | --- |

(b22)

Delež trajnostnih načinov prevoza, ki se uporabljajo v mestu (npr. pešačenje, kolesarjenje, avtobus, tramvaj, vlak), je 60-odstoten ali večji.

3.3.7   Uvedba pristojbine za zastoje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvede pristojbina za zastoje na mestnih območjih z gostim prometom. Pristojbina za zastoje ima z ekonomskega vidika zaviralni učinek (plačilo) glede uporabe cest z gostim prometom ob najbolj obremenjenih urah dneva. Da bi bila pristojbina za zastoje uspešna, jo je treba uvesti v okviru svežnja ukrepov na področju prometa (glej prejšnje najboljše prakse okoljskega ravnanja v oddelku 3.3), ki zagotavljajo ustrezno alternativo uporabi avtomobila.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za lokalne organe na mestnih območjih z gostim prometom in veliko onesnaženostjo zraka.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i52) | Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i52)

Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš)

| (i69) | Delež znižanja koncentracije onesnaževal zraka (trdni delci – PM10, amoniak in dušikov oksid) na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje (v %) |
| --- | --- |

(i69)

Delež znižanja koncentracije onesnaževal zraka (trdni delci – PM10, amoniak in dušikov oksid) na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje (v %)

| (i70) | Delež zmanjšanja dostopa z vozili, ki niso oproščena pristojbine za zastoje, do območja zaračunavanja pristojbine v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine (v %) |
| --- | --- |

(i70)

Delež zmanjšanja dostopa z vozili, ki niso oproščena pristojbine za zastoje, do območja zaračunavanja pristojbine v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine (v %)

| (i71) | Delež večje povprečne hitrosti in točnosti vozil javnega prevoza na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine (v %) |
| --- | --- |

(i71)

Delež večje povprečne hitrosti in točnosti vozil javnega prevoza na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine (v %)

| (b23) | Koncentracije onesnaževal zraka (PM10, amoniak in dušikov oksid) je na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje (v povprečju) nižja za 10 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine. |
| --- | --- |

(b23)

Koncentracije onesnaževal zraka (PM10, amoniak in dušikov oksid) je na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje (v povprečju) nižja za 10 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine.

| (b24) | Dostop z vozili, ki niso oproščena plačila pristojbine za zastoje, do območja zaračunavanja pristojbine se je zmanjšal za 20 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine. |
| --- | --- |

(b24)

Dostop z vozili, ki niso oproščena plačila pristojbine za zastoje, do območja zaračunavanja pristojbine se je zmanjšal za 20 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine.

| (b25) | Hitrost in točnost storitev javnega prevoza sta se v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje povečali za 5 %. |
| --- | --- |

(b25)

Hitrost in točnost storitev javnega prevoza sta se v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje povečali za 5 %.

3.3.8   Omejitev števila parkirnih mest v mestih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se omeji število brezplačnih parkirnih mest na ulicah in da se odpravijo zahteve glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) pri novih gradbenih projektih. Poleg tega se lahko sprejme tudi uradna politika za postopno odpravo morebitnih prejšnjih zahtev glede parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) iz obstoječih gradbenih projektov. Omejitev števila mest za brezplačno parkiranje na ulicah odvrača od uporabe avtomobilov v zasebni lasti. Ti ukrepi so najbolj učinkoviti, če jih spremljajo ukrepi za povečanje razpoložljivosti in zanesljivosti ustreznih alternativ uporabi avtomobila, kot so javni prevoz, kolesarjenje in pešačenje.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe in je zlasti pomembna za mesta z gostim prometom in veliko onesnaženostjo zraka ali premajhno uporabo javnega prevoza.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i52) | Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i52)

Modalni delež potovanj (v % potovanj, opravljenih z avtomobilom, motorjem, javnim prevozom, kolesom in peš)

| (i72) | Delež razpoložljivih parkirnih mest med delovnim časom (v %) |
| --- | --- |

(i72)

Delež razpoložljivih parkirnih mest med delovnim časom (v %)

| (i73) | Obstoj zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove gradbene projekte (d/n) |
| --- | --- |

(i73)

Obstoj zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove gradbene projekte (d/n)

| (b26) | Mesta za parkiranje na ulicah so med 90 odstotki delovnega časa 80- do 90-odstotno zasedena. |
| --- | --- |

(b26)

Mesta za parkiranje na ulicah so med 90 odstotki delovnega časa 80- do 90-odstotno zasedena.

| (b27) | Mesto nima zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove projekte, njegova uradna politika pa je postopna odprava morebitnih prejšnjih zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest iz obstoječih projektov. |
| --- | --- |

(b27)

Mesto nima zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove projekte, njegova uradna politika pa je postopna odprava morebitnih prejšnjih zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest iz obstoječih projektov.

3.3.9   Uvedba logističnih storitvenih centrov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se vključijo ustrezne zainteresirane strani in da se podpira uvedba logističnih storitvenih centrov na ozemlju občine. Logistični storitveni center je lahko razmeroma blizu geografskega območja, na katerem zagotavlja storitve, da se na zadevnem območju omogoči izvajanje združenih dobav.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za mobilnost, in je zlasti pomembna za mesta, ki prejemajo veliko količino dobav blaga in/ali se spopadajo z gostim prometom in veliko onesnaženostjo zraka.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i74) | Emisije CO2 iz dostavnih vozil v določenem obdobju (npr. letno, mesečno) na območju, ki ga oskrbuje logistični storitveni center (v kg ekvivalenta CO2/leto ali kg ekvivalenta CO2/mesec) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i74)

Emisije CO2 iz dostavnih vozil v določenem obdobju (npr. letno, mesečno) na območju, ki ga oskrbuje logistični storitveni center (v kg ekvivalenta CO2/leto ali kg ekvivalenta CO2/mesec)

| (i75) | Število dostavnih voženj na dan na storitvenem območju (število/dan) |
| --- | --- |

(i75)

Število dostavnih voženj na dan na storitvenem območju (število/dan)

| (b28) | Emisije CO2 iz dostavnih vozil na storitvenem območju so se zmanjšale za 40 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra. |
| --- | --- |

(b28)

Emisije CO2 iz dostavnih vozil na storitvenem območju so se zmanjšale za 40 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra.

| (b29) | Število dostavnih voženj na dan na storitvenem območju se je zmanjšalo za 75 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra. |
| --- | --- |

(b29)

Število dostavnih voženj na dan na storitvenem območju se je zmanjšalo za 75 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra.

3.4   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za rabo tal

Ta oddelek je namenjen lokalnim organom, pristojnim za načrtovanje rabe tal.

3.4.1   Omejevanje širjenja mestnih območij na zelene površine in kmetijska zemljišča

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se omeji in nadzoruje širjenje mestnih območij z regulativnimi ukrepi (npr. prostorsko načrtovanje rabe tal, omejevanje specifične rabe tal), gospodarskimi posegi (npr. trgovanje z gradbenimi dovoljenji) ter institucionalnimi spremembami in upravljanjem (npr. posebne agencije za oživitev mestnih območij). Primeri ukrepov za omejevanje širjenja mestnih območij so spodbujanje gradnje na degradiranih območjih, zmanjševanje zaprtega prostora med stavbami, obnavljanje nerabljenih stavb in spodbujanje navpične gradnje.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za načrtovanje rabe tal.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i76) | Delež umetnih neprepustnih površin (tj. vse vrste neprepustne pozidane površine: stavbe, ceste, vsi deli brez rastlinja ali vode) na ozemlju občine (v km2 umetne neprepustne površine/km2 skupne površine) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i76)

Delež umetnih neprepustnih površin (tj. vse vrste neprepustne pozidane površine: stavbe, ceste, vsi deli brez rastlinja ali vode) na ozemlju občine (v km2 umetne neprepustne površine/km2 skupne površine)

| (i77) | Delež nove pozidane površine v določenem časovnem obdobju (npr. eno, pet, deset let) glede na skupno pozidano površino na ozemlju občine na začetku obravnavanega obdobja (v %) |
| --- | --- |

(i77)

Delež nove pozidane površine v določenem časovnem obdobju (npr. eno, pet, deset let) glede na skupno pozidano površino na ozemlju občine na začetku obravnavanega obdobja (v %)

3.4.2   Zmanjševanje učinka toplotnega otoka v mestih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se blaži učinek toplotnega otoka v mestih z izvajanjem kombinacije ukrepov, kot so zelene površine, zelene strehe, uporaba odsevnih materialov, povečanje učinkovitosti izolacije cevi za toplo vodo in preprečevanje izgube odpadne toplote z njeno ponovno uporabo.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za načrtovanje rabe tal na velikih mestnih območjih. Učinek toplotnega otoka v mestih manj prizadene majhne občine.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnik okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i78) | Izvajanje ukrepov za blažitev učinka toplotnega otoka v mestih, kot so zelene površine, zelene strehe ali uporaba odsevnih materialov (d/n) |

Kazalnik okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i78)

Izvajanje ukrepov za blažitev učinka toplotnega otoka v mestih, kot so zelene površine, zelene strehe ali uporaba odsevnih materialov (d/n)

3.4.3   Zahtevanje odvajanja padavinske vode s tesnjenih tal z majhnim vplivom

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se pri gradnji novogradenj (vključno z obsežnimi preoblikovanji obstoječih pozidanih površin) zahteva sprejetje ukrepov za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom, da bi preprečili in nadzorovali poplavljanje, erozijo in onesnaževanje tal ter onesnaževanje podzemne vode. Ukrepi za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom po vzoru trajnostnih sistemov za odvajanje padavinske vode veljajo za najboljšo prakso, saj ti sistemi upoštevajo izjemna načela, ki:

| — | so usmerjena v izboljšanje kakovosti odvajanja padavinske vode, zmanjšujejo površinske odtoke, prispevajo k biotski raznovrstnosti in povečujejo javno uporabnost, |
| --- | --- |

—

so usmerjena v izboljšanje kakovosti odvajanja padavinske vode, zmanjšujejo površinske odtoke, prispevajo k biotski raznovrstnosti in povečujejo javno uporabnost,

| — | poskušajo pred ureditvijo čim bolj natančno posnemati naravno odvajanje padavinske vode, |
| --- | --- |

—

poskušajo pred ureditvijo čim bolj natančno posnemati naravno odvajanje padavinske vode,

| — | imajo celovito hierarhijo za upravljanje preprečevanja in nadzora virov ter nadzora lokacije. |
| --- | --- |

—

imajo celovito hierarhijo za upravljanje preprečevanja in nadzora virov ter nadzora lokacije.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za načrtovanje rabe tal. Posebni ukrepi za izboljšanje odvajanja padavinske vode so specifični za posamezne lokacije.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnik okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i79) | Obstoj zahtev za ukrepe za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom za gradnjo novogradenj in obsežna preoblikovanja (d/n) |

Kazalnik okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i79)

Obstoj zahtev za ukrepe za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom za gradnjo novogradenj in obsežna preoblikovanja (d/n)

3.5   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za zelene mestne površine

Ta oddelek se osredotoča na javne uprave, pristojne za upravljanje zelenih mestnih površin.

3.5.1   Priprava in izvajanje strategije in akcijskega načrta za lokalno biotsko raznovrstnost

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvedeta strategija in akcijski načrt za lokalno biotsko raznovrstnost, katerih cilje je mogoče opredeliti v okviru dialoga s strokovnjaki, zainteresiranimi stranmi in prebivalci. Akcijski načrt mora zajemati ukrepe, ki jih je treba izvesti, časovne okvire, razpoložljivi proračun, mejnike, partnerstva za izvajanje in odgovornosti. Rezultate akcijskega načrta je mogoče spodbujati in širiti med prebivalci in zainteresiranimi stranmi, da bi jih ozavestili.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za upravljanje zelenih mestnih površin.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i80) | Delež in število domorodnih vrst (za različne kategorije vrst, npr. ptice, metulje) na mestnem območju (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i80)

Delež in število domorodnih vrst (za različne kategorije vrst, npr. ptice, metulje) na mestnem območju (v %)

| (i81) | Delež naravnih in polnaravnih območij na mestnem območju glede na skupno mestno območje (v %) |
| --- | --- |

(i81)

Delež naravnih in polnaravnih območij na mestnem območju glede na skupno mestno območje (v %)

| (i82) | Zelena površina na prebivalca (v m2/prebivalca) – razlikovanje med mestnimi, polmestnimi in podeželskimi območji |
| --- | --- |

(i82)

Zelena površina na prebivalca (v m2/prebivalca) – razlikovanje med mestnimi, polmestnimi in podeželskimi območji

3.5.2   Ustvarjanje modro-zelenih omrežij

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se oblikuje modro-zeleno omrežje (18), poustvari vodni cikel, usmerjen v naravo, in prispeva k uporabnosti mesta z združevanjem upravljanja voda in zelene infrastrukture. Modro-zelena omrežja lahko združujejo in varujejo hidrološke in ekološke vrednosti mestne pokrajine ter zagotavljajo prožne in prilagodljive ukrepe za obravnavanje poplav.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnik okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i83) | Delež zelenih in modrih mestnih površin na mestnem območju glede na skupno površino mestnega območja (v %) |

Kazalnik okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i83)

Delež zelenih in modrih mestnih površin na mestnem območju glede na skupno površino mestnega območja (v %)

3.5.3   Spodbujanje uporabe zelenih streh

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se razvijejo ustrezne sheme politike, ki podpirajo gradnjo zelenih streh pri novih in obstoječih stavbah, tako javnih kot zasebnih. Zelene strehe lahko zajemajo tudi sisteme energije iz obnovljivih virov, kot so fotonapetostni paneli (več informacij o proizvodnji energije iz obnovljivih virov v javnih stavbah in socialnih stanovanjih je na voljo v oddelku 3.2.10). Sheme politike, ki podpirajo uporabo zelenih streh, lahko vključujejo gospodarske spodbude, manj birokracije in posebno tehnično podporo za vključitev zelenih streh v gradnjo ali obnovo stavb.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za načrtovanje rabe tal.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i84) | Delež površine, prekrite z zelenimi strehami, glede na skupno površino mestnega območja (v m2
  zelene strehe/m2
  mestnega območja) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i84)

Delež površine, prekrite z zelenimi strehami, glede na skupno površino mestnega območja (v m2
  zelene strehe/m2
  mestnega območja)

| (i85) | Delež ali število stavb z zelenimi strehami na zadevnem mestnem območju (v %) |
| --- | --- |

(i85)

Delež ali število stavb z zelenimi strehami na zadevnem mestnem območju (v %)

3.5.4   Dajanje nove okoljske vrednosti opuščenim zelenim površinam in obrobnim območjem

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se obnovijo opuščene zelene površine in obrobna območja na ozemlju občine, da bi odstranili onesnaževala iz tal in vode, izboljšali habitat za prostoživeče živali, zmanjšali učinek toplotnega otoka v mestih, ščitili pred erozijo tal in poplavami ter zagotovili rekreacijske zelene površine za lokalne prebivalce.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za načrtovanje rabe tal.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnik okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i86) | Sprejetje načrta za obnovo opuščenih zelenih površin in obrobnih območij na mestnem območju ter okoljsko ravnanje z njimi (d/n) |

Kazalnik okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i86)

Sprejetje načrta za obnovo opuščenih zelenih površin in obrobnih območij na mestnem območju ter okoljsko ravnanje z njimi (d/n)

3.6   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za kakovost lokalnega zunanjega zraka

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za upravljanje kakovosti zraka.

3.6.1   Izboljšanje kakovosti lokalnega zunanjega zraka

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je obstoj strukturiranega načrta za izboljšanje kakovosti zraka z redno posodabljanimi ter vnaprej določenimi kratkoročnimi in dolgoročnimi cilji, ki presegajo ciljne in mejne vrednosti iz Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta (19) (direktiva o kakovosti zraka). Načrt mora zajemati vse vidike, tj. prevoz (uporaba avtomobilov, omejitve hitrosti, javni prevoz itd.), industrijske obrate, proizvodnjo energije, vrsto ogrevalnih sistemov v stavbah, energijsko učinkovitost stavb in načrtovanje rabe tal, pripraviti pa ga je treba v sodelovanju z zadevnimi sektorskimi organi in zainteresiranimi stranmi. Poleg tega je mogoče učinkovitost načrta, kadar je to ustrezno, izboljšati tako, da se pripravi ob usklajevanju z javnimi organi na višji ravni in sosednjimi občinami. Načrt za izboljšanje kakovosti zraka lahko vključuje tudi širjenje informacij o vplivih in pomenu kakovosti zraka med prebivalci, npr. s spodbujanjem uporabe možnosti trajnostnega prometa.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za upravljanje kakovosti zraka na svojem ozemlju, pri čemer se osredotoča na specifična lokalna vprašanja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merilo odličnosti |
| --- | --- |
| (i87) | Letna povprečna koncentracija delcev PM10 (v μg/m3) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merilo odličnosti

(i87)

Letna povprečna koncentracija delcev PM10 (v μg/m3)

| (i88) | Letno število dni, ko dnevna povprečna koncentracija delcev PM10 presega vrednost 50 μg/m3 (v dnevih/leto) |
| --- | --- |

(i88)

Letno število dni, ko dnevna povprečna koncentracija delcev PM10 presega vrednost 50 μg/m3 (v dnevih/leto)

| (i89) | Letna povprečna koncentracija delcev PM2,5 (v μg/m3) |
| --- | --- |

(i89)

Letna povprečna koncentracija delcev PM2,5 (v μg/m3)

| (i90) | Letno število dni, ko dnevna povprečna koncentracija delcev PM2,5 presega vrednost 25 μg/m3 (v dnevih/leto) |
| --- | --- |

(i90)

Letno število dni, ko dnevna povprečna koncentracija delcev PM2,5 presega vrednost 25 μg/m3 (v dnevih/leto)

| (i91) | Letno število dni, ko koncentracija ozona (O3) presega vrednost 120 μg/m3 najvišje dnevne osemurne srednje vrednosti (v dnevih/leto) |
| --- | --- |

(i91)

Letno število dni, ko koncentracija ozona (O3) presega vrednost 120 μg/m3 najvišje dnevne osemurne srednje vrednosti (v dnevih/leto)

| (i92) | Letna povprečna koncentracija dušikovega dioksida (NO2) (v μg/m3) |
| --- | --- |

(i92)

Letna povprečna koncentracija dušikovega dioksida (NO2) (v μg/m3)

| (i93) | Letno število dni, ko urna koncentracija NO2 presega vrednost 200 μg/m3 (v dnevih/leto) |
| --- | --- |

(i93)

Letno število dni, ko urna koncentracija NO2 presega vrednost 200 μg/m3 (v dnevih/leto)

| (b30) | Za vse kazalnike, opredeljene v tej najboljši praksi okoljskega ravnanja, rezultati dosegajo ravni, določene v smernicah za kakovost zraka, ki jih je pripravila Svetovna zdravstvena organizacija. |
| --- | --- |

(b30)

Za vse kazalnike, opredeljene v tej najboljši praksi okoljskega ravnanja, rezultati dosegajo ravni, določene v smernicah za kakovost zraka, ki jih je pripravila Svetovna zdravstvena organizacija.

3.7   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za obremenitev s hrupom

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za odpravljanje obremenitve s hrupom.

3.7.1   Spremljanje, popisovanje in zmanjševanje obremenitve s hrupom

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se popisuje hrup na ozemlju občine ter se javnost obvešča o učinkih obremenitve s hrupom in rezultatih popisa z učinkovito komunikacijsko kampanjo. Lokalni organi morajo na podlagi rezultatov popisa obremenitve s hrupom pripraviti akcijske načrte za hrup, da bi zmanjšali lokalne ravni hrupa in ohranili kakovost okoljskega hrupa na območjih, kjer je ustrezna.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za odpravljanje obremenitve s hrupom.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i94) | Delež izmerjenih ravni hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti, glede na skupno število meritev (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i94)

Delež izmerjenih ravni hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti, glede na skupno število meritev (v %)

| (i95) | Prebivalci, izpostavljeni ravnem hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti, glede na skupno število prebivalcev (v %) |
| --- | --- |

(i95)

Prebivalci, izpostavljeni ravnem hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti, glede na skupno število prebivalcev (v %)

| (i96) | Prebivalci, izpostavljeni nočnim ravnem hrupa, ki vplivajo na zdravje glede na mejne vrednosti Svetovne zdravstvene organizacije, glede na skupno število prebivalcev (v %) |
| --- | --- |

(i96)

Prebivalci, izpostavljeni nočnim ravnem hrupa, ki vplivajo na zdravje glede na mejne vrednosti Svetovne zdravstvene organizacije, glede na skupno število prebivalcev (v %)

3.8   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za ravnanje z odpadki

Ta oddelek se osredotoča na javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadki.

3.8.1   Upoštevanje sektorskega referenčnega dokumenta EMAS za sektor ravnanja z odpadki

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se proučijo najboljše prakse okoljskega ravnanja, opredeljene in predstavljene v sektorskem referenčnem dokumentu EMAS za sektor ravnanja z odpadki (20), in da se poroča o kazalnikih iz navedenega dokumenta.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadki.

3.9   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za oskrbo z vodo

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za oskrbo s pitno vodo na svojem ozemlju.

3.9.1   Uporaba polnega merjenja porabe vode na ravni gospodinjstev/končnih uporabnikov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se namestijo vodomeri za vsako stanovanjsko enoto in vse druge posamezne končne uporabnike (industrijski obrat, poslovna stavba, javna stavba itd.), da bi vsi računi za vodo temeljili na dejanski porabi vode. Zlasti z uvedbo pametnih merilnikov je mogoče daljinsko in pravočasno spremljati porabo vode in na primer analizirati vzorce porabe različnih strank ali opredeliti pomanjkljivosti vodovodnih omrežij. Obračunavanje na podlagi dejanske porabe vode in omogočanje zgodnjega odkrivanja nenormalne porabe vode (npr. zaradi iztekanja) lahko zagotovita visoke prihranke vode.

Uporaba

Tehnika se uporablja za vsa obstoječa vodovodna omrežja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i97) | Stopnja uporabe merjenja porabe vode (v % potrošnikov, v % porabe vode, ki jo zajema merjenje) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i97)

Stopnja uporabe merjenja porabe vode (v % potrošnikov, v % porabe vode, ki jo zajema merjenje)

| (i98) | Delež pametnih vodomerov glede na skupno število merilnikov v uporabi (v %) |
| --- | --- |

(i98)

Delež pametnih vodomerov glede na skupno število merilnikov v uporabi (v %)

| (i99) | Zmanjšanje porabe vode pri končnih uporabnikih po namestitvi vodomerov in/ali pametnih vodomerov (v l/uporabnika) |
| --- | --- |

(i99)

Zmanjšanje porabe vode pri končnih uporabnikih po namestitvi vodomerov in/ali pametnih vodomerov (v l/uporabnika)

| (b31) | Stopnja uporabe vodomerov na ravni gospodinjstev ali končnih uporabnikov je 99 % ali več. |
| --- | --- |

(b31)

Stopnja uporabe vodomerov na ravni gospodinjstev ali končnih uporabnikov je 99 % ali več.

| (b32) | Na območjih, na katerih primanjkuje vode (21) (vsaj del leta), se na ravni gospodinjstev/končnih uporabnikov uporabljajo pametni vodomeri. |
| --- | --- |

(b32)

Na območjih, na katerih primanjkuje vode (21) (vsaj del leta), se na ravni gospodinjstev/končnih uporabnikov uporabljajo pametni vodomeri.

| (b33) | Vse nove stavbe so opremljene z vodomeri (na območjih, na katerih primanjkuje vode, s pametnimi vodomeri). |
| --- | --- |

(b33)

Vse nove stavbe so opremljene z vodomeri (na območjih, na katerih primanjkuje vode, s pametnimi vodomeri).

3.9.2   Zmanjšanje iztekanja vode iz vodovodnega sistema

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se izvede podrobna vodna bilanca vodovodnega sistema in uravnava vodni tlak, pri čemer se je treba izogibati visokim ravnem, |
| --- | --- |

—

se izvede podrobna vodna bilanca vodovodnega sistema in uravnava vodni tlak, pri čemer se je treba izogibati visokim ravnem,

| — | se vodovodno omrežje analizira in razdeli na ustrezna merilna okrožja, da bi zaznali iztekanje vode z ročnimi ali samodejnimi akustičnimi detektorji iztekanja vode, |
| --- | --- |

—

se vodovodno omrežje analizira in razdeli na ustrezna merilna okrožja, da bi zaznali iztekanje vode z ročnimi ali samodejnimi akustičnimi detektorji iztekanja vode,

| — | se hitro in ustrezno odziva na odkrite napake in iztekanja v omrežju, |
| --- | --- |

—

se hitro in ustrezno odziva na odkrite napake in iztekanja v omrežju,

| — | se vzpostavi zbirka podatkov, v kateri so navedeni in georeferencirani vsi tehnični obrati, starost cevi, vrste cevi, hidravlični podatki, pretekli posegi itd. |
| --- | --- |

—

se vzpostavi zbirka podatkov, v kateri so navedeni in georeferencirani vsi tehnični obrati, starost cevi, vrste cevi, hidravlični podatki, pretekli posegi itd.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za nova in obstoječa vodovodna omrežja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merilo odličnosti |
| --- | --- |
| (i100) | Delež izgube vode glede na vhodno količino sistema (v %) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merilo odličnosti

(i100)

Delež izgube vode glede na vhodno količino sistema (v %)

| (i101) | Infrastrukturni indeks vodnih izgub: izračunan kot celotne letne izgube/neizogibne letne izgube (22) |
| --- | --- |

(i101)

Infrastrukturni indeks vodnih izgub: izračunan kot celotne letne izgube/neizogibne letne izgube (22)

| (b34) | Infrastrukturni indeks vodnih izgub je nižji od 1,5 . |
| --- | --- |

(b34)

Infrastrukturni indeks vodnih izgub je nižji od 1,5 .

3.10   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za ravnanje z odpadno vodo

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za ravnanje z odpadno vodo in odvajanje padavinske vode v mestih.

3.10.1   Energijsko učinkovito čiščenje odpadne vode ob doseganju popolnih nitrifikacijskih pogojev

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da:

| — | se ima zmogljivost za čiščenje vsaj dvakratnega toka odpadne vode ob suhem vremenu (v primeru dežja ali tajanja snega), |
| --- | --- |

—

se ima zmogljivost za čiščenje vsaj dvakratnega toka odpadne vode ob suhem vremenu (v primeru dežja ali tajanja snega),

| — | se odpadna voda čisti v nitrifikacijskih pogojih (razmerje med hrano in mikroorganizmi < 0,15 kg BPK5/kg MLSS (23) na dan) ter se izvajata denitrifikacija in odstranitev fosforja, |
| --- | --- |

—

se odpadna voda čisti v nitrifikacijskih pogojih (razmerje med hrano in mikroorganizmi < 0,15 kg BPK5/kg MLSS (23) na dan) ter se izvajata denitrifikacija in odstranitev fosforja,

| — | se odstranijo suspendirane trdne snovi s peščeno filtracijo (ali s potopljenimi membranami) v primeru občutljivih sprejemnih vodnih teles, |
| --- | --- |

—

se odstranijo suspendirane trdne snovi s peščeno filtracijo (ali s potopljenimi membranami) v primeru občutljivih sprejemnih vodnih teles,

| — | se izvede drugo terciarno čiščenje za zmanjšanje mikroonesnaževal (glej oddelek 3.10.2), |
| --- | --- |

—

se izvede drugo terciarno čiščenje za zmanjšanje mikroonesnaževal (glej oddelek 3.10.2),

| — | se neprekinjeno spremljajo organske spojine (skupni organski ogljik), amoniak, nitrat in fosfor v primeru zmogljivosti naprave več kot 100 000 populacijskih ekvivalentov (PE) (24) ali dnevnega dotoka obremenitve z BPK5 več kot 6 000 kg, |
| --- | --- |

—

se neprekinjeno spremljajo organske spojine (skupni organski ogljik), amoniak, nitrat in fosfor v primeru zmogljivosti naprave več kot 100 000 populacijskih ekvivalentov (PE) (24) ali dnevnega dotoka obremenitve z BPK5 več kot 6 000 kg,

| — | se stabilizirata primarno in odvečno blato v anaerobnih gniliščih (glej oddelek 3.10.3), |
| --- | --- |

—

se stabilizirata primarno in odvečno blato v anaerobnih gniliščih (glej oddelek 3.10.3),

| — | se posuši anaerobno stabilizirano blato in se pošlje v sežiganje (glej oddelek 3.10.4), |
| --- | --- |

—

se posuši anaerobno stabilizirano blato in se pošlje v sežiganje (glej oddelek 3.10.4),

| — | se uvedejo energijsko učinkovite tehnologije, kot so energijsko učinkoviti sistemi za prezračevanje z drobnimi mehurčki v biološki fazi ter energijsko učinkovite črpalke in zamaški z navojem. |
| --- | --- |

—

se uvedejo energijsko učinkovite tehnologije, kot so energijsko učinkoviti sistemi za prezračevanje z drobnimi mehurčki v biološki fazi ter energijsko učinkovite črpalke in zamaški z navojem.

Uporaba

Ta tehnika se uporablja za javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo, in sicer v novih in obstoječih čistilnih napravah za odpadno vodo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merili odličnosti |
| --- | --- |
| (i102) | Koncentracije v izpuščenih končnih odplakah ali učinkovitosti odstranjevanja KPK, BPK5, amoniaka, skupnega dušika in skupnega fosforja (v mg/l, v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merili odličnosti

(i102)

Koncentracije v izpuščenih končnih odplakah ali učinkovitosti odstranjevanja KPK, BPK5, amoniaka, skupnega dušika in skupnega fosforja (v mg/l, v %)

| (i103) | Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na maso odstranjenega BPK5 (v kWh/kg odstranjenega BPK5) |
| --- | --- |

(i103)

Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na maso odstranjenega BPK5 (v kWh/kg odstranjenega BPK5)

| (i104) | Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na očiščeno prostornino (v kWh/m3 očiščene odpadne vode) |
| --- | --- |

(i104)

Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na očiščeno prostornino (v kWh/m3 očiščene odpadne vode)

| (i105) | Letna poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na populacijski ekvivalent (v kWh/populacijski ekvivalent/leto) |
| --- | --- |

(i105)

Letna poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo na populacijski ekvivalent (v kWh/populacijski ekvivalent/leto)

| (b35) | Dosežene učinkovitosti odstranjevanja so: najmanj 98 % za BPK5, najmanj 90 % za KPK, najmanj 90 % za amoniak, najmanj 80 % za skupne organske dušikove spojine in najmanj 90 % za skupni fosfor. |
| --- | --- |

(b35)

Dosežene učinkovitosti odstranjevanja so: najmanj 98 % za BPK5, najmanj 90 % za KPK, najmanj 90 % za amoniak, najmanj 80 % za skupne organske dušikove spojine in najmanj 90 % za skupni fosfor.

| (b36) | Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo je:






  — | nižja od 18 kWh/populacijski ekvivalent/leto za velike občinske čistilne naprave za odpadno vodo (večje od 10 000 populacijskih ekvivalentov), |
| --- | --- | --- |

(b36)

Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo je:

—

nižja od 18 kWh/populacijski ekvivalent/leto za velike občinske čistilne naprave za odpadno vodo (večje od 10 000 populacijskih ekvivalentov),

| — | nižja od 25 kWh/populacijski ekvivalent/leto za majhne občinske čistilne naprave za odpadno vodo (manjše od 10 000 populacijskih ekvivalentov). |
| --- | --- |

—

nižja od 25 kWh/populacijski ekvivalent/leto za majhne občinske čistilne naprave za odpadno vodo (manjše od 10 000 populacijskih ekvivalentov).

3.10.2   Zmanjšanje emisij odpadne vode s posebnim upoštevanjem mikroonesnaževal

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v veliki meri odstranijo mikroonesnaževala z izvajanjem terciarnega čiščenja, kot je adsorpcija na aktivno oglje v prahu ali oksidacija z oksidanti brez klora (zlasti ozon).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo, in sicer v novih in obstoječih občinskih čistilnih napravah za odpadno vodo; vendar bi bile lahko pri obstoječih napravah prisotne prostorske omejitve, ki jih je mogoče premagati s prilagojeno zasnovo opreme.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merili odličnosti |
| --- | --- |
| (i106) | Učinkovitost odstranjevanja mikroonesnaževal v fazi adsorpcije ali ozonacije za KPK ali DOC (25) (v %) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merili odličnosti

(i106)

Učinkovitost odstranjevanja mikroonesnaževal v fazi adsorpcije ali ozonacije za KPK ali DOC (25) (v %)

| (i107) | Delež letnega toka odpadne vode, pri katerem se izvede terciarno čiščenje za odstranjevanje mikroonesnaževal (v %) |
| --- | --- |

(i107)

Delež letnega toka odpadne vode, pri katerem se izvede terciarno čiščenje za odstranjevanje mikroonesnaževal (v %)

| (b37) | Povprečna učinkovitost odstranjevanja mikroonesnaževal je višja od 80 %. |
| --- | --- |

(b37)

Povprečna učinkovitost odstranjevanja mikroonesnaževal je višja od 80 %.

| (b38) | Mikroonesnaževala se odstranijo iz vsaj 90 % letnega toka odpadne vode. |
| --- | --- |

(b38)

Mikroonesnaževala se odstranijo iz vsaj 90 % letnega toka odpadne vode.

3.10.3   Anaerobna razgradnja blata in optimalna energijska predelava

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se stabilizirata primarno in odvečno blato v anaerobnih gniliščih ter se nastali bioplin z učinkovitimi črpalkami in zamaški z navojem uporabi za učinkovito proizvodnjo električne energije na kraju samem in sušenje blata.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo, v velikih novih in obstoječih čistilnih napravah za odpadno vodo z zmogljivostjo več kot 100 000 populacijskih ekvivalentov ali dnevnega dotoka obremenitve z BPK5 več kot 6 000 kg.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merilo odličnosti |
| --- | --- |
| (i108) | Delež potreb čistilne naprave za odpadno vodo po električni energiji in toploti, ki jih zadovoljujeta lastna proizvedena električna energija in toplota iz bioplina na letni ravni (v %) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merilo odličnosti

(i108)

Delež potreb čistilne naprave za odpadno vodo po električni energiji in toploti, ki jih zadovoljujeta lastna proizvedena električna energija in toplota iz bioplina na letni ravni (v %)

| (i109) | Električni izkoristek bioplinskega agregata (v %) |
| --- | --- |

(i109)

Električni izkoristek bioplinskega agregata (v %)

| (i110) | Specifična proizvodnja bioplina (Nl (26)/kg vhodne organske suhe snovi) |
| --- | --- |

(i110)

Specifična proizvodnja bioplina (Nl (26)/kg vhodne organske suhe snovi)

| (b39) | Lastna proizvedena električna energija in toplota iz bioplina pokrivata 100 % porabe energije za občinske čistilne naprave za odpadno vodo, večje od 100 000 populacijskih ekvivalentov, ki ne izvajajo toplotnega sušenja blata na kraju samem, in 50 % v primeru naprav, ki izvajajo toplotno sušenje blata na kraju samem. |
| --- | --- |

(b39)

Lastna proizvedena električna energija in toplota iz bioplina pokrivata 100 % porabe energije za občinske čistilne naprave za odpadno vodo, večje od 100 000 populacijskih ekvivalentov, ki ne izvajajo toplotnega sušenja blata na kraju samem, in 50 % v primeru naprav, ki izvajajo toplotno sušenje blata na kraju samem.

3.10.4   Sušenje in sežiganje blata

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se učinkovito mehansko odvaja anaerobno stabilizirano blato, npr. s komornimi filtrskimi stiskalnicami, in se nato popolnoma oksidira v napravi za ločen sežig blata (kot je podrobno opisano v referenčnih dokumentih o najboljših razpoložljivih tehnikah (27) v skladu z direktivo o industrijskih emisijah (28)). Fosfor v pepelu ostankov po sežiganju je mogoče predelati.

Uporaba

Tehnika se uporablja za javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo, in sicer v novih in obstoječih čistilnih napravah za odpadno vodo. Pri majhnih napravah se lahko mehansko izsušeno blato pošlje v ločeno centralno napravo za ločen sežig blata, namesto da bi ga sežgali na kraju samem.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i111) | Delež nastalega blata v čistilni napravi za odpadno vodo, ki je sežgano v napravi za ločen sežig blata (v %) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i111)

Delež nastalega blata v čistilni napravi za odpadno vodo, ki je sežgano v napravi za ločen sežig blata (v %)

| (i112) | Delež predelanega fosforja v pepelu po sežiganju v čistilni napravi za odpadno vodo (v %) |
| --- | --- |

(i112)

Delež predelanega fosforja v pepelu po sežiganju v čistilni napravi za odpadno vodo (v %)

—

3.10.5   Spodbujanje uporabe predelane vode iz odplak, nastalih med čiščenjem odpadne vode

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se spodbuja uporaba predelane vode iz odplak, nastalih med čiščenjem odpadne vode. Uporablja se lahko npr. za:

| — | namakanje, vključno z nekmetijskim namakanjem, npr. parkov, |
| --- | --- |

—

namakanje, vključno z nekmetijskim namakanjem, npr. parkov,

| — | mestno uporabo nepitne vode, kot npr. za čiščenje cest, izdelovanje snega za bližnja smučarska središča, splakovanje stranišč v javnih stavbah, javne vodomete, |
| --- | --- |

—

mestno uporabo nepitne vode, kot npr. za čiščenje cest, izdelovanje snega za bližnja smučarska središča, splakovanje stranišč v javnih stavbah, javne vodomete,

| — | industrijsko uporabo, npr. za hlajenje, |
| --- | --- |

—

industrijsko uporabo, npr. za hlajenje,

| — | bogatenje podzemne vode. |
| --- | --- |

—

bogatenje podzemne vode.

Lokalne javne uprave lahko zagotovijo možnost uporabe predelane vode za nekatere vrste posebne uporabe z namestitvijo čistilnih naprav za odpadno vodo z ustreznimi terciarnimi in razkuževalnimi čistilnimi sistemi, če je potrebno. Med tem morajo sodelovati z zadevnimi zainteresiranimi stranmi (npr. lokalnimi kmeti, kmetijskimi zadrugami), ki bi se lahko zanimali za uporabo predelane vode.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, pristojne za čiščenje odpadne vode. Vendar je ponovna uporaba vode še posebno pomembna na območjih, na katerih primanjkuje vode, saj lahko zmanjša vpliv na vodne vire, kadar so dodatne naložbe in operativni stroški ekonomsko izvedljivi.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i113) | Količina predelane vode, nastale s čiščenjem odpadne vode v določenem obdobju (v m3/leto, m3/uro) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i113)

Količina predelane vode, nastale s čiščenjem odpadne vode v določenem obdobju (v m3/leto, m3/uro)

| (i114) | Delež predelane vode glede na skupno predelano odpadno vodo (v %) |
| --- | --- |

(i114)

Delež predelane vode glede na skupno predelano odpadno vodo (v %)

3.10.6   Zadrževanje in čiščenje prelivov iz kombiniranih kanalizacijskih sistemov in padavinske vode iz ločenih kanalizacijskih sistemov

Pri kombiniranih kanalizacijskih sistemih (29) je najboljša praksa okoljskega ravnanja, da se pri čiščenju preliva iz rezervoarjev za zadrževanje uporabljajo zasloni z drobnim razmikom med rešetkami (4–6 mm), pri usedalnikih pa, odvisno od kakovosti prejete vode, filtri za zadrževanje prsti ali drugih tehnik s podobno učinkovitostjo odstranjevanja suspendiranih trdnih snovi, KPK, težkih kovin in organskih onesnaževal.

V primeru ločenih kanalizacijskih sistemov je najboljša praksa okoljskega ravnanja, da se padavinska voda čisti glede na raven njene onesnaženosti, pri čemer se neposredno odvede le padavinska voda, ki ni ali je le malo onesnažena.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za ravnanje z odpadno vodo in odvajanje padavinske vode v mestih.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i115) | Za kombinirane kanalizacijske sisteme: delež onesnaževal (skupne suspendirane trdne snovi, KPK in težke kovine), odvedenih v vodna telesa po čiščenju odpadne vode, glede na skupne emisije (iz očiščene odpadne vode in preplavljanja padavinske vode) (v %) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i115)

Za kombinirane kanalizacijske sisteme: delež onesnaževal (skupne suspendirane trdne snovi, KPK in težke kovine), odvedenih v vodna telesa po čiščenju odpadne vode, glede na skupne emisije (iz očiščene odpadne vode in preplavljanja padavinske vode) (v %)

| (i116) | Za ločene kanalizacijske sisteme: delež onesnaženih nepropustnih površin, katerih padavinska voda se ustrezno očisti (v %) |
| --- | --- |

(i116)

Za ločene kanalizacijske sisteme: delež onesnaženih nepropustnih površin, katerih padavinska voda se ustrezno očisti (v %)

3.10.7   Trajnostni mestni sistem za odvajanje padavinske vode

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se zmanjša tok padavinske vode, ki vstopa v kombinirane in ločene kanalizacijske sisteme, z izboljšanjem ponikanja vode v tla (npr. z zmanjšanjem tesnjenja tal). S tem se omogoča omejevanje prelivanja na primere zelo močnega deževja in zagotavljanje, da so vsi izpusti mestnega površinskega odtoka dobro upravljani, da bi preprečili zadevne emisije onesnaževal v sprejemno vodno telo. Lokalni organi lahko spodbujajo trajnostno odvajanje padavinske vode v mestih z vključitvijo ustreznih določb na podlagi celostnega pristopa na ravni povodij v lokalne politike za rabo tal (glej tudi oddelek 3.4.3).

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse lokalne organe, pristojne za odvajanje padavinske vode v mestih in načrtovanje rabe tal. Ukrepe za trajnostno odvajanje padavinske vode v mestih je mogoče izvesti v novih in obstoječih projektih. Vendar so lahko na obstoječih pozidanih površinah prisotne nekatere omejitve (npr. pomanjkanje razpoložljivega prostora za lokalno ponikanje).

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i76) | Delež umetnih površin (tj. vse vrste neprepustne pozidane površine: stavbe, ceste, vsi deli brez rastlinja ali vode) na ozemlju občine (v km2 umetne površine/km2 skupne površine) |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i76)

Delež umetnih površin (tj. vse vrste neprepustne pozidane površine: stavbe, ceste, vsi deli brez rastlinja ali vode) na ozemlju občine (v km2 umetne površine/km2 skupne površine)

| (i117) | Letni delež ocenjene količine padavinske vode, ki se lokalno zadrži in ponika v tla, glede na skupno ocenjeno količino padavinske vode, ki pade na mestno območje občine (v %) |
| --- | --- |

(i117)

Letni delež ocenjene količine padavinske vode, ki se lokalno zadrži in ponika v tla, glede na skupno ocenjeno količino padavinske vode, ki pade na mestno območje občine (v %)

3.11   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za zelena javna naročila

Ta oddelek je namenjen vsem javnim upravam.

3.11.1   Sistematična vključitev okoljskih meril v vsa javna naročila

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uvedejo okoljska merila za naročanje proizvodov (blaga, storitev in del) ter se v merilih za ponudbe kot najugodnejši element obravnava strošek življenjskega cikla proizvoda ali storitve in ne le začetna naložba za nakup.

Okoljska merila je mogoče vključiti v tehnične specifikacije, merila za izbor, merila za ocenjevanje in določila o izvajanju naročila za katero koli ponudbo, pri kateri se pričakuje morebiten pomemben vpliv na okolje.

Javne uprave, ki potrebujejo navodila za oblikovanje okoljskih meril:

| — | lahko vključijo celovita merila EU za zelena javna naročila (30), kadar so na voljo za posamezni proizvod, v tehnične specifikacije, merila za izbor, merila za ocenjevanje in določila o izvajanju naročila, |
| --- | --- |

—

lahko vključijo celovita merila EU za zelena javna naročila (30), kadar so na voljo za posamezni proizvod, v tehnične specifikacije, merila za izbor, merila za ocenjevanje in določila o izvajanju naročila,

| — | kadar ni priporočil v zvezi z merili EU za zelena javna naročila, se lahko sklicujejo na znak EU za okolje, če je za posamezni proizvod na voljo, in pri javnem naročanju uporabijo merila za znak EU za okolje (31), |
| --- | --- |

—

kadar ni priporočil v zvezi z merili EU za zelena javna naročila, se lahko sklicujejo na znak EU za okolje, če je za posamezni proizvod na voljo, in pri javnem naročanju uporabijo merila za znak EU za okolje (31),

| — | lahko kot merilo za ocenjevanje pri javnih razpisih za naročanje blaga, storitev in del uvedejo registracijo dobaviteljev v sistemu EMAS, pri čemer v postopku ocenjevanja predloženih ponudb podelijo dodatne točke, če je izvedba sistema okoljskega ravnanja ustrezna glede na vsebino pogodbe. V sektorjih ali na področjih, kjer med akterji na trgu obstaja majhno število organizacij, registriranih v sistemu EMAS, in bi bilo število ponudb zato lahko omejeno, je mogoče upoštevati tudi sisteme okoljskega ravnanja na podlagi mednarodnega standarda (tj. ISO 14001). Vendar lahko javne uprave nagradijo večjo verodostojnost ali zanesljivost sistema EMAS s podelitvijo več točk organizacijam, registriranim v sistemu EMAS, kot organizacijam z drugimi sistemi okoljskega ravnanja, ki ne zagotavljajo enakih jamstev. |
| --- | --- |

—

lahko kot merilo za ocenjevanje pri javnih razpisih za naročanje blaga, storitev in del uvedejo registracijo dobaviteljev v sistemu EMAS, pri čemer v postopku ocenjevanja predloženih ponudb podelijo dodatne točke, če je izvedba sistema okoljskega ravnanja ustrezna glede na vsebino pogodbe. V sektorjih ali na področjih, kjer med akterji na trgu obstaja majhno število organizacij, registriranih v sistemu EMAS, in bi bilo število ponudb zato lahko omejeno, je mogoče upoštevati tudi sisteme okoljskega ravnanja na podlagi mednarodnega standarda (tj. ISO 14001). Vendar lahko javne uprave nagradijo večjo verodostojnost ali zanesljivost sistema EMAS s podelitvijo več točk organizacijam, registriranim v sistemu EMAS, kot organizacijam z drugimi sistemi okoljskega ravnanja, ki ne zagotavljajo enakih jamstev.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnik okoljske uspešnosti | Merilo odličnosti |
| --- | --- |
| (i118) | Število ponudb, ki vključujejo okoljska merila, glede na skupno število ponudb, razčlenjeno po kategoriji proizvodov (v %) |

Kazalnik okoljske uspešnosti

Merilo odličnosti

(i118)

Število ponudb, ki vključujejo okoljska merila, glede na skupno število ponudb, razčlenjeno po kategoriji proizvodov (v %)

| (b40) | 100 % javnih razpisov za proizvode, za katere so na voljo merila EU za zelena javna naročila (npr. pisarniški papir, čistila, pohištvo), vključuje okoljska merila, za katera je potrebna vsaj raven učinkovitosti, določena v merilih EU za zelena javna naročila. |
| --- | --- |

(b40)

100 % javnih razpisov za proizvode, za katere so na voljo merila EU za zelena javna naročila (npr. pisarniški papir, čistila, pohištvo), vključuje okoljska merila, za katera je potrebna vsaj raven učinkovitosti, določena v merilih EU za zelena javna naročila.

3.12   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko izobraževanje in širjenje informacij

Ta oddelek je namenjen javnim upravam, pristojnim za okoljsko izobraževanje državljanov in zagotavljanje okoljskih informacij za podjetja.

3.12.1   Okoljsko izobraževanje in informacije za državljane in podjetja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se zagotovi okoljsko izobraževanje in informacije za državljane in podjetja, da bi:

| — | okrepili ozaveščenost o okoljskih težavah, |
| --- | --- |

—

okrepili ozaveščenost o okoljskih težavah,

| — | zagotovili praktične informacije o tem, kako lahko državljani in podjetja vsak dan prispevajo k varstvu okolja in učinkoviti uporabi virov, |
| --- | --- |

—

zagotovili praktične informacije o tem, kako lahko državljani in podjetja vsak dan prispevajo k varstvu okolja in učinkoviti uporabi virov,

| — | oblikovali nove vzorce vedenja med različnimi skupinami v družbi, |
| --- | --- |

—

oblikovali nove vzorce vedenja med različnimi skupinami v družbi,

| — | navdihnili državljane k spoznavanju in spoštovanju lokalnega okolja in ponovnemu povezovanju z naravo, |
| --- | --- |

—

navdihnili državljane k spoznavanju in spoštovanju lokalnega okolja in ponovnemu povezovanju z naravo,

| — | spodbudili razumevanje okoljske medsebojne odvisnosti med mestnimi ter okoliškimi podeželskimi in naravnimi območji. |
| --- | --- |

—

spodbudili razumevanje okoljske medsebojne odvisnosti med mestnimi ter okoliškimi podeželskimi in naravnimi območji.

Take cilje je mogoče doseči z organiziranjem izobraževalnih seminarjev, konferenc, delavnic za širšo javnost ali posebne skupine državljanov, podjetja ali strokovnjake o posebnih temah (npr. energijsko učinkovite stavbe). Nadalje lahko lokalna javna uprava zagotovi posebne informacije o pravnih (in drugih) z okoljem povezanih vidikih in spodbudah, ki so na voljo (npr. spodbude za energijsko učinkovitost). Vse dejavnosti je mogoče organizirati z vključenostjo in sodelovanjem prebivalcev, lokalnih organizacij in podjetij, ki podpirajo okoljsko izobraževanje in obveščanje državljanov.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse javne uprave, ki sodelujejo pri obveščanju javnosti o okoljskih zadevah.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalnika okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i119) | Delež državljanov, neposredno in posredno doseženih z ukrepi za okoljsko izobraževanje |

Kazalnika okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i119)

Delež državljanov, neposredno in posredno doseženih z ukrepi za okoljsko izobraževanje

| (i120) | Prisotnost občinske službe ali agencije za zagotavljanje z okoljem povezanih informacij za podjetja (d/n) |
| --- | --- |

(i120)

Prisotnost občinske službe ali agencije za zagotavljanje z okoljem povezanih informacij za podjetja (d/n)

4.   PRIPOROČENI KLJUČNI SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI

V spodnji preglednici so navedeni izbrani ključni kazalniki okoljske uspešnosti za sektor javne uprave. To je podnabor vseh kazalnikov iz poglavja 3. Preglednica je razdeljena v skladu s strukturo tega dokumenta.

| Kazalnik | Skupna enota | Glavna ciljna skupina | Kratek opis | Priporočena najnižja stopnja spremljanja | Povezan glavni kazalnik
  v skladu s Prilogo IV k Uredbi (ES) št. 1221/2009 (oddelek C.2) | Merilo odličnosti | Povezane najboljše prakse okoljskega ravnanja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA TRAJNOSTNE PISARNE |
| 1. | Skupna letna poraba energije |

Kazalnik

Skupna enota

Glavna ciljna skupina

Kratek opis

Priporočena najnižja stopnja spremljanja

Povezan glavni kazalnik

v skladu s Prilogo IV k Uredbi (ES) št. 1221/2009 (oddelek C.2)

Merilo odličnosti

Povezane najboljše prakse okoljskega ravnanja

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA TRAJNOSTNE PISARNE

1.

Skupna letna poraba energije

kWh/m2/leto

kWh/ekvivalent polnega delovnega časa/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

Skupna letna poraba energije, deljena s skupno notranjo tlorisno površino ali številom zaposlenih za polni delovni čas. Kazalnik se lahko razčleni tudi na:

| — | ogrevanje prostorov, |
| --- | --- |

—

ogrevanje prostorov,

| — | hlajenje prostorov, |
| --- | --- |

—

hlajenje prostorov,

| — | razsvetljavo, |
| --- | --- |

—

razsvetljavo,

| — | drugo uporabo električne energije. |
| --- | --- |

—

drugo uporabo električne energije.

na ravni stavbe

energijska učinkovitost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.1

| 2. | Skupne letne emisije toplogrednih plinov |
| --- | --- |

2.

Skupne letne emisije toplogrednih plinov

kg ekvivalenta CO2/m2/leto

kg ekvivalenta CO2/ekvivalent polnega delovnega časa/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

skupne letne emisije toplogrednih plinov, ki nastajajo pri uporabi poslovnih stavb, deljene s skupno notranjo tlorisno površino ali številom zaposlenih za polni delovni čas

na ravni stavbe

energijska učinkovitost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.1

| 3. | Skupna letna poraba vode |
| --- | --- |

3.

Skupna letna poraba vode

m3/ekvivalent polnega delovnega časa/leto

m3/m2/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

skupna letna poraba vode v poslovnih stavbah, deljena s skupno notranjo tlorisno površino ali številom zaposlenih za polni delovni čas, razčlenjena na (če je to ustrezno):

| — | porabo vode iz vodovoda |
| --- | --- |

—

porabo vode iz vodovoda

| — | porabo zbrane deževnice |
| --- | --- |

—

porabo zbrane deževnice

| — | porabo reciklirane odpadne vode |
| --- | --- |

—

porabo reciklirane odpadne vode

na ravni stavbe

voda

Poraba vode v poslovnih stavbah je manjša od 6,4  m3/zaposlenega za polni delovni čas/leto.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.2

| 4. | Skupna letna količina ustvarjenih odpadkov v pisarnah |
| --- | --- |

4.

Skupna letna količina ustvarjenih odpadkov v pisarnah

kg/ekvivalent polnega delovnega časa/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

Skupna letna količina ustvarjenih odpadkov v poslovnih stavbah se deli s številom zaposlenih za polni delovni čas.

na ravni stavbe

odpadki

Skupna količina ustvarjenih odpadkov v poslovnih stavbah je manjša od 200 kg/zaposlenega za polni delovni čas/leto.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.3

| 5. | Skupna reciklirana letna količina odpadkov v pisarnah |
| --- | --- |

5.

Skupna reciklirana letna količina odpadkov v pisarnah

%

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

delež teže skupne ustvarjene količine odpadkov v pisarnah, ki se zbirajo ločeno za recikliranje

na ravni stavbe

odpadki

nič odpadkov, ustvarjenih v pisarniških stavbah, ni poslanih na odlagališče

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.3

| 6. | Dnevna količina pisarniškega papirja, porabljenega na zaposlenega za polni delovni čas |
| --- | --- |

6.

Dnevna količina pisarniškega papirja, porabljenega na zaposlenega za polni delovni čas

listi papirja/ekvivalent polnega delovnega časa/delovni dan

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

skupno število letno porabljenih listov pisarniškega papirja, deljeno s številom zaposlenih za polni delovni čas in številom delovnih dni

na ravni organizacije

učinkovitost materialov

Poraba pisarniškega papirja je manjša od 15 listov velikosti A4/zaposlenega za polni delovni čas/delovni dan.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.4

| 7. | Delež kupljenega okolju prijaznega certificiranega pisarniškega papirja |
| --- | --- |

7.

Delež kupljenega okolju prijaznega certificiranega pisarniškega papirja

%

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

delež kupljenega okolju prijaznega certificiranega pisarniškega papirja (število zavojev) glede na celotno količino kupljenega pisarniškega papirja (število zavojev)

na ravni organizacije

energijska učinkovitost

učinkovitost materialov

voda

odpadki

biotska raznovrstnost

emisije

Uporabljeni pisarniški papir je 100-odstotno recikliran ali certificiran v skladu z znakom za okolje ISO tipa I (npr. znak EU za okolje).

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.4

| 8. | Uvedba orodij za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo za zaposlene |
| --- | --- |

8.

Uvedba orodij za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo za zaposlene

d/n

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

Osebje je zaradi uporabe in promocije orodij, ki spodbujajo spremembo vedenja, vključeno v trajnostni prevoz na delo.

na ravni organizacije

emisije

Uporabljajo in promovirajo se orodja za spodbujanje trajnostnega prevoza na delo za zaposlene.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.5

| 9. | Izvrševanje ogljičnega proračuna za poslovna potovanja |
| --- | --- |

9.

Izvrševanje ogljičnega proračuna za poslovna potovanja

d/n

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

V opredeljenem obdobju se določi skupni ogljični proračun za poslovna potovanja; za vsako potovanje se ustrezne emisije ekvivalenta ogljika odštejejo od preostalega ogljičnega proračuna.

na ravni organizacije

emisije

Ogljični proračun se izvršuje za vsa poslovna potovanja.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.5

| 10. | Razpoložljivost in spremljanje videokonferenčne opreme |
| --- | --- |

10.

Razpoložljivost in spremljanje videokonferenčne opreme

d/n

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo pisarne

V podjetju se spodbuja uporaba videokonferenčne opreme, število ur njene uporabe pa se spremlja. Videokonferenčno opremo lahko uporablja celotno osebje.

na ravni organizacije

emisije

Videokonferenčna oprema je na voljo za celotno osebje, njena uporaba pa se spremlja in spodbuja.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.5

| 11. | Ustvarjena odpadna hrana |
| --- | --- |

11.

Ustvarjena odpadna hrana

g/obrok

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo menze in kavarne

količina odpadne hrane, ustvarjena na obrok, postrežen v menzah in kavarnah

na ravni organizacije

odpadki

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.6

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA TRAJNOSTNO ENERGIJO IN PODNEBNE SPREMEMBE

| 12. | Emisije ogljika na ozemlju občine |
| --- | --- |

12.

Emisije ogljika na ozemlju občine

kg ekvivalenta CO2/prebivalca

vsi lokalni organi

skupne letne emisije ogljika (v tonah ekvivalenta CO2) občine (vključno s stanovanji, industrijo, kmetijstvom, trgovino/storitvami, kot je gradbeništvo), deljene s številom prebivalcev na ozemlju

ozemlje, ki se upravlja

emisije

—

najboljši praksi okoljskega ravnanja 3.2.1 in 3.2.2

| 13. | Obstoj občinskega akcijskega načrta na področju energije in podnebja |
| --- | --- |

13.

Obstoj občinskega akcijskega načrta na področju energije in podnebja

d/n

vsi lokalni organi

Občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja z dolgo- in kratkoročnimi cilji ter ukrepi temelji na evidenci porabe energije in emisij ozemlja.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Vzpostavljen je občinski akcijski načrt na področju energije in podnebja, ki vključuje cilje in ukrepe ter temelji na evidenci porabe energije in emisij.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.2

| 14. | Sprejetje strategije za prilagajanje podnebnim spremembam |
| --- | --- |

14.

Sprejetje strategije za prilagajanje podnebnim spremembam

d/n

vsi lokalni organi

Celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam na ozemlju občine lahko temelji na drugih lokalnih in regionalnih strategijah prilagajanja.

ozemlje, ki se upravlja

—

Vzpostavljena je celostna strategija za prilagajanje podnebnim spremembam za ozemlje občine.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.3

| 15. | Poraba energije za ulično razsvetljavo |
| --- | --- |

15.

Poraba energije za ulično razsvetljavo

kWh/prebivalca/leto

MWh/km/leto

javne uprave, ki neposredno ali posredno upravljajo ulično razsvetljavo

letna poraba energije za ulično razsvetljavo, ki se izračuna na prebivalca ali na km razsvetljene ceste

ozemlje, ki se upravlja

energijska učinkovitost

Poraba energije za ulično razsvetljavo na kilometer je manjša od 6 MWh/km/leto.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4

| 16. | Skupna letna poraba energije v javnih stavbah |
| --- | --- |

16.

Skupna letna poraba energije v javnih stavbah

kWh/m2/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo stavbe

skupna letna poraba energije v obravnavani javni stavbi (ob upoštevanju ogrevanja prostorov, hlajenja prostorov in električne energije), izražena kot končna poraba elektrike, deljena s tlorisno površino stavbe

na ravni stavbe

energijska učinkovitost

Pri novogradnjah so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 60 kWh/m2/leto.

Pri obstoječih stavbah, ki se obnavljajo, so stavbe zasnovane s skupno porabo primarne energije (vključno z vsemi uporabami), ki je manjša od 100 kWh/m2/leto.

najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8

| 17. | Zagotovljeno usposabljanje za osebje o energijski učinkovitosti |
| --- | --- |

17.

Zagotovljeno usposabljanje za osebje o energijski učinkovitosti

ure/ekvivalent polnega delovnega časa/leto

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo stavbe

letno število ur izvedenega okoljskega usposabljanja osebja, da bi izboljšali energijsko učinkovitost v stavbah Letno število ur usposabljanja se deli s skupnim številom zaposlenih za polni delovni čas.

na ravni stavbe

energijska učinkovitost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.8

| 18. | emisije CO2 iz daljinskega ogrevanja/hlajenja |
| --- | --- |

18.

emisije CO2 iz daljinskega ogrevanja/hlajenja

t ekvivalenta CO2

kg ekvivalenta CO2/m2

vsi lokalni organi

količina emisij ekvivalenta CO2 sistemov za ogrevanje in hlajenje, pred vgraditvijo omrežja za daljinsko ogrevanje/hlajenje in po njej, skupaj ali na enoto tlorisne površine ogrevanih ali hlajenih stavb

omrežje za daljinsko ogrevanje/hlajenje

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.9

| 19. | Delež porabe energije, ki ga obsegajo obnovljivi viri energije |
| --- | --- |

19.

Delež porabe energije, ki ga obsegajo obnovljivi viri energije

%

javne uprave, ki imajo v lasti ali upravljajo stavbe

energija iz obnovljivih virov (ločeno za električno energijo in toploto), proizvedena na kraju samem/v bližini, deljena s porabo energije (ločeno za električno energijo in toploto) javnih stavb ali socialnih stanovanj

na ravni stavbe

energijska učinkovitost

emisije

100 % električne energije, porabljene v javni stavbi, je zagotovljenih s proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov na kraju samem.

100 % potreb po topli vodi v javni stavbi/socialnih stanovanjih je zadovoljenih s proizvodnjo toplotne energije iz obnovljivih virov na kraju samem.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.10

| 20. | Vzpostavljeno lokalno načrtovanje z uvedbo višjih energijskih standardov in zahtev za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov |
| --- | --- |

20.

Vzpostavljeno lokalno načrtovanje z uvedbo višjih energijskih standardov in zahtev za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov

d/n

lokalni organi, ki določajo lokalne gradbene predpise in/ali izdajajo gradbena dovoljenja

Lokalno načrtovanje vključuje določbo, da se novogradnje in obnove na ozemlju izvajajo v skladu z zglednimi energijskimi standardi in imajo minimalno zahtevo za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov.

ozemlje, ki se upravlja

energijska učinkovitost

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.11

| 21. | Zagotavljanje informacijskih in svetovalnih storitev |
| --- | --- |

21.

Zagotavljanje informacijskih in svetovalnih storitev

d/n

javne uprave, pristojne za spodbujanje energijske učinkovitosti in/ali energije iz obnovljivih virov za prebivalce in podjetja

Javna uprava prebivalcem in podjetjem zagotavlja informacijske in svetovalne storitve na področju energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov, da bi zmanjšali porabo energije.

ozemlje, ki se upravlja

energijska učinkovitost

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.13

| 22. | Delež ozemlja, zajetega s termografijo |
| --- | --- |

22.

Delež ozemlja, zajetega s termografijo

%

vsi lokalni organi

površina mestnega ozemlja občine, ki ga zajema termografski pregled, deljena s skupnim mestnim območjem občine

ozemlje, ki se upravlja

energijska učinkovitost

emisije

Najnovejši (< 5 let) termografski podatki z visoko ločljivostjo (< 50 cm) so na voljo za 100 % pozidane površine na ozemlju občine.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.14

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA MOBILNOST

| 23. | Modalni delež potovanj |
| --- | --- |

23.

Modalni delež potovanj

%

javne uprave, pristojne za mobilnost

število potovanj na obravnavanem ozemlju, ki se izvedejo z različnimi načini prevoza (npr. z avtomobilom, avtobusom, kolesom), deljeno s skupnim številom potovanj

ozemlje, ki se upravlja

emisije

V mestu obstaja razdelitev načinov prevoza, pri kateri kolesarjenje predstavlja 20 % ali več, ALI pa je mesto v zadnjih petih letih povečalo delež kolesarjenja pri razdelitvi načinov prevoza za najmanj 50 %.

Delež trajnostnih načinov prevoza, ki se uporabljajo v mestu (npr. pešačenje, kolesarjenje, avtobus, tramvaj, vlak), je 60-odstoten ali večji.

najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.3.1, 3.3.2, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8

| 24. | Sprejeta je posebna politika za pešačenje/kolesarjenje |
| --- | --- |

24.

Sprejeta je posebna politika za pešačenje/kolesarjenje

d/n

javne uprave, pristojne za mobilnost

Mesto ima posebno politiko, ki je politično sprejeta in spodbuja pešačenje/kolesarjenje; poleg tega so določeni cilji za izboljšanje infrastrukture za pešačenje/kolesarjenje in naložbe vanjo.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Najmanj 10 % naložb mesta v prometno infrastrukturo in vzdrževanje je namenjenih infrastrukturi za kolesarjenje.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.2

| 25. | Skupna dolžina infrastrukture za kolesarjenje |
| --- | --- |

25.

Skupna dolžina infrastrukture za kolesarjenje

km

km kolesarskih pasov/km cest

javne uprave, pristojne za mobilnost

Dolžino infrastrukture za kolesarjenje (kolesarskih pasov) je mogoče izmeriti v absolutnem smislu (v km) ali ločeno glede na dolžino cestnih omrežij za vozila.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.2

| 26. | Število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov |
| --- | --- |

26.

Število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov

število uporabnikov/10 000 prebivalcev

število uporabnikov/število vozil za souporabo

javne uprave, pristojne za mobilnost

Število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov je mogoče izračunati kot:

| — | skupno število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov, deljeno s številom prebivalcev in pomnoženo z 10 000 ; |
| --- | --- |

—

skupno število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov, deljeno s številom prebivalcev in pomnoženo z 10 000 ;

| — | skupno število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov, deljeno s številom vozil za souporabo. |
| --- | --- |

—

skupno število uporabnikov storitve souporabe avtomobilov, deljeno s številom vozil za souporabo.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.3

| 27. | Razpoložljivost avtomobilov za souporabo |
| --- | --- |

27.

Razpoložljivost avtomobilov za souporabo

število prebivalcev/število avtomobilov za souporabo

javne uprave, pristojne za mobilnost

Število prebivalcev na ozemlju občine se deli s številom avtomobilov, ki so na voljo v voznem parku programa souporabe avtomobilov.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Na voljo je najmanj en avtomobil za souporabo na 2 500 prebivalcev.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.3

| 28. | Nadomeščeni avtomobili v zasebni lasti |
| --- | --- |

28.

Nadomeščeni avtomobili v zasebni lasti

število nadomeščenih avtomobilov v zasebni lasti/število vozil za souporabo

javne uprave, pristojne za mobilnost

število avtomobilov v zasebni lasti, nadomeščenih s programom souporabe avtomobilov (lastniki jih ne potrebujejo več), deljeno s skupnim številom avtomobilov, ki so na voljo v voznem parku programa souporabe avtomobilov

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Z vsakim vozilom v voznem parku ponudnika storitve souporabe avtomobilov je bilo nadomeščenih najmanj osem avtomobilov v zasebni lasti.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.3

| 29. | Delež potovanj, plačanih z enotno vozovnico |
| --- | --- |

29.

Delež potovanj, plačanih z enotno vozovnico

%

javne uprave, pristojne za javni prevoz

število potovanj z javnim prevozom, pri katerih je bilo uporabljenih več načinov prevoza in ki so bila plačana z enotno vozovnico, deljeno s skupnim številom potovanj z javnim prevozom, pri katerih je bilo uporabljenih več načinov prevoza

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Najmanj 75 % potovanj je plačanih z enotno vozovnico.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.4

| 30. | Delež električnih vozil |
| --- | --- |

30.

Delež električnih vozil

%

vsi lokalni organi

skupno število električnih vozil (na tip, npr. električni avtomobili, električna kolesa) na cesti, deljeno s skupnim številom vozil tega tipa

ozemlje, ki se upravlja

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.5

| 31. | Število polnilnih postaj |
| --- | --- |

31.

Število polnilnih postaj

število polnilnih postaj/prebivalca

vsi lokalni organi

skupno število javnih polnilnih postaj za električna vozila, deljeno s številom prebivalcev obravnavanega ozemlja

ozemlje, ki se upravlja

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.5

| 32. | Znižanje koncentracije onesnaževal zraka |
| --- | --- |

32.

Znižanje koncentracije onesnaževal zraka

%

vsi lokalni organi

Na določenih območjih mesta (npr. v bližini šol, parkov, stanovanjskih območij) se koncentracija onesnaževal zraka (PM10, amoniak in dušikov oksid) redno meri.

Zmanjšanje koncentracije onesnaževal zraka se izračuna kot začetna koncentracija vsakega onesnaževala zraka (pred uvedbo pristojbine za zastoje), od katere se odšteje končna koncentracija (po uvedbi pristojbine za zastoje) onesnaževala zraka, rezultat pa se deli z začetno koncentracijo onesnaževala zraka.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Koncentracija onesnaževal zraka (PM10, amoniak in dušikov oksid) je na območju zaračunavanja pristojbine za zastoje (v povprečju) nižja za 10 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.7

| 33. | Zmanjšanje dostopa vozil do območja zaračunavanja pristojbine za zastoje |
| --- | --- |

33.

Zmanjšanje dostopa vozil do območja zaračunavanja pristojbine za zastoje

%

vsi lokalni organi

število zasebnih vozil, ki so vstopila na območje zaračunavanja pristojbine, deljeno s številom zasebnih vozil, ki so na to območje vstopila pred uvedbo pristojbine za zastoje

območje zaračunavanja pristojbine

emisije

Dostop z vozili, ki niso oproščena plačila pristojbine za zastoje, do območja zaračunavanja pristojbine se je zmanjšal za 20 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.7

| 34. | Večja hitrost in točnost javnega prevoza |
| --- | --- |

34.

Večja hitrost in točnost javnega prevoza

%

vsi lokalni organi

povprečna hitrost javnega prevoza po uvedbi pristojbine za zastoje, deljena s povprečno hitrostjo javnega prevoza pred uvedbo pristojbine za zastoje

To se lahko uporabi tudi za točnost javnega prevoza pred uvedbo pristojbine za zastoje in po njej.

območje zaračunavanja pristojbine

emisije

Hitrost in točnost storitev javnega prevoza sta se v primerjavi s stanjem pred uvedbo pristojbine za zastoje povečali za 5 %.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.7

| 35. | Delež razpoložljivih parkirnih mest med delovnim časom |
| --- | --- |

35.

Delež razpoložljivih parkirnih mest med delovnim časom

%

vsi lokalni organi

povprečno število prostih parkirnih mest med delovnim časom, deljeno s skupnim številom parkirnih mest

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Mesta za parkiranje na ulicah so med delovnim časom 80- do 90-odstotno zasedena.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.8

| 36. | Zahteve glede minimalnega števila parkirnih mest |
| --- | --- |

36.

Zahteve glede minimalnega števila parkirnih mest

d/n

vsi lokalni organi

Javna uprava lahko omeji brezplačna parkirna mesta (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove projekte, njena uradna politika pa je lahko postopna odprava morebitnih prejšnjih zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest iz obstoječih projektov.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

biotska raznovrstnost

Mesto nima zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest (za parkiranje na ulicah in v podzemnih parkirnih hišah) za nove projekte, njegova uradna politika pa je postopna odprava morebitnih prejšnjih zahtev glede minimalnega števila parkirnih mest iz obstoječih projektov.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.8

| 37. | Emisije CO2 iz dostavnih vozil |
| --- | --- |

37.

Emisije CO2 iz dostavnih vozil

kg ekvivalenta CO2/leto

kg ekvivalenta CO2/mesec

javne uprave, pristojne za mobilnost

skupne emisije CO2 iz dostavnih vozil v določenem obdobju (npr. letno, mesečno) na območju, ki ga oskrbuje logistični storitveni center

območje, ki ga oskrbuje logistični storitveni center

emisije

Emisije CO2 iz dostavnih vozil na storitvenem območju so se zmanjšale za 40 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.9

| 38. | dnevno število dostavnih voženj na storitvenem območju |
| --- | --- |

38.

dnevno število dostavnih voženj na storitvenem območju

število dostav/dan

javne uprave, pristojne za mobilnost

število dostavnih voženj na dan z dostavnimi vozili na območju, ki ga oskrbuje logistični storitveni center

območje, ki ga oskrbuje logistični storitveni center

emisije

Število dostavnih voženj na dan na storitvenem območju se je zmanjšalo za 75 % v primerjavi s stanjem pred uvedbo logističnega storitvenega centra.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.9

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA RABO TAL

| 39. | Delež nove pozidane površine |
| --- | --- |

39.

Delež nove pozidane površine

%

vsi lokalni organi, pristojni za načrtovanje rabe tal

območje nove pozidane površine (m2) ob upoštevanju vseh vrst neprepustne pozidane površine (stavbe, ceste, vsi deli brez rastlinja ali vode), deljeno s pozidano površino na začetku obravnavanega obdobja (npr. eno, pet, deset let)

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.1

| 40. | Spodbujanje ukrepov za blažitev učinka toplotnega otoka v mestih |
| --- | --- |

40.

Spodbujanje ukrepov za blažitev učinka toplotnega otoka v mestih

d/n

vsi lokalni organi, pristojni za načrtovanje rabe tal

Na ozemlju se spodbujajo ukrepi za blažitev učinka toplotnega otoka v mestih (kot so zelene površine, zelene strehe ali uporaba odsevnih materialov), in sicer v zasebnih in javnih stavbah ter na zasebnih in javnih površinah.

ozemlje, ki se upravlja

emisije

energijska učinkovitost

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.2

| 41. | Zahtevani ukrepi za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom |
| --- | --- |

41.

Zahtevani ukrepi za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom

d/n

vsi lokalni organi, pristojni za načrtovanje rabe tal

Obstaja zahteva za ukrepe za odvajanje padavinske vode z majhnim vplivom za gradnjo novogradenj, vključno z obsežnimi preoblikovanji obstoječih pozidanih površin.

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.3

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA ZELENE MESTNE POVRŠINE

| 42. | Delež naravnih in polnaravnih območij |
| --- | --- |

42.

Delež naravnih in polnaravnih območij

%

javne uprave, pristojne za upravljanje zelenih mestnih površin

območje (km2) naravnih in polnaravnih okolij na mestnem območju, deljeno s skupnim mestnim območjem

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.1

| 43. | Delež zelenih in modrih mestnih površin |
| --- | --- |

43.

Delež zelenih in modrih mestnih površin

%

javne uprave, pristojne za upravljanje zelenih mestnih površin

Območje (km2) zelenih in modrih mestnih površin (na mestnem območju), deljeno s skupnim mestnim območjem

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.2

| 44. | Delež zelenih streh |
| --- | --- |

44.

Delež zelenih streh

%

vsi lokalni organi, pristojni za načrtovanje rabe tal

število stavb z zelenimi strehami, deljeno s skupnim številom stavb na ozemlju občine

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.3

| 45. | Načrt v zvezi z opuščenimi zelenimi površinami in obrobnimi območji |
| --- | --- |

45.

Načrt v zvezi z opuščenimi zelenimi površinami in obrobnimi območji

d/n

vsi lokalni organi, pristojni za načrtovanje rabe tal

Javna uprava ima načrt za obnovo opuščenih zelenih površin in obrobnih območij na mestnem območju ter okoljsko ravnanje z njimi.

ozemlje, ki se upravlja

biotska raznovrstnost

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.4

NAJBOLJŠA PRAKSA OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA LOKALNO KAKOVOST ZRAKA

| 46. | Koncentracije onesnaževal zraka |
| --- | --- |

46.

Koncentracije onesnaževal zraka

μg/m3

vse javne uprave, pristojne za upravljanje kakovosti zraka

raven onesnaževal zraka (PM10, PM2,5 in NO2), prisotnih (letno povprečje) na mestnem območju, katerih vzorec je bil odvzet na določenih lokacijah (npr. šole, parki, stanovanjska območja)

ozemlje, ki se upravlja

emisije

Za vse kazalnike, opredeljene v tej najboljši praksi okoljskega ravnanja, rezultati dosegajo ravni, določene v smernicah za kakovost zraka, ki jih je pripravila Svetovna zdravstvena organizacija.

3.6.1

NAJBOLJŠA PRAKSA OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA OBREMENITEV S HRUPOM

| 47. | Delež izmerjenih ravni hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti |
| --- | --- |

47.

Delež izmerjenih ravni hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti

%

javne uprave, pristojne za odpravljanje obremenitve s hrupom

število izmerjenih ravni hrupa, ki presegajo lokalne mejne vrednosti, deljeno s skupnim številom meritev ravni hrupa

ozemlje, ki se upravlja

—

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.7.1

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA OSKRBO Z VODO

| 48. | Stopnja uporabe merjenja porabe vode |
| --- | --- |

48.

Stopnja uporabe merjenja porabe vode

%

javne uprave, pristojne za oskrbo s pitno vodo

število potrošnikov z enim vodomerom (na ravni posameznih uporabnikov), deljeno s skupnim številom potrošnikov

ozemlje, ki se upravlja

voda

Stopnja uporabe vodomerov na ravni gospodinjstev ali končnih uporabnikov je 99 % ali več.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.9.1

| 49. | Delež pametnih vodomerov |
| --- | --- |

49.

Delež pametnih vodomerov

%

javne uprave, pristojne za oskrbo s pitno vodo

število potrošnikov s pametnimi vodomeri, deljeno s skupnim številom potrošnikov z vodomeri

ozemlje, ki se upravlja

voda

Na območjih, kjer primanjkuje vode (vsaj del leta), se na ravni gospodinjstev/končnih uporabnikov uporabljajo pametni vodomeri.

Vse nove stavbe so opremljene z vodomeri (na območjih, na katerih primanjkuje vode, s pametnimi vodomeri).

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.9.1

| 50. | Infrastrukturni indeks vodnih izgub |
| --- | --- |

50.

Infrastrukturni indeks vodnih izgub

%

javne uprave, pristojne za oskrbo s pitno vodo

Infrastrukturni indeks vodnih izgub se izračuna kot celotne letne izgube/neizogibne letne izgube.

ozemlje, ki se upravlja

voda

Infrastrukturni indeks vodnih izgub je nižji od 1,5 .

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.9.2

NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA RAVNANJE Z ODPADNO VODO

| 51. | Učinkovitost odstranjevanja onesnaževal vode |
| --- | --- |

51.

Učinkovitost odstranjevanja onesnaževal vode

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

Učinkovitost odstranjevanja vsakega onesnaževala vode (KPK, BPK5, skupni dušik, skupni fosfor) se izračuna kot začetna koncentracija vsakega onesnaževala vode, od katere se odšteje končna koncentracija onesnaževala vode, rezultat pa se deli z začetno koncentracijo onesnaževala vode.

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

Dosežene učinkovitosti odstranjevanja so: najmanj 98 % za BPK5, najmanj 90 % za KPK, najmanj 90 % za amoniak, najmanj 80 % za skupne organske dušikove spojine in najmanj 90 % za skupni fosfor.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.1

| 52. | Poraba električne energije za čiščenje odpadne vode |
| --- | --- |

52.

Poraba električne energije za čiščenje odpadne vode

kWh/populacijski ekvivalent/leto

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

skupna letna poraba električne energije za čiščenje odpadne vode, deljena s številom populacijskih ekvivalentov, za katerega je čistilna naprava za odpadno vodo zasnovana/obratuje

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

Poraba električne energije čistilne naprave za odpadno vodo je:

| — | nižja od 18 kWh/populacijski ekvivalent/leto za velike občinske čistilne naprave za odpadno vodo (večje od 10 000 populacijskih ekvivalentov), |
| --- | --- |

—

nižja od 18 kWh/populacijski ekvivalent/leto za velike občinske čistilne naprave za odpadno vodo (večje od 10 000 populacijskih ekvivalentov),

| — | nižja od 25 kWh/populacijski ekvivalent/leto za majhne občinske čistilne naprave za odpadno vodo (manjše od 10 000 populacijskih ekvivalentov). |
| --- | --- |

—

nižja od 25 kWh/populacijski ekvivalent/leto za majhne občinske čistilne naprave za odpadno vodo (manjše od 10 000 populacijskih ekvivalentov).

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.1

| 53. | Učinkovito odstranjevanje mikroonesnaževal |
| --- | --- |

53.

Učinkovito odstranjevanje mikroonesnaževal

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

Učinkovitost odstranjevanja se izračuna kot začetna koncentracija mikroonesnaževal, od katere se odšteje končna koncentracija mikroonesnaževal, rezultat pa se deli z začetno koncentracijo mikroonesnaževal.

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

Povprečna učinkovitost odstranjevanja mikroonesnaževal je višja od 80 %.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.2

| 54. | Delež toka odpadne vode, pri katerem se izvede terciarno čiščenje za odstranjevanje mikroonesnaževal |
| --- | --- |

54.

Delež toka odpadne vode, pri katerem se izvede terciarno čiščenje za odstranjevanje mikroonesnaževal

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

letni tok odpadne vode, pri katerem se izvede terciarno čiščenje za odstranjevanje mikroonesnaževal, deljen s skupnim letnim tokom odpadne vode

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

Mikroonesnaževala se odstranijo iz vsaj 90 % letnega toka odpadne vode.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.2

| 55. | Delež lastne proizvedene električne energije in toplote iz bioplina v čistilni napravi za odpadno vodo |
| --- | --- |

55.

Delež lastne proizvedene električne energije in toplote iz bioplina v čistilni napravi za odpadno vodo

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

energija (električna energija in toplota iz bioplina), proizvedena na kraju samem pri anaerobni razgradnji blata, ki se uporablja v čistilni napravi za odpadno vodo, deljena s skupno količino energije, uporabljene v čistilni napravi za odpadno vodo

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

Lastna proizvedena električna energija in toplota iz bioplina pokrivata 100 % porabe energije za občinske čistilne naprave za odpadno vodo, večje od 10 000 populacijskih ekvivalentov, ki ne izvajajo toplotnega sušenja blata na kraju samem, in 50 % v primeru naprav, ki izvajajo toplotno sušenje blata na kraju samem.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.3

| 56. | delež blata, sežganega v napravi za ločen sežig blata |
| --- | --- |

56.

delež blata, sežganega v napravi za ločen sežig blata

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

blato, nastalo pri čiščenju odpadne vode, ki je sežgano v napravi za ločen sežig blata, deljeno s skupno količino blata, nastalega pri čiščenju odpadne vode

čistilna naprava za odpadno vodo

voda

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.4

| 57. | Delež predelane vode |
| --- | --- |

57.

Delež predelane vode

%

javne uprave, pristojne za ravnanje z odpadno vodo

količina predelane vode, dobljene s čiščenjem odpadne vode, deljena s skupno količino očiščene odpadne vode

ozemlje, ki se upravlja

voda

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.5

| 58. | Delež deževnice, ki se zadrži in ponika na mestnih območjih |
| --- | --- |

58.

Delež deževnice, ki se zadrži in ponika na mestnih območjih

%

javne uprave, pristojne za odvajanje padavinske vode v mestih in načrtovanje rabe tal

letni delež ocenjene količine padavinske vode, ki se lokalno zadrži in ponika v tla, glede na skupno ocenjeno količino padavinske vode, ki pade na mestno območje občine

ozemlje, ki se upravlja

voda

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.7

NAJBOLJŠA PRAKSA OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA ZELENA JAVNA NAROČILA

| 59. | Delež ponudb z okoljskimi merili |
| --- | --- |

59.

Delež ponudb z okoljskimi merili

%

vse javne uprave

število javnih razpisov, ki vključujejo okoljska merila, deljeno s skupnim številom javnih razpisov (razčlenjeno po kategoriji proizvodov)

na ravni organizacije

energijska učinkovitost

učinkovitost materialov

voda

odpadki

biotska raznovrstnost

emisije

100 % javnih razpisov za proizvode, za katere so na voljo merila EU za zelena javna naročila (npr. pisarniški papir, čistila, pohištvo), vključuje okoljska merila, za katera je potrebna vsaj raven učinkovitosti, določena v merilih EU za zelena javna naročila.

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.11.1

NAJBOLJŠA PRAKSA OKOLJSKEGA RAVNANJA ZA OKOLJSKO IZOBRAŽEVANJE IN ŠIRJENJE INFORMACIJ

| 60. | Delež državljanov, neposredno in posredno doseženih z ukrepi za okoljsko izobraževanje |
| --- | --- |

60.

Delež državljanov, neposredno in posredno doseženih z ukrepi za okoljsko izobraževanje

%

javne uprave

delež državljanov, neposredno in posredno doseženih z ukrepi za okoljsko izobraževanje

ozemlje, ki se upravlja

energijska učinkovitost

učinkovitost materialov

voda

odpadki

biotska raznovrstnost

emisije

—

najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.12.1

---

(1)  Znanstveno in politično poročilo je javno dostopno na spletnem mestu JRC na naslovu: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/PublicAdminBEMP.pdf. Sklepne ugotovitve o najboljših praksah okoljskega ravnanja in njihovi uporabi ter opredeljeni posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti iz tega sektorskega referenčnega dokumenta temeljijo na ugotovitvah znanstvenega in političnega poročila. V njem so na voljo vse sekundarne informacije in tehnične podrobnosti.

(2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1836/93 z dne 29. junija 1993 o prostovoljnem sodelovanju gospodarskih družb industrijskega sektorja v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (UL L 168, 10.7.1993, str. 1).

(3)  Uredba (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (UL L 114, 24.4.2001, str. 1).

(4)  V skladu s točko (e) oddelka B Priloge IV k uredbi o sistemu EMAS okoljska izjava vključuje „povzetek dostopnih podatkov o uspešnosti organizacije pri doseganju splošnih in posamičnih okoljskih ciljev glede na njene pomembne vplive na okolje. Poročanje temelji na glavnih kazalnikih in drugih ustreznih obstoječih okoljskih kazalnikih uspešnosti, kot je določeno v oddelku C“. V oddelku C Priloge IV je navedeno: „Vsaka organizacija letno poroča o svoji uspešnosti v zvezi z bolj posebnimi okoljskimi vidiki, določenimi v njeni okoljski izjavi, in, kjer je to mogoče, upošteva sektorske referenčne dokumente iz člena 46.“

(5)  Podroben opis vsake od najboljših praks s praktičnimi smernicami o tem, kako jih izvajati, je naveden v poročilu o najboljših praksah, ki ga je objavilo Skupno raziskovalno središče in je na voljo na: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/PublicAdminBEMP.pdf. Organizacije so vabljene, da ga preberejo, če želijo izvedeti več o nekaterih najboljših praksah, opisanih v tem SRD.

(6)  Uredba (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (UL L 393, 30.12.2006, str. 1).

(7)  V tem SRD EMAS se izraza „lokalni organi“ in „občine“ obravnavata kot sopomenki in se nanašata na javne organe, ki urejajo in zagotavljajo storitve državljanom na lokalni ravni.

(8)  Posebni izzivi in priložnosti, povezani z različnimi najboljšimi praksami okoljskega ravnanja, so obravnavani bodisi neposredno v tem dokumentu bodisi v okviru praktičnih smernic za izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja iz poročila o najboljših praksah, ki ga je objavilo Skupno raziskovalno središče in je na voljo na spletnem naslovu: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/PublicAdminBEMP.pdf. Organizacije so vabljene, da ga preberejo, da bi bolje razumele nekatere najboljše prakse, opisane v tem SRD.

(9)  Tlorisna površina se lahko izračuna ob upoštevanju uporabne površine stavbe, na primer površine, navedene v energijskih izkaznicah.

(10)  Preostali odpadki so frakcije odpadkov, ki niso poslane v ponovno uporabo, recikliranje, kompostiranje ali anaerobno razgradnjo.

(11)  Število različnih velikosti (npr. A4, A3) listov papirja se lahko pretvori v enakovredno število listov velikosti A4 (npr. en list velikosti A3 je enakovreden dvema listoma velikosti A4).

(12)  Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO) je kot del serije okoljskih standardov ISO 14000 pripravila podserijo (ISO 14020), ki se nanaša posebej na označevanje z znaki za okolje, ki zajema tri tipe shem označevanja. V tem okviru je znak za okolje „tipa I“ znak z več merili, ki ga je razvila tretja oseba. Primeri takega znaka so „znak EU za okolje“ na ravni EU in znaki „Blaue Engel“, „avstrijski znak za okolje“ in „nordijski labod“ na nacionalni ali mednarodni ravni.

(13)  Indeks barvne reprodukcije žarnice določa zmožnost človeškega očesa, da razlikuje barve pod tovrstno svetlobo. Visok indeks barvne reprodukcije je potreben na lokacijah, kjer je pomembno dobro razlikovanje barv.

(14)  Žarnice z močno belo/hladno komponento lahko pomembno negativno vplivajo na lokalno živalstvo.

(15)  Direktiva 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (UL L 153, 18.6.2010, str. 13) (direktiva o energijski učinkovitosti stavb) od držav članic zahteva, da za stavbe določijo minimalne standarde glede energijske učinkovitosti, ki se morajo odražati v nacionalnih gradbenih predpisih. Direktiva uvaja sistem primerjalnih vrednosti, da se postopoma dvigne raven ambicij teh zahtev za energijsko učinkovitost in da se redno pregledujejo.

(16)  Direktiva o energijski učinkovitosti stavb zahteva, da vse nove stavbe porabijo zelo malo ali skoraj nič energije (skoraj nič-energijske stavbe), in sicer do leta 2020 ali 2018, če jih javni organi uporabljajo kot lastniki.

(17)  Evropska komisija trenutno preskuša prostovoljni okvir poročanja Level(s) za merjenje splošne trajnosti stavb v njihovem življenjskem ciklu. Več informacij je na voljo na: http://ec.europa.eu/environment/eussd/buildings.htm.

(18)  Zeleno-modra omrežja so naravna in polnaravna območja, ki zajemajo zelene in/ali modre površine, če in kadar gre za vodne ekosisteme, ter druge fizične lastnosti na kopenskih (vključno z obalnimi) in morskih območjih.

(19)  Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL L 152, 11.6.2008, str. 1).

(20)  Sektorski referenčni dokument EMAS za sektor ravnanja z odpadki je v pripravi. Vmesni rezultati in sprejeti končni dokument bodo na voljo na spletnem mestu: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/waste_mgmt.html.

(21)  Območja, na katerih primanjkuje vode, so območja, na katerih ni dovolj vodnih virov za izpolnjevanje dolgoročnih povprečnih potreb. Več informacij je na voljo na: http://ec.europa.eu/environment/water/quantity/about.htm.

(22)  Celotne letne izgube pomenijo količino vode, ki je dejansko izgubljena iz distribucijskega omrežja (tj. ni dobavljena končnim uporabnikom). Pri neizogibnih letnih izgubah se upošteva, da bo v vodovodnem omrežju vedno prihajalo do določene mere iztekanja. Neizogibne letne izgube se izračunajo na podlagi dejavnikov, kot so dolžina omrežja, število servisnih priključkov in tlak, pri katerem omrežje deluje.

(23)  V besedilu najboljše prakse okoljskega ravnanja so uporabljene naslednje okrajšave: BPK5: biokemijska potreba po kisiku v petih dneh; MLSS: suspendirane trdne snovi v suspenziji aktivnega blata (biomasa v sistemu aktivnega blata); KPK: kemijska potreba po kisiku.

(24)  
  „Populacijski ekvivalent“ ali PE, izraz, ki se uporablja v Direktivi Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30.5.1991, str. 40), zajema organsko onesnaževanje, ki ga povzročajo prebivalci velikega ali majhnega mesta ali vasi in drugi viri, kot so tuje prebivalstvo in živilskopredelovalne panoge.

(25)  DOC: raztopljeni organski ogljik.

(26)  Nl: normalni liter, tj. prostornina plina, merjena pri standardnih pogojih (tlak: 1,01325 bara; temperatura: (0 oC).

(27)  Referenčni dokumenti o najboljših razpoložljivih tehnikah v skladu z direktivo o industrijskih emisijah so na voljo na: http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/reference/.

(28)  Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17.12.2010, str. 17).

(29)  V kombiniranih kanalizacijskih sistemih se odpadna voda in padavinska voda (zaradi neviht ali dežja) zbirata v istem kanalizacijskem omrežju. V ločenih kanalizacijskih sistemih se odpadna voda in padavinska voda zbirata in pošljeta na čiščenje ali odvajanje prek ločenih kanalizacijskih omrežij.

(30)  Več informacij o merilih EU za zelena javna naročila in popoln seznam vključenih proizvodov je na voljo na: http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm.

(31)  Da ne bi omejili število ponudb, se je mogoče v tehničnih specifikacijah sklicevati na merila za znak EU za okolje za posamezno skupino proizvodov ali storitev; pri preverjanju je mogoče zahtevati veljavno dovoljenje za znak EU za okolje. V skladu s členom 44(2) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, 28.3.2014, str. 65) morajo javni naročniki sprejeti tudi druge ustrezne načine za dokazovanje izpolnjevanja meril.

---

| 18.1.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | L 17/58 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2019

SL

Uradni list Evropske unije

L 17/58

---

SKLEP KOMISIJE (EU) 2019/62

z dne 19. decembra 2018

o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje avtomobilov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS), razveljavitvi Uredbe (ES) št. 761/2001 ter odločb Komisije 2001/681/ES in 2006/193/ES (1) ter zlasti člena 46(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti sektorske referenčne dokumente za posamezne gospodarske sektorje. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z Uredbo (ES) št. 1221/2009, ali se pripravljajo na registracijo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojega sistema okoljskega ravnanja in oceni svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi. |
| --- | --- |

(1)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti sektorske referenčne dokumente za posamezne gospodarske sektorje. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z Uredbo (ES) št. 1221/2009, ali se pripravljajo na registracijo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojega sistema okoljskega ravnanja in oceni svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi.

| (2) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 je morala Komisija pripraviti delovni načrt in v njem določiti okvirni seznam sektorjev, ki se morajo šteti za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2) je bil sektor proizvodnje avtomobilov opredeljen kot prednostni sektor. |
| --- | --- |

(2)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 je morala Komisija pripraviti delovni načrt in v njem določiti okvirni seznam sektorjev, ki se morajo šteti za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2) je bil sektor proizvodnje avtomobilov opredeljen kot prednostni sektor.

| (3) | Sektorski referenčni dokument za sektor proizvodnje avtomobilov bi moral biti osredotočen na najboljše prakse, kazalnike in merila za proizvajalce avtomobilov, vključno s proizvajalci delov in sestavnih delov, ter na obrate za obdelavo izrabljenih vozil. Vsebovati bi moral sklic na obstoječe smernice za vidike, zajete z drugimi orodji politike Unije, kot so Direktiva 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) ali referenčni dokumenti za najboljše razpoložljive tehnike (Best Available Techniques – BAT), pripravljeni na podlagi Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4). Za ostale bi bilo treba na podlagi najboljših praks okoljskega ravnanja za sektor opredeliti konkretne ukrepe za izboljšanje splošnega okoljskega ravnanja podjetij v sektorju, vključno z neposrednimi vidiki, povezanimi na primer s proizvodnimi procesi, in posrednimi vidiki, ki na primer vključujejo tudi upravljanje dobavne verige, da bi se spodbujalo bolj krožno gospodarstvo. |
| --- | --- |

(3)

Sektorski referenčni dokument za sektor proizvodnje avtomobilov bi moral biti osredotočen na najboljše prakse, kazalnike in merila za proizvajalce avtomobilov, vključno s proizvajalci delov in sestavnih delov, ter na obrate za obdelavo izrabljenih vozil. Vsebovati bi moral sklic na obstoječe smernice za vidike, zajete z drugimi orodji politike Unije, kot so Direktiva 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) ali referenčni dokumenti za najboljše razpoložljive tehnike (Best Available Techniques – BAT), pripravljeni na podlagi Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4). Za ostale bi bilo treba na podlagi najboljših praks okoljskega ravnanja za sektor opredeliti konkretne ukrepe za izboljšanje splošnega okoljskega ravnanja podjetij v sektorju, vključno z neposrednimi vidiki, povezanimi na primer s proizvodnimi procesi, in posrednimi vidiki, ki na primer vključujejo tudi upravljanje dobavne verige, da bi se spodbujalo bolj krožno gospodarstvo.

| (4) | Da bi organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim omogočili dovolj časa, da se pripravijo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor proizvodnje avtomobilov, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti za obdobje 120 dni od datuma njegove objave v Uradnem listu Evropske unije. |
| --- | --- |

(4)

Da bi organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim omogočili dovolj časa, da se pripravijo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor proizvodnje avtomobilov, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti za obdobje 120 dni od datuma njegove objave v Uradnem listu Evropske unije.

| (5) | Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

(5)

Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi.

| (6) | Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 – |
| --- | --- |

(6)

Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Sektorski referenčni dokument o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje avtomobilov za namene Uredbe (ES) št. 1221/2009 je določen v Prilogi k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 18. maja 2019.

V Bruslju, 19. decembra 2018

Za Komisijo

Predsednik

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  UL L 342, 22.12.2009, str. 1.

1

(2)  
  UL C 358, 8.12.2011, str. 2.

2

(3)  Direktiva 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (UL L 269, 21.10.2000, str. 34).

3

(4)  Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17.12.2010, str. 17).

4

---

PRILOGE

1.   UVOD

Ta sektorski referenčni dokument (v nadaljnjem besedilu: SRD) za sektor proizvodnje avtomobilov temelji na podrobnem znanstvenem in političnem poročilu (1) (poročilo o najboljših praksah), ki ga je pripravilo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (JRC).

Pravni okvir

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (v nadaljnjem besedilu: sistem EMAS), v katerem lahko organizacije prostovoljno sodelujejo, je bil uveden leta 1993 z Uredbo Sveta (EGS) št. 1836/93 (2). Pozneje je bil sistem EMAS dvakrat obsežno spremenjen, in sicer z:

| — | Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter

| — | Uredbo (ES) št. 1221/2009. |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 1221/2009.

Pomemben nov element najnovejše revizije, ki je začela veljati 11. januarja 2010, je člen 46 o pripravi SRD. SRD morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti za posamezne sektorje ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti.

Razumevanje in uporaba tega dokumenta

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) je sistem, v katerem lahko prostovoljno sodelujejo organizacije, ki so se zavezale k stalnemu okoljskemu izboljševanju. V tem okviru ta SRD določa posebne smernice za sektor proizvodnje avtomobilov, v njem pa so poudarjene tudi številne možnosti za izboljšanje in najboljše prakse.

Dokument je pripravila Evropska komisija, pri čemer je uporabila prispevke zainteresiranih strani. Tehnična delovna skupina, ki so jo sestavljali strokovnjaki in zainteresirane strani iz sektorja, je pod vodstvom Skupnega raziskovalnega središča razpravljala o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti, ki so opisani v tem dokumentu, ter o njih sprejela dogovor, zlasti navedena merila pa so se štela za reprezentativna glede ravni okoljske uspešnosti, ki jih dosegajo najuspešnejše organizacije v sektorju.

Namen SRD je pomagati vsem organizacijam, ki nameravajo izboljšati svojo okoljsko uspešnost, in jih podpirati z zagotavljanjem zamisli in navdiha ter praktičnih in tehničnih smernic.

Ta SRD je namenjen predvsem organizacijam, ki so že registrirane v sistemu EMAS, nato organizacijam, ki razmišljajo, da bi se v prihodnosti registrirale v ta sistem, in nazadnje vsem organizacijam, ki želijo izvedeti več o najboljših praksah okoljskega ravnanja, da bodo lahko izboljšale svojo okoljsko uspešnost. Zato je cilj tega dokumenta spodbujati vse organizacije iz sektorja proizvodnje avtomobilov k osredotočanju na ustrezne neposredne in posredne okoljske vidike ter iskanju informacij o najboljših praksah okoljskega ravnanja, pa tudi k osredotočanju na ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti za merjenje okoljske uspešnosti in na merila odličnosti.

Kako bi morale organizacije, registrirane v sistemu EMAS, upoštevati SRD:

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 organizacije, registrirane v sistemu EMAS, SRD upoštevajo na dveh različnih ravneh:

| 1. | pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):
  organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti; |
| --- | --- |

1.

pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):

organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti;

| 2. | pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in 4(4)):






  (a) | organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov v SRD (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti.
  Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznih SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši. |
| --- | --- | --- |

2.

pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in 4(4)):

(a)

organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov v SRD (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti.

Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznih SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši.

| (b) | Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti, če so na voljo. |
| --- | --- |

(b)

Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti, če so na voljo.

Opisati bi morale, kako so uporabile ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti (ki kažejo raven okoljske uspešnosti, ki jo dosegajo najuspešnejše organizacije) za opredelitev ukrepov in dejanj ter morebiti za določitev prednostnih nalog za (dodatno) izboljšanje svoje okoljske uspešnosti. Vendar izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja ali izpolnjevanje opredeljenih meril odličnosti ni obvezno, saj zaradi prostovoljne narave sistema EMAS organizacije same ocenijo izvedljivost meril in izvajanja najboljših praks z vidika stroškov in koristi.

Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morale organizacije oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredelijo v svojih okoljskih pregledih, ter glede na tehnične in finančne vidike.

V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za pomembne glede na pomembne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.

Sodelovanje v sistemu EMAS je stalen proces. Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.

Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali je organizacija upoštevala SRD pri pripravi okoljske izjave in kako (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).

Akreditirani okoljski preveritelji bodo pri opravljanju presoje potrebovali dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda. Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.

Glede na prostovoljno naravo sistema EMAS in SRD se organizacijam ne bi smelo naložiti nesorazmerno breme za zagotovitev takih dokazov. Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso pomembni. Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.

Struktura sektorskega referenčnega dokumenta

Ta dokument je sestavljen iz petih oddelkov. V oddelku 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v oddelku 2 pa je opredeljeno področje uporabe tega SRD. V oddelkih 3 in 4 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja (5) in informacije o njihovi uporabi za sektor proizvodnje oziroma podsektor izrabljenih motornih vozil. Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo mogoče opredeliti za določeno najboljšo prakso okoljskega ravnanja. Vendar meril odličnosti za vse najboljše prakse okoljskega ravnanja ni bilo mogoče opredeliti, ker so bili na nekaterih področjih na voljo omejeni podatki ali ker se posebni pogoji posameznega podjetja in/ali obrata (raznolikost proizvodnih procesov, ki se izvajajo v posameznem proizvodnem obratu, stopnja vertikalne integracije itd.) tako razlikujejo, da merilo odličnosti ne bi bilo smiselno. Tudi kadar so merila odličnosti navedena, pa niso mišljena kot cilji, ki jih morajo doseči vsa podjetja, ali kot metrika, s katero se primerja okoljska uspešnost podjetij v sektorju, ampak kot ukrep morebitne pomoči posameznim podjetjem pri ocenjevanju doseženega napredka in spodbujanju nadaljnjega izboljševanja. Nekateri kazalniki in merila so pomembni za več najboljših praks okoljskega ravnanja, zato so navedeni večkrat, kadar je to ustrezno. V oddelku 5 je predstavljena obsežna preglednica z najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.

2.   PODROČJE UPORABE

Ta referenčni dokument obravnava okoljsko uspešnost sektorja proizvodnje avtomobilov in nekatere vidike sektorja ravnanja z izrabljenimi vozili. Ciljna skupina tega dokumenta so podjetja, ki delujejo v sektorju proizvodnje avtomobilov v skladu z naslednjimi oznakami NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, uvedeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (6)):

| — | oznaka NACE 29.1: proizvodnja motornih vozil, |
| --- | --- |

—

oznaka NACE 29.1: proizvodnja motornih vozil,

| — | oznaka NACE 29.2: proizvodnja karoserij za motorna vozila, |
| --- | --- |

—

oznaka NACE 29.2: proizvodnja karoserij za motorna vozila,

| — | oznaka NACE 29.3: proizvodnja delov in opreme za motorna vozila, |
| --- | --- |

—

oznaka NACE 29.3: proizvodnja delov in opreme za motorna vozila,

| — | oznaka NACE 38.31: demontaža odpadnih naprav. |
| --- | --- |

—

oznaka NACE 38.31: demontaža odpadnih naprav.

Poleg navedenega se lahko v zvezi z ravnanjem z izrabljenimi vozili obravnavata dve dodatni dejavnosti, ki sta podsklopa širših področij: pridobivanje sekundarnih surovin iz ostankov in odpadkov (oznaka NACE 38.32, vključno z drobljenjem izrabljenih vozil) ter trgovina na debelo z ostanki in odpadki (oznaka NACE 46.77, vključno z razstavljanjem izrabljenih vozil za pridobivanje in ponovno prodajo uporabnih delov).

Ta referenčni dokument zajema ukrepe, ki jih lahko proizvajalci avtomobilov ter proizvajalci avtomobilskih delov in sestavnih delov izvajajo ter s katerimi se izboljša okoljska uspešnost v celotni avtomobilski vrednostni verigi, kot je predstavljena na sliki 1. Na sliki so poudarjeni ključni sektorji na področju uporabe tega dokumenta.

Slika 1

Pregled dejavnosti v vrednostni verigi proizvodnje avtomobilov

Image 1

Dejavnosti proizvodnje avtomobilov zajemajo številne faze postopkov, vključno z oblikovanjem pločevine, proizvodnjo gole karoserije, ličarskimi deli, proizvodnjo sestavnih delov in podsestavov, proizvodnjo pogonskega sistema in šasije, predhodnim sestavljanjem in opremljanjem ter končnim sestavljanjem. V tem dokumentu so najboljše prakse okoljskega ravnanja oblikovane tako, da so čim bolj splošno uporabne za različne vrste obratov. Vendar je zaradi precejšnjih razlik v vertikalni integraciji zgoraj navedenih dejavnosti v posameznih obratih težko neposredno oceniti in primerjati okoljsko uspešnost obratov. Zato bo treba uporabnost in ustreznost najboljših praks (pa tudi kazalnikov in meril) oceniti ob upoštevanju značilnosti posameznega obrata.

V spodnji preglednici (preglednica 1) so predstavljeni najpomembnejši neposredni in posredni okoljski vidiki sektorja proizvodnje avtomobilov, ki so vključeni na področje uporabe tega referenčnega dokumenta. Poleg tega so v preglednici 1 predstavljeni glavni pritiski na okolje, povezani z najpomembnejšimi okoljskimi vidiki, ter njihova obravnava v tem dokumentu: obravnavani so v okviru najboljših praks okoljskega ravnanja, opisanih v oddelkih 3 in 4, ali s sklicevanjem na druge razpoložljive referenčne dokumente, kot so referenčni dokumenti za najboljše razpoložljive tehnike (Best Available Techniques – BAT) (referenčni dokumenti BAT (7) so v tem dokumentu navedeni s svojo oznako).

Preglednica 1

Najpomembnejši okoljski vidiki in pritiski na okolje za sektor proizvodnje avtomobilov ter način njihove obravnave v tem referenčnem dokumentu

| Glavni okoljski vidiki | Povezan
  pritisk na okolje | Najboljše prakse okoljskega ravnanja |
| --- | --- | --- |
| Energija/podnebne spremembe | Viri/odpadki | Voda | Emisije | Biotska raznovrstnost |
| Upravljanje dobavne verige | | | | | | Najboljše prakse okoljskega ravnanja v zvezi z upravljanjem dobavne verige (oddelek 3.6) |
| Inženirstvo in zasnova | | | | | | Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi s trajnostno zasnovo (oddelek 3.6.3)


  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi s ponovno izdelavo sestavnih delov (oddelek 3.7.1) |
| Faza proizvodnje in sestavljanja | |
| Oblikovanje pločevine | | | | | | Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje kovinskih izdelkov (8)


  Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5) |
| Gola karoserija | | | | | | Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5) |
| Ličarska dela | | | | | | Sklic na BAT v referenčnih dokumentih BAT za STS, STM |
| Proizvodnja pogonskega sistema in šasije | | | | | | Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje kovinskih izdelkov

  Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5) |
| Proizvodnja drugih sestavnih delov | | | | | | Sklic na BAT v referenčnih dokumentih BAT za FMP, SF, IS, TAN, GLS, POL, TXT itd.
  Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje EEO (9) |
| Linije za sestavljanje | | | | | | Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5) |
| Infrastruktura obrata | | | | | | Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5) |
| Faza uporabe | Zunaj področja uporabe, glej sliko 1 |
| Faza izrabljenih vozil | |
| Odstranjevanje onesnaževal | | | | | | Sklic na direktivi 2000/53/ES ter 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10)


  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)


  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izboljšanim odstranjevanjem onesnaževal iz vozil (oddelek 4.2.1) |
| Predelava in ponovna uporaba | | | | | | Direktivi 2000/53/ES in 2006/66/ES (glej sklica zgoraj)

  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)


  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z mrežami za jemanje sestavnih delov in materialov nazaj (oddelek 4.1.1) |
| Razstavljanje in recikliranje sestavnih delov | | | | | | Direktivi 2000/53/ES in 2006/66/ES (glej sklica zgoraj)

  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)


  Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z deli iz plastike in sestavljenih materialov (oddelek 4.2.2) |
| Obdelava po drobljenju | | | | | | Zunaj področja uporabe (sklic na BAT v referenčnem dokumentu BAT za WT), glej sliko 1 |

Glavni okoljski vidiki

Povezan

pritisk na okolje

Najboljše prakse okoljskega ravnanja

Energija/podnebne spremembe

Viri/odpadki

Voda

Emisije

Biotska raznovrstnost

Upravljanje dobavne verige

Najboljše prakse okoljskega ravnanja v zvezi z upravljanjem dobavne verige (oddelek 3.6)

Inženirstvo in zasnova

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi s trajnostno zasnovo (oddelek 3.6.3)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi s ponovno izdelavo sestavnih delov (oddelek 3.7.1)

Faza proizvodnje in sestavljanja

Oblikovanje pločevine

Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje kovinskih izdelkov (8)

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5)

Gola karoserija

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5)

Ličarska dela

Sklic na BAT v referenčnih dokumentih BAT za STS, STM

Proizvodnja pogonskega sistema in šasije

Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje kovinskih izdelkov

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5)

Proizvodnja drugih sestavnih delov

Sklic na BAT v referenčnih dokumentih BAT za FMP, SF, IS, TAN, GLS, POL, TXT itd.

Sklic na najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje EEO (9)

Linije za sestavljanje

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5)

Infrastruktura obrata

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje, upravljanje energije, ravnanje z odpadki, gospodarjenje z vodo in upravljanje biotske raznovrstnosti (oddelki 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5)

Faza uporabe

Zunaj področja uporabe, glej sliko 1

Faza izrabljenih vozil

Odstranjevanje onesnaževal

Sklic na direktivi 2000/53/ES ter 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izboljšanim odstranjevanjem onesnaževal iz vozil (oddelek 4.2.1)

Predelava in ponovna uporaba

Direktivi 2000/53/ES in 2006/66/ES (glej sklica zgoraj)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z mrežami za jemanje sestavnih delov in materialov nazaj (oddelek 4.1.1)

Razstavljanje in recikliranje sestavnih delov

Direktivi 2000/53/ES in 2006/66/ES (glej sklica zgoraj)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z izvajanjem naprednega sistema okoljskega ravnanja (oddelek 3.1.1)

Najboljša praksa okoljskega ravnanja v zvezi z deli iz plastike in sestavljenih materialov (oddelek 4.2.2)

Obdelava po drobljenju

Zunaj področja uporabe (sklic na BAT v referenčnem dokumentu BAT za WT), glej sliko 1

Okoljski vidiki, predstavljeni v preglednici 1, so bili izbrani kot najpogosteje pomembni v tem sektorju. Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih morajo upravljati posebna podjetja, oceniti za vsak primer posebej.

Poleg tega je izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja še naprej prostovoljen postopek, ki ga je treba prilagoditi posebnim razmeram posamezne organizacije. Zato je pomembno, da zainteresirane strani prednostno razvrstijo najboljše prakse okoljskega ravnanja, ki so najverjetneje koristne zanje. V spodnji preglednici so prikazane posebne zainteresirane strani, na katere se nanaša ta dokument in ki jim bodo najboljše prakse okoljskega ravnanja v posameznih oddelkih najverjetneje pomembne:

Preglednica 2

Glavne ciljne zainteresirane strani po skupinah najboljših praks okoljskega ravnanja (x = glavna ciljna skupina, (x) = tudi morebiti pomembno)

| | Področje | Ključni vidik | Zainteresirane strani |
| --- | --- | --- | --- |
| POO (11) | Neposredni dobavitelji | Posredni in drugi dobavitelji | Izvajalci ponovne izdelave | POZO (12) | Drobilniki |
| PROIZVODNJA | MEDPODROČNA PROIZVODNJA | Okoljsko ravnanje | X | X | X | X | X | (x) |
| Upravljanje energije | X | X | X | X | X | (x) |
| Ravnanje z odpadki | X | X | X | X | X | (x) |
| Gospodarjenje z vodo | X | X | X | X | X | (x) |
| Biotska raznovrstnost | X | X | X | X | X | (x) |
| DOBAVNA VERIGA, ZASNOVA IN PONOVNA IZDELAVA | Upravljanje dobavne verige, logistika in zasnova | X | X | X | | | |
| Ponovna izdelava | (x) | | | X | | |
| RAVNANJE Z IZRABLJENIMI VOZILI | Logistika v zvezi z izrabljenimi vozili | Zbiranje | | | | (x) | X | |
| Obdelava izrabljenih vozil | | | | | | X | (x) |

Področje

Ključni vidik

Zainteresirane strani

POO (11)

Neposredni dobavitelji

Posredni in drugi dobavitelji

Izvajalci ponovne izdelave

POZO (12)

Drobilniki

PROIZVODNJA

MEDPODROČNA PROIZVODNJA

Okoljsko ravnanje

X

X

X

X

X

(x)

Upravljanje energije

X

X

X

X

X

(x)

Ravnanje z odpadki

X

X

X

X

X

(x)

Gospodarjenje z vodo

X

X

X

X

X

(x)

Biotska raznovrstnost

X

X

X

X

X

(x)

DOBAVNA VERIGA, ZASNOVA IN PONOVNA IZDELAVA

Upravljanje dobavne verige, logistika in zasnova

X

X

X

Ponovna izdelava

(x)

X

RAVNANJE Z IZRABLJENIMI VOZILI

Logistika v zvezi z izrabljenimi vozili

Zbiranje

(x)

X

Obdelava izrabljenih vozil

X

(x)

3.   NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA, SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI IN MERILA ODLIČNOSTI ZA SEKTOR PROIZVODNJE AVTOMOBILOV

3.1   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za okoljsko ravnanje

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov, pa tudi na splošno za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

3.1.1   Izvajanje naprednega sistema okoljskega ravnanja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v vseh enotah podjetja izvaja napreden sistem okoljskega ravnanja. Tako se omogočijo stalno spremljanje in stalne izboljšave v zvezi z vsemi najpomembnejšimi okoljskimi vidiki.

Sistem okoljskega ravnanja je prostovoljno orodje, ki organizacijam pomaga izdelati, izvesti, ohranjati, pregledati in spremljati okoljsko politiko ter izboljšati svojo okoljsko uspešnost. Napredni sistemi se lahko izvajajo v skladu s standardom ISO 14001-2015 ali prednostno s sistemom EMAS, ki sta mednarodno priznana sistema, ki ju je certificirala ali preverila tretja oseba, ter sta osredotočena na stalno izboljševanje in primerjalno analizo okoljske uspešnosti organizacije.

Uporaba

Sistem okoljskega ravnanja je praviloma ustrezen za vse organizacije in enote. Obseg in narava sistema okoljskega ravnanja je lahko različna, odvisno od velikosti in zapletenosti organizacije in njenih procesov, pa tudi od posebnih vključenih vplivov na okolje. V nekaterih primerih sistemi okoljskega ravnanja, ki jih izvajajo podjetja v avtomobilskem sektorju, morda ne zajemajo vidikov gospodarjenja z vodo, biotske raznovrstnosti ali kontaminacije tal oziroma se ti vidiki ne spremljajo v okviru sistemov okoljskega ravnanja; ta referenčni dokument (oddelki 3.2, 3.3, 3.4 in 3.5) morda vsebuje koristne smernice v zvezi s temi vidiki.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merilo odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Enote z naprednim sistemom okoljskega ravnanja (% obratov/dejavnosti) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merilo odličnosti

(i1)

Enote z naprednim sistemom okoljskega ravnanja (% obratov/dejavnosti)

| (i2) | Število kazalnikov okoljske uspešnosti, ki se na splošno uporabljajo v celotni organizaciji in/ali o katerih se poroča v okoljskih izjavah |
| --- | --- |

(i2)

Število kazalnikov okoljske uspešnosti, ki se na splošno uporabljajo v celotni organizaciji in/ali o katerih se poroča v okoljskih izjavah

| (i3) | Uporaba notranjih ali zunanjih meril za spodbujanje okoljske uspešnosti (D/N) |
| --- | --- |

(i3)

Uporaba notranjih ali zunanjih meril za spodbujanje okoljske uspešnosti (D/N)

| (b1) | Napreden sistem okoljskega ravnanja se izvaja globalno v vseh proizvodnih enotah. |
| --- | --- |

(b1)

Napreden sistem okoljskega ravnanja se izvaja globalno v vseh proizvodnih enotah.

3.2   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za upravljanje energije

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov. Glavna načela so na splošno pomembna tudi za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

3.2.1   Izvajanje sistema za podrobno spremljanje energije in sistema za upravljanje energije

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v vseh proizvodnih enotah izvaja podrobno spremljanje energije na ravni procesov skupaj s sistemom za upravljanje energije, ki ga certificira ali preveri tretja oseba, da se čim bolj izboljša poraba energije.

Načrti za upravljanje energije v skladu z najboljšo prakso vključujejo naslednje vidike, ki se formalizirajo v skladu s sistemom upravljanja, ki zahteva organizacijske izboljšave in je certificiran po standardu ISO 50001 ali vključen v sistem EMAS:

| — | določitev energetske politike, strategije in akcijskega načrta, |
| --- | --- |

—

določitev energetske politike, strategije in akcijskega načrta,

| — | pridobitev dejavne zaveze višjega vodstva, |
| --- | --- |

—

pridobitev dejavne zaveze višjega vodstva,

| — | merjenje in spremljanje uspešnosti, |
| --- | --- |

—

merjenje in spremljanje uspešnosti,

| — | usposabljanje osebja, |
| --- | --- |

—

usposabljanje osebja,

| — | komuniciranje, |
| --- | --- |

—

komuniciranje,

| — | stalno izboljševanje, |
| --- | --- |

—

stalno izboljševanje,

| — | naložbe. |
| --- | --- |

—

naložbe.

Uporaba

Sistem za upravljanje energije, certificiran po standardu ISO 50001 ali vključen v sistem EMAS, je uporaben za vsak obrat ali enoto.

Uvedba sistema za podrobno spremljanje energije in sistema za upravljanje energije sicer ni sistematično nujna, vendar je lahko koristna za vsak obrat in bi se morala obravnavati na ustrezni ravni za spodbujanje ukrepanja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i4) | Število obratov s sistemi za podrobno spremljanje energije (# ali % obratov/dejavnosti), |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i4)

Število obratov s sistemi za podrobno spremljanje energije (# ali % obratov/dejavnosti),

| (i5) | Število obratov s sistemom za upravljanje energije, certificiranim po standardu ISO 50001 ali vključenim v sistem EMAS (# ali % obratov/dejavnosti). |
| --- | --- |

(i5)

Število obratov s sistemom za upravljanje energije, certificiranim po standardu ISO 50001 ali vključenim v sistem EMAS (# ali % obratov/dejavnosti).

| (b2) | V vseh enotah se izvajajo posebni načrti za upravljanje energije (raven organizacije). |
| --- | --- |

(b2)

V vseh enotah se izvajajo posebni načrti za upravljanje energije (raven organizacije).

| (b3) | Na kraju samem se izvaja podrobno spremljanje po procesih (raven enote). |
| --- | --- |

(b3)

Na kraju samem se izvaja podrobno spremljanje po procesih (raven enote).

| (b4) | Obrat izvede nadzor nad upravljanjem energije, na primer za izklop delov obrata med neproduktivnimi obdobji za enote s podrobnim spremljanjem (raven enote). |
| --- | --- |

(b4)

Obrat izvede nadzor nad upravljanjem energije, na primer za izklop delov obrata med neproduktivnimi obdobji za enote s podrobnim spremljanjem (raven enote).

3.2.2   Povečanje učinkovitosti procesov, pri katerih se porablja energija

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se zagotovi ohranjanje visokih stopenj energijske učinkovitosti z izvajanjem rednih pregledov procesov, pri katerih se porablja energija, ter opredelitvijo možnosti za izboljšanje nadzora, upravljanja, popravil in/ali zamenjave opreme.

Glavna načela, ki se lahko uporabljajo za povečanje energijske učinkovitosti v vseh obratih, so:

| — | izvajanje pregledov energijske učinkovitosti, |
| --- | --- |

—

izvajanje pregledov energijske učinkovitosti,

| — | avtomatizacija in časovno razporejanje za zmanjšanje osnovne obremenitve, |
| --- | --- |

—

avtomatizacija in časovno razporejanje za zmanjšanje osnovne obremenitve,

| — | določanje območij, |
| --- | --- |

—

določanje območij,

| — | pregledi uhajanj in izgub, |
| --- | --- |

—

pregledi uhajanj in izgub,

| — | namestitev izolacije na cevi in opremo, |
| --- | --- |

—

namestitev izolacije na cevi in opremo,

| — | iskanje možnosti za namestitev sistemov za rekuperacijo toplote, kot so toplotni izmenjevalniki, |
| --- | --- |

—

iskanje možnosti za namestitev sistemov za rekuperacijo toplote, kot so toplotni izmenjevalniki,

| — | namestitev sistemov za soproizvodnjo (soproizvodnja toplote in električne energije), |
| --- | --- |

—

namestitev sistemov za soproizvodnjo (soproizvodnja toplote in električne energije),

| — | naknadno opremljanje, |
| --- | --- |

—

naknadno opremljanje,

| — | zamenjava ali kombiniranje virov energije. |
| --- | --- |

—

zamenjava ali kombiniranje virov energije.

Uporaba

Tehnike, navedene pri tej najboljši praksi okoljskega ravnanja, so načeloma uporabne za nove obrate in obstoječe naprave. Vendar so možnosti za optimizacijo praviloma večje v obstoječih napravah, ki so se v večletnem obdobju organsko razvijale v skladu z razvojem omejitev proizvodnje, v zvezi s katerimi se lahko očitnejši rezultati dosežejo s sinergijami in racionalizacijo.

Soproizvodnje ne bodo mogli izvajati vsi obrati: za tiste z omejenim toplotnim procesom ali omejenimi potrebami po toploti soproizvodnja ne bo stroškovno učinkovita strategija.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i6) | Izvajanje rednih pregledov sistemov, avtomatizacije, popravil, vzdrževanja in posodabljanja (% enot) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i6)

Izvajanje rednih pregledov sistemov, avtomatizacije, popravil, vzdrževanja in posodabljanja (% enot)

| (i7) | Skupna poraba energije (kWh) na funkcionalno enoto (13) |
| --- | --- |

(i7)

Skupna poraba energije (kWh) na funkcionalno enoto (13)

—

3.2.3   Uporaba energije iz obnovljivih in alternativnih virov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se za izpolnjevanje potreb obrata za proizvodnjo avtomobilov po energiji uporablja energija iz obnovljivih virov, proizvedena na kraju samem ali drugje.

Po prizadevanjih za čim večje zmanjšanje porabe energije (glej oddelek 3.2.2) se lahko proučijo naslednji obnovljivi ali alternativni viri energije:

| — | obnovljivi viri energije na kraju samem, na primer sončna toplotna energija, fotonapetostni paneli, vetrne turbine, proizvodnja geotermalne energije, biomase ali vodne energije, |
| --- | --- |

—

obnovljivi viri energije na kraju samem, na primer sončna toplotna energija, fotonapetostni paneli, vetrne turbine, proizvodnja geotermalne energije, biomase ali vodne energije,

| — | alternativni (po možnosti nizkoogljični) viri na kraju samem, kot je soproizvodnja toplote in električne energije (SPTE) ali trigeneracija, |
| --- | --- |

—

alternativni (po možnosti nizkoogljični) viri na kraju samem, kot je soproizvodnja toplote in električne energije (SPTE) ali trigeneracija,

| — | nakup energije iz obnovljivih virov zunaj objekta, bodisi neposredno bodisi prek velikih podjetij za oskrbo. |
| --- | --- |

—

nakup energije iz obnovljivih virov zunaj objekta, bodisi neposredno bodisi prek velikih podjetij za oskrbo.

Uporaba

Izvedljivost, stroški in potrebne tehnologije bodo precej različni in odvisni od lokalnega obnovljivega vira. Izvedljivost proizvodnje energije iz obnovljivih virov na kraju samem je močno odvisna od posebnih dejavnikov, povezanih s splošnim območjem in samo enoto, kot so podnebje, teren in tla, senčna lega in izpostavljenost ter razpoložljiv prostor. Posebna upravna ovira v posamezni jurisdikciji so lahko tudi dovoljenja za načrtovanje gradnje.

Nakup energije zunaj objekta je bolj splošno uporaben, bodisi z vzpostavitvijo partnerstev s proizvajalci energije (npr. na lokalni ravni) bodisi z izbiro možnosti za energijo iz obnovljivih virov iz podjetja za oskrbo, ki postaja vse bolj pogost del ponudbe v večini držav članic.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i8) | Delež proizvodnih enot z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i8)

Delež proizvodnih enot z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije (%)

| (i9) | Delež porabe energije enote, izpolnjen z obnovljivimi viri (%) |
| --- | --- |

(i9)

Delež porabe energije enote, izpolnjen z obnovljivimi viri (%)

| (i10) | Poraba energije iz fosilnih goriv (MWh ali TJ) na funkcionalno enoto |
| --- | --- |

(i10)

Poraba energije iz fosilnih goriv (MWh ali TJ) na funkcionalno enoto

| (b5) | Za vse proizvodne enote se ocenijo možnosti in priložnosti za uporabo obnovljivih virov energije. |
| --- | --- |

(b5)

Za vse proizvodne enote se ocenijo možnosti in priložnosti za uporabo obnovljivih virov energije.

| (b6) | O porabi energije se izdela poročilo, v katerem se navede delež energije iz fosilnih in drugih goriv. |
| --- | --- |

(b6)

O porabi energije se izdela poročilo, v katerem se navede delež energije iz fosilnih in drugih goriv.

| (b7) | Uvede se politika za spodbujanje povečanja porabe energije iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

(b7)

Uvede se politika za spodbujanje povečanja porabe energije iz obnovljivih virov.

3.2.4   Optimizacija razsvetljave v obratih za proizvodnjo avtomobilov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se zmanjša poraba energije za razsvetljavo s kombinacijo optimalne zasnove, postavitve, uporabe učinkovitih tehnologij za razsvetljavo ter strategij za upravljanje območij.

Pri integriranem pristopu k optimizaciji energijske učinkovitosti razsvetljave je treba upoštevati naslednje elemente:

| — | zasnovo prostora: kadar je mogoče, se uporablja kombinacija dnevne in umetne svetlobe, |
| --- | --- |

—

zasnovo prostora: kadar je mogoče, se uporablja kombinacija dnevne in umetne svetlobe,

| — | optimizacijo postavitve in razporeditve svetil: višina svetil in prostor med njimi v okviru omejitev zaradi vzdrževanja, čiščenja, popravljivosti in stroškov; |
| --- | --- |

—

optimizacijo postavitve in razporeditve svetil: višina svetil in prostor med njimi v okviru omejitev zaradi vzdrževanja, čiščenja, popravljivosti in stroškov;

| — | povečanje učinkovitosti naprav za osvetlitev: izbira učinkovitih tehničnih rešitev (na ravni sistema), s katerimi se zagotovi zadostna svetlost za varno opravljanje dela, |
| --- | --- |

—

povečanje učinkovitosti naprav za osvetlitev: izbira učinkovitih tehničnih rešitev (na ravni sistema), s katerimi se zagotovi zadostna svetlost za varno opravljanje dela,

| — | upravljanje razsvetljave na podlagi območij: svetila se vklopijo oziroma izklopijo glede na potrebo in navzočnost. |
| --- | --- |

—

upravljanje razsvetljave na podlagi območij: svetila se vklopijo oziroma izklopijo glede na potrebo in navzočnost.

Združevanje zgoraj navedenih ukrepov je lahko najučinkovitejši in najcelovitejši način, kako zmanjšati porabo energije za razsvetljavo.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja je splošno uporabna, vendar imajo različne tehnologije razsvetljave različne uporabe in omejitve, zato nekatere od njih morda niso ustrezne za določena delovna okolja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i11) | Izvajanje izboljšane postavitve, uporaba energijsko učinkovite razsvetljave (% območij z razsvetljavo v enoti, % vseh enot) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i11)

Izvajanje izboljšane postavitve, uporaba energijsko učinkovite razsvetljave (% območij z razsvetljavo v enoti, % vseh enot)

| (i12) | Izvajanje strategij z območji za razsvetljavo (% območij z razsvetljavo v enoti, % vseh enot). |
| --- | --- |

(i12)

Izvajanje strategij z območji za razsvetljavo (% območij z razsvetljavo v enoti, % vseh enot).

| (i13) | Poraba energije za opremo za razsvetljavo (14) (kWh/leto za obrat) |
| --- | --- |

(i13)

Poraba energije za opremo za razsvetljavo (14) (kWh/leto za obrat)

| (i14) | Povprečna učinkovitost svetil v celotnem obratu (lm/W) |
| --- | --- |

(i14)

Povprečna učinkovitost svetil v celotnem obratu (lm/W)

| (b8) | V vseh enotah se izvajajo energijsko najučinkovitejše rešitve za razsvetljavo, ki ustrezajo posebnim potrebam delovnega mesta. |
| --- | --- |

(b8)

V vseh enotah se izvajajo energijsko najučinkovitejše rešitve za razsvetljavo, ki ustrezajo posebnim potrebam delovnega mesta.

| (b9) | V vseh enotah se uvedejo sheme za določanje območij. |
| --- | --- |

(b9)

V vseh enotah se uvedejo sheme za določanje območij.

3.2.5   Racionalna in učinkovita uporaba stisnjenega zraka

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se poraba energije zmanjša na podlagi opredelitve in ocene uporabe stisnjenega zraka, optimizacije sistemov stisnjenega zraka ter odprave uhajanj, boljšega usklajevanja oskrbe z zrakom in potrebe po njem, povečanja energijske učinkovitosti kompresorjev ter izvedbe rekuperacije odpadne toplote.

Uporaba stisnjenega zraka se lahko optimizira z obsežnim naborom ukrepov na treh področjih:

| — | ukrepi na strani potrebe:






  — | preprečevanje in nadomestitev nepravilne uporabe stisnjenega zraka, |
| --- | --- | --- |

—

ukrepi na strani potrebe:

—

preprečevanje in nadomestitev nepravilne uporabe stisnjenega zraka,

| — | pregled uporabe orodij na stisnjen zrak, |
| --- | --- |

—

pregled uporabe orodij na stisnjen zrak,

| — | spremljanje potrebe in nadzor nad njo, |
| --- | --- |

—

spremljanje potrebe in nadzor nad njo,

| — | vzpostavitev programov ozaveščanja; |
| --- | --- |

—

vzpostavitev programov ozaveščanja;

| — | ukrepi na področju distribucijskega omrežja in sistema:






  — | opredelitev in čim večje zmanjšanje uhajanj, |
| --- | --- | --- |

—

ukrepi na področju distribucijskega omrežja in sistema:

—

opredelitev in čim večje zmanjšanje uhajanj,

| — | znižanje tlaka, |
| --- | --- |

—

znižanje tlaka,

| — | določanje območij, |
| --- | --- |

—

določanje območij,

| — | uporaba ventilov; |
| --- | --- |

—

uporaba ventilov;

| — | ukrepi na strani oskrbe:






  — | velikost kompresijskega sistema in njegovo upravljanje, usklajena s potrebo, |
| --- | --- | --- |

—

ukrepi na strani oskrbe:

—

velikost kompresijskega sistema in njegovo upravljanje, usklajena s potrebo,

| — | povečanje splošne energijske učinkovitosti sistema stisnjenega zraka, |
| --- | --- |

—

povečanje splošne energijske učinkovitosti sistema stisnjenega zraka,

| — | redni pregledi tlaka sistema, |
| --- | --- |

—

redni pregledi tlaka sistema,

| — | povečanje energijske učinkovitosti glavnih sestavnih delov sistema, |
| --- | --- |

—

povečanje energijske učinkovitosti glavnih sestavnih delov sistema,

| — | redni pregledi filtrov, |
| --- | --- |

—

redni pregledi filtrov,

| — | energijsko učinkoviti sušilci in optimalna izbira drenaže, |
| --- | --- |

—

energijsko učinkoviti sušilci in optimalna izbira drenaže,

| — | namestitev opreme za rekuperacijo odpadne toplote. |
| --- | --- |

—

namestitev opreme za rekuperacijo odpadne toplote.

Uporaba

Pristope za izboljšanje energijske učinkovitosti sistemov stisnjenega zraka lahko uporabijo vsa podjetja, ki imajo tak sistem na voljo, ne glede na njihovo velikost.

Zamenjava naprav na stisnjen zrak in odprava uhajanj sta na splošno uporabni za vse sisteme ne glede na njihovo starost in sedanje stanje.

Kar zadeva optimizacijo zasnove sistemov, so priporočila pomembna zlasti za sisteme, ki so se z desetletji širili. Ta pristop je po ocenah uporaben za vsaj 50 % vseh sistemov stisnjenega zraka.

Kar zadeva uporabo odpadne toplote, je stalna potreba po procesni toploti potrebna za uresničitev obstoječih možnosti za prihranke energije in stroškov.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i15) | Poraba električne energije sistema stisnjenega zraka na enoto prostornine na točki končne porabe (kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i15)

Poraba električne energije sistema stisnjenega zraka na enoto prostornine na točki končne porabe (kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka)

| (b10) | Poraba energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar. |
| --- | --- |

(b10)

Poraba energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar.

| (b11) | Po izklopu vseh porabnikov zraka tlak omrežja ostane stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa ne preidejo v stanje obremenitve. |
| --- | --- |

(b11)

Po izklopu vseh porabnikov zraka tlak omrežja ostane stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa ne preidejo v stanje obremenitve.

3.2.6   Optimizacija uporabe elektromotorjev

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se poraba električne energije zmanjša na podlagi optimalne uporabe elektromotorjev, zlasti z uporabo pogonov s spremenljivo hitrostjo za prilagoditev hitrosti motorja potrebam, običajno za opremo, kot so črpalke.

Elektromotorji so prisotni pri večini proizvodnih postopkov in se lahko optimizirajo za dosego večje učinkovitosti. Predhodni ukrepi vključujejo proučitev možnosti za zmanjšanje obremenitve motorjev ter pregled kakovosti električne energije, krmilnikov motorjev ter učinkovitosti motorjev in prenosa. Prouči se lahko zamenjava, saj se lahko s sodobnimi, energijsko učinkovitimi motorji poraba energije zmanjša za do 40 % v primerjavi s starejšimi modeli.

Dodatno izboljšanje na področju spremenljive hitrosti/obremenitve je mogoče doseči z namestitvijo pogonov s spremenljivo hitrostjo, da se obratovanje motorja prilagodi elektronsko z minimalnimi izgubami. To je pomembno zlasti za običajno opremo, kot so črpalke in ventilatorji, pri katerih je možnost prihrankov tudi največja. Zaradi kratke dobe vračanja so te naložbe pogosto ekonomsko privlačne.

Uporaba

Pred oceno možnosti izboljšanja z optimizacijo je treba najprej proučiti vrsto obremenitve in ustrezen elektromotor. Naknadno opremljanje pomeni največjo možnost za optimizacijo, po presoji, ali je mogoče namestiti motor z manjšo nazivno močjo (če se zmanjša obremenitev), in upoštevajo na primer velikost, teža in začetna zmogljivost. Vendar se bo lahko delovanje optimiziralo tudi v primeru nove izdelave ali novih nakupov, če se izbira motorja čim bolj prilagodi uporabi.

Pri proučevanju namestitve pogonov s spremenljivo hitrostjo so glavni negativni učinki, ki jih je treba upoštevati, harmonsko popačenje, težave s hlajenjem pri nizkih vrtilnih frekvencah in mehanska resonanca pri nekaterih vrtilnih frekvencah.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i16) | Delež elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo (% skupne inštalirane moči ali skupnega števila) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i16)

Delež elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo (% skupne inštalirane moči ali skupnega števila)

| (i17) | Delež črpalk z nameščenim pogonom s spremenljivo hitrostjo (% skupne inštalirane moči ali skupnega števila) |
| --- | --- |

(i17)

Delež črpalk z nameščenim pogonom s spremenljivo hitrostjo (% skupne inštalirane moči ali skupnega števila)

| (i18) | Povprečna učinkovitost črpalk (%) |
| --- | --- |

(i18)

Povprečna učinkovitost črpalk (%)

—

3.3   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za ravnanje z odpadki

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov, pa tudi na splošno za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

3.3.1   Preprečevanje nastajanja odpadkov in ravnanje z njimi

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se določi splošna organizacijska strategija za ravnanje z odpadki s posamičnimi cilji na visoki ravni za čimvečje zmanjšanje količine odpadkov ter uporabi na ravni enote s prilagojenimi načrti ravnanja z odpadki, s katerimi se čim bolj zmanjša nastajanje odpadkov pri dejavnostih, ter da se vzpostavijo strateška partnerstva, da bi se poiskali trgi za preostale frakcije odpadkov.

Učinkovita organizacijska strategija za ravnanje z odpadki je namenjena preprečevanju končnega odstranjevanja z upoštevanjem hierarhije ravnanja z odpadki (15), tj. prednostnega vrstnega reda:

| — | zmanjšanje nastajanja z vnaprejšnjim načrtovanjem, podaljšanjem življenjske dobe proizvoda, preden se spremeni v odpadek, izboljšanimi načini proizvodnje in ravnanjem z odpadki v dobavni verigi; |
| --- | --- |

—

zmanjšanje nastajanja z vnaprejšnjim načrtovanjem, podaljšanjem življenjske dobe proizvoda, preden se spremeni v odpadek, izboljšanimi načini proizvodnje in ravnanjem z odpadki v dobavni verigi;

| — | ponovna uporaba materialov v sedanji obliki; |
| --- | --- |

—

ponovna uporaba materialov v sedanji obliki;

| — | recikliranje z uvedbo:






  — | zbiranja in ločevanja, |
| --- | --- | --- |

—

recikliranje z uvedbo:

—

zbiranja in ločevanja,

| — | merjenja in spremljanja nastajanja odpadkov, |
| --- | --- |

—

merjenja in spremljanja nastajanja odpadkov,

| — | postopkov in metodologij, |
| --- | --- |

—

postopkov in metodologij,

| — | zagotavljanja logistike za odpadke, |
| --- | --- |

—

zagotavljanja logistike za odpadke,

| — | partnerstev in vključevanja zainteresiranih strani, |
| --- | --- |

—

partnerstev in vključevanja zainteresiranih strani,

| — | energetska predelava odpadkov s sežiganjem ali naprednejšimi tehnikami. |
| --- | --- |

—

energetska predelava odpadkov s sežiganjem ali naprednejšimi tehnikami.

Uporaba

Omejena lokalna infrastruktura za recikliranje in predpisi o odstranjevanju odpadkov v nekaterih regijah lahko ovirajo preusmerjanje odpadkov od odlagališč. V takih primerih je sodelovanje z lokalnimi zainteresiranimi stranmi pomemben vidik načrta ravnanja z odpadki.

Izbira najustreznejših možnosti obdelave odpadkov vključuje obravnavo logistike, pa tudi lastnosti materialov in ekonomske vrednosti.

MSP si morda ne morejo privoščiti stroškov kapitala nekaterih tehnik zmanjševanja nastajanja odpadkov, ki lahko zahtevajo novo opremo, usposabljanje ali programsko opremo.

Nazadnje, zelo ambiciozni cilji, kot je popolna odprava odpadkov za odlagališča, morda niso dosegljivi za nekatere obrate, odvisno od stopnje vertikalne integracije procesov v obratu.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i19) | Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i19)

Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto)

| (i20) | Nastajanje nevarnih odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto) |
| --- | --- |

(i20)

Nastajanje nevarnih odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto)

| (i21) | Odpadki, vključeni v posamezne tokove, vključno z recikliranjem, energetsko predelavo in odlaganjem na odlagališčih (kg/funkcionalno enoto, % skupne količine odpadkov). |
| --- | --- |

(i21)

Odpadki, vključeni v posamezne tokove, vključno z recikliranjem, energetsko predelavo in odlaganjem na odlagališčih (kg/funkcionalno enoto, % skupne količine odpadkov).

| (i22) | Določitev in izvedba splošne strategije za odpadke s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave (D/N) |
| --- | --- |

(i22)

Določitev in izvedba splošne strategije za odpadke s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave (D/N)

| (i23) | [Za organizacije z več enotami] Število enot z vzpostavljenimi naprednimi načrti ravnanja z odpadki (#) |
| --- | --- |

(i23)

[Za organizacije z več enotami] Število enot z vzpostavljenimi naprednimi načrti ravnanja z odpadki (#)

| (i24) | [Za organizacije z več enotami] Število enot, ki dosegajo popolno odpravo odpadkov za odlagališča (#) |
| --- | --- |

(i24)

[Za organizacije z več enotami] Število enot, ki dosegajo popolno odpravo odpadkov za odlagališča (#)

| (b12) | Uvedba načrtov ravnanja z odpadki [v vseh enotah]. |
| --- | --- |

(b12)

Uvedba načrtov ravnanja z odpadki [v vseh enotah].

| (b13) | Popolna odprava odpadkov za odlagališča se doseže pri vseh proizvodnih in drugih dejavnostih/enotah. |
| --- | --- |

(b13)

Popolna odprava odpadkov za odlagališča se doseže pri vseh proizvodnih in drugih dejavnostih/enotah.

3.4   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za gospodarjenje z vodo

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov. Glavna načela so na splošno pomembna tudi za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

3.4.1   Strategija za porabo vode in upravljanje porabe vode

Gospodarjenje z vodo povzroča vse večje skrbi in praviloma ni podrobno obravnavano v standardnih sistemih okoljskega ravnanja. Zato je najboljša praksa okoljskega ravnanja, da se izvajata spremljanje in pregled vprašanj v zvezi z gospodarjenjem z vodo v skladu s priznanim, usklajenim okvirom za gospodarjenje z vodo, s katerim lahko organizacije:

| — | ocenijo porabo vode in odvajanje, |
| --- | --- |

—

ocenijo porabo vode in odvajanje,

| — | ocenijo tveganja v lokalnem zbirnem območju in dobavni verigi, |
| --- | --- |

—

ocenijo tveganja v lokalnem zbirnem območju in dobavni verigi,

| — | pripravijo načrt, kako učinkoviteje porabiti vodo in izboljšati odvajanje odpadne vode, |
| --- | --- |

—

pripravijo načrt, kako učinkoviteje porabiti vodo in izboljšati odvajanje odpadne vode,

| — | sodelujejo z dobavno verigo in drugimi organizacijami, |
| --- | --- |

—

sodelujejo z dobavno verigo in drugimi organizacijami,

| — | uveljavljajo odgovornost organizacije in drugih, |
| --- | --- |

—

uveljavljajo odgovornost organizacije in drugih,

| — | sporočajo rezultate. |
| --- | --- |

—

sporočajo rezultate.

Uporaba

Gospodarjenje z vodo je zelo lokalizirano vprašanje. Neka stopnja porabe vode lahko močno obremeni razpoložljive vodne vire na območjih, kjer vode primanjkuje, na tistih z velikimi zalogami vode pa ne bo povzročala težav. Zato morajo biti prizadevanja podjetij za gospodarjenje z vodo sorazmerna lokalnim razmeram.

To so izzivi, ki so povezani z zbiranjem zadostnih podatkov za popolno presojo vpliva na vodo. Zato bi morale organizacije prednostno razvrstiti svoja prizadevanja in se osredotočiti na procese, področja in proizvode, za katere je značilna najintenzivnejša poraba vode, pa tudi na tiste na območjih, za katera se šteje, da se spopadajo z visokim tveganjem pomanjkanja vode.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i25) | Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i25)

Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto)

| (i26) | Enote, ki so opravile pregled strategije za vodo (% obratov/dejavnosti) |
| --- | --- |

(i26)

Enote, ki so opravile pregled strategije za vodo (% obratov/dejavnosti)

| (i27) | Enote, v katerih se izvaja spremljanje porabe vode (%) |
| --- | --- |

(i27)

Enote, v katerih se izvaja spremljanje porabe vode (%)

| (i28) | Enote, v katerih se izvaja ločeno spremljanje vode za proizvodne procese in sanitarno uporabo (%) |
| --- | --- |

(i28)

Enote, v katerih se izvaja ločeno spremljanje vode za proizvodne procese in sanitarno uporabo (%)

| (b14) | Uvedba strategije za vodo v skladu s priznanim orodjem, kot je CEO Water Mandate, pri čemer se v strategijo vključi ocena pomanjkanja vode. |
| --- | --- |

(b14)

Uvedba strategije za vodo v skladu s priznanim orodjem, kot je CEO Water Mandate, pri čemer se v strategijo vključi ocena pomanjkanja vode.

| (b15) | Poraba vode na kraju samem se meri na enoto in po potrebi na proces z uporabo avtomatizirane programske opreme. |
| --- | --- |

(b15)

Poraba vode na kraju samem se meri na enoto in po potrebi na proces z uporabo avtomatizirane programske opreme.

3.4.2   Možnosti za varčevanje z vodo v avtomobilskih obratih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se čim bolj zmanjša poraba vode v vseh obratih, redno pregleduje izvajanje ukrepov za učinkovito rabo vode ter zagotavlja, da je večina praks in naprav uvrščenih med visoko učinkovite.

Možnost varčevanja z vodo v celotnem obratu (16) se lahko izkoristi s:

| — | preprečevanjem porabe vode:






  — | suho pometanje vseh območij pred pranjem, |
| --- | --- | --- |

—

preprečevanjem porabe vode:

—

suho pometanje vseh območij pred pranjem,

| — | odpravljanje odtekanj, |
| --- | --- |

—

odpravljanje odtekanj,

| — | uporaba alternativ črpalkam s tekočinskim obročem; |
| --- | --- |

—

uporaba alternativ črpalkam s tekočinskim obročem;

| — | zmanjšanjem porabe vode:






  — | izboljšanje učinkovitosti dejavnosti, |
| --- | --- | --- |

—

zmanjšanjem porabe vode:

—

izboljšanje učinkovitosti dejavnosti,

| — | namestitev regulirnih ventilov pretoka na cev za oskrbo z vodovodno vodo, |
| --- | --- |

—

namestitev regulirnih ventilov pretoka na cev za oskrbo z vodovodno vodo,

| — | uporaba učinkovitih šob za izpiranje s pršenjem/pranje, |
| --- | --- |

—

uporaba učinkovitih šob za izpiranje s pršenjem/pranje,

| — | uporaba krmilnikov z merilnikom časa za izpiranje, |
| --- | --- |

—

uporaba krmilnikov z merilnikom časa za izpiranje,

| — | namestitev opreme za zaposlene, ki zagotavlja učinkovito rabo vode, |
| --- | --- |

—

namestitev opreme za zaposlene, ki zagotavlja učinkovito rabo vode,

| — | uporaba procesov ultrazvočnega čiščenja, |
| --- | --- |

—

uporaba procesov ultrazvočnega čiščenja,

| — | izpiranje z nasprotnim tokom, |
| --- | --- |

—

izpiranje z nasprotnim tokom,

| — | izpiranje med fazami. |
| --- | --- |

—

izpiranje med fazami.

Uporaba

Naprave za varčevanje z vodo so splošno uporabne in ne ogrožajo učinkovitosti, če se pravilno izberejo in namestijo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i25) | Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i25)

Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto)

| (i29) | Delež dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih s sanitarnimi napravami in procesi za varčevanje z vodo (%) |
| --- | --- |

(i29)

Delež dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih s sanitarnimi napravami in procesi za varčevanje z vodo (%)

| (i30) | Delež novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo (%) |
| --- | --- |

(i30)

Delež novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo (%)

| (b16) | Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo. |
| --- | --- |

(b16)

Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo.

3.4.3   Recikliranje vode in zbiranje deževnice

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se prepreči/odpravi uporaba visokokakovostne vode v procesih, v katerih ni potrebna, ter povečata ponovna uporaba in recikliranje za izpolnjevanje preostalih potreb.

Za številne dejavnosti, kot so hlajenje z vodo, splakovanje stranišč in pisoarjev, pranje vozil/sestavnih delov in namakanje, ki se ne uporablja za pridelke, se lahko pitna ali visokokakovostna voda nadomesti z vodo, pridobljeno z zbiranjem deževnice, ali reciklirano vodo, ki se je porabila za druge namene.

Za namestitev teh sistemov so običajno potrebni naslednji elementi:

| — | za sisteme recikliranja odpadne vode:






  — | rezervoarji za predhodno obdelavo, |
| --- | --- | --- |

—

za sisteme recikliranja odpadne vode:

—

rezervoarji za predhodno obdelavo,

| — | sistemi za čiščenje, |
| --- | --- |

—

sistemi za čiščenje,

| — | črpanje; |
| --- | --- |

—

črpanje;

| — | za sisteme za zbiranje deževnice:






  — | zbiralno območje, |
| --- | --- | --- |

—

za sisteme za zbiranje deževnice:

—

zbiralno območje,

| — | sistem za transport, |
| --- | --- |

—

sistem za transport,

| — | naprave za shranjevanje, |
| --- | --- |

—

naprave za shranjevanje,

| — | distribucijski sistem. |
| --- | --- |

—

distribucijski sistem.

Uporaba

Sistemi recikliranja vode se lahko vključijo v zasnovo vseh novih stavb. Naknadno opremljanje obstoječih stavb je drago in morda nepraktično, razen če na stavbi poteka obsežna obnova.

Ekonomska izvedljivost sistemov za zbiranje deževnice je močno odvisna od podnebja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i25) | Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i25)

Poraba vode na funkcionalno enoto (m3/funkcionalno enoto)

| (i31) | Namestitev sistema recikliranja odpadne vode (D/N) |
| --- | --- |

(i31)

Namestitev sistema recikliranja odpadne vode (D/N)

| (i32) | Namestitev sistema recikliranja deževnice (D/N) |
| --- | --- |

(i32)

Namestitev sistema recikliranja deževnice (D/N)

| (i33) | Letna poraba deževnice in ponovna uporaba odpadne vode (m3/leto) |
| --- | --- |

(i33)

Letna poraba deževnice in ponovna uporaba odpadne vode (m3/leto)

| (i34) | Delež skupne porabe vode, ki ga obsega reciklirana deževnica ali odpadna voda (%) |
| --- | --- |

(i34)

Delež skupne porabe vode, ki ga obsega reciklirana deževnica ali odpadna voda (%)

| (b17) | Izvaja se recikliranje vode s sklenjenim krogom, pri čemer stopnja ponovnega pridobivanja znaša vsaj 90 %, kadar je to mogoče. |
| --- | --- |

(b17)

Izvaja se recikliranje vode s sklenjenim krogom, pri čemer stopnja ponovnega pridobivanja znaša vsaj 90 %, kadar je to mogoče.

| (b18) | 30 % potreb po vodi se izpolni z zbrano vodo (v regijah z zadostnimi padavinami). |
| --- | --- |

(b18)

30 % potreb po vodi se izpolni z zbrano vodo (v regijah z zadostnimi padavinami).

3.4.4   Zelene strehe za gospodarjenje s padavinsko vodo

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se na industrijske enote namestijo zelene strehe ali da se industrijske enote naknadno opremijo z zelenimi strehami, zlasti na okoljsko občutljivih območjih, kjer je pomembno gospodarjenje s padavinsko vodo z utrjenih površin.

Namestitev zelenih streh, kjer je to strukturno mogoče, lahko prispeva k naslednjim ciljem:

| — | shranjevanje in nadzorovano spuščanje padavinske vode z utrjenih površin, zlasti vode zaradi skrajnih vremenskih dogodkov, |
| --- | --- |

—

shranjevanje in nadzorovano spuščanje padavinske vode z utrjenih površin, zlasti vode zaradi skrajnih vremenskih dogodkov,

| — | podaljšanje življenjske dobe strehe (manjša poraba materialov), |
| --- | --- |

—

podaljšanje življenjske dobe strehe (manjša poraba materialov),

| — | izolacijski učinek (zmanjšanje porabe energije za ogrevanje, prezračevanje in klimatizacijo), |
| --- | --- |

—

izolacijski učinek (zmanjšanje porabe energije za ogrevanje, prezračevanje in klimatizacijo),

| — | ohranjanje biotske raznovrstnosti, |
| --- | --- |

—

ohranjanje biotske raznovrstnosti,

| — | izboljšanje kakovosti vode. |
| --- | --- |

—

izboljšanje kakovosti vode.

Uporaba

Zelene strehe so uporabne za številne obstoječe in nove zasnove stavb, vendar je le malo lokacij primernih za obsežno uporabo rešitve. Omejitve vključujejo dejansko tveganje neviht, strukturne omejitve stavbe, dostop do sončne svetlobe, vlago, impregniranje proti vlagi, obstoječe strešne sisteme ter gospodarjenje z zbrano deževnico.

Poleg tega je treba to uporabo strehe primerjati z drugimi uporabami, koristnimi za okolje, kot sta namestitev sistemov za sončno (toplotno/FN) energijo in dovajanje dnevne svetlobe.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i35) | Delež enot, ki so primerne za zelene strehe, z nameščenimi zelenimi strehami (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i35)

Delež enot, ki so primerne za zelene strehe, z nameščenimi zelenimi strehami (%)

| (i36) | Zmogljivost zelene strehe za zadrževanje vode: delež zadržane vode (%), odtekanje vode (m3) |
| --- | --- |

(i36)

Zmogljivost zelene strehe za zadrževanje vode: delež zadržane vode (%), odtekanje vode (m3)

| (i37) | Učinek hlajenja: zmanjšanje potrebe po energiji za ogrevanje, prezračevanje in klimatizacijo (MJ) |
| --- | --- |

(i37)

Učinek hlajenja: zmanjšanje potrebe po energiji za ogrevanje, prezračevanje in klimatizacijo (MJ)

| (i38) | Kvalitativni kazalniki biotske raznovrstnosti (npr. število vrst, ki živijo na strehi) glede na lokalne razmere |
| --- | --- |

(i38)

Kvalitativni kazalniki biotske raznovrstnosti (npr. število vrst, ki živijo na strehi) glede na lokalne razmere

—

3.5   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za upravljanje biotske raznovrstnosti

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov. Glavna načela so na splošno pomembna tudi za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

3.5.1   Pregled in strategija v zvezi z upravljanjem ekosistemov in biotske raznovrstnosti v celotni vrednostni verigi

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se opravi pregled upravljanja ekosistemov za zagotovitev razumevanja vplivov ekosistemskih storitev v celotni vrednostni verigi ter čim bolj zmanjšajo vse morebitne težave v sodelovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi.

Organizacije lahko uporabljajo metodologije, kot je Corporate Ecosystem Services Review (Pregled ekosistemskih storitev, ki ga opravijo gospodarske družbe; metodologijo je razvil Svetovni inštitut za vire skupaj s Svetovnim poslovnim svetom za trajnostni razvoj – WBCSD), ki zajema pet korakov:

| — | izbira področja uporabe, |
| --- | --- |

—

izbira področja uporabe,

| — | opredelitev prednostnih ekosistemskih storitev (kvalitativna), |
| --- | --- |

—

opredelitev prednostnih ekosistemskih storitev (kvalitativna),

| — | analiza trendov v zvezi s prednostnimi storitvami, |
| --- | --- |

—

analiza trendov v zvezi s prednostnimi storitvami,

| — | opredelitev poslovnih tveganj in priložnosti, |
| --- | --- |

—

opredelitev poslovnih tveganj in priložnosti,

| — | razvoj strategij. |
| --- | --- |

—

razvoj strategij.

Uporaba

Preglede ekosistemov lahko opravijo podjetja vseh velikosti, pri čemer se uporabijo različne stopnje podrobnosti in poglobljenosti v dobavni verigi. Opisani pristopi zajemajo vključevanje upravljanja biotske raznovrstnosti v načrte (okoljskega) ravnanja organizacije, zato se lahko preprosto povežejo s številnimi drugimi obstoječimi procesi in analitskimi tehnikami podjetja, kot so ocene življenjskega kroga, načrti upravljanja zemljišč, ocene ekonomskega učinka, poročanje podjetja in ocene trajnosti.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i39) | Uporaba metodologij za oceno ekosistemskih storitev za vrednostno verigo (D/N ali % pokritosti) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i39)

Uporaba metodologij za oceno ekosistemskih storitev za vrednostno verigo (D/N ali % pokritosti)

| (i40) | Pokritost ustreznega področja uporabe, kot se določi s prednostnim razvrščanjem (D/N ali % pokritosti) |
| --- | --- |

(i40)

Pokritost ustreznega področja uporabe, kot se določi s prednostnim razvrščanjem (D/N ali % pokritosti)

| (b19) | Pregled ekosistemov na visoki ravni se opravi po celotni vrednostni verigi, nato pa se opravi podrobnejši pregled ekosistemov na opredeljenih področjih z visokim tveganjem. |
| --- | --- |

(b19)

Pregled ekosistemov na visoki ravni se opravi po celotni vrednostni verigi, nato pa se opravi podrobnejši pregled ekosistemov na opredeljenih področjih z visokim tveganjem.

| (b20) | V sodelovanju z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in zunanjimi strokovnjaki se pripravijo strategije za zmanjšanje težav na opredeljenih prednostnih področjih dobavne verige. |
| --- | --- |

(b20)

V sodelovanju z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in zunanjimi strokovnjaki se pripravijo strategije za zmanjšanje težav na opredeljenih prednostnih področjih dobavne verige.

3.5.2   Upravljanje biotske raznovrstnosti na ravni enote

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se neposredni vplivi na biotsko raznovrstnost, ki nastanejo v prostorih podjetja, izboljšajo z merjenjem, upravljanjem in sporočanjem prizadevanj za biotsko raznovrstnost v sodelovanju z lokalnimi zainteresiranimi stranmi.

Za izboljšanje vplivov na biotsko raznovrstnost v enoti so ključni trije koraki:

| — | merjenje biotske raznovrstnosti za spremljanje pozitivnih in negativnih vplivov organizacije na biotsko raznovrstnost, na primer s poudarkom na rabi tal, okoljskih vplivih in zaščitenih vrstah. Najboljša praksa vključuje na primer preglede biotske raznovrstnosti ali tveganja na podlagi lokacije, vključno z oceno okolice, ter meritve v skladu s kazalniki in seznami vrst; |
| --- | --- |

—

merjenje biotske raznovrstnosti za spremljanje pozitivnih in negativnih vplivov organizacije na biotsko raznovrstnost, na primer s poudarkom na rabi tal, okoljskih vplivih in zaščitenih vrstah. Najboljša praksa vključuje na primer preglede biotske raznovrstnosti ali tveganja na podlagi lokacije, vključno z oceno okolice, ter meritve v skladu s kazalniki in seznami vrst;

| — | upravljanje in sodelovanje z zainteresiranimi stranmi: upravljanje enote za spodbujanje in ohranjanje biotske raznovrstnosti, izvajanje ukrepov za ekološko izravnavo ob hkratnem sodelovanju s specializiranimi organizacijami s področja biotske raznovrstnosti ter izobraževanje osebja in pogodbenih izvajalcev; |
| --- | --- |

—

upravljanje in sodelovanje z zainteresiranimi stranmi: upravljanje enote za spodbujanje in ohranjanje biotske raznovrstnosti, izvajanje ukrepov za ekološko izravnavo ob hkratnem sodelovanju s specializiranimi organizacijami s področja biotske raznovrstnosti ter izobraževanje osebja in pogodbenih izvajalcev;

| — | poročanje: izmenjevanje informacij o dejavnostih, vplivih in uspešnosti organizacije v zvezi z biotsko raznovrstnostjo z zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

—

poročanje: izmenjevanje informacij o dejavnostih, vplivih in uspešnosti organizacije v zvezi z biotsko raznovrstnostjo z zainteresiranimi stranmi.

Uporaba

Številni pristopi so splošno uporabni in se lahko uvedejo kadar koli med delovanjem enote. Obstoječe enote imajo morda malo razpoložljivega odprtega prostora za nov razvoj ali pa ga nimajo, čeprav se lahko pri nekaterih rešitvah uporabijo že izgrajene površine (glej oddelek 3.4.4).

Ena od težav, s katero se spopadajo organizacije, ki izvajajo to najboljšo prakso okoljskega ravnanja, je nevarnost, da bodo območja, namenjena biotski raznovrstnosti, zaščitena, kar bo oviralo prihodnjo uporabo, na primer za načrtovane dolgoročne širitve.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i41) | Število projektov sodelovanj z zainteresiranimi stranmi za obravnavo vprašanj biotske raznovrstnosti (#) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i41)

Število projektov sodelovanj z zainteresiranimi stranmi za obravnavo vprašanj biotske raznovrstnosti (#)

| (i42) | Vzpostavljeni so postopki/instrumenti za analizo povratnih informacij strank, zainteresiranih strani in dobaviteljev, povezanih z biotsko raznovrstnostjo (D/N) |
| --- | --- |

(i42)

Vzpostavljeni so postopki/instrumenti za analizo povratnih informacij strank, zainteresiranih strani in dobaviteljev, povezanih z biotsko raznovrstnostjo (D/N)

| (i43) | Popis zemljišč ali drugih območij, ki so v lasti podjetja ali pa jih ima podjetje v najemu ali jih upravlja ter so na zaščitenih območjih ali območjih velikega pomena za ohranjanje biotske raznovrstnosti ali ob njih (m2) |
| --- | --- |

(i43)

Popis zemljišč ali drugih območij, ki so v lasti podjetja ali pa jih ima podjetje v najemu ali jih upravlja ter so na zaščitenih območjih ali območjih velikega pomena za ohranjanje biotske raznovrstnosti ali ob njih (m2)

| (i44) | Za prostore ali druga območja, ki so v lasti podjetja ali pa jih ima podjetje v najemu ali jih upravlja, je določen načrt za vrtnarjenje, prijazno do biotske raznovrstnosti (D/N) |
| --- | --- |

(i44)

Za prostore ali druga območja, ki so v lasti podjetja ali pa jih ima podjetje v najemu ali jih upravlja, je določen načrt za vrtnarjenje, prijazno do biotske raznovrstnosti (D/N)

| (i45) | Indeks biotske raznovrstnosti (ki se izdela v skladu z lokalnimi razmerami) |
| --- | --- |

(i45)

Indeks biotske raznovrstnosti (ki se izdela v skladu z lokalnimi razmerami)

| (b21) | Določen je celovit načrt za biotsko raznovrstnost, da bi se zagotovilo sistematično vključevanje vprašanj biotske raznovrstnosti na podlagi merjenja, spremljanja in poročanja. |
| --- | --- |

(b21)

Določen je celovit načrt za biotsko raznovrstnost, da bi se zagotovilo sistematično vključevanje vprašanj biotske raznovrstnosti na podlagi merjenja, spremljanja in poročanja.

| (b22) | Izvaja se sodelovanje s strokovnjaki in lokalnimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

(b22)

Izvaja se sodelovanje s strokovnjaki in lokalnimi zainteresiranimi stranmi.

3.6   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za upravljanje in načrtovanje vrednostne verige

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov.

3.6.1   Spodbujanje okoljskih izboljšav vzdolž dobavne verige

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se za vse glavne dobavitelje zahteva, naj uporabljajo certificirane sisteme okoljskega ravnanja, določijo posamične cilje za okoljska merila ter izvajajo presoje dobaviteljev z visokim tveganjem, da bi zagotovili skladnost. To se podpre z usposabljanjem in sodelovanjem z dobavitelji, da se zagotovi izboljševanje njihove okoljske uspešnosti.

Vodilne organizacije si prizadevajo izboljšati okoljsko uspešnost v svoji dobavni verigi s:

| — | sledenjem materialom z uporabo sistema IMDS (International Material Data System – mednarodni sistem podatkov o materialih), |
| --- | --- |

—

sledenjem materialom z uporabo sistema IMDS (International Material Data System – mednarodni sistem podatkov o materialih),

| — | zahtevo, naj neposredni dobavitelji uporabljajo certificirane ali preverjene sisteme okoljskega ravnanja, |
| --- | --- |

—

zahtevo, naj neposredni dobavitelji uporabljajo certificirane ali preverjene sisteme okoljskega ravnanja,

| — | določanjem ciljev za okoljske izboljšave in sodelovanjem z neposrednimi dobavitelji pri njihovem doseganju (praviloma za: zmanjšanje nastajanja odpadkov in povečanje recikliranja, zmanjšanje porabe energije in emisij CO2, povečanje deleža trajnostnih materialov v kupljenih sestavnih delih ter izboljšanje biotske raznovrstnosti), |
| --- | --- |

—

določanjem ciljev za okoljske izboljšave in sodelovanjem z neposrednimi dobavitelji pri njihovem doseganju (praviloma za: zmanjšanje nastajanja odpadkov in povečanje recikliranja, zmanjšanje porabe energije in emisij CO2, povečanje deleža trajnostnih materialov v kupljenih sestavnih delih ter izboljšanje biotske raznovrstnosti),

| — | podpiranjem dobaviteljev pri izboljšanju njihovega vpliva na okolje, |
| --- | --- |

—

podpiranjem dobaviteljev pri izboljšanju njihovega vpliva na okolje,

| — | spremljanjem in izvrševanjem. |
| --- | --- |

—

spremljanjem in izvrševanjem.

Uporaba

Številni proizvajalci originalne opreme zahtevajo, naj vsi njihovi neposredni dobavitelji soglašajo z istim splošnim kodeksom ravnanja na področju okolja, ki je vključen v sporazume o nakupu. Na začetku je lahko koristen poudarek na neposrednih dobaviteljih, ki obsegajo največji delež skupnega proračuna za nakupe, ali tistih z velikimi vplivi na okolje. Za izvajanje presoj neposrednih dobaviteljev so potrebna precejšnja prizadevanja, za katera se zdi, da so izvedljiva samo za velike organizacije, ki že izvajajo podrobne preglede dejavnosti dobaviteljev. Dolgoročno se lahko zahteve naložijo več dobaviteljem.

Kar zadeva uporabo te najboljše prakse za same neposredne dobavitelje, namesto proizvajalce originalne opreme, bi morali neposredni dobavitelji upoštevati vpliv, ki ga lahko organizacija uporabi, da zahteve naloži po verigi navzgor svojim dobaviteljem, glede na svojo velikost ali nakupno sposobnost ter relativen položaj v svojem portfelju dobaviteljev.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i46) | Delež neposrednih dobaviteljev (po številu ali proračunu za nakupe/vrednosti nakupov), ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i46)

Delež neposrednih dobaviteljev (po številu ali proračunu za nakupe/vrednosti nakupov), ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde (%)

| (i47) | Vprašalniki za samoocenjevanje, poslani neposrednim dobaviteljem z visokim tveganjem (D/N) |
| --- | --- |

(i47)

Vprašalniki za samoocenjevanje, poslani neposrednim dobaviteljem z visokim tveganjem (D/N)

| (i48) | Izvedena razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev (D/N) |
| --- | --- |

(i48)

Izvedena razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev (D/N)

| (b23) | Vsi glavni dobavitelji morajo uporabljati sistem okoljskega ravnanja, da izpolnijo pogoje za sporazume o nakupu. |
| --- | --- |

(b23)

Vsi glavni dobavitelji morajo uporabljati sistem okoljskega ravnanja, da izpolnijo pogoje za sporazume o nakupu.

| (b24) | Za sporazume o nakupu se določijo okoljska merila za vsa področja vpliva na okolje. |
| --- | --- |

(b24)

Za sporazume o nakupu se določijo okoljska merila za vsa področja vpliva na okolje.

| (b25) | Vprašalniki za samoocenjevanje se pošljejo vsem neposrednim dobaviteljem, stranke ali tretje osebe pa izvajajo presoje dobaviteljev z visokim tveganjem. |
| --- | --- |

(b25)

Vprašalniki za samoocenjevanje se pošljejo vsem neposrednim dobaviteljem, stranke ali tretje osebe pa izvajajo presoje dobaviteljev z visokim tveganjem.

| (b26) | Izvedeta se razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev. |
| --- | --- |

(b26)

Izvedeta se razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev.

| (b27) | Za primere neskladnosti se določijo izvršilni postopki. |
| --- | --- |

(b27)

Za primere neskladnosti se določijo izvršilni postopki.

3.6.2   Sodelovanje z dobavitelji in strankami za zmanjšanje količine embalaže

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se količina embalaže zmanjša in embalaža ponovno uporabi za dobavo materialov in sestavnih delov.

Ta najboljša praksa temelji na naslednjih načelih:

| — | zmanjšanje količine nepotrebne embalaže ob hkratnem zagotavljanju ustrezne funkcionalnosti (celovitost delov, preprost dostop), |
| --- | --- |

—

zmanjšanje količine nepotrebne embalaže ob hkratnem zagotavljanju ustrezne funkcionalnosti (celovitost delov, preprost dostop),

| — | proučitev nadomestnih materialov za embalažo, pri katerih se porabi manj virov ali ki jih je lažje ponovno uporabiti/reciklirati, |
| --- | --- |

—

proučitev nadomestnih materialov za embalažo, pri katerih se porabi manj virov ali ki jih je lažje ponovno uporabiti/reciklirati,

| — | razvoj povratne logistike za vračanje prazne embalaže dobaviteljem/pridobivanje od strank v sklenjenem krogu, |
| --- | --- |

—

razvoj povratne logistike za vračanje prazne embalaže dobaviteljem/pridobivanje od strank v sklenjenem krogu,

| — | proučitev drugih uporab za embalažo za enkratno uporabo, da bi se preusmerila od odstranjevanja (navzgor po hierarhiji ravnanja z odpadki (17)). |
| --- | --- |

—

proučitev drugih uporab za embalažo za enkratno uporabo, da bi se preusmerila od odstranjevanja (navzgor po hierarhiji ravnanja z odpadki (17)).

Uporaba

Ta načela so splošno uporabna za vso embalažo, ki se zdaj uporablja. Konkretna izvedljivost inovativnih rešitev bo odvisna od volje dobaviteljev ali strank za sodelovanje s sistemom.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i20) | Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i20)

Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto)

| (i49) | Nastajanje odpadne embalaže na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto) |
| --- | --- |

(i49)

Nastajanje odpadne embalaže na funkcionalno enoto (kg/funkcionalno enoto)

| (i50) | Nastajanje odpadne embalaže na enoto ali skupino za vzdrževanje (kg/enoto, kg/skupino za vzdrževanje) |
| --- | --- |

(i50)

Nastajanje odpadne embalaže na enoto ali skupino za vzdrževanje (kg/enoto, kg/skupino za vzdrževanje)

—

3.6.3   Trajnostna zasnova na osnovi ocene življenjskega kroga

Izvajanje ocene življenjskega kroga pomaga opredeliti morebitne izboljšave in kompromise med različnimi vplivi na okolje, pa tudi preprečiti prenos okoljskih bremen z enega dela življenjskega kroga proizvoda na drugega.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je obsežno izvajanje ocen življenjskega kroga v fazi projektiranja, podpora določanju posebnih ciljev za izboljšanje v zvezi z različnimi vplivi na okolje in zagotavljanje njihovega doseganja ter podpora odločanju z uporabo orodij za oceno življenjskega kroga, da bi se:

| — | zagotovila trajnost virov, |
| --- | --- |

—

zagotovila trajnost virov,

| — | zagotovila čim manjša poraba virov pri proizvodnji in prevozu, |
| --- | --- |

—

zagotovila čim manjša poraba virov pri proizvodnji in prevozu,

| — | zagotovila čim manjša poraba virov v fazi uporabe, |
| --- | --- |

—

zagotovila čim manjša poraba virov v fazi uporabe,

| — | zagotovila ustrezna trajnost proizvodov in sestavnih delov, |
| --- | --- |

—

zagotovila ustrezna trajnost proizvodov in sestavnih delov,

| — | omogočilo razstavljanje, ločevanje in čiščenje, |
| --- | --- |

—

omogočilo razstavljanje, ločevanje in čiščenje,

| — | omogočila primerjava med različnimi vrstami konceptov mobilnosti. |
| --- | --- |

—

omogočila primerjava med različnimi vrstami konceptov mobilnosti.

Uporaba

Načeloma uporaba ocene življenjskega kroga za podporo odločitvam glede zasnove na ravni vozila, posameznih delov in materialov s podatki ni omejena. Vendar večina MSP nima dovolj strokovnega znanja in virov, da bi izpolnila zahteve za informacije o okoljski uspešnosti življenjskega kroga, zato je morda potrebna dodatna podpora.

Poleg tega so sedanje metodologije za oceno življenjskega kroga omejene, saj nekatere kategorije vpliva, na primer izguba biotske raznovrstnosti in posredni učinki zaradi nadomestitve kmetijske proizvodnje, niso ustrezno upoštevane.

Ocena življenjskega kroga je lahko neučinkovito orodje za primerjavo vozil med proizvajalci originalne opreme, saj se lahko tudi ob uporabi smernic o standardu ISO uporabljajo precej različne meje, parametri in nabori podatkov. Dejansko to ni bil cilj orodja, ko se je prvotno razvijalo. Vendar tako kot velja za sisteme okoljskega ravnanja, kot je sistem EMAS, je lahko ocena življenjskega kroga zelo koristna za merjenje izboljšanja, ki ga lahko podjetje doseže v zvezi z okoljsko uspešnostjo svojih proizvodov, praviloma s primerjavo vozila z njegovim predhodnikom iz iste družine proizvodov.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i51) | Izvajanje ocene življenjskega kroga glavnih družin proizvodov za podporo odločitvam glede zasnove in razvoja (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i51)

Izvajanje ocene življenjskega kroga glavnih družin proizvodov za podporo odločitvam glede zasnove in razvoja (D/N)

| (i52) | Izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov (%) |
| --- | --- |

(i52)

Izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov (%)

| (i53) | Izvajanje primerjav med različnimi vrstami konceptov mobilnosti (D/N) |
| --- | --- |

(i53)

Izvajanje primerjav med različnimi vrstami konceptov mobilnosti (D/N)

| (b28) | Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov v skladu s standardi ISO 14040:2006 ali enakovrednimi standardi. |
| --- | --- |

(b28)

Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov v skladu s standardi ISO 14040:2006 ali enakovrednimi standardi.

| (b29) | Določijo se posamični cilji, da bi se zagotovilo stalno izboljševanje v zvezi z vplivi zasnov novih vozil na okolje. |
| --- | --- |

(b29)

Določijo se posamični cilji, da bi se zagotovilo stalno izboljševanje v zvezi z vplivi zasnov novih vozil na okolje.

3.7   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za ponovno izdelavo

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce motornih vozil, delov in sestavnih delov.

3.7.1   Splošne najboljše prakse za ponovno izdelavo sestavnih delov

Doseganje višjih stopenj ponovne izdelave precej vpliva na ohranjanje materialov in prihranke energije.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se poveča obseg dejavnosti ponovne izdelave, pri čemer se določijo postopki za zagotavljanje visoke kakovosti ponovno izdelanih delov ob hkratnem zmanjšanju vplivov na okolje ter poveča obseg dejavnosti, da se zajame več sestavnih delov.

Uporaba

Ponovna izdelava je praviloma izvedljiva za proizvode z večjimi vrednostmi nadaljnje prodaje ter trge za nekatere sestavne dele, ki so že dozoreli (npr. zaganjalniki, alternatorji itd.). Druga področja so v zgodnejši fazi razvoja (kot so električni in elektronski sestavni deli), za katero je značilna veliko večja zapletenost, možnost za rast trga na teh področjih pa je precejšnja. Ponovna izdelava je lahko koristna tudi v primeru starejših generacij proizvodov, ki se več ne proizvajajo, vendar so še vedno na trgu in jih je treba vzdrževati.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i54) | Stopnja ponovne izdelave (teža na sestavni del (%)) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i54)

Stopnja ponovne izdelave (teža na sestavni del (%))

| (i55) | Splošne stopnje ponovne izdelave (% predelanih sestavnih delov) |
| --- | --- |

(i55)

Splošne stopnje ponovne izdelave (% predelanih sestavnih delov)

4.   NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA, SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI IN MERILA ODLIČNOSTI ZA SEKTOR RAVNANJA Z IZRABLJENIMI VOZILI

4.1   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za zbiranje izrabljenih vozil

Ta oddelek je pomemben za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

4.1.1   Mreže za jemanje sestavnih delov in materialov nazaj

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se vzpostavijo učinkovite mreže za jemanje nazaj, da bi se povečala stopnja ponovne uporabe, recikliranja in predelave, ki je ekonomsko dosegljiva pri obdelavi izrabljenih vozil. To vključuje obsežno sodelovanje med različnimi akterji v sektorju pri pridobivanju sestavnih delov, usklajevanju z drugimi tokovi odpadkov in, kadar je to mogoče, usposabljanju in podpori.

Vodilni pooblaščeni obrati za obdelavo so najboljšo prakso izvedli na podlagi:

| — | sodelovanja z akterji v sektorju: za usklajevanje spremljanja, zbiranja in prevoza sestavnih delov in materialov ter zagotovitev, da so vzpostavljene ustrezne spodbude za akterje v verigi, |
| --- | --- |

—

sodelovanja z akterji v sektorju: za usklajevanje spremljanja, zbiranja in prevoza sestavnih delov in materialov ter zagotovitev, da so vzpostavljene ustrezne spodbude za akterje v verigi,

| — | upravljanja in spodbujanja vračanja proizvodov, |
| --- | --- |

—

upravljanja in spodbujanja vračanja proizvodov,

| — | uskladitve z drugimi tokovi odpadkov za zmanjšanje upravnih bremen in združevanje strokovnega znanja; |
| --- | --- |

—

uskladitve z drugimi tokovi odpadkov za zmanjšanje upravnih bremen in združevanje strokovnega znanja;

| — | zagotavljanja tehnične podpore in ozaveščanja. |
| --- | --- |

—

zagotavljanja tehnične podpore in ozaveščanja.

Uporaba

Zdi se, da je največja možnost koristi za okolje povezana z zbiranjem naprednih tehnologij z omejeno življenjsko dobo (kot so baterije za hibridna ali električna vozila) ter sestavnih delov/materialov, pri katerih je razstavljanje manj finančno privlačno (kot so sestavni deli iz plastike in stekla). Kar zadeva upravljanje/spodbujanje vračanja proizvodov, je uporaba alternativnih poslovnih modelov (če so sploh uporabni) odvisna od lokalnih predpisov, baze strank, geografske razpršenosti in vrste zadevnega proizvoda.

V nekaterih državah članicah lahko sistemom jemanja nazaj konkurira neformalni sektor za razstavljanje izrabljenih vozil.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i56) | Stopnja za posebne proizvode ali materiale, pridobljene v vseh mrežah za izrabljena vozila (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i56)

Stopnja za posebne proizvode ali materiale, pridobljene v vseh mrežah za izrabljena vozila (%)

| (b30) | Vzpostavljeno je sodelovanje in partnerstva z lokalnimi/nacionalnimi organizacijami za izvedbo mrež za jemanje nazaj. |
| --- | --- |

(b30)

Vzpostavljeno je sodelovanje in partnerstva z lokalnimi/nacionalnimi organizacijami za izvedbo mrež za jemanje nazaj.

4.2   Obdelava izrabljenih vozil

Ta oddelek je pomemben za pooblaščene obrate za obdelavo izrabljenih vozil.

4.2.1   Izboljšano odstranjevanje onesnaževal iz vozil

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se previdno izvaja obvezno odstranjevanje onesnaževal iz vozil, po možnosti z uporabo posebne namenske opreme. Okoljski premisleki so pomembni za kontaminacijo tal in vode, pa tudi za možnost pridobivanja materialov za ponovno uporabo in recikliranje.

Najboljša praksa je, da se vzpostavijo učinkoviti sistemi za odstranjevanje onesnaževal, kot so:

| — | oprema za varno vrtanje v rezervoarje za gorivo in hidravlično odstranjevanje goriva, |
| --- | --- |

—

oprema za varno vrtanje v rezervoarje za gorivo in hidravlično odstranjevanje goriva,

| — | drenažna/zbiralna oprema za olja, hidravlične tekočine itd.; odstranjevanje olja z blažilnikov, |
| --- | --- |

—

drenažna/zbiralna oprema za olja, hidravlične tekočine itd.; odstranjevanje olja z blažilnikov,

| — | orodja za odstranjevanje katalizatorja, |
| --- | --- |

—

orodja za odstranjevanje katalizatorja,

| — | oprema za odstranjevanje in varno shranjevanje plinov za klimatizacijo, |
| --- | --- |

—

oprema za odstranjevanje in varno shranjevanje plinov za klimatizacijo,

| — | oprema za sprožanje zračnih blazin in |
| --- | --- |

—

oprema za sprožanje zračnih blazin in

| — | oprema za odstranjevanje zategovalnikov varnostnih pasov, |
| --- | --- |

—

oprema za odstranjevanje zategovalnikov varnostnih pasov,

ali uporabijo alternativne metode za doseganje iste stopnje odstranjevanja onesnaževal.

Uporaba

Na stopnje odstranjevanja onesnaževal bo vplivalo to, ali je obrat za obdelavo izrabljenih vozil specializiran za določen tip vozila (npr. velikost vozila). Potrebni bodo tudi nekateri drugi dejavniki, na primer v nekaterih primerih komercialni stroji za odstranjevanje onesnaževal ali ustrezna skladišča in obrati za obdelavo, da se zagotovi, da odstranjevanje onesnaževal ni nevarno za okolje.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i57) | Stopnja odstranjevanja sestavnih delov (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i57)

Stopnja odstranjevanja sestavnih delov (%)

| (i58) | Stopnja recikliranja tekočin (%) |
| --- | --- |

(i58)

Stopnja recikliranja tekočin (%)

| (i59) | Namestitev komercialnega stroja za odstranjevanje onesnaževal ali opreme z enakim delovanjem (D/N) |
| --- | --- |

(i59)

Namestitev komercialnega stroja za odstranjevanje onesnaževal ali opreme z enakim delovanjem (D/N)

| (i60) | Uporaba tehnik masne bilance za spremljanje stopenj odstranjevanja onesnaževal (D/N) |
| --- | --- |

(i60)

Uporaba tehnik masne bilance za spremljanje stopenj odstranjevanja onesnaževal (D/N)

| (i61) | Sprejetje sistema upravljanja kakovosti (D/N) |
| --- | --- |

(i61)

Sprejetje sistema upravljanja kakovosti (D/N)

| (b31) | Organizacija ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti. |
| --- | --- |

(b31)

Organizacija ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti.

4.2.2   Splošne najboljše prakse za dele iz plastike in sestavljenih materialov

Deli iz plastike in sestavljenih materialov se lahko obdelajo na dva načina – z razstavljanjem in recikliranjem sestavnih delov ter recikliranjem po drobljenju. Relativne prednosti in pomanjkljivosti teh dveh načinov so odvisne predvsem od razpoložljivosti tehnologij za obdelavo izrabljenih vozil in njihove učinkovitosti.

Zato je najboljša praksa okoljskega ravnanja, da se prednosti in pomanjkljivosti ocenijo na podlagi posebnih informacij, ustreznih za dele iz plastike in sestavljenih materialov. Vodilne organizacije so vzpostavile recikliranje s sklenjenim krogom za izbrane sestavne dele in še naprej razvijajo nova področja, da bi povečale možnost recikliranja svojih vozil.

Uporaba

Najboljša praksa se lahko uporablja tako pri recikliranju pred drobljenjem kot tudi pri recikliranju po drobljenju.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i62) | Proučitev študij ocen življenjskega kroga za določitev optimalnih poti materialov v skladu z lokalnimi dejavniki (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i62)

Proučitev študij ocen življenjskega kroga za določitev optimalnih poti materialov v skladu z lokalnimi dejavniki (D/N)

| (i63) | Delež sestavnih delov, ki se obdela v skladu z optimalno potjo po oceni življenjskega kroga (%) |
| --- | --- |

(i63)

Delež sestavnih delov, ki se obdela v skladu z optimalno potjo po oceni življenjskega kroga (%)

—

5.   PRIPOROČENI KLJUČNI SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI

V spodnji preglednici so navedeni izbrani ključni kazalniki okoljske uspešnosti za sektor proizvodnje avtomobilov ter z njimi povezana merila in sklici na ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja. To je podnabor vseh kazalnikov iz oddelkov 3 in 4.

| # | Priporočeni kazalnik | Skupna enota | Glavna ciljna skupina | Kratek opis | Priporočena najnižja stopnja spremljanja | Povezani glavni kazalnik EMAS (18) | Merilo odličnosti | Povezana najboljša praksa okoljskega ravnanja (19) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| PROIZVODNJA AVTOMOBILOV |
| 1 | Enote z naprednim sistemom okoljskega ravnanja | % obratov/dejavnosti | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število enot z naprednim sistemom okoljskega ravnanja (npr. registriran v sistemu EMAS ali certificiran v skladu s standardom ISO 14001 in kot je opisan pri najboljši praksi okoljskega ravnanja), deljeno s skupnim številom enot. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | Napreden sistem okoljskega ravnanja se izvaja globalno v vseh proizvodnih enotah. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.1 |
| 2 | Število obratov s sistemi za podrobno spremljanje energije | # obratov/dejavnosti
  % obratov/dejavnosti | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število obratov z ustreznimi sistemi za spremljanje energije. To se lahko izrazi tudi kot delež skupnega števila obratov podjetja. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost | V vseh enotah se izvajajo posebni načrti za upravljanje energije.
  Na kraju samem se izvaja podrobno spremljanje po procesih.
  Obrat izvede nadzor nad upravljanjem energije, na primer za izklop delov obrata med neproduktivnimi obdobji za enote s podrobnim spremljanjem. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.1 |
| 3 | Skupna poraba energije na funkcionalno enoto | kWh/funkcionalno enoto/leto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Letna poraba energije (toplote, hladnega zraka in električne energije) v proizvodni enoti, deljena z izbrano funkcionalno enoto (npr. proizvedeni avtomobili). | Raven podjetja | Energijska učinkovitost | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.2 |
| 4 | Delež proizvodnih enot z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Proizvodne enote z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije, deljene s skupnim številom proizvodnih enot. | Raven podjetja | Emisije | Za vse proizvodne enote se ocenijo možnosti in priložnosti za uporabo obnovljivih virov energije.
  Uvede se politika za spodbujanje izboljševanja porabe energije iz obnovljivih virov. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.3 |
| 5 | Delež porabe energije enote, izpolnjen z energijo iz obnovljivih virov | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Poraba energije iz obnovljivih virov (energije, proizvedene na kraju samem, in kupljene energije), deljena s skupno porabo energije v enoti. | Raven podjetja | Emisije | O porabi energije se izdela poročilo, v katerem se navede delež energije iz fosilnih in drugih goriv. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.3 |
| 6 | Poraba energije za opremo za razsvetljavo | kWh/leto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Letna poraba energije za razsvetljavo, izmerjena na ravni obrata. | Raven obrata | Energijska učinkovitost
  Emisije | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4 |
| 7 | Izvajanje izboljšane postavitve, uporaba energijsko učinkovite razsvetljave | % območij z razsvetljavo v enoti
  % vseh enot | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | V obratu se izvaja izboljšana postavitev in uporabljajo energijsko učinkoviti sistemi za razsvetljavo. | Raven obrata | Energijska učinkovitost
  Emisije | V vseh enotah se izvajajo energijsko najučinkovitejše rešitve za razsvetljavo, ki ustrezajo posebnim potrebam delovnega mesta. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4 |
| 8 | Izvajanje strategij z območji za razsvetljavo | % območij z razsvetljavo v enoti
  % vseh enot | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Upravljanje razsvetljave se izvaja na podlagi območij, tj. na vsakem območju obrata se svetila vklopijo oziroma izklopijo glede na potrebo in navzočnost. | Raven obrata | Energijska učinkovitost
  Emisije | V vseh enotah se uvedejo sheme za določanje območij v skladu s stopnjami najboljše prakse. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4 |
| 9 | Poraba električne energije sistema stisnjenega zraka na enoto prostornine na točki končne porabe | kWh/Nm3 zagotovljenega stisnjenega zraka pri določenem obratovalnem tlaku sistema stisnjenega zraka | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Poraba električne energije na standardni kubični meter stisnjenega zraka, zagotovljen na točki končne porabe pri določeni stopnji tlaka. | Raven obrata | Energijska učinkovitost
  Emisije | Poraba energije sistema stisnjenega zraka je manj kot 0,11 kWh/m3 za obratovanje sistema stisnjenega zraka pri tlaku približno 6,5 bara. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.5 |
| 10 | Delež elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo, deljeno s skupnim številom motorjev.
  Ta kazalnik se lahko izračuna tudi tako, da se električna moč motorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo deli s skupno električno močjo vseh elektromotorjev. | Raven obrata | Energijska učinkovitost
  Emisije | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.6 |
| 11 | Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto | kg/funkcionalno enoto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Skupna količina nastalih odpadkov (tj. nevarnih in nenevarnih), deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili). | Raven obrata | Odpadki | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.7 |
| 12 | Določitev in izvedba splošne strategije za odpadke s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave | D/N | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Na ravni enote se sprejme strategija ravnanja z odpadki s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave. | Raven obrata | Odpadki | Uvedba načrtov ravnanja z odpadki [v vseh enotah] | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.1 |
| 13 | Odpadki, vključeni v posamezne tokove, vključno z recikliranjem, energetsko predelavo in odlaganjem na odlagališčih | kg/funkcionalno enoto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Spremlja se nastajanje odpadkov in evidentirajo se različne količine, ki se vključijo v recikliranje, energetsko predelavo in odlaganje na odlagališčih. | Raven obrata | Odpadki | Popolna odprava odpadkov za odlagališča se doseže pri vseh proizvodnih in drugih dejavnostih/enotah. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.1 |
| 14 | Poraba vode na funkcionalno enoto | L/funkcionalno enoto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Skupna poraba vode na ravni posameznega obrata, deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili). | Raven obrata | Voda | Uvedba strategije za vodo v skladu s priznanim orodjem, kot je CEO Water Mandate, pri čemer se v strategijo vključi ocena pomanjkanja vode.
  Poraba vode na kraju samem se izmeri na enoto in na postopek, po možnosti z uporabo avtomatizirane programske opreme.
  Določijo se mejne vrednosti za zmanjšanje količine onesnaževal v odvedeni vodi, ki presegajo minimalne pravne zahteve. | Najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.4.1, 3.4.2, 3.4.3 |
| 15 | Delež dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih z napravami in procesi za varčevanje z vodo | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih z napravami in procesi za varčevanje z vodo, od skupnega števila dejavnosti. | Raven obrata | Voda | Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.2 |
| 16 | Delež novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo, od skupnega števila novih enot. | Raven obrata | Voda | Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.2 |
| 17 | Delež skupne porabe vode, ki ga obsega reciklirana deževnica ali odpadna voda | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Količina vode, porabljene v obratu, ki je voda, reciklirana pri proizvodnih procesih, ali deževnica, zbrana s sistemom za zbiranje deževnice. | Raven obrata | Voda | Izvaja se recikliranje vode s sklenjenim krogom, pri čemer stopnja ponovnega pridobivanja znaša vsaj 90 %, kadar je to mogoče.
  Zbrana deževnica obsega 30 % porabe vode (samo v regijah z zadostnimi padavinami). | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.3 |
| 18 | Uporaba metodologij za oceno ekosistemskih storitev za vrednostno verigo | D/N
  % pokritosti vrednostne verige | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov | Opravi se ocena ekosistemskih storitev za vrednostno verigo.
  Poleg tega se lahko izračuna delež vrednostne verige, za katerega se opravi ocena ekosistemskih storitev. | Raven podjetja | Biotska raznovrstnost | Pregled ekosistemov na visoki ravni se opravi po celotni vrednostni verigi, nato pa se opravi podrobnejši pregled ekosistemov na opredeljenih področjih z visokim tveganjem.
  V sodelovanju z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in zunanjimi strokovnjaki se pripravijo strategije za zmanjšanje težav na opredeljenih prednostnih področjih dobavne verige. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.1 |
| 19 | Število projektov ali sodelovanj z zainteresiranimi stranmi za obravnavo vprašanj biotske raznovrstnosti | # | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov
  Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Število različnih projektov za sodelovanje z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in strokovnjaki pri obravnavi vprašanj biotske raznovrstnosti, ki se izvajajo, se lahko spremlja. | Raven obrata | Biotska raznovrstnost | Določen je celovit načrt za biotsko raznovrstnost, da bi se zagotovilo sistematično vključevanje vprašanj biotske raznovrstnosti na podlagi merjenja, spremljanja in poročanja.
  Izvaja se sodelovanje s strokovnjaki in lokalnimi zainteresiranimi stranmi. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.2 |
| 20 | Delež neposrednih dobaviteljev, ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov | Delež neposrednih dobaviteljev (po številu ali vrednosti kupljenih proizvodov), ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | Vsi glavni dobavitelji morajo uporabljati sistem okoljskega ravnanja, da izpolnijo pogoje za sporazume o nakupu.
  Za sporazume o nakupu se določijo okoljska merila za vsa področja vpliva na okolje.
  Vprašalniki za samoocenjevanje se pošljejo vsem neposrednim dobaviteljem, tretje osebe pa izvajajo presoje dobaviteljev z visokim tveganjem.
  Izvedeta se razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev.
  Za primere neskladnosti se določijo izvršilni postopki. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.1 |
| 21 | Nastajanje odpadne embalaže na funkcionalno enoto | kg/funkcionalno enoto | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov | Količina nastale odpadne embalaže, deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili). | Raven obrata | Odpadki | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.2 |
| 22 | Izvajanje ocene življenjskega kroga glavnih družin proizvodov za podporo odločitvam glede zasnove in razvoja | D/N | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov | Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov, da bi se podprle odločitve glede zasnove in razvoja. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov v skladu s standardi ISO 14040:2006 ali enakovrednimi standardi. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.3 |
| 23 | Izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov | % | Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov | Za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov se določijo izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov. S tem kazalnikom se spremlja, koliko so se izboljšali različni kazalniki za proizvod. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | Določijo se posamični cilji, da bi se zagotovilo stalno izboljševanje v zvezi z vplivi zasnov novih vozil na okolje. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.3 |
| RAVNANJE Z IZRABLJENIMI VOZILI |
| 24 | Stopnja za posebne proizvode ali materiale, pridobljene v vseh mrežah za izrabljena vozila | %
  (proizvod ali material, ki je bil pridobljen/dan na trg) | Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Količina posebnih proizvodov ali materialov, pridobljenih v okviru mrež za izrabljena vozila, deljena s skupno količino obdelanih materialov iz izrabljenih vozil. | Raven podjetja | Odpadki
  Učinkovitost materialov | Vzpostavljeno je sodelovanje in partnerstva z lokalnimi/nacionalnimi organizacijami. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.1.1 |
| 25 | Sprejetje sistema upravljanja kakovosti | D/N | Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | Organizacija za obdelavo izrabljenih vozil ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti. | Raven podjetja | Odpadki
  Učinkovitost materialov | Organizacija ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti. | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.1 |
| 26 | Namestitev komercialnega stroja za odstranjevanje onesnaževal ali opreme z enakim delovanjem | D/N | Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil | V obratu se namesti komercialen stroj za odstranjevanje onesnaževal ali oprema z enakim delovanjem. | Raven obrata | Skupno letno nastajanje odpadkov | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.1 |
| 27 | Proučitev študij ocen življenjskega kroga za določitev optimalnih poti materialov v skladu z lokalnimi dejavniki | D/N | Pooblaščeni obrati za obdelavo | Študije ocen življenjskega kroga se uporabijo za določitev optimalnih poti materialov (razstavljanje in recikliranje sestavnih delov v primerjavi z recikliranjem po drobljenju) v skladu z lokalnimi dejavniki. | Raven podjetja | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | — | Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.2 |

#

Priporočeni kazalnik

Skupna enota

Glavna ciljna skupina

Kratek opis

Priporočena najnižja stopnja spremljanja

Povezani glavni kazalnik EMAS (18)

Merilo odličnosti

Povezana najboljša praksa okoljskega ravnanja (19)

PROIZVODNJA AVTOMOBILOV

1

Enote z naprednim sistemom okoljskega ravnanja

% obratov/dejavnosti

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število enot z naprednim sistemom okoljskega ravnanja (npr. registriran v sistemu EMAS ali certificiran v skladu s standardom ISO 14001 in kot je opisan pri najboljši praksi okoljskega ravnanja), deljeno s skupnim številom enot.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

Napreden sistem okoljskega ravnanja se izvaja globalno v vseh proizvodnih enotah.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.1

2

Število obratov s sistemi za podrobno spremljanje energije

# obratov/dejavnosti

% obratov/dejavnosti

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število obratov z ustreznimi sistemi za spremljanje energije. To se lahko izrazi tudi kot delež skupnega števila obratov podjetja.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

V vseh enotah se izvajajo posebni načrti za upravljanje energije.

Na kraju samem se izvaja podrobno spremljanje po procesih.

Obrat izvede nadzor nad upravljanjem energije, na primer za izklop delov obrata med neproduktivnimi obdobji za enote s podrobnim spremljanjem.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.1

3

Skupna poraba energije na funkcionalno enoto

kWh/funkcionalno enoto/leto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Letna poraba energije (toplote, hladnega zraka in električne energije) v proizvodni enoti, deljena z izbrano funkcionalno enoto (npr. proizvedeni avtomobili).

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.2

4

Delež proizvodnih enot z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Proizvodne enote z ocenjenimi možnostmi in priložnostmi za uporabo obnovljivih virov energije, deljene s skupnim številom proizvodnih enot.

Raven podjetja

Emisije

Za vse proizvodne enote se ocenijo možnosti in priložnosti za uporabo obnovljivih virov energije.

Uvede se politika za spodbujanje izboljševanja porabe energije iz obnovljivih virov.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.3

5

Delež porabe energije enote, izpolnjen z energijo iz obnovljivih virov

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Poraba energije iz obnovljivih virov (energije, proizvedene na kraju samem, in kupljene energije), deljena s skupno porabo energije v enoti.

Raven podjetja

Emisije

O porabi energije se izdela poročilo, v katerem se navede delež energije iz fosilnih in drugih goriv.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.3

6

Poraba energije za opremo za razsvetljavo

kWh/leto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Letna poraba energije za razsvetljavo, izmerjena na ravni obrata.

Raven obrata

Energijska učinkovitost

Emisije

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4

7

Izvajanje izboljšane postavitve, uporaba energijsko učinkovite razsvetljave

% območij z razsvetljavo v enoti

% vseh enot

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

V obratu se izvaja izboljšana postavitev in uporabljajo energijsko učinkoviti sistemi za razsvetljavo.

Raven obrata

Energijska učinkovitost

Emisije

V vseh enotah se izvajajo energijsko najučinkovitejše rešitve za razsvetljavo, ki ustrezajo posebnim potrebam delovnega mesta.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4

8

Izvajanje strategij z območji za razsvetljavo

% območij z razsvetljavo v enoti

% vseh enot

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Upravljanje razsvetljave se izvaja na podlagi območij, tj. na vsakem območju obrata se svetila vklopijo oziroma izklopijo glede na potrebo in navzočnost.

Raven obrata

Energijska učinkovitost

Emisije

V vseh enotah se uvedejo sheme za določanje območij v skladu s stopnjami najboljše prakse.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.4

9

Poraba električne energije sistema stisnjenega zraka na enoto prostornine na točki končne porabe

kWh/Nm3 zagotovljenega stisnjenega zraka pri določenem obratovalnem tlaku sistema stisnjenega zraka

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Poraba električne energije na standardni kubični meter stisnjenega zraka, zagotovljen na točki končne porabe pri določeni stopnji tlaka.

Raven obrata

Energijska učinkovitost

Emisije

Poraba energije sistema stisnjenega zraka je manj kot 0,11 kWh/m3 za obratovanje sistema stisnjenega zraka pri tlaku približno 6,5 bara.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.5

10

Delež elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število elektromotorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo, deljeno s skupnim številom motorjev.

Ta kazalnik se lahko izračuna tudi tako, da se električna moč motorjev z nameščenimi pogoni s spremenljivo hitrostjo deli s skupno električno močjo vseh elektromotorjev.

Raven obrata

Energijska učinkovitost

Emisije

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.6

11

Nastajanje odpadkov na funkcionalno enoto

kg/funkcionalno enoto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Skupna količina nastalih odpadkov (tj. nevarnih in nenevarnih), deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili).

Raven obrata

Odpadki

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.2.7

12

Določitev in izvedba splošne strategije za odpadke s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave

D/N

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Na ravni enote se sprejme strategija ravnanja z odpadki s spremljanjem in posamičnimi cilji za izboljšave.

Raven obrata

Odpadki

Uvedba načrtov ravnanja z odpadki [v vseh enotah]

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.1

13

Odpadki, vključeni v posamezne tokove, vključno z recikliranjem, energetsko predelavo in odlaganjem na odlagališčih

kg/funkcionalno enoto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Spremlja se nastajanje odpadkov in evidentirajo se različne količine, ki se vključijo v recikliranje, energetsko predelavo in odlaganje na odlagališčih.

Raven obrata

Odpadki

Popolna odprava odpadkov za odlagališča se doseže pri vseh proizvodnih in drugih dejavnostih/enotah.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.3.1

14

Poraba vode na funkcionalno enoto

L/funkcionalno enoto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Skupna poraba vode na ravni posameznega obrata, deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili).

Raven obrata

Voda

Uvedba strategije za vodo v skladu s priznanim orodjem, kot je CEO Water Mandate, pri čemer se v strategijo vključi ocena pomanjkanja vode.

Poraba vode na kraju samem se izmeri na enoto in na postopek, po možnosti z uporabo avtomatizirane programske opreme.

Določijo se mejne vrednosti za zmanjšanje količine onesnaževal v odvedeni vodi, ki presegajo minimalne pravne zahteve.

Najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.4.1, 3.4.2, 3.4.3

15

Delež dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih z napravami in procesi za varčevanje z vodo

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število dejavnosti v obstoječih enotah, naknadno opremljenih z napravami in procesi za varčevanje z vodo, od skupnega števila dejavnosti.

Raven obrata

Voda

Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.2

16

Delež novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število novih enot, zasnovanih z napravami in procesi za varčevanje z vodo, od skupnega števila novih enot.

Raven obrata

Voda

Vse nove enote so opremljene s sanitarnimi napravami za varčevanje z vodo, v vseh obstoječih enotah pa se postopoma uvede naknadno opremljanje z napravami za varčevanje z vodo.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.2

17

Delež skupne porabe vode, ki ga obsega reciklirana deževnica ali odpadna voda

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Količina vode, porabljene v obratu, ki je voda, reciklirana pri proizvodnih procesih, ali deževnica, zbrana s sistemom za zbiranje deževnice.

Raven obrata

Voda

Izvaja se recikliranje vode s sklenjenim krogom, pri čemer stopnja ponovnega pridobivanja znaša vsaj 90 %, kadar je to mogoče.

Zbrana deževnica obsega 30 % porabe vode (samo v regijah z zadostnimi padavinami).

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.4.3

18

Uporaba metodologij za oceno ekosistemskih storitev za vrednostno verigo

D/N

% pokritosti vrednostne verige

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Opravi se ocena ekosistemskih storitev za vrednostno verigo.

Poleg tega se lahko izračuna delež vrednostne verige, za katerega se opravi ocena ekosistemskih storitev.

Raven podjetja

Biotska raznovrstnost

Pregled ekosistemov na visoki ravni se opravi po celotni vrednostni verigi, nato pa se opravi podrobnejši pregled ekosistemov na opredeljenih področjih z visokim tveganjem.

V sodelovanju z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in zunanjimi strokovnjaki se pripravijo strategije za zmanjšanje težav na opredeljenih prednostnih področjih dobavne verige.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.1

19

Število projektov ali sodelovanj z zainteresiranimi stranmi za obravnavo vprašanj biotske raznovrstnosti

#

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Število različnih projektov za sodelovanje z lokalnimi zainteresiranimi stranmi in strokovnjaki pri obravnavi vprašanj biotske raznovrstnosti, ki se izvajajo, se lahko spremlja.

Raven obrata

Biotska raznovrstnost

Določen je celovit načrt za biotsko raznovrstnost, da bi se zagotovilo sistematično vključevanje vprašanj biotske raznovrstnosti na podlagi merjenja, spremljanja in poročanja.

Izvaja se sodelovanje s strokovnjaki in lokalnimi zainteresiranimi stranmi.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.5.2

20

Delež neposrednih dobaviteljev, ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Delež neposrednih dobaviteljev (po številu ali vrednosti kupljenih proizvodov), ki glede na notranje ali zunanje presoje izpolnjujejo zahtevane standarde.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

Vsi glavni dobavitelji morajo uporabljati sistem okoljskega ravnanja, da izpolnijo pogoje za sporazume o nakupu.

Za sporazume o nakupu se določijo okoljska merila za vsa področja vpliva na okolje.

Vprašalniki za samoocenjevanje se pošljejo vsem neposrednim dobaviteljem, tretje osebe pa izvajajo presoje dobaviteljev z visokim tveganjem.

Izvedeta se razvoj in usposabljanje neposrednih dobaviteljev.

Za primere neskladnosti se določijo izvršilni postopki.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.1

21

Nastajanje odpadne embalaže na funkcionalno enoto

kg/funkcionalno enoto

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Količina nastale odpadne embalaže, deljena z izbranimi funkcionalnimi enotami (npr. proizvedeni avtomobili).

Raven obrata

Odpadki

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.2

22

Izvajanje ocene življenjskega kroga glavnih družin proizvodov za podporo odločitvam glede zasnove in razvoja

D/N

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov, da bi se podprle odločitve glede zasnove in razvoja.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

Ocena življenjskega kroga se opravi za glavne družine proizvodov v skladu s standardi ISO 14040:2006 ali enakovrednimi standardi.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.3

23

Izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov

%

Proizvajalci motornih vozil, delov in sestavnih delov

Za zasnove novih modelov v glavnih družinah proizvodov se določijo izboljšave okoljskih kazalnikov (CO2, poraba energije, onesnaževanje itd.) v primerjavi z zasnovami prejšnjih modelov. S tem kazalnikom se spremlja, koliko so se izboljšali različni kazalniki za proizvod.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

Določijo se posamični cilji, da bi se zagotovilo stalno izboljševanje v zvezi z vplivi zasnov novih vozil na okolje.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.3

RAVNANJE Z IZRABLJENIMI VOZILI

24

Stopnja za posebne proizvode ali materiale, pridobljene v vseh mrežah za izrabljena vozila

%

(proizvod ali material, ki je bil pridobljen/dan na trg)

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Količina posebnih proizvodov ali materialov, pridobljenih v okviru mrež za izrabljena vozila, deljena s skupno količino obdelanih materialov iz izrabljenih vozil.

Raven podjetja

Odpadki

Učinkovitost materialov

Vzpostavljeno je sodelovanje in partnerstva z lokalnimi/nacionalnimi organizacijami.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.1.1

25

Sprejetje sistema upravljanja kakovosti

D/N

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

Organizacija za obdelavo izrabljenih vozil ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti.

Raven podjetja

Odpadki

Učinkovitost materialov

Organizacija ima vzpostavljen certificiran sistem upravljanja kakovosti.

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.1

26

Namestitev komercialnega stroja za odstranjevanje onesnaževal ali opreme z enakim delovanjem

D/N

Pooblaščeni obrati za obdelavo izrabljenih vozil

V obratu se namesti komercialen stroj za odstranjevanje onesnaževal ali oprema z enakim delovanjem.

Raven obrata

Skupno letno nastajanje odpadkov

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.1

27

Proučitev študij ocen življenjskega kroga za določitev optimalnih poti materialov v skladu z lokalnimi dejavniki

D/N

Pooblaščeni obrati za obdelavo

Študije ocen življenjskega kroga se uporabijo za določitev optimalnih poti materialov (razstavljanje in recikliranje sestavnih delov v primerjavi z recikliranjem po drobljenju) v skladu z lokalnimi dejavniki.

Raven podjetja

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

—

Najboljša praksa okoljskega ravnanja 4.2.2

---

(1)  Znanstveno in politično poročilo je javno dostopno na spletnem mestu JRC na naslovu http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/BEMP_CarManufacturing.pdf. Sklepne ugotovitve o najboljših praksah okoljskega ravnanja in njihovi uporabi ter opredeljeni posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti iz tega referenčnega dokumenta temeljijo na ugotovitvah znanstvenega in političnega poročila. V njem so na voljo vse sekundarne informacije in tehnične podrobnosti.

(2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1836/93 z dne 29. junija 1993 o prostovoljnem sodelovanju gospodarskih družb industrijskega sektorja v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (UL L 168, 10.7.1993, str. 1).

(3)  Uredba (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (UL L 114, 24.4.2001, str. 1).

(4)  V skladu s Prilogo IV(B)(e) k uredbi EMAS okoljska izjava vsebuje „povzetek dostopnih podatkov o uspešnosti organizacije pri doseganju splošnih in posamičnih okoljskih ciljev glede na njene pomembne vplive na okolje. Poročanje temelji na glavnih kazalnikih in drugih ustreznih obstoječih okoljskih kazalnikih uspešnosti, kot je določeno v oddelku [C].“ V oddelku C Priloge IV je navedeno, da „[v]saka organizacija letno poroča o svoji uspešnosti v zvezi z bolj posebnimi okoljskimi vidiki, določenimi v njeni okoljski izjavi, in, kjer je to mogoče, upošteva sektorske referenčne dokumente iz člena 46“.

(5)  Podroben opis vsake od najboljših praks s praktičnimi smernicami o tem, kako jih izvajati, je v poročilu o najboljših praksah, ki ga je objavilo Skupno raziskovalno središče in je na voljo na spletnem naslovu http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/BEMP_CarManufacturing.pdf. Organizacije so vabljene, da ga preberejo, če želijo izvedeti več o nekaterih najboljših praksah, opisanih v tem referenčnem dokumentu.

(6)  Uredba (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (UL L 393, 30.12.2006, str. 1).

(7)  Referenčni dokumenti BAT. Za več informacij o vsebini referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnikah ter celotno pojasnilo izrazov, kratic in oznak dokumentov glej spletišče Evropskega urada za celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja na naslovu http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/.

(8)  Najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje kovinskih izdelkov se zdaj opredeljujejo, več informacij in posodobitve pa so objavljene na spletnem naslovu http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/fab_metal_prod.html.

(9)  Najboljše prakse okoljskega ravnanja za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme se zdaj opredeljujejo, več informacij in posodobitve pa so objavljene na spletnem naslovu http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/eeem.html.

(10)  Direktiva 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS (UL L 266, 26.9.2006, str. 1), imenovana tudi direktiva o baterijah.

(11)  POO = proizvajalci originalne opreme, tj. proizvajalci vozil v okviru avtomobilske industrije.

(12)  POZO = pooblaščeni obrati za obdelavo, kot so opredeljeni v Direktivi 2000/53/ES o izrabljenih vozilih.

(13)  Pri tem kazalniku in številnih drugih se izraz „funkcionalna enota“ nanaša na enoto proizvodnje, dejavnosti ali rabe vira, ki jo posamezna organizacija izbere, da bi upoštevala to, kar je najpomembnejše v njenem primeru (lahko se prilagodi glede na enoto, zadevni okoljski vidik itd.). Običajne metrike (ki se praviloma štejejo ob upoštevanju referenčnega obdobja, na primer 1 leto), ki se uporabljajo v panogi kot funkcionalne enote, so na primer:

| — | število proizvedenih enot (vozil, motorjev, menjalnikov, delov ...), |
| --- | --- |

—

število proizvedenih enot (vozil, motorjev, menjalnikov, delov ...),

| — | promet v eurih, |
| --- | --- |

—

promet v eurih,

| — | dodana vrednost v eurih, |
| --- | --- |

—

dodana vrednost v eurih,

| — | proizvodnja, izmerjena v kg, |
| --- | --- |

—

proizvodnja, izmerjena v kg,

| — | zaposleni z ekvivalentom polnega delovnega časa (EPDČ), |
| --- | --- |

—

zaposleni z ekvivalentom polnega delovnega časa (EPDČ),

| — | število delovnih ur. |
| --- | --- |

—

število delovnih ur.

(14)  Če se meri podrobno.

(15)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 22.11.2008, str. 3), imenovana tudi okvirna direktiva o odpadkih, s katero se uvede prednostni vrstni red ukrepov za zmanjšanje nastajanja odpadkov in ravnanje z njimi. To se imenuje hierarhija ravnanja z odpadki. V skladu z njo ima prednost preprečevanje nastajanja, sledijo pa ponovna uporaba odpadkov, recikliranje in nato (energetska) predelava frakcij odpadkov, ki jih ni mogoče preprečiti, ponovno uporabiti ali reciklirati. Odstranjevanje odpadkov bi se moralo obravnavati samo, kadar ni mogoče izvesti drugih navedenih ukrepov.

(16)  Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se ne nanaša posebej na ličarske delavnice (v katerih se lahko zagotovijo precejšnji prihranki vode), saj so veljavne smernice na voljo v ustreznih referenčnih dokumentih BAT (STS, STM).

(17)  Glej oddelek 3.3.1.

(18)  Glavni kazalniki EMAS so navedeni v Prilogi IV k Uredbi (ES) št. 1221/2009 (oddelek C.2).

(19)  Številke se nanašajo na oddelke v tem dokumentu.

---

| 18.1.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | L 17/94 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2019

SL

Uradni list Evropske unije

L 17/94

---

SKLEP KOMISIJE (EU) 2019/63

z dne 19. decembra 2018

o sektorskem referenčnem dokumentu o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS), razveljavitvi Uredbe (ES) št. 761/2001 ter odločb Komisije 2001/681/ES in 2006/193/ES (1) ter zlasti člena 46(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti sektorske referenčne dokumente za posamezne gospodarske sektorje. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z Uredbo (ES) št. 1221/2009, ali se pripravljajo na registracijo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojega sistema okoljskega ravnanja in oceni svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi. |
| --- | --- |

(1)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 mora Komisija pripraviti sektorske referenčne dokumente za posamezne gospodarske sektorje. Ti morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti. Organizacije, ki so registrirane v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo, vzpostavljenem z Uredbo (ES) št. 1221/2009, ali se pripravljajo na registracijo, morajo navedene dokumente upoštevati pri razvoju svojega sistema okoljskega ravnanja in oceni svoje okoljske uspešnosti v okoljski izjavi ali posodobljeni okoljski izjavi, pripravljeni v skladu s Prilogo IV k navedeni uredbi.

| (2) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 je morala Komisija pripraviti delovni načrt in v njem določiti okvirni seznam sektorjev, ki morajo veljati za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2), je bil sektor proizvodnje električne in elektronske opreme opredeljen kot prednostni sektor. |
| --- | --- |

(2)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 je morala Komisija pripraviti delovni načrt in v njem določiti okvirni seznam sektorjev, ki morajo veljati za prednostne pri sprejemanju sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov. V sporočilu Komisije z naslovom Priprava delovnega načrta, ki določa okvirni seznam sektorjev za sprejetje sektorskih in medsektorskih referenčnih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (2), je bil sektor proizvodnje električne in elektronske opreme opredeljen kot prednostni sektor.

| (3) | Sektorski referenčni dokument za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme bi se moral osredotočiti na najboljše prakse, kazalnike in merila za proizvajalce električne in elektronske opreme. V njem bi morali biti z najboljšimi praksami okoljskega ravnanja za sektor opredeljeni konkretni ukrepi za splošno izboljšanje okoljskega ravnanja podjetij v sektorju na treh glavnih področjih: pri proizvodnih procesih, upravljanju dobavne verige in ukrepih za krepitev bolj krožnega gospodarstva. |
| --- | --- |

(3)

Sektorski referenčni dokument za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme bi se moral osredotočiti na najboljše prakse, kazalnike in merila za proizvajalce električne in elektronske opreme. V njem bi morali biti z najboljšimi praksami okoljskega ravnanja za sektor opredeljeni konkretni ukrepi za splošno izboljšanje okoljskega ravnanja podjetij v sektorju na treh glavnih področjih: pri proizvodnih procesih, upravljanju dobavne verige in ukrepih za krepitev bolj krožnega gospodarstva.

| (4) | Da se organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim zagotovi dovolj časa za pripravo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti, da bi se začel uporabljati 120 dni po datumu njegove objave v Uradnem listu Evropske unije. |
| --- | --- |

(4)

Da se organizacijam, okoljskim preveriteljem in drugim zagotovi dovolj časa za pripravo na uvedbo sektorskega referenčnega dokumenta za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme, bi bilo treba datum začetka uporabe tega sklepa odložiti, da bi se začel uporabljati 120 dni po datumu njegove objave v Uradnem listu Evropske unije.

| (5) | Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

(5)

Komisija se je pri pripravi sektorskega referenčnega dokumenta, priloženega temu sklepu, v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 posvetovala z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi.

| (6) | Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 – |
| --- | --- |

(6)

Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 49 Uredbe (ES) št. 1221/2009 –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Sektorski referenčni dokument o najboljših praksah okoljskega ravnanja, sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti in merilih odličnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme za namene Uredbe (ES) št. 1221/2009 je določen v Prilogi k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 19. maja 2019.

V Bruslju, 19. decembra 2018

Za Komisijo

Predsednik

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  UL L 342, 22.12.2009, str. 1.

1

(2)  
  UL C 358, 8.12.2011, str. 2.

2

---

PRILOGA

1.   UVOD

Ta sektorski referenčni dokument (v nadaljnjem besedilu: SRD) temelji na podrobnem znanstvenem in političnem poročilu (1) (v nadaljnjem besedilu: poročilo o najboljših praksah), ki ga je pripravilo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (JRC).

Upoštevni pravni okvir

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (v nadaljnjem besedilu: sistem EMAS), v katerem lahko organizacije prostovoljno sodelujejo, je bil vzpostavljen leta 1993 z Uredbo Sveta (EGS) št. 1836/93 (2). Pozneje je bil dvakrat obsežno spremenjen, in sicer z:

| — | Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3); |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (3);

| — | Uredbo (ES) št. 1221/2009. |
| --- | --- |

—

Uredbo (ES) št. 1221/2009.

Pomemben nov element najnovejše spremembe, ki je začela veljati 11. januarja 2010, je člen 46 o pripravi SRD. SRD morajo vključevati najboljše prakse okoljskega ravnanja, kazalnike okoljske uspešnosti za posamezne sektorje ter po potrebi merila odličnosti in sisteme za ocenjevanje ravni okoljske uspešnosti.

Razumevanje in uporaba tega dokumenta

Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) je sistem, v katerem lahko prostovoljno sodelujejo organizacije, ki so se zavezale k stalnemu okoljskemu izboljševanju. V tem okviru ta SRD določa posebne smernice za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme, v njem pa so poudarjene tudi številne možnosti za izboljšanje in najboljše prakse.

Dokument je pripravila Evropska komisija, pri čemer je uporabila prispevke zainteresiranih strani. Tehnična delovna skupina, ki so jo sestavljali strokovnjaki in zainteresirane strani iz sektorja, je pod vodstvom Skupnega raziskovalnega središča razpravljala o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti, ki so opisani v tem dokumentu, ter o njih sprejela dogovor, zlasti navedena merila pa so se štela za reprezentativna glede ravni okoljske uspešnosti, ki jih dosegajo najuspešnejše organizacije v sektorju.

Namen SRD je pomagati vsem organizacijam, ki nameravajo izboljšati svojo okoljsko uspešnost, in jih podpirati z zagotavljanjem zamisli in navdiha ter praktičnih in tehničnih smernic.

Ta SRD je namenjen predvsem organizacijam, ki so že registrirane v sistemu EMAS, nato organizacijam, ki razmišljajo, da bi se v prihodnosti registrirale v ta sistem, in nazadnje vsem organizacijam, ki želijo izvedeti več o najboljših praksah okoljskega ravnanja, da bodo lahko izboljšale svojo okoljsko uspešnost. Zato je cilj tega dokumenta spodbujati vse organizacije iz sektorja proizvodnje električne in elektronske opreme k osredotočanju na ustrezne neposredne in posredne okoljske vidike ter iskanju informacij o najboljših praksah okoljskega ravnanja, pa tudi k osredotočanju na ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti za merjenje okoljske uspešnosti in na merila odličnosti.

Kako bi morale organizacije, registrirane v sistemu EMAS, upoštevati SRD:

V skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 organizacije, registrirane v sistemu EMAS, SRD upoštevajo na dveh različnih ravneh:

| 1. | pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):
  organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti; |
| --- | --- |

1.

pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):

organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti;

| 2. | pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in 4(4)):






  (a) | organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov v SRD (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti.
  Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznih SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši. |
| --- | --- | --- |

2.

pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in 4(4)):

(a)

organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov v SRD (4), ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti.

Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznih SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu. Kazalnike je treba upoštevati le, če so pomembni za okoljske vidike, ki so bili v okoljskem pregledu opredeljeni kot najpomembnejši.

| (b) | Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti, če so na voljo. |
| --- | --- |

(b)

Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti, če so na voljo.

Opisati bi morale, kako so uporabile ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti (ki kažejo raven okoljske uspešnosti, ki jo dosegajo najuspešnejše organizacije) za opredelitev ukrepov in dejanj ter morebiti za določitev prednostnih nalog za (dodatno) izboljšanje svoje okoljske uspešnosti. Vendar izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja ali izpolnjevanje opredeljenih meril odličnosti ni obvezno, saj zaradi prostovoljne narave sistema EMAS organizacije same ocenijo izvedljivost meril in izvajanja najboljših praks z vidika stroškov in koristi.

Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morale organizacije oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredelijo v svojih okoljskih pregledih, ter glede na tehnične in finančne vidike.

V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za pomembne glede na pomembne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.

Sodelovanje v sistemu EMAS je stalen proces. Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.

Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali je organizacija upoštevala SRD pri pripravi okoljske izjave in kako (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).

Akreditirani okoljski preveritelji bodo pri opravljanju presoje potrebovali dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda. Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.

Glede na prostovoljno naravo sistema EMAS in SRD se organizacijam ne bi smelo naložiti nesorazmerno breme za zagotovitev takih dokazov. Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso pomembni. Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.

Struktura sektorskega referenčnega dokumenta

Ta dokument je sestavljen iz štirih poglavij. V poglavju 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v poglavju 2 pa je opredeljeno področje uporabe tega SRD. V poglavju 3 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja (5) in navedene informacije o njihovi uporabi. Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo za določeno najboljšo prakso okoljskega ravnanja mogoče opredeliti. Vendar meril odličnosti za vse najboljše prakse okoljskega ravnanja ni bilo mogoče opredeliti, ker so bili na nekaterih področjih na voljo omejeni podatki ali ker se posebni pogoji posameznega podjetja in/ali obrata (vrsta proizvedene električne in elektronske opreme sega od velikih do malih gospodinjskih aparatov in mikroelektronske opreme ter vključuje trgovanje med podjetji ter med podjetji in potrošniki, raznolikost proizvodnega procesa, ki se izvaja v posameznem proizvodnem obratu, itd.) tako razlikujejo, da merilo odličnosti ne bi bilo smiselno. Tudi kadar so merila odličnosti navedena, pa niso mišljena kot cilji, ki jih morajo doseči vsa podjetja, ali kot metrika, s katero se primerja okoljska uspešnost podjetij v sektorju, ampak kot ukrep morebitne pomoči posameznim podjetjem pri ocenjevanju doseženega napredka in spodbujanju nadaljnjega izboljševanja. Nazadnje je v poglavju 4 je predstavljena obsežna preglednica z izbranimi najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.

2.   OBSEG

Ta SRD obravnava okoljsko uspešnost sektorja proizvodnje električne in elektronske opreme. Ciljna skupina tega dokumenta so podjetja, ki spadajo v sektor proizvodnje električne in elektronske opreme, in sicer v naslednje kode NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, določeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 (6)):

| — | 26 – proizvodnja računalnikov, elektronskih in optičnih izdelkov, |
| --- | --- |

—

26 – proizvodnja računalnikov, elektronskih in optičnih izdelkov,

| — | 27 – proizvodnja električnih naprav, |
| --- | --- |

—

27 – proizvodnja električnih naprav,

| — | 28.12, 28.13 – proizvodnja naprav za fluidno tehniko ter drugih črpalk in kompresorjev, |
| --- | --- |

—

28.12, 28.13 – proizvodnja naprav za fluidno tehniko ter drugih črpalk in kompresorjev,

| — | 28.22 – proizvodnja dvigalnih in transportnih naprav, |
| --- | --- |

—

28.22 – proizvodnja dvigalnih in transportnih naprav,

| — | 28.23 – proizvodnja pisarniških strojev in naprav. |
| --- | --- |

—

28.23 – proizvodnja pisarniških strojev in naprav.

Ta referenčni dokument zajema ukrepe, ki jih lahko proizvajalci električne in elektronske opreme izvajajo za izboljšanje okoljske uspešnosti po celotni vrednosti verigi električne in elektronske opreme, kot prikazuje slika spodaj. Na sliki puščice kažejo ključne snovne tokove med različnimi akterji v vrednosti verigi, medtem ko se izraza „neposredni“ in „posredni“ uporabljata za razlikovanje dejavnosti, pri katerih ima proizvajalec popoln nadzor („neposredni okoljski vidiki“), od dejavnosti, ki so posledica medsebojnega delovanja s tretjimi osebami, na katere pa lahko proizvajalec električne in elektronske opreme vpliva do razumne mere („posredni okoljski vidiki“).

Pregled ključnih snovnih tokov v vrednostni verigi proizvodnje električne in elektronske opreme

Image 2

Ta referenčni dokument je razdeljen v tri glavne oddelke (preglednica 2-1), ki zajemajo glavne okoljske vidike po vrednostni verigi električne in elektronske opreme z vidika proizvajalcev.

Preglednica 2-1

Struktura referenčnega dokumenta za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme ter glavni obravnavani okoljski vidiki

| Oddelek | Opis | Glavni obravnavani okoljski vidiki |
| --- | --- | --- |
| 3.1 | Najboljše prakse okoljskega ravnanja za proizvodne procese |

Oddelek

Opis

Glavni obravnavani okoljski vidiki

3.1

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za proizvodne procese

V tem oddelku so zajete dejavnosti, povezane z bistvenimi postopki proizvodnje električne in elektronske opreme.

Proizvodnja in sestava sestavnih delov

Sestava končnega izdelka

Infrastruktura obrata

Upravljanje lokacije

| 3.2 | Najboljše prakse okoljskega ravnanja pri upravljanju dobavne verige |
| --- | --- |

3.2

Najboljše prakse okoljskega ravnanja pri upravljanju dobavne verige

V tem oddelku je obravnavano, kako proizvajalci električne in elektronske opreme upravljajo dobavno verigo. Pozornost je posvečena dejavnostim, ki jih lahko podjetja v sektorju uvedejo za trajnostno pridobivanje izvornih materialov, nadomeščanje nevarnih snovi in zmanjšanje vplivov svoje dobavne verige na biotsko raznovrstnost.

Pridobivanje materialov in sestavnih delov

Komuniciranje z dobavitelji in njihovo upravljanje

Zasnova izdelka

| 3.3 | Najboljše prakse okoljskega ravnanja za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva |
| --- | --- |

3.3

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva

V tem oddelku so obravnavane upravljavske in strateške prakse, ki jih lahko izvajajo proizvajalci električne in elektronske opreme za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva, kot so spreminjanje praks zasnove, predelava izdelkov ali razvijanje bolj trajnostnih poslovnih modelov.

Zasnova izdelka/razvoj poslovnih modelov

Ravnanje z izrabljenimi izdelki

Okoljski vidiki iz preglednice 2-2 so bili izbrani kot vidiki, ki so v tem sektorju najpogosteje pomembni. Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih morajo upravljati posamezna podjetja, ocenjevati za vsak primer posebej.

Preglednica 2-2

Najpomembnejši okoljski vidiki in glavni povezani pritiski na okolje, obravnavani v tem dokumentu

| Najpomembnejši okoljski vidiki | Glavni povezani pritiski na okolje |
| --- | --- |
| Proizvodnja in sestava sestavnih delov | Učinkovita raba virov
  Voda
  Odpadki
  Emisije v zrak
  Tla
  Energija in podnebne spremembe
  Nevarne snovi
  Biotska raznovrstnost |
| Sestava končnega izdelka | Energija in podnebne spremembe |
| Infrastruktura obrata | Učinkovita raba virov
  Voda
  Odpadki
  Emisije v zrak
  Energija in podnebne spremembe
  Biotska raznovrstnost |
| Upravljanje lokacije | Voda
  Odpadki
  Emisije v zrak
  Tla
  Energija in podnebne spremembe
  Biotska raznovrstnost |
| Pridobivanje materialov in sestavnih delov | Učinkovita raba virov
  Energija in podnebne spremembe
  Biotska raznovrstnost |
| Komuniciranje z dobavitelji in njihovo upravljanje | Učinkovita raba virov
  Energija in podnebne spremembe
  Nevarne snovi |
| Zasnova izdelka/razvoj poslovnih modelov | Učinkovita raba virov
  Voda
  Odpadki
  Emisije v zrak
  Energija in podnebne spremembe
  Nevarne snovi |
| Ravnanje z izrabljenimi izdelki | Učinkovita raba virov
  Odpadki |

Najpomembnejši okoljski vidiki

Glavni povezani pritiski na okolje

Proizvodnja in sestava sestavnih delov

Učinkovita raba virov

Voda

Odpadki

Emisije v zrak

Tla

Energija in podnebne spremembe

Nevarne snovi

Biotska raznovrstnost

Sestava končnega izdelka

Energija in podnebne spremembe

Infrastruktura obrata

Učinkovita raba virov

Voda

Odpadki

Emisije v zrak

Energija in podnebne spremembe

Biotska raznovrstnost

Upravljanje lokacije

Voda

Odpadki

Emisije v zrak

Tla

Energija in podnebne spremembe

Biotska raznovrstnost

Pridobivanje materialov in sestavnih delov

Učinkovita raba virov

Energija in podnebne spremembe

Biotska raznovrstnost

Komuniciranje z dobavitelji in njihovo upravljanje

Učinkovita raba virov

Energija in podnebne spremembe

Nevarne snovi

Zasnova izdelka/razvoj poslovnih modelov

Učinkovita raba virov

Voda

Odpadki

Emisije v zrak

Energija in podnebne spremembe

Nevarne snovi

Ravnanje z izrabljenimi izdelki

Učinkovita raba virov

Odpadki

3.   NAJBOLJŠE PRAKSE OKOLJSKEGA RAVNANJA, SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI IN MERILA ODLIČNOSTI ZA SEKTOR PROIZVODNJE ELEKTRIČNE IN ELEKTRONSKE OPREME

3.1   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za proizvodne procese

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce električne in elektronske opreme.

3.1.1   Energijsko učinkovita tehnologija za sterilne prostore

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se kar najbolj zmanjša poraba energije v čistilnih prostorih. To je mogoče doseči z izvajanjem naslednjih ukrepov:

| — | pravilno opredelitvijo zmogljivosti čistega prostora in ustreznim dimenzioniranjem njegove opreme. Zmanjšanje na najmanjšo zahtevano velikost je cilj za vso opremo, razen za hladilne stolpe in pasivne sestavne dele (črpalke in kanale), ki se lahko zaradi prihranka energije povečajo. Z njihovim povečanjem se izboljša zmogljivost ohlajevalnika ter omogoči uporaba manjših ventilatorjev in črpalk; |
| --- | --- |

—

pravilno opredelitvijo zmogljivosti čistega prostora in ustreznim dimenzioniranjem njegove opreme. Zmanjšanje na najmanjšo zahtevano velikost je cilj za vso opremo, razen za hladilne stolpe in pasivne sestavne dele (črpalke in kanale), ki se lahko zaradi prihranka energije povečajo. Z njihovim povečanjem se izboljša zmogljivost ohlajevalnika ter omogoči uporaba manjših ventilatorjev in črpalk;

| — | zmanjšanjem razlike v tlaku med čistim prostorom in njegovo okolico ter prilagoditev prostornine zraka glede na potrebo, da ventilatorji porabijo manj energije; |
| --- | --- |

—

zmanjšanjem razlike v tlaku med čistim prostorom in njegovo okolico ter prilagoditev prostornine zraka glede na potrebo, da ventilatorji porabijo manj energije;

| — | omogočanjem širšega območja delovanja za sobno temperaturo in relativno vlažnost čistega prostora. Širše območje delovanja omogoča manjšo porabo energije za hlajenje, predogrevanje in razvlaževanje pretoka dovodnega zraka; |
| --- | --- |

—

omogočanjem širšega območja delovanja za sobno temperaturo in relativno vlažnost čistega prostora. Širše območje delovanja omogoča manjšo porabo energije za hlajenje, predogrevanje in razvlaževanje pretoka dovodnega zraka;

| — | določanjem nižje hitrosti dotoka (7) s povezovanjem večjih enot za uravnavanje zraka z manjšimi ventilatorji, ki omogočajo počasnejše kroženje zraka; |
| --- | --- |

—

določanjem nižje hitrosti dotoka (7) s povezovanjem večjih enot za uravnavanje zraka z manjšimi ventilatorji, ki omogočajo počasnejše kroženje zraka;

| — | določanjem najnižje možne hitrosti izmenjave zraka z zmanjšanjem toplotne obremenitve in dejanskega tvorjenja delcev v čistem prostoru; |
| --- | --- |

—

določanjem najnižje možne hitrosti izmenjave zraka z zmanjšanjem toplotne obremenitve in dejanskega tvorjenja delcev v čistem prostoru;

| — | izkoriščanjem vseh možnosti za zmanjšanje toplotne obremenitve, ki nastane v čistem prostoru, in ponovno uporabo odpadne toplote iz procesne opreme. Predelana odpadna toplota se lahko na primer ponovno uporabi za ponovno segrevanje dovodnega zraka; |
| --- | --- |

—

izkoriščanjem vseh možnosti za zmanjšanje toplotne obremenitve, ki nastane v čistem prostoru, in ponovno uporabo odpadne toplote iz procesne opreme. Predelana odpadna toplota se lahko na primer ponovno uporabi za ponovno segrevanje dovodnega zraka;

| — | uporabo visoko učinkovitih sestavnih delov, kot so elektromotorji ventilatorjev s frekvenčnim pretvornikom, črpalke in ohlajevalniki, ki omogočijo boljše odzivanje na različne obremenitve čistega prostora; |
| --- | --- |

—

uporabo visoko učinkovitih sestavnih delov, kot so elektromotorji ventilatorjev s frekvenčnim pretvornikom, črpalke in ohlajevalniki, ki omogočijo boljše odzivanje na različne obremenitve čistega prostora;

| — | izogibanjem čezmernemu čiščenju vode, potrebne za postopke v čistem prostoru, z upoštevanjem specifikacij zahtevane klasifikacije za čiste prostore brez prevelikih varnostnih rezerv. |
| --- | --- |

—

izogibanjem čezmernemu čiščenju vode, potrebne za postopke v čistem prostoru, z upoštevanjem specifikacij zahtevane klasifikacije za čiste prostore brez prevelikih varnostnih rezerv.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme, ki upravljajo čiste prostore.

Pri novozgrajenih sterilnih prostorih je lahko hitrost izmenjave zraka manjša, kot je priporočeno v skladu z njegovo klasifikacijo, vendar si je treba prizadevati za zagotavljanje spoštovanja zahtev glede kakovosti čistega prostora in njihovo morebitno prilagajanje. Pri obstoječih čistih prostorih se lahko za zmanjšanje vrednosti hitrosti izmenjave zraka uporabljata nadzor, ki temelji na štetju delcev, in stalno spremljanje.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i1) | Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošče tiskanega vezja (kWh/m2 predelane plošče tiskanega vezja) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i1)

Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošče tiskanega vezja (kWh/m2 predelane plošče tiskanega vezja)

| (i2) | Poraba energije v čistem prostoru za polprevodnike in/ali proizvodnjo integriranih vezij (kWh/cm2 silicijevih rezin) |
| --- | --- |

(i2)

Poraba energije v čistem prostoru za polprevodnike in/ali proizvodnjo integriranih vezij (kWh/cm2 silicijevih rezin)

| (i3) | Hitrost izmenjave zraka (število/uro) |
| --- | --- |

(i3)

Hitrost izmenjave zraka (število/uro)

| (i4) | Koeficient učinkovitosti nameščene hladilne opreme (kWh proizvedene energije pri hlajenju/kWh porabljene energije) |
| --- | --- |

(i4)

Koeficient učinkovitosti nameščene hladilne opreme (kWh proizvedene energije pri hlajenju/kWh porabljene energije)

| (i5) | Prevodnost vode (μS/cm) |
| --- | --- |

(i5)

Prevodnost vode (μS/cm)

Se ne uporablja.

3.1.2   Energijsko učinkovita tehnologija hlajenja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se zmanjša potreba po hlajenju in izboljša energijska učinkovitost sistemov hlajenja, ki se uporabljajo v proizvodnih procesih in halah. To je mogoče doseči z izvajanjem naslednjih ukrepov:

| — | ocenjevanjem in optimiziranjem zahtevane temperaturne ravni za vsakega od procesov/prostorov, ki potrebujejo hlajenje, |
| --- | --- |

—

ocenjevanjem in optimiziranjem zahtevane temperaturne ravni za vsakega od procesov/prostorov, ki potrebujejo hlajenje,

| — | uporabo hladilnih kaskad z razdelitvijo obstoječega hladilnega kroga na dve ali več temperaturnih ravni, |
| --- | --- |

—

uporabo hladilnih kaskad z razdelitvijo obstoječega hladilnega kroga na dve ali več temperaturnih ravni,

| — | izvajanjem tehnike prostega hlajenja. Med različnimi ustreznimi tehnološkimi možnostmi so neposredno hlajenje s pretokom hladnejšega zunanjega zraka, prosto suho hlajenje, pri katerem se vodni krog hladi z zunanjim zrakom, in prosto mokro hlajenje (hladilni stolp), |
| --- | --- |

—

izvajanjem tehnike prostega hlajenja. Med različnimi ustreznimi tehnološkimi možnostmi so neposredno hlajenje s pretokom hladnejšega zunanjega zraka, prosto suho hlajenje, pri katerem se vodni krog hladi z zunanjim zrakom, in prosto mokro hlajenje (hladilni stolp),

| — | uporabo prezračevalnega sistema za rekuperacijo toplote za hlajenje in razvlaževanje okoliškega zraka, ki prihaja v prostor, |
| --- | --- |

—

uporabo prezračevalnega sistema za rekuperacijo toplote za hlajenje in razvlaževanje okoliškega zraka, ki prihaja v prostor,

| — | uporabo absorpcijske tehnologije hlajenja kot nadomestne možnosti za kompresorske ohlajevalnike. Predelana odpadna toplota se lahko uporabi za zagotavljanje toplotne kompresije hladilnega sredstva. |
| --- | --- |

—

uporabo absorpcijske tehnologije hlajenja kot nadomestne možnosti za kompresorske ohlajevalnike. Predelana odpadna toplota se lahko uporabi za zagotavljanje toplotne kompresije hladilnega sredstva.

Uporaba

Ukrepi za izboljšanje energijske učinkovitosti hlajenja se na splošno uporabljajo za proizvajalce električne in elektronske opreme.

Za izvajanje prostega hlajenja mora biti temperaturna raven povratnega toka v hladilnem sistemu nad zunanjo temperaturo, poleg tega mora biti na proizvodni lokaciji zunaj na voljo dovolj prostora.

Hlajenje z absorpcijo se uporablja, če je vir odpadne toplote ali obnovljive toplote na proizvodni lokaciji ali v njeni okolici stalno na voljo.

Ekonomska izvedljivost predlaganih ukrepov je močno odvisna od celoletne obremenitve zaradi hlajenja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i6) | Koeficient učinkovitosti za posamezno hladilno napravo (kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i6)

Koeficient učinkovitosti za posamezno hladilno napravo (kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči)

| (i7) | Koeficient učinkovitosti sistema, vključno z energijo, potrebno za pogon dodatne naprave hladilnega sistema, npr. črpalk (kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči) |
| --- | --- |

(i7)

Koeficient učinkovitosti sistema, vključno z energijo, potrebno za pogon dodatne naprave hladilnega sistema, npr. črpalk (kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči)

| (i8) | Uporaba hladilnih kaskad (D/N) |
| --- | --- |

(i8)

Uporaba hladilnih kaskad (D/N)

| (i9) | Uporaba prostega hlajenja (D/N) |
| --- | --- |

(i9)

Uporaba prostega hlajenja (D/N)

| (i10) | Uporaba ventilatorjev z rekuperacijo toplote (D/N) |
| --- | --- |

(i10)

Uporaba ventilatorjev z rekuperacijo toplote (D/N)

| (i11) | Uporaba absorpcijskih ohlajevalnikov (D/N) |
| --- | --- |

(i11)

Uporaba absorpcijskih ohlajevalnikov (D/N)

| (i12) | Poraba energije hladilnega sistema na enoto pretoka (kWh/EUR) |
| --- | --- |

(i12)

Poraba energije hladilnega sistema na enoto pretoka (kWh/EUR)

Se ne uporablja.

3.1.3   Energijsko učinkovito spajkanje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se izboljša energijska učinkovitost spajkanja s pretaljevanjem.

To je pri obstoječi opremi za spajkanje mogoče doseči z izvajanjem naslednjih ukrepov:

| — | čim večjim povečanjem pretoka obstoječega opreme za pretaljevanje, da se zmanjša posebna potreba po električni energiji na kvadratni meter izdelanih plošč s tiskanim vezjem. To se doseže z optimizacijo hitrosti transportnega traku linije za spajkanje ob ohranjanju sprejemljivega procesnega okna; |
| --- | --- |

—

čim večjim povečanjem pretoka obstoječega opreme za pretaljevanje, da se zmanjša posebna potreba po električni energiji na kvadratni meter izdelanih plošč s tiskanim vezjem. To se doseže z optimizacijo hitrosti transportnega traku linije za spajkanje ob ohranjanju sprejemljivega procesnega okna;

| — | namestitvijo naknadne izolacije na opremo za spajkanje. |
| --- | --- |

—

namestitvijo naknadne izolacije na opremo za spajkanje.

Pri novi opremi za spajkanje je najboljša praksa okoljskega ravnanja izvajanje naslednjih ukrepov:

| — | izbor opreme z (i) izboljšanim sistemom upravljanja moči (npr. razpoložljivim stanjem pripravljenosti ali mirujočim stanjem), (ii) fleksibilnim hladilnim sistemom, ki omogoča preklapljanje med notranjo in zunanjo hladilno enoto ter predelavo odpadne toplote, in (iii) izboljšanim sistemom spremljanja porabe tekočega dušika in nadzora nad njim, |
| --- | --- |

—

izbor opreme z (i) izboljšanim sistemom upravljanja moči (npr. razpoložljivim stanjem pripravljenosti ali mirujočim stanjem), (ii) fleksibilnim hladilnim sistemom, ki omogoča preklapljanje med notranjo in zunanjo hladilno enoto ter predelavo odpadne toplote, in (iii) izboljšanim sistemom spremljanja porabe tekočega dušika in nadzora nad njim,

| — | uporabo elektromotorjev ventilatorjev na enosmerni električni tok namesto na izmenični tok za ločeno uravnavanje hitrosti različnih motorjev. |
| --- | --- |

—

uporabo elektromotorjev ventilatorjev na enosmerni električni tok namesto na izmenični tok za ločeno uravnavanje hitrosti različnih motorjev.

Pri obstoječih sistemih in novi opremi za spajkanje je najboljša praksa okoljskega ravnanja:

| — | izogibanje uporabe tekočega dušika za manj zahtevne izvedbe, kot so manj zahtevni sestavi. |
| --- | --- |

—

izogibanje uporabe tekočega dušika za manj zahtevne izvedbe, kot so manj zahtevni sestavi.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za proizvajalce električne in elektronske opreme, ki uporabljajo postopke spajkanja s pretaljevanjem, še zlasti pa je pomembna pri proizvodnji plošč tiskanega vezja.

Ukrepi za novo opremo za spajkanje s pretaljevanjem, kadar se sprejme odločitev o namestitvi nove linije za spajkanje s pretaljevanjem. Donosnost naložb je precej bolj odvisna od povečanega izkoristka, učinkovitosti in vzdrževalnih zahtev kot od prihrankov energije.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i13) | Skupna potreba po energiji na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja (kWh električne energije/m2 plošče tiskanega vezja) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i13)

Skupna potreba po energiji na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja (kWh električne energije/m2 plošče tiskanega vezja)

| (i14) | Poraba dušika na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja (kg dušika/m2 plošče tiskanega vezja) |
| --- | --- |

(i14)

Poraba dušika na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja (kg dušika/m2 plošče tiskanega vezja)

Se ne uporablja.

3.1.4   Recikliranje bakra v industrijskih kemikalijah na kraju samem

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je ponovno pridobivanje bakra iz sredstev za jedkanje, ki se uporabljajo pri proizvodnji plošče tiskanega vezja, z elektrolizo. To omogoča ponovno pridobivanje visokokakovostnega bakra in zmanjšanje količine uporabljenega sredstva za jedkanje ter ponovno uporabo vode.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja v obratih za proizvodnjo plošč tiskanega vezja. Vendar pa je ekonomska izvedljivost zelo odvisna od proizvodnih ravni in s tem od količine visokokakovostnega bakra, ki ga je mogoče ponovno pridobiti (npr. več kot 60 t bakra na leto). Dodatna omejitev je prostor, potreben za sisteme za recikliranje na kraju samem, ki znaša med 50 in 80 m2, odvisno od ureditve napeljave ter prostornine zaprtih rezervoarjev. Res pa je, da ni nujno, da je ta v neposredni bližini procesa jedkanja.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i15) | Vzpostavljen sistem za recikliranje bakra na kraju samem (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i15)

Vzpostavljen sistem za recikliranje bakra na kraju samem (D/N)

| (i16) | Količina bakra, recikliranega iz sredstev za jedkanje (t/leto) |
| --- | --- |

(i16)

Količina bakra, recikliranega iz sredstev za jedkanje (t/leto)

Se ne uporablja.

3.1.5   Kaskadni sistemi izpiranja

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da proizvajalci plošč tiskanega vezja z namestitvijo več kaskadnih sistemov izpiranja s štirimi ali več stopnjami čim bolj zmanjšajo porabo vode.

Poleg tega se z najboljšo prakso okoljskega ravnanja optimizira poraba vode, npr. z določanjem dotoka vode v kopeli za izpiranje v skladu z zahtevami glede kakovosti, značilnimi za posamezen postopek, in ponovno uporabo vode iz kopeli za izpiranje za različne stopnje procesa.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za proizvajalce plošč tiskanega vezja. Ukrepi za optimizacijo in namestitev več kaskadnih sistemov izpiranja z najmanj štirimi stopnjami se uporabljajo v obstoječih in novih obratih. Pri kaskadnih sistemih izpiranja s štirimi ali več stopnjami so lahko določene omejitve zaradi razpoložljivega prostora.

Zlasti so petstopenjski kaskadni sistemi izpiranja najprimernejši za sisteme z velikim pretokom skozi napravo ali visoko koncentriranimi elektroliti, upoštevati pa je treba tudi naslednje dodatne omejevalne dejavnike:

| — | zaradi visoko koncentrirane vode za izpiranje se poveča uporaba kemikalij, za čiščenje odpadne vode pa je potrebnega več časa za sedimentacijo pri deionizaciji, |
| --- | --- |

—

zaradi visoko koncentrirane vode za izpiranje se poveča uporaba kemikalij, za čiščenje odpadne vode pa je potrebnega več časa za sedimentacijo pri deionizaciji,

| — | segrevanje vode v kopeli za izpiranje zaradi večjega številka črpalk, kar povečuje pritisk zaradi onesnaženja s klicami, |
| --- | --- |

—

segrevanje vode v kopeli za izpiranje zaradi večjega številka črpalk, kar povečuje pritisk zaradi onesnaženja s klicami,

| — | onesnaženje s klicami je treba ublažiti z izvajanjem ustreznih tehnik za dezinfekcijo vode. |
| --- | --- |

—

onesnaženje s klicami je treba ublažiti z izvajanjem ustreznih tehnik za dezinfekcijo vode.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i17) | Skupna poraba vode v proizvodnem obratu (l/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i17)

Skupna poraba vode v proizvodnem obratu (l/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja)

| (i18) | Delež štiri- ali petstopenjskih kaskadnih sistemov izpiranja glede na skupno število obratov za izpiranje (%) |
| --- | --- |

(i18)

Delež štiri- ali petstopenjskih kaskadnih sistemov izpiranja glede na skupno število obratov za izpiranje (%)

| (i19) | Poraba vode v štiri- ali petstopenjskih kaskadnih sistemih izpiranja v primerjavi s porabo vode pri tristopenjskih sistemih kaskadnega izpiranja (%) |
| --- | --- |

(i19)

Poraba vode v štiri- ali petstopenjskih kaskadnih sistemih izpiranja v primerjavi s porabo vode pri tristopenjskih sistemih kaskadnega izpiranja (%)

| (i20) | Vzpostavljen petstopenjski kaskadni sistem izpiranja (D/N) |
| --- | --- |

(i20)

Vzpostavljen petstopenjski kaskadni sistem izpiranja (D/N)

| (b1) | Najmanj 50 % obratov za izpiranje je opremljenih s štiri- ali večstopenjskim kaskadnim sistemom izpiranja. |
| --- | --- |

(b1)

Najmanj 50 % obratov za izpiranje je opremljenih s štiri- ali večstopenjskim kaskadnim sistemom izpiranja.

3.1.6   Zmanjšanje emisij perfluoriranih spojin

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v obratih za proizvodnjo polprevodnikov čim bolj zmanjšajo emisije perfluoriranih spojin z izvajanjem naslednjih ukrepov:

| — | nadomeščanjem plinov perfluoriranih spojin z visokim posebnim potencialom globalnega segrevanja z drugimi plini z nižjim potencialom globalnega segrevanja, npr. nadomeščanjem C2F6 s C3F8 pri čiščenju komore s kemijskim naparevanjem (Chemical Vapour Deposition, CVD); |
| --- | --- |

—

nadomeščanjem plinov perfluoriranih spojin z visokim posebnim potencialom globalnega segrevanja z drugimi plini z nižjim potencialom globalnega segrevanja, npr. nadomeščanjem C2F6 s C3F8 pri čiščenju komore s kemijskim naparevanjem (Chemical Vapour Deposition, CVD);

| — | optimiziranjem postopka čiščenja komore s kemijskim naparevanjem za povečanje dejavnika konverzije uporabljenih plinov perfluoriranih spojin, da se prepreči izpuščanje neuporabljenih plinov teh spojin po procesu čiščenja komore. Za to je potrebno spremljanje emisij in prilagoditev parametrov delovanja, kot so tlak in temperatura v komori, stopnje pretoka čistilnega plina ob moči plazme in razmerja plina pri uporabi mešanic plinov iz perfluoriranih spojin; |
| --- | --- |

—

optimiziranjem postopka čiščenja komore s kemijskim naparevanjem za povečanje dejavnika konverzije uporabljenih plinov perfluoriranih spojin, da se prepreči izpuščanje neuporabljenih plinov teh spojin po procesu čiščenja komore. Za to je potrebno spremljanje emisij in prilagoditev parametrov delovanja, kot so tlak in temperatura v komori, stopnje pretoka čistilnega plina ob moči plazme in razmerja plina pri uporabi mešanic plinov iz perfluoriranih spojin;

| — | izvajanjem tehnologije čiščenja s plazmo na daljavo, ki nadomešča uporabo plinov iz perfluoriranih spojin na kraju samem (npr. C2F6 in CF4) z uporabo NF3 na daljavo. V tem procesu se NF3 s plazmo odcepi pred vstopom v komoro, v kateri poteka proces, in je tako učinkoviteje uporabljen, pri čemer se po čiščenju iz komore izpusti zelo majhna količina NF3; |
| --- | --- |

—

izvajanjem tehnologije čiščenja s plazmo na daljavo, ki nadomešča uporabo plinov iz perfluoriranih spojin na kraju samem (npr. C2F6 in CF4) z uporabo NF3 na daljavo. V tem procesu se NF3 s plazmo odcepi pred vstopom v komoro, v kateri poteka proces, in je tako učinkoviteje uporabljen, pri čemer se po čiščenju iz komore izpusti zelo majhna količina NF3;

| — | nameščanjem tehnik za zmanjševanje emisij na mestu uporabe, kot je: gorilnik-pralnik, nameščen za vakuumsko črpalko, ali majhen vir plazme, nameščen pred vakuumsko črpalko, ki se uporablja za zmanjšanje emisij plinov perfluoriranih spojin pri jedkanju s plazmo. |
| --- | --- |

—

nameščanjem tehnik za zmanjševanje emisij na mestu uporabe, kot je: gorilnik-pralnik, nameščen za vakuumsko črpalko, ali majhen vir plazme, nameščen pred vakuumsko črpalko, ki se uporablja za zmanjšanje emisij plinov perfluoriranih spojin pri jedkanju s plazmo.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja v obratih za proizvodnjo polprevodnikov, ki uporabljajo pline perfluoriranih spojin. Vendar pa je treba posebne ukrepe, ki se lahko izvajajo v obratu, ocenjevati za vsak primer posebej.

Optimizacija procesa je na splošno uporabna in je lahko učinkovit ukrep v obstoječih obratih in novograjenih komorah za kemijsko naparevanje. To je edini ukrep, s katerim se doseže tudi prihranek stroškov, saj lahko omogoča manjšo porabo plina in boljši pretok.

Nadomeščanje perfluoriranih spojin je pogosto tehnično neizvedljivo, zlasti pri jedkanju s plazmo.

Tehnologija čiščenja s plazmo na daljavo z uporabo NF3 se na splošno uporablja v proizvodnih obratih. Vendar pa je za njeno izvajanje morda treba zamenjati opremo za predelavo. Zato je primernejša, kadar se gradi nov proizvodni obrat ali kadar je treba prenoviti zastarelo opremo za predelavo.

V zvezi s tehnologijami za zmanjševanje emisij na mestu uporabe so sistemi gorilnik-pralnik pogostejši kot zmanjševanje emisij na mestu uporabe s plazmo. Omejitve pri uporabi sistemov s pralnikom so prostor, obstoječa infrastruktura in stroški. Pri napravah za zmanjševanje emisij s plazmo je ena od glavnih omejitev njihova majhna zmogljivost obdelave.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i21) | Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin (kg ekvivalenta CO2/cm2) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i21)

Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin (kg ekvivalenta CO2/cm2)

| (i22) | Zmanjšanje emisij perfluoriranih spojin z uporabo ene od naslednjih tehnik (D/N):






  — | nadomeščanje plinov perfluoriranih spojin z visokim posebnim potencialom globalnega segrevanja z drugimi plini z nižjim potencialom globalnega segrevanja, |
| --- | --- | --- |

(i22)

Zmanjšanje emisij perfluoriranih spojin z uporabo ene od naslednjih tehnik (D/N):

—

nadomeščanje plinov perfluoriranih spojin z visokim posebnim potencialom globalnega segrevanja z drugimi plini z nižjim potencialom globalnega segrevanja,

| — | uporaba optimizacije procesa, osredotočene na čiščenje komore s kemijskim naparevanjem, |
| --- | --- |

—

uporaba optimizacije procesa, osredotočene na čiščenje komore s kemijskim naparevanjem,

| — | namestitev tehnologije čiščenja s plazmo na daljavo, |
| --- | --- |

—

namestitev tehnologije čiščenja s plazmo na daljavo,

| — | uporaba tehnik za zmanjševanje emisij na mestu uporabe |
| --- | --- |

—

uporaba tehnik za zmanjševanje emisij na mestu uporabe

| (b2) | Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin v novozgrajenih obratih za proizvodnjo polprevodnikov ali v zelo prenovljenem objektu je nižja od 0,22  kg ekvivalenta CO2/cm2. |
| --- | --- |

(b2)

Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin v novozgrajenih obratih za proizvodnjo polprevodnikov ali v zelo prenovljenem objektu je nižja od 0,22  kg ekvivalenta CO2/cm2.

3.1.7   Racionalna in učinkovita uporaba stisnjenega zraka

Najboljša praksa okoljskega ravnanja za proizvajalce električne in elektronske opreme je zmanjšanje porabe energije, povezane z uporabo stisnjenega zraka v proizvodnih procesih, z izvajanjem naslednjih ukrepov:

| — | opredelitvijo in oceno uporabe stisnjenega zraka. Kadar se del stisnjenega zraka uporablja v neučinkovitih izvedbah ali neprimerno, so morda primernejše ali učinkovitejše druge tehnološke rešitve. Če se proučuje prehod s pnevmatskega na električno orodje za neko izvedbo, je potrebna ustrezna ocena, v kateri je treba poleg porabe energije oceniti tudi vse okoljske vidike in tudi posebne potrebe te izvedbe; |
| --- | --- |

—

opredelitvijo in oceno uporabe stisnjenega zraka. Kadar se del stisnjenega zraka uporablja v neučinkovitih izvedbah ali neprimerno, so morda primernejše ali učinkovitejše druge tehnološke rešitve. Če se proučuje prehod s pnevmatskega na električno orodje za neko izvedbo, je potrebna ustrezna ocena, v kateri je treba poleg porabe energije oceniti tudi vse okoljske vidike in tudi posebne potrebe te izvedbe;

| — | optimizacijo sistema na stisnjeni zrak z:






  — | opredelitvijo in odpravljanjem uhajanja zraka s primerno tehnologijo nadzora, kot so ultrazvočni merilni instrumenti za uhajanje zraka, ki je skrito ali težko dostopno; |
| --- | --- | --- |

—

optimizacijo sistema na stisnjeni zrak z:

—

opredelitvijo in odpravljanjem uhajanja zraka s primerno tehnologijo nadzora, kot so ultrazvočni merilni instrumenti za uhajanje zraka, ki je skrito ali težko dostopno;

| — | boljšim uravnavanjem količine dovodnega in potrebnega stisnjenega zraka v proizvodnem obratu, tj. prilagajanjem zračnega tlaka, prostornine in kakovosti potrebam različnih naprav za končno uporabo, in kadar je to primerno, proizvajanje stisnjenega zraka bližje središčem porabe z izbiro decentraliziranih enot namesto velikega centraliziranega kompresorja, ki zagotavlja stisnjeni zrak za vse vrste uporabe; |
| --- | --- |

—

boljšim uravnavanjem količine dovodnega in potrebnega stisnjenega zraka v proizvodnem obratu, tj. prilagajanjem zračnega tlaka, prostornine in kakovosti potrebam različnih naprav za končno uporabo, in kadar je to primerno, proizvajanje stisnjenega zraka bližje središčem porabe z izbiro decentraliziranih enot namesto velikega centraliziranega kompresorja, ki zagotavlja stisnjeni zrak za vse vrste uporabe;

| — | proizvodnjo stisnjenega zraka pri nižjem tlaku z zmanjšanjem izgub tlaka v distribucijskem omrežju in po potrebi dodajanje ojačevalnikov tlaka le za naprave, ki potrebujejo višji tlak kot večina porabnikov; |
| --- | --- |

—

proizvodnjo stisnjenega zraka pri nižjem tlaku z zmanjšanjem izgub tlaka v distribucijskem omrežju in po potrebi dodajanje ojačevalnikov tlaka le za naprave, ki potrebujejo višji tlak kot večina porabnikov;

| — | načrtovanjem sistema na stisnjeni zrak na podlagi letne krivulje trajanja obremenitve, da se zagotovi preskrba z minimalno porabo energije pri osnovni, konični in najmanjši obremenitvi; |
| --- | --- |

—

načrtovanjem sistema na stisnjeni zrak na podlagi letne krivulje trajanja obremenitve, da se zagotovi preskrba z minimalno porabo energije pri osnovni, konični in najmanjši obremenitvi;

| — | izbiro visoko učinkovitih sestavnih delov za sistem na stisnjeni zrak, kot so visoko učinkoviti kompresorji, frekvenčni pretvorniki in sušilniki zraka z vgrajenim shranjevanjem ledu; |
| --- | --- |

—

izbiro visoko učinkovitih sestavnih delov za sistem na stisnjeni zrak, kot so visoko učinkoviti kompresorji, frekvenčni pretvorniki in sušilniki zraka z vgrajenim shranjevanjem ledu;

| — | po optimizaciji zgoraj navedenega s ponovno uporabo toplote iz kompresorjev z namestitvijo ploščnega izmenjevalnika toplote v oljnem krogotoku kompresorjev. Predelana toplota se lahko uporabi v različnih izvedbah, na primer za sušenje izdelkov, regeneracijo sušilnega sredstva sušilnika, ogrevanje prostora, hlajenje zaradi delovanja absorpcijskega ohlajevalnika ali pretvorbo pridobljene toplote v mehansko energijo z uporabo strojev z organskim Rankinovim ciklom. |
| --- | --- |

—

po optimizaciji zgoraj navedenega s ponovno uporabo toplote iz kompresorjev z namestitvijo ploščnega izmenjevalnika toplote v oljnem krogotoku kompresorjev. Predelana toplota se lahko uporabi v različnih izvedbah, na primer za sušenje izdelkov, regeneracijo sušilnega sredstva sušilnika, ogrevanje prostora, hlajenje zaradi delovanja absorpcijskega ohlajevalnika ali pretvorbo pridobljene toplote v mehansko energijo z uporabo strojev z organskim Rankinovim ciklom.

Uporaba

Ukrepi, opisani pri tej najboljši praksi okoljskega ravnanja, se na splošno uporabljajo za vse proizvajalce električne in elektronske opreme, ki uporabljajo stisnjeni zrak.

S predelavo toplote se ustrezni prihranki energije in stroškov ustvarijo le, če obstaja stalno povpraševanje po procesni toploti.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i23) | Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak na prostorninsko enoto na mestu končne uporabe (kWh/m3) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i23)

Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak na prostorninsko enoto na mestu končne uporabe (kWh/m3)

| (i24) | Indeks uhajanja zraka (8)(število) |
| --- | --- |

(i24)

Indeks uhajanja zraka (8)(število)

| (b3) | Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar. |
| --- | --- |

(b3)

Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar.

| (b4) | Ko so vsi porabniki zraka izklopljeni, ostane tlak omrežja stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa se ne preklopijo v stanje obremenitve. |
| --- | --- |

(b4)

Ko so vsi porabniki zraka izklopljeni, ostane tlak omrežja stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa se ne preklopijo v stanje obremenitve.

3.1.8   Ohranjanje in povečanje biotske raznovrstnosti

Najboljša praksa okoljskega ravnanja vključuje načrtovanje, izvajanje in redni pregled akcijskega načrta za ohranjanje in povečanje biotske raznovrstnosti v proizvodnih obratih in na okoliških območjih. Primeri ukrepov, ki se lahko vključijo v akcijski načrt, so:

| — | zasajanje dreves ali ponovna uvedba avtohtonih vrst v degradirano naravno okolje, |
| --- | --- |

—

zasajanje dreves ali ponovna uvedba avtohtonih vrst v degradirano naravno okolje,

| — | nadziranje flore in favne za dokumentiranje in spremljanje stanja biotske raznovrstnosti na določeni lokaciji, |
| --- | --- |

—

nadziranje flore in favne za dokumentiranje in spremljanje stanja biotske raznovrstnosti na določeni lokaciji,

| — | omogočanje nepozidanih zemljišč okoli obrata za „povratek k naravi“, |
| --- | --- |

—

omogočanje nepozidanih zemljišč okoli obrata za „povratek k naravi“,

| — | razvijanje biotopov za ustvarjanje novih habitatov, |
| --- | --- |

—

razvijanje biotopov za ustvarjanje novih habitatov,

| — | vključevanje osebja, njihovega sorodstva in lokalnih skupnosti v projekte, povezane z biotsko raznovrstnostjo. |
| --- | --- |

—

vključevanje osebja, njihovega sorodstva in lokalnih skupnosti v projekte, povezane z biotsko raznovrstnostjo.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i25) | Raba zemljišč – območje zemljišča na proizvodni lokaciji in njegova ocenjena naravna vrednost (npr. degradirana območja, območja, ki mejijo na zavarovanja območja, območja velikega pomena za ohranjanje biotske raznovrstnosti) (m2) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i25)

Raba zemljišč – območje zemljišča na proizvodni lokaciji in njegova ocenjena naravna vrednost (npr. degradirana območja, območja, ki mejijo na zavarovanja območja, območja velikega pomena za ohranjanje biotske raznovrstnosti) (m2)

| (i26) | Območje zavarovanih ali saniranih habitatov na proizvodni lokaciji ali zunaj nje, ki pa ga upravlja ali varuje proizvajalec (m2) |
| --- | --- |

(i26)

Območje zavarovanih ali saniranih habitatov na proizvodni lokaciji ali zunaj nje, ki pa ga upravlja ali varuje proizvajalec (m2)

| (i27) | Izvajanje akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost lokacije v vseh proizvodnih obratih (D/N) |
| --- | --- |

(i27)

Izvajanje akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost lokacije v vseh proizvodnih obratih (D/N)

| (b5) | Akcijski načrt za biotsko raznovrstnost se izvaja v vseh proizvodnih obratih, da se na določeni lokaciji ohranja in krepi stanje biotske raznovrstnosti (flore in favne). |
| --- | --- |

(b5)

Akcijski načrt za biotsko raznovrstnost se izvaja v vseh proizvodnih obratih, da se na določeni lokaciji ohranja in krepi stanje biotske raznovrstnosti (flore in favne).

3.1.9   Uporaba obnovljivih virov energije

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da proizvajalci električne in elektronske opreme uporabljajo obnovljive vire energije za svoje procese z:

| — | nakupom dodatne električne energije iz potrjeno obnovljivih virov ali lastno proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

nakupom dodatne električne energije iz potrjeno obnovljivih virov ali lastno proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov,

| — | lastno proizvodnjo toplote iz obnovljivih virov energije. |
| --- | --- |

—

lastno proizvodnjo toplote iz obnovljivih virov energije.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vsa podjetja v sektorju.

Uporaba električne energije iz obnovljivih virov (lastne proizvodnje ali kupljene) je mogoča v vseh primerih.

Nasprotno pa je vključevanje toplote iz obnovljivih virov v procese proizvodnje električne in elektronske opreme težje zaradi njihove zapletenosti, potrebe po visokih temperaturah in v nekaterih primerih nezdružljivosti med potrebo po toploti ter sezonsko naravo ponudbe toplote iz obnovljivih virov.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i28) | Delež električne energije iz obnovljivih virov (lastne proizvodnje ali kupljene dodatne energije, za katero je bilo potrjeno, da izvira iz obnovljivih virov) glede na celotno porabljeno električno energijo (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i28)

Delež električne energije iz obnovljivih virov (lastne proizvodnje ali kupljene dodatne energije, za katero je bilo potrjeno, da izvira iz obnovljivih virov) glede na celotno porabljeno električno energijo (%)

| (i29) | Delež toplote iz obnovljivih virov glede na celotno porabo toplote (%) |
| --- | --- |

(i29)

Delež toplote iz obnovljivih virov glede na celotno porabo toplote (%)

Se ne uporablja.

3.1.10   Optimizirano ravnanje z odpadki v proizvodnih obratih

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da proizvajalci električne in elektronske opreme razvijejo in izvajajo strategijo ravnanja z odpadki, ki poleg odstranjevanja vseh odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih, daje prednost drugim možnostim obdelave in upošteva hierarhijo ravnanja z odpadki (9). Ta strategija mora zajemati frakcije nenevarnih in nevarnih odpadkov, določati ambiciozne cilje za njihovo izboljšavo in spremljanje ter proučevati tudi možnosti za izvajanje pristopa industrijske simbioze.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme.

Omejevalni dejavnik učinkovitega izvajanja industrijske simbioze je potreba po komuniciranju različnih podjetij in usklajevanju med njimi, tj. slabo poznavanje dejavnosti drugih podjetij in dejstvo, da nimajo vpogleda vanje ter s tem v morebitne načine izkoriščanja odpadkov in stranskih proizvodov.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i30) | Razvoj in izvajanje učinkovite strategije ravnanja z odpadki (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i30)

Razvoj in izvajanje učinkovite strategije ravnanja z odpadki (D/N)

| (i31) | Delež lokacij s strategijo ravnanja z odpadki (%) |
| --- | --- |

(i31)

Delež lokacij s strategijo ravnanja z odpadki (%)

| (i32) | Stopnja recikliranja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih (%) |
| --- | --- |

(i32)

Stopnja recikliranja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih (%)

| (i33) | Stopnja preusmeritve odlaganja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih, v predelavo (%) |
| --- | --- |

(i33)

Stopnja preusmeritve odlaganja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih, v predelavo (%)

| (i34) | Nastajanje odpadkov na metrično tono izdelka ali drugo ustrezno funkcionalno enoto (kg/t) za posamezne izdelke ali nabor izdelkov |
| --- | --- |

(i34)

Nastajanje odpadkov na metrično tono izdelka ali drugo ustrezno funkcionalno enoto (kg/t) za posamezne izdelke ali nabor izdelkov

| (b6) | Podjetje ima na vseh lokacijah vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki. |
| --- | --- |

(b6)

Podjetje ima na vseh lokacijah vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki.

| (b7) | Podjetje dosega povprečno 93-odstotno stopnjo preusmeritve odlaganja odpadkov v predelavo v vseh proizvodnih obratih. |
| --- | --- |

(b7)

Podjetje dosega povprečno 93-odstotno stopnjo preusmeritve odlaganja odpadkov v predelavo v vseh proizvodnih obratih.

3.2   Najboljše prakse okoljskega ravnanja pri upravljanju dobavne verige

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce električne in elektronske opreme, obravnava pa prakse, povezane z njihovo dobavno verigo.

3.2.1   Orodja za ocenjevanje stroškovno učinkovitega in okoljsko sprejemljive zamenjave nevarnih snovi

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se uporabijo referenčna orodja za opredelitev in oceno nevarnih snovi v kupljenih materialih, da bi se nadomestile. Proizvajalci za sledenje snovem uporabljajo vhodne podatke dobaviteljev, ki so v idealnem primeru priloženi kot popolne deklaracije o materialu ali skladnosti. Ocena je potem osredotočena na tri ključne korake:

| — | pojasnilo, ali je obravnavana snov snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost (na podlagi seznama kandidatnih snovi iz uredbe REACH), ali omejena snov v okviru omejevanja uporabe nekaterih nevarnih snovi (10); v tem primeru je nadomestitev prednostna naloga, |
| --- | --- |

—

pojasnilo, ali je obravnavana snov snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost (na podlagi seznama kandidatnih snovi iz uredbe REACH), ali omejena snov v okviru omejevanja uporabe nekaterih nevarnih snovi (10); v tem primeru je nadomestitev prednostna naloga,

| — | razvrstitev obravnavane snovi, povzete z varnostnega lista in potrjene s primerjavo s podatkovno zbirko nevarnih snovi, |
| --- | --- |

—

razvrstitev obravnavane snovi, povzete z varnostnega lista in potrjene s primerjavo s podatkovno zbirko nevarnih snovi,

| — | poleg zgoraj navedenega uporaba orodij za ocenjevanje posebnih snovi, kot so nekateri ftalati in halogenski zaviralci gorenja, za proučitev najboljših alternativ. |
| --- | --- |

—

poleg zgoraj navedenega uporaba orodij za ocenjevanje posebnih snovi, kot so nekateri ftalati in halogenski zaviralci gorenja, za proučitev najboljših alternativ.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se načeloma uporablja za vsa podjetja v sektorju. Vendar pa MSP morda nimajo vzvodov, da bi od številnih dobaviteljev zahtevala popolno deklaracijo o materialu; v tem primeru lahko od dobaviteljev zahtevajo deklaracije o skladnosti, dopolnjene z laboratorijskim testiranjem.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i35) | Delež dobaviteljev, ki zagotovi popolno deklaracijo o materialih (% izdatka dobavne verige) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i35)

Delež dobaviteljev, ki zagotovi popolno deklaracijo o materialih (% izdatka dobavne verige)

| (i36) | Delež dobaviteljev, ki izdajo deklaracijo o skladnosti za poseben seznam omejitev podjetja, dopolnjen s certificiranjem (ki ga po možnosti izvede tretja oseba) na podlagi laboratorijskega testiranja (% izdatka dobavne verige) |
| --- | --- |

(i36)

Delež dobaviteljev, ki izdajo deklaracijo o skladnosti za poseben seznam omejitev podjetja, dopolnjen s certificiranjem (ki ga po možnosti izvede tretja oseba) na podlagi laboratorijskega testiranja (% izdatka dobavne verige)

| (i37) | Razkritje (npr. na spletišču in v letnem poročilu o vzdržnosti) dveh prejšnjih dejavnikov (D/N) |
| --- | --- |

(i37)

Razkritje (npr. na spletišču in v letnem poročilu o vzdržnosti) dveh prejšnjih dejavnikov (D/N)

| (b8) | Uvedene so obvezne zahteve za vse glavne dobavitelje (v smislu % izdatka dobavne verige) za zagotavljanje popolne deklaracije materialov. |
| --- | --- |

(b8)

Uvedene so obvezne zahteve za vse glavne dobavitelje (v smislu % izdatka dobavne verige) za zagotavljanje popolne deklaracije materialov.

3.2.2   Razkritje emisij toplogrednih plinov za dobavno verigo in določitev ciljev zanje

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v skladu s priznanimi standardi ocenijo in redno razkrijejo vse neposredne emisije in najpomembnejše posredne emisije toplogrednih plinov (vse emisije obsega 1 in 2 ter tudi najpomembnejše emisije obsega 3 (11). Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se na podlagi ocene določijo cilji za zmanjšanje teh neposrednih in posrednih emisij toplogrednih plinov, pa tudi dokažejo in redno objavljajo podatki o dejanskem absolutnem in/ali relativnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov.

Uporaba

Najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vsa podjetja v sektorju. Vendar pa zaradi zapletenosti vrednostnih verig električne in elektronske opreme obstajajo nekatere omejitve pri izračunu emisij obsega 3.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i38) | Redno (npr. letno) objavljanje emisij toplogrednih plinov, izračunanih po priznani standardni metodi (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i38)

Redno (npr. letno) objavljanje emisij toplogrednih plinov, izračunanih po priznani standardni metodi (D/N)

| (i39) | Kategorije emisij obsega 3 so vključene v oceno |
| --- | --- |

(i39)

Kategorije emisij obsega 3 so vključene v oceno

| (i40) | Redno (npr. letno) razkritje dejanskega absolutnega in/ali relativnega zmanjšanja toplogrednih plinov |
| --- | --- |

(i40)

Redno (npr. letno) razkritje dejanskega absolutnega in/ali relativnega zmanjšanja toplogrednih plinov

| (b9) | Emisije toplogrednih plinov (vključno z emisijami obsega 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) so izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo. |
| --- | --- |

(b9)

Emisije toplogrednih plinov (vključno z emisijami obsega 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) so izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo.

| (b10) | Cilji zmanjšanja absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov so javno objavljeni. |
| --- | --- |

(b10)

Cilji zmanjšanja absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov so javno objavljeni.

| (b11) | Zmanjšanja absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov so dokazana in se redno objavljajo. |
| --- | --- |

(b11)

Zmanjšanja absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov so dokazana in se redno objavljajo.

3.2.3   Uporaba ocene življenjskega kroga

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je uporaba ocene življenjskega kroga kot instrumenta zagotavljanja podpore pri odločanju v okviru: strateškega načrtovanja (makro raven), zasnove in načrtovanja izdelkov, obratov in procesov (mikro raven) ter spremljanja okoljske uspešnosti podjetja (računovodstvo). Izvajanje ocene življenjskega kroga v zvezi z izborom izdelkov za podpiranje okoljskih izboljšav je najpomembnejše področje uporabe v industriji in omogoča določanje ciljev izboljšanja za izbor izdelkov na podlagi ocene življenjskega kroga.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se na splošno uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme, zlasti velika podjetja.

Za mala in srednja podjetja so morebitni omejitveni dejavniki za izvajanje te ocene notranji viri in zapletenost ocene življenjskega kroga. Vendar pa se te težave pomagajo ublažiti s poenostavljenimi orodji za oceno življenjskega kroga in pripravljenimi zbirkami podatkov.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i41) | Vključitev ocene življenjskega kroga v okoljsko strategijo podjetja v skladu s standardoma ISO 14040 in 14044 ter uporaba te ocene pri sprejemanju glavnih odločitev za razvoj novih in ponovno zasnovanih izdelkov (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i41)

Vključitev ocene življenjskega kroga v okoljsko strategijo podjetja v skladu s standardoma ISO 14040 in 14044 ter uporaba te ocene pri sprejemanju glavnih odločitev za razvoj novih in ponovno zasnovanih izdelkov (D/N)

| (i42) | Delež izbora izdelkov, pri katerih so bili cilji izboljšanja na podlagi ocene življenjskega kroga izpolnjeni (uteženi s številom modelov izdelkov ali s prodajo) |
| --- | --- |

(i42)

Delež izbora izdelkov, pri katerih so bili cilji izboljšanja na podlagi ocene življenjskega kroga izpolnjeni (uteženi s številom modelov izdelkov ali s prodajo)

| (b12) | Ocena življenjskega kroga se izvede v skladu z mednarodnima standardoma ISO 14040 in ISO 14044. |
| --- | --- |

(b12)

Ocena življenjskega kroga se izvede v skladu z mednarodnima standardoma ISO 14040 in ISO 14044.

| (b13) | Podjetje izvede oceno življenjskega kroga za nove in ponovno zasnovane izdelke, rezultate pa sistematično uporabi kot podlago za odločitve o razvoju izdelka. |
| --- | --- |

(b13)

Podjetje izvede oceno življenjskega kroga za nove in ponovno zasnovane izdelke, rezultate pa sistematično uporabi kot podlago za odločitve o razvoju izdelka.

3.2.4   Ohranjanje in povečanje biotske raznovrstnosti vzdolž dobavne verige električne in elektronske opreme

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je razvijanje in izvajanje programa za obvladovanje vplivov na biotsko raznovrstnost, povezanih z izdelki in dejavnostmi dobavne verige.

Na podlagi opredelitve izdelkov in materialov, ki se zagotavljajo z dobavno verigo, ter njihovih ustreznih vplivov na biotsko raznovrstnost se lahko oblikujejo smernice in zahteve v zvezi z javnimi naročili, usmerjene v spremembe v zvezi z izdelki in sestavnimi deli z večjim potencialnim vplivom na biotsko raznovrstnost.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i43) | Izvajanje redne ocene vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i43)

Izvajanje redne ocene vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost (D/N)

| (i44) | Oblikovanje smernic in zahtev v zvezi z javnimi naročili najpomembnejših izdelkov in materialov, opredeljenih v oceni biotske raznovrstnosti (D/N) |
| --- | --- |

(i44)

Oblikovanje smernic in zahtev v zvezi z javnimi naročili najpomembnejših izdelkov in materialov, opredeljenih v oceni biotske raznovrstnosti (D/N)

| (i45) | Za vsako od skupin izdelkov (npr. izdelki iz lesa in papirja), za katere je podjetje oblikovalo zahteve v zvezi z javnimi naročili:






  — | delež izdelkov, ki se štejejo kot prednostna naročila (%), |
| --- | --- | --- |

(i45)

Za vsako od skupin izdelkov (npr. izdelki iz lesa in papirja), za katere je podjetje oblikovalo zahteve v zvezi z javnimi naročili:

—

delež izdelkov, ki se štejejo kot prednostna naročila (%),

| — | delež izdelkov, ki se štejejo kot sprejemljiva naročila (%), |
| --- | --- |

—

delež izdelkov, ki se štejejo kot sprejemljiva naročila (%),

| — | delež izdelkov, ki se štejejo kot nesprejemljiva naročila (%) |
| --- | --- |

—

delež izdelkov, ki se štejejo kot nesprejemljiva naročila (%)

| (i46) | Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki so priskrbeli prvo poročanje o potencialnih vplivih na biotsko raznovrstnost (%) |
| --- | --- |

(i46)

Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki so priskrbeli prvo poročanje o potencialnih vplivih na biotsko raznovrstnost (%)

| (i47) | Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki so pripravili načrt za upravljanje biotske raznovrstnosti (%) |
| --- | --- |

(i47)

Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki so pripravili načrt za upravljanje biotske raznovrstnosti (%)

| (i48) | Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki izvajajo svoj načrt za upravljanje biotske raznovrstnosti (tj. napredujejo pri doseganju zastavljenih ciljev) (%) |
| --- | --- |

(i48)

Delež (po obsegu nakupa) dobaviteljev, ki izvajajo svoj načrt za upravljanje biotske raznovrstnosti (tj. napredujejo pri doseganju zastavljenih ciljev) (%)

| (b14) | Podjetje izvaja program za redno oceno vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost, rezultate ocene pa uporablja za oblikovanje smernic in zahtev v zvezi z javnimi naročili za najpomembnejše izdelke in materiale. |
| --- | --- |

(b14)

Podjetje izvaja program za redno oceno vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost, rezultate ocene pa uporablja za oblikovanje smernic in zahtev v zvezi z javnimi naročili za najpomembnejše izdelke in materiale.

3.3   Najboljše prakse okoljskega ravnanja za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva

Ta oddelek je pomemben za proizvajalce električne in elektronske opreme, obravnava pa upravljavske in strateške prakse, ki spodbujajo bolj krožno gospodarstvo.

3.3.1   Strateško usmerjanje v zasnovo izdelkov za krožno gospodarstvo

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je vzpostavljen pristop, ki zagotavlja, da je upoštevanje vseh različnih okoljskih vidikov in zlasti prehoda na krožno gospodarstvo sistematično vključeno v načrtovanje izdelkov. Tak pristop temelji na:

| — | določanju ciljev za izboljšanje okoljske uspešnosti izdelkov bodisi na ravni podjetja (splošni cilji za vse izdelke) bodisi na ravni določenega izdelka; cilji morajo biti jasni, dobro opredeljeni in sporočeni na ravni podjetja, tako da jih poznajo vsi zaposleni na vseh ravneh; cilji, povezani s krožnim gospodarstvom, se lahko določijo glede na izdelek, njegovo trajnost, možnost popravila, nadgradnje in recikliranja, kar pa večinoma narekuje zasnova, |
| --- | --- |

—

določanju ciljev za izboljšanje okoljske uspešnosti izdelkov bodisi na ravni podjetja (splošni cilji za vse izdelke) bodisi na ravni določenega izdelka; cilji morajo biti jasni, dobro opredeljeni in sporočeni na ravni podjetja, tako da jih poznajo vsi zaposleni na vseh ravneh; cilji, povezani s krožnim gospodarstvom, se lahko določijo glede na izdelek, njegovo trajnost, možnost popravila, nadgradnje in recikliranja, kar pa večinoma narekuje zasnova,

| — | vključevanju v zasnovo prispevkov in povratnih informacij iz različnih enot, povezanih s proizvodnjo izdelka, uporabo in iztekom življenjske dobe, v nekaterih primerih pa tudi od zunanjih zainteresiranih strani, |
| --- | --- |

—

vključevanju v zasnovo prispevkov in povratnih informacij iz različnih enot, povezanih s proizvodnjo izdelka, uporabo in iztekom življenjske dobe, v nekaterih primerih pa tudi od zunanjih zainteresiranih strani,

| — | ustvarjanju občutka kolektivnih prizadevanj v podjetju za razvoj različnih specifikacij zasnove za nove izdelke. |
| --- | --- |

—

ustvarjanju občutka kolektivnih prizadevanj v podjetju za razvoj različnih specifikacij zasnove za nove izdelke.

To se izvaja z enim ali obema naslednjima pristopoma:

| — | določanjem notranjega okoljskega standarda za zasnovo novih izdelkov na ravni podjetja z opredeljenimi splošnimi cilji in obveznimi zahtevami, ki se nenehno krepijo na podlagi povratnih informacij iz različnih enot v organizaciji; pri začetku zasnove vsakega posameznega izdelka se ti nato pretvorijo v specifikacije zasnove za posamezni izdelek, |
| --- | --- |

—

določanjem notranjega okoljskega standarda za zasnovo novih izdelkov na ravni podjetja z opredeljenimi splošnimi cilji in obveznimi zahtevami, ki se nenehno krepijo na podlagi povratnih informacij iz različnih enot v organizaciji; pri začetku zasnove vsakega posameznega izdelka se ti nato pretvorijo v specifikacije zasnove za posamezni izdelek,

| — | ustanovitvijo interdisciplinarnega odbora ali usmerjevalne skupine za zasnovo posameznega izdelka, ki ga ali jo sestavljajo predstavniki vseh različnih ustreznih enot, neposredno povezanih z različnimi fazami zasnove dejanskega izdelka. |
| --- | --- |

—

ustanovitvijo interdisciplinarnega odbora ali usmerjevalne skupine za zasnovo posameznega izdelka, ki ga ali jo sestavljajo predstavniki vseh različnih ustreznih enot, neposredno povezanih z različnimi fazami zasnove dejanskega izdelka.

Uporaba

Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja se uporablja za vse proizvajalce električne in elektronske opreme.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i49) | Določanje ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i49)

Določanje ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke (D/N)

| (i50) | Število različnih enot v podjetju, ki so prispevale k zasnovi (število) |
| --- | --- |

(i50)

Število različnih enot v podjetju, ki so prispevale k zasnovi (število)

| (i51) | Delež izdelkov ali sestavnih delov (po številu ali prihodku), za katere so bili začeti cikli nove ali ponovne zasnove, v katerih se izrecno obravnavajo različni pristopi krožnega gospodarstva (%) |
| --- | --- |

(i51)

Delež izdelkov ali sestavnih delov (po številu ali prihodku), za katere so bili začeti cikli nove ali ponovne zasnove, v katerih se izrecno obravnavajo različni pristopi krožnega gospodarstva (%)

| (i52) | Okoljske koristi, dosežene z izdelki, zasnovanimi ali ponovno zasnovanimi v skladu s cilji krožnega gospodarstva, ki so bili prodani v letu po svoji življenjski dobi (kgCO2e za emisije ogljika, kg surovin, prihranjenih z učinkovito rabo virov itd.) |
| --- | --- |

(i52)

Okoljske koristi, dosežene z izdelki, zasnovanimi ali ponovno zasnovanimi v skladu s cilji krožnega gospodarstva, ki so bili prodani v letu po svoji življenjski dobi (kgCO2e za emisije ogljika, kg surovin, prihranjenih z učinkovito rabo virov itd.)

| (b15) | Podjetje je vzpostavilo cilje krožnega gospodarstva za nove izdelke in učinkovit proces zasnove izdelkov za zagotavljanje doseganja ciljev. |
| --- | --- |

(b15)

Podjetje je vzpostavilo cilje krožnega gospodarstva za nove izdelke in učinkovit proces zasnove izdelkov za zagotavljanje doseganja ciljev.

3.3.2   Celostna ponudba izdelka in storitve

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da proizvajalci električne in elektronske opreme zagotovijo celovito ponudbo izdelka in storitve pri trgovanju med podjetji ter med podjetji in potrošniki, pri čemer se preusmerijo od zasnove in prodaje fizičnih izdelkov na zagotavljanje sistema izdelka in storitve, ki omogoča boljšo funkcionalno in okoljsko uspešnost. Celovita ponudba izdelka in storitve na primer spodbuja proizvajalce, da zagotovijo trajne izdelke ali ponudijo možnost, da potrošnik izdelke vrne v predelavo ali obnovo za nadaljnjo uporabo.

Uporaba

Model celovite ponudbe izdelka in storitve se še posebno uporablja za električno in elektronsko opremo z visokim stroškom kapitala in dolgo življenjsko dobo.

Uporaba pri cenejših električnih gospodinjskih aparatih, cenejših materialih ali velikih/težkih izdelkih je omejena (tj. vračanje ni izvedljivo, če je ekonomska/tehnična vrednost prenizka v primerjavo s stroški prevoza).

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i53) | Izvajanje modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja okoljske koristi (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i53)

Izvajanje modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja okoljske koristi (D/N)

| (i54) | Stopnje vračanja izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, na kategorijo izdelka (%) |
| --- | --- |

(i54)

Stopnje vračanja izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, na kategorijo izdelka (%)

| (i55) | Delež ponovno uporabljenih naprav glede na skupno število naprav, nameščenih v okviru tega modela (%) |
| --- | --- |

(i55)

Delež ponovno uporabljenih naprav glede na skupno število naprav, nameščenih v okviru tega modela (%)

| (b16) | Podjetje pri svojem poslovanju sprejme model celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja stalno izboljševanje okoljske uspešnosti ponujenega izdelka in storitve. |
| --- | --- |

(b16)

Podjetje pri svojem poslovanju sprejme model celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja stalno izboljševanje okoljske uspešnosti ponujenega izdelka in storitve.

| (b17) | 100-odstotna stopnja vračanja poporabniških naprav iz pogodb o lizingu in 30-odstotna stopnja obnovitve. |
| --- | --- |

(b17)

100-odstotna stopnja vračanja poporabniških naprav iz pogodb o lizingu in 30-odstotna stopnja obnovitve.

3.3.3   Predelava ali visokokakovostna obnovitev porabljenih izdelkov

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je preprečevanje nastajanja odpadkov s predelavo ali obnovitvijo porabljenih električnih in elektronskih naprav ter njihovim dajanjem na trg za ponovno uporabo. Predelani ali obnovljeni izdelki dosegajo vsaj enako raven kakovosti, kot so jo imeli pri prvem dajanju na trg, in se prodajajo z ustreznim jamstvom.

Uporaba

Ta praksa je posebno primerna za srednje ali visoko kapitalsko intenzivno opremo.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i56) | Uporaba ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov (D/N) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i56)

Uporaba ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov (D/N)

| (b18) | Ocena življenjskega kroga se uporablja za prikaz, da dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov. |
| --- | --- |

(b18)

Ocena življenjskega kroga se uporablja za prikaz, da dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov.

3.3.4   Povečanje vsebnosti reciklirane plastike v električni in elektronski opremi

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je povečanje uporabe reciklirane plastike v proizvodnji električne in elektronske opreme, če je mogoče v skladu z zahtevanimi lastnostmi materialov. To je mogoče doseči z recikliranjem odpadkov pri proizvodnji plastike in poporabniških odpadkov iz plastike iz lastnih izdelkov v zaprti zanki ter z nakupom reciklirane plastike, izdelane iz poporabniških odpadkov iz plastike (recikliranje v odprti zanki).

Uporaba

Najboljša praksa okoljskega ravnanja je primerna za številne polimere, ki se uporabljajo pri proizvodnji električne in elektronske opreme. Reciklirana plastika lahko nadomesti plastiko iz primarnih virov v tistih primerih, v katerih so lahko izpolnjene zahtevane specifikacije materiala.

Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti

| Kazalniki okoljske uspešnosti | Merila odličnosti |
| --- | --- |
| (i57) | Delež reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji posameznega izdelka ali skupine izdelkov, glede na vso plastiko, uporabljeno za navedeni izdelek ali skupino izdelkov (%) |

Kazalniki okoljske uspešnosti

Merila odličnosti

(i57)

Delež reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji posameznega izdelka ali skupine izdelkov, glede na vso plastiko, uporabljeno za navedeni izdelek ali skupino izdelkov (%)

| (i58) | Delež reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji posameznega izdelka ali skupine izdelkov, glede na vso plastiko, uporabljeno za navedeni izdelek ali skupino izdelkov (%) |
| --- | --- |

(i58)

Delež reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji posameznega izdelka ali skupine izdelkov, glede na vso plastiko, uporabljeno za navedeni izdelek ali skupino izdelkov (%)

| (i59) | Celotna količina reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji (v tonah) |
| --- | --- |

(i59)

Celotna količina reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji (v tonah)

| (i60) | Celotna količina reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji (v tonah) |
| --- | --- |

(i60)

Celotna količina reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji (v tonah)

| (i61) | Prodaja izdelkov, proizvedenih iz reciklirane plastike, glede na prodajo vseh izdelkov (%) |
| --- | --- |

(i61)

Prodaja izdelkov, proizvedenih iz reciklirane plastike, glede na prodajo vseh izdelkov (%)

Se ne uporablja.

4.   PRIPOROČENI KLJUČNI SEKTORSKI KAZALNIKI OKOLJSKE USPEŠNOSTI

V spodnji preglednici so navedeni izbrani ključni kazalniki okoljske uspešnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme ter z njimi povezana merila in sklici na ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja. To je podnabor vseh kazalnikov iz oddelka 3.

Ključni kazalniki okoljske uspešnosti ter merila odličnosti za sektor proizvodnje električne in elektronske opreme

| Kazalnik | Skupne enote | Glavna ciljna skupina | Kratek opis | Priporočena najnižja stopnja spremljanja | Povezani glavni kazalnik EMAS (12) | Merilo odličnosti | Povezana najboljša praksa okoljskega ravnanja (13) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Najboljše prakse okoljskega ravnanja za proizvodne procese |
| Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošč tiskanega vezja | kWh/m2 | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošč tiskanega vezja na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja | Obrat | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.1 |
| Poraba energije v čistem prostoru za polprevodnike in/ali proizvodnjo integriranih vezij | kWh/cm2 | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo polprevodnikov in integriranih vezij na površinsko enoto predelanih polprevodnikov in/ali integriranih vezij | Obrat | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.1 |
| Hitrost izmenjave zraka | število/uro | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Frekvenca nadomestitve zraka v čistem prostoru | Obrat | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.1 |
| Koeficient učinkovitosti sistema | kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Razmerje med koristno hladilno močjo, ki jo zagotovi hladilni sistem, in električno energijo, ki jo hladilni sistem porabi. Moč, ki jo porabi dodatna oprema (npr. črpalke), je vključena v imenovalec tega razmerja. | Lokacija | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.2 |
| Skupna potreba po energiji na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja | kWh/m2 plošče tiskanega vezja | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Količina energije, potrebna za predelavo plošč tiskanega vezja, deljena s površino predelanih plošč tiskanega vezja | Obrat | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.3 |
| Poraba dušika na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja | kg dušika/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Količina dušika, porabljena pri spajkanju, deljena s skupno površino proizvedenih plošč tiskanega vezja | Obrat | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.1.3 |
| Količina bakra, recikliranega iz sredstev za jedkanje | t/leto | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Masa bakra, recikliranega na leto iz sredstev za jedkanje na kraju samem | Lokacija | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.1.4 |
| Skupna poraba vode v proizvodnem obratu | l/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Skupna količina vode, porabljena v proizvodnem obratu, deljena s površino proizvedenih plošč tiskanega vezja | Lokacija | Voda | Najmanj 50 % obratov za izpiranje je opremljenih s štiri- ali večstopenjskim kaskadnim sistemom izpiranja | 3.1.5 |
| Normalizirana stopnja emisij perfluoriranih spojin | kg ekvivalenta CO2/cm2 | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Potencial globalnega segrevanja, ki ga povzročijo emisije perfluoriranih spojin na proizvodni lokaciji, deljen s površino proizvedenih rezin | Lokacija | Emisije | Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin v novozgrajenih ali močno prenovljenih obratih za proizvodnjo polprevodnikov je nižja od 0,22  kg ekvivalenta CO2/cm2. | 3.1.6 |
| Poraba električne energije v sistemu na stisnjeni zrak na prostorninsko enoto na mestu končne uporabe | kWh/m3 | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Poraba električne energije v sistemu na stisnjeni zrak (vključno z električno energijo, ki jo porabijo kompresorji, sušilni stroji in pomožni pogon) na standardni kubični meter zagotovljenega stisnjenega zraka pri navedeni ravni tlaka | Lokacija | Energijska učinkovitost | Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar. | 3.1.7 |
| Indeks uhajanja zraka | Število | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Indeks uhajanja zraka se izračuna, ko so izklopljeni vsi porabniki zraka, in sicer kot seštevek časa delovanja vseh posameznih kompresorjev, pomnožen s prostornino kompresorja, deljen s celotnim časom pripravljenosti in skupno nazivno prostornino kompresorjev v sistemu, izražen pa je kot:





  pri čemer je: ti(cr) čas (min), v katerem obratuje kompresor, ko so vsi porabniki zraka izklopljeni (stanje pripravljenosti sistema na stisnjeni zrak); Ci(cr) je prostornina (Nl/min) kompresorja, ki se vklopi za čas ti(cr), medtem ko so vsi porabniki zraka izklopljeni; t(sb) je skupni čas (min), v katerem je nameščena oprema na stisnjeni zrak v načinu pripravljenosti; C(tot)je seštevek nazivne prostornine (Nl/min) vseh kompresorjev v sistemu na stisnjeni zrak. | Lokacija | Energijska učinkovitost | Ko so vsi porabniki zraka izklopljeni, ostane tlak omrežja stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa se ne preklopijo v stanje obremenitve. | 3.1.7 |
| Izvajanje akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost za lokacijo v vseh proizvodnih obratih | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na to, ali imajo vsi proizvodni obrati akcijski načrt za biotsko raznovrstnost za lokacijo. | Lokacija | Biotska raznovrstnost | Akcijski načrt za biotsko raznovrstnost se izvaja v vseh proizvodnih obratih, da se ohranja in krepi stanje biotske raznovrstnosti (flore in favne) na določeni lokaciji. | 3.1.8 |
| Delež električne energije iz obnovljivih virov (lastne proizvodnje ali kupljene dodatne energije, za katero je bilo potrjeno, da izhaja iz obnovljivih virov) glede na celotno porabljeno električno energijo | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Električna energija iz obnovljivih virov iz lastne proizvodnje ali kupljena, deljena s celotno porabljeno električno energijo na lokaciji.
  Kupljena električna energija iz obnovljivih virov se v tem kazalniku upošteva le, če je potrjena kot dodatna (tj. da je še ni upoštevala druga organizacija ali da ni bila upoštevana v celotnem naboru virov električne energije v omrežju). | Lokacija | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.9 |
| Delež toplote iz obnovljivih virov glede na celotno porabo toplote | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Toplota iz obnovljivih virov (npr. sončne energije, geotermalne, biomase), deljena s celotno porabo toplote na lokaciji | Lokacija | Energijska učinkovitost | Se ne uporablja. | 3.1.9 |
| Stopnja preusmeritve odlaganja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih, v predelavo | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Masa odpadkov, poslanih za pripravo na ponovno uporabo, recikliranje ali energijsko predelavo, deljena s skupno količino odpadkov, ustvarjenih na proizvodni lokaciji.
  Ta kazalnik je mogoče izračunati ločeno za nevarne in nenevarne odpadke in/ali najpomembnejše materiale v toku odpadkov, npr. odpadne kovine, polimere. | Lokacija | Odpadki | Podjetje v vseh proizvodnih obratih dosega povprečno 93-odstotno stopnjo preusmeritve odlaganja odpadkov v predelavo. | 3.1.10 |
| Delež lokacij s strategijo ravnanja z odpadki | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik je izražen kot število lokacij z vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki, ki temelji na elementih, predstavljenih v opisu te najboljše prakse okoljskega ravnanja, deljeno s skupnim številom lokacij podjetja.
  Če ima podjetje le eno lokacijo, je lahko zanjo izražen kot kazalnik da/ne. | Lokacija | Odpadki | Podjetje ima na vseh lokacijah vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki. | 3.1.10 |
| Najboljše prakse okoljskega ravnanja pri upravljanju dobavne verige |
| Delež dobaviteljev, ki zagotavljajo popolno deklaracijo o materialih | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik meri delež izdatkov za dobavno verigo pri dobaviteljih, ki zagotavljajo popolno deklaracijo o materialih, glede na skupne izdatke dobavne verige. | Lokacija | Biotska raznovrstnost
  Učinkovitost materialov | Uvedene so obvezne zahteve za vse glavne dobavitelje (v smislu deleža izdatka za dobavno verigo) za zagotavljanje popolne deklaracije materialov. | 3.2.1 |
| Redno (npr. letno) objavljanje emisij toplogrednih plinov, izračunanih po priznani standardni metodi | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na to, ali so emisije toplogrednih plinov podjetja (vključno z obsegoma 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo. | Podjetje | Emisije | Emisije toplogrednih plinov (vključno z obsegoma 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) so izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo. | 3.2.2 |
| Redno (npr. letno) razkritje dokazanega dejanskega absolutnega in/ali relativnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na redno razkritje dokazanega dejanskega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v podjetju. | Podjetje | Emisije | Dejansko zmanjšanje absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov je dokazano in se redno objavlja. | 3.2.2 |
| Vključitev ocene življenjskega kroga v okoljsko strategijo podjetja v skladu s standardoma ISO 14040 in 14044 ter uporaba te ocene pri sprejemanju glavnih odločitev o razvoju novih in ponovno zasnovanih izdelkov | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na to, ali je ocena življenjskega kroga vključena v okoljsko strategijo podjetja in ali njena uporaba podpira glavne odločitve o razvoju novih ali ponovno zasnovanih izdelkov. | Podjetje | Energijska učinkovitost
  Učinkovitost materialov
  Voda
  Odpadki
  Biotska raznovrstnost
  Emisije | Ocena življenjskega kroga se izvede v skladu z mednarodnima standardoma ISO 14040 in ISO 14044.
  Podjetje izvede oceno življenjskega kroga za nove in ponovno zasnovane izdelke, rezultate pa sistematično uporabi kot podlago za odločitve o razvoju izdelka. | 3.2.3 |
| Oblikovanje smernic in zahtev za javna naročila najpomembnejših izdelkov in materialov, opredeljenih v oceni biotske raznovrstnosti | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na to, ali podjetje oblikuje smernice in zahteve za javna naročila izdelkov in materialov, ki so v redni oceni vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost opredeljeni kot najpomembnejši. | Podjetje | Biotska raznovrstnost | Podjetje izvaja program za redno oceno vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost, rezultate ocene pa uporablja za oblikovanje smernic in zahtev o javnih naročilih za najpomembnejše izdelke in materiale. | 3.2.4 |
| Najboljše prakse okoljskega ravnanja za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva |
| Določanje ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na obstoj ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke ali skupine izdelkov. | Podjetje | Učinkovitost materialov | Podjetje je vzpostavilo cilje krožnega gospodarstva za nove izdelke in učinkovit proces zasnove izdelkov za zagotavljanje doseganja ciljev. | 3.3.1 |
| Delež izdelkov ali sestavnih delov (po številu ali prihodku), za katere so bili začeti cikli nove ali ponovne zasnove, ki izrecno obravnavajo različne pristope h krožnemu gospodarstvu | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Število izdelkov ali sestavnih delov, za katere so bili izvedeni cikli nove ali ponovne zasnove, ki izrecno obravnavajo različne pristope h krožnem gospodarstvu, deljeno s skupnim številom izdelkov ali sestavnih delov, izdelanih v podjetju. | Podjetje | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.3.1 |
| Izvajanje modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja okoljske koristi | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | S tem kazalnikom se spremlja, ali je vzpostavljen model celovite ponudbe izdelka in storitve, katerega namen je izboljšanje okoljske uspešnosti izdelkov. | Podjetje | Učinkovitost materialov | Podjetje pri svojem poslovanju sprejme model celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja stalno izboljševanje okoljske uspešnosti ponujenega izdelka in storitve. | 3.3.2 |
| Stopnje vračanja izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, na kategorijo izdelka | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik je izražen kot delež izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki jih proizvajalec prevzame nazaj za predelavo ali obnovo za nadaljnjo uporabo. | Podjetje | Učinkovitost materialov | 100-odstotna stopnja vračila poporabniških naprav iz pogodb o lizingu in 30-odstotna stopnja obnovitve | 3.3.2 |
| Delež ponovno uporabljenih naprav glede na skupno število naprav, nameščenih v okviru celovite ponudbe izdelka in storitve | % | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik je izražen kot število ponovno uporabljenih naprav, deljeno s skupnim številom naprav, ki jih je podjetje namestilo v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve. | Podjetje | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.3.2 |
| Uporaba ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov | D/N | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Ta kazalnik se nanaša na uporabo ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve dejanske neto okoljske koristi. | Podjetje | Učinkovitost materialov | Ocena življenjskega kroga se uporablja za prikaz, da imajo dejavnosti predelave in obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov. | 3.3.3 |
| Celotna količina reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji | Tone | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Masa reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji električne in elektronske opreme. | Lokacija/podjetje | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.3.4 |
| Celotna količina reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji | Tone | Proizvajalci električne in elektronske opreme | Masa reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji električne in elektronske opreme. | Lokacija/podjetje | Učinkovitost materialov | Se ne uporablja. | 3.3.4 |

Kazalnik

Skupne enote

Glavna ciljna skupina

Kratek opis

Priporočena najnižja stopnja spremljanja

Povezani glavni kazalnik EMAS (12)

Merilo odličnosti

Povezana najboljša praksa okoljskega ravnanja (13)

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za proizvodne procese

Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošč tiskanega vezja

kWh/m2

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo plošč tiskanega vezja na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja

Obrat

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.1

Poraba energije v čistem prostoru za polprevodnike in/ali proizvodnjo integriranih vezij

kWh/cm2

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Poraba energije v čistem prostoru za proizvodnjo polprevodnikov in integriranih vezij na površinsko enoto predelanih polprevodnikov in/ali integriranih vezij

Obrat

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.1

Hitrost izmenjave zraka

število/uro

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Frekvenca nadomestitve zraka v čistem prostoru

Obrat

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.1

Koeficient učinkovitosti sistema

kW zagotovljene hladilne moči/kW uporabljene moči

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Razmerje med koristno hladilno močjo, ki jo zagotovi hladilni sistem, in električno energijo, ki jo hladilni sistem porabi. Moč, ki jo porabi dodatna oprema (npr. črpalke), je vključena v imenovalec tega razmerja.

Lokacija

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.2

Skupna potreba po energiji na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja

kWh/m2 plošče tiskanega vezja

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Količina energije, potrebna za predelavo plošč tiskanega vezja, deljena s površino predelanih plošč tiskanega vezja

Obrat

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.3

Poraba dušika na površinsko enoto predelane plošče tiskanega vezja

kg dušika/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Količina dušika, porabljena pri spajkanju, deljena s skupno površino proizvedenih plošč tiskanega vezja

Obrat

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.1.3

Količina bakra, recikliranega iz sredstev za jedkanje

t/leto

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Masa bakra, recikliranega na leto iz sredstev za jedkanje na kraju samem

Lokacija

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.1.4

Skupna poraba vode v proizvodnem obratu

l/m2 proizvedene plošče tiskanega vezja

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Skupna količina vode, porabljena v proizvodnem obratu, deljena s površino proizvedenih plošč tiskanega vezja

Lokacija

Voda

Najmanj 50 % obratov za izpiranje je opremljenih s štiri- ali večstopenjskim kaskadnim sistemom izpiranja

3.1.5

Normalizirana stopnja emisij perfluoriranih spojin

kg ekvivalenta CO2/cm2

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Potencial globalnega segrevanja, ki ga povzročijo emisije perfluoriranih spojin na proizvodni lokaciji, deljen s površino proizvedenih rezin

Lokacija

Emisije

Normalizirana stopnja emisij za emisije perfluoriranih spojin v novozgrajenih ali močno prenovljenih obratih za proizvodnjo polprevodnikov je nižja od 0,22  kg ekvivalenta CO2/cm2.

3.1.6

Poraba električne energije v sistemu na stisnjeni zrak na prostorninsko enoto na mestu končne uporabe

kWh/m3

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Poraba električne energije v sistemu na stisnjeni zrak (vključno z električno energijo, ki jo porabijo kompresorji, sušilni stroji in pomožni pogon) na standardni kubični meter zagotovljenega stisnjenega zraka pri navedeni ravni tlaka

Lokacija

Energijska učinkovitost

Poraba električne energije sistema na stisnjeni zrak je za velike naprave, ki delujejo pri tlaku 6,5 bar, manjša od 0,11 kWh/m3 zagotovljenega stisnjenega zraka, pri čemer je prostorninski pretok normaliziran pri 1 013 mbar in 20 oC, odstopanja tlaka pa ne presegajo 0,2 bar.

3.1.7

Indeks uhajanja zraka

Število

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Indeks uhajanja zraka se izračuna, ko so izklopljeni vsi porabniki zraka, in sicer kot seštevek časa delovanja vseh posameznih kompresorjev, pomnožen s prostornino kompresorja, deljen s celotnim časom pripravljenosti in skupno nazivno prostornino kompresorjev v sistemu, izražen pa je kot:

Image 3

pri čemer je: ti(cr) čas (min), v katerem obratuje kompresor, ko so vsi porabniki zraka izklopljeni (stanje pripravljenosti sistema na stisnjeni zrak); Ci(cr) je prostornina (Nl/min) kompresorja, ki se vklopi za čas ti(cr), medtem ko so vsi porabniki zraka izklopljeni; t(sb) je skupni čas (min), v katerem je nameščena oprema na stisnjeni zrak v načinu pripravljenosti; C(tot)je seštevek nazivne prostornine (Nl/min) vseh kompresorjev v sistemu na stisnjeni zrak.

Lokacija

Energijska učinkovitost

Ko so vsi porabniki zraka izklopljeni, ostane tlak omrežja stabilen, kompresorji (v stanju pripravljenosti) pa se ne preklopijo v stanje obremenitve.

3.1.7

Izvajanje akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost za lokacijo v vseh proizvodnih obratih

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na to, ali imajo vsi proizvodni obrati akcijski načrt za biotsko raznovrstnost za lokacijo.

Lokacija

Biotska raznovrstnost

Akcijski načrt za biotsko raznovrstnost se izvaja v vseh proizvodnih obratih, da se ohranja in krepi stanje biotske raznovrstnosti (flore in favne) na določeni lokaciji.

3.1.8

Delež električne energije iz obnovljivih virov (lastne proizvodnje ali kupljene dodatne energije, za katero je bilo potrjeno, da izhaja iz obnovljivih virov) glede na celotno porabljeno električno energijo

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Električna energija iz obnovljivih virov iz lastne proizvodnje ali kupljena, deljena s celotno porabljeno električno energijo na lokaciji.

Kupljena električna energija iz obnovljivih virov se v tem kazalniku upošteva le, če je potrjena kot dodatna (tj. da je še ni upoštevala druga organizacija ali da ni bila upoštevana v celotnem naboru virov električne energije v omrežju).

Lokacija

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.9

Delež toplote iz obnovljivih virov glede na celotno porabo toplote

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Toplota iz obnovljivih virov (npr. sončne energije, geotermalne, biomase), deljena s celotno porabo toplote na lokaciji

Lokacija

Energijska učinkovitost

Se ne uporablja.

3.1.9

Stopnja preusmeritve odlaganja odpadkov, nastalih v proizvodnih obratih, v predelavo

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Masa odpadkov, poslanih za pripravo na ponovno uporabo, recikliranje ali energijsko predelavo, deljena s skupno količino odpadkov, ustvarjenih na proizvodni lokaciji.

Ta kazalnik je mogoče izračunati ločeno za nevarne in nenevarne odpadke in/ali najpomembnejše materiale v toku odpadkov, npr. odpadne kovine, polimere.

Lokacija

Odpadki

Podjetje v vseh proizvodnih obratih dosega povprečno 93-odstotno stopnjo preusmeritve odlaganja odpadkov v predelavo.

3.1.10

Delež lokacij s strategijo ravnanja z odpadki

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik je izražen kot število lokacij z vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki, ki temelji na elementih, predstavljenih v opisu te najboljše prakse okoljskega ravnanja, deljeno s skupnim številom lokacij podjetja.

Če ima podjetje le eno lokacijo, je lahko zanjo izražen kot kazalnik da/ne.

Lokacija

Odpadki

Podjetje ima na vseh lokacijah vzpostavljeno strategijo ravnanja z odpadki.

3.1.10

Najboljše prakse okoljskega ravnanja pri upravljanju dobavne verige

Delež dobaviteljev, ki zagotavljajo popolno deklaracijo o materialih

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik meri delež izdatkov za dobavno verigo pri dobaviteljih, ki zagotavljajo popolno deklaracijo o materialih, glede na skupne izdatke dobavne verige.

Lokacija

Biotska raznovrstnost

Učinkovitost materialov

Uvedene so obvezne zahteve za vse glavne dobavitelje (v smislu deleža izdatka za dobavno verigo) za zagotavljanje popolne deklaracije materialov.

3.2.1

Redno (npr. letno) objavljanje emisij toplogrednih plinov, izračunanih po priznani standardni metodi

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na to, ali so emisije toplogrednih plinov podjetja (vključno z obsegoma 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo.

Podjetje

Emisije

Emisije toplogrednih plinov (vključno z obsegoma 1 in 2 ter najpomembnejšimi emisijami obsega 3) so izračunane po priznani standardni metodi in se redno objavljajo.

3.2.2

Redno (npr. letno) razkritje dokazanega dejanskega absolutnega in/ali relativnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na redno razkritje dokazanega dejanskega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v podjetju.

Podjetje

Emisije

Dejansko zmanjšanje absolutnih/ali relativnih emisij toplogrednih plinov je dokazano in se redno objavlja.

3.2.2

Vključitev ocene življenjskega kroga v okoljsko strategijo podjetja v skladu s standardoma ISO 14040 in 14044 ter uporaba te ocene pri sprejemanju glavnih odločitev o razvoju novih in ponovno zasnovanih izdelkov

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na to, ali je ocena življenjskega kroga vključena v okoljsko strategijo podjetja in ali njena uporaba podpira glavne odločitve o razvoju novih ali ponovno zasnovanih izdelkov.

Podjetje

Energijska učinkovitost

Učinkovitost materialov

Voda

Odpadki

Biotska raznovrstnost

Emisije

Ocena življenjskega kroga se izvede v skladu z mednarodnima standardoma ISO 14040 in ISO 14044.

Podjetje izvede oceno življenjskega kroga za nove in ponovno zasnovane izdelke, rezultate pa sistematično uporabi kot podlago za odločitve o razvoju izdelka.

3.2.3

Oblikovanje smernic in zahtev za javna naročila najpomembnejših izdelkov in materialov, opredeljenih v oceni biotske raznovrstnosti

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na to, ali podjetje oblikuje smernice in zahteve za javna naročila izdelkov in materialov, ki so v redni oceni vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost opredeljeni kot najpomembnejši.

Podjetje

Biotska raznovrstnost

Podjetje izvaja program za redno oceno vplivov izdelkov in materialov, zagotovljenih z dobavno verigo, na biotsko raznovrstnost, rezultate ocene pa uporablja za oblikovanje smernic in zahtev o javnih naročilih za najpomembnejše izdelke in materiale.

3.2.4

Najboljše prakse okoljskega ravnanja za spodbujanje bolj krožnega gospodarstva

Določanje ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na obstoj ciljev krožnega gospodarstva za nove izdelke ali skupine izdelkov.

Podjetje

Učinkovitost materialov

Podjetje je vzpostavilo cilje krožnega gospodarstva za nove izdelke in učinkovit proces zasnove izdelkov za zagotavljanje doseganja ciljev.

3.3.1

Delež izdelkov ali sestavnih delov (po številu ali prihodku), za katere so bili začeti cikli nove ali ponovne zasnove, ki izrecno obravnavajo različne pristope h krožnemu gospodarstvu

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Število izdelkov ali sestavnih delov, za katere so bili izvedeni cikli nove ali ponovne zasnove, ki izrecno obravnavajo različne pristope h krožnem gospodarstvu, deljeno s skupnim številom izdelkov ali sestavnih delov, izdelanih v podjetju.

Podjetje

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.3.1

Izvajanje modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja okoljske koristi

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

S tem kazalnikom se spremlja, ali je vzpostavljen model celovite ponudbe izdelka in storitve, katerega namen je izboljšanje okoljske uspešnosti izdelkov.

Podjetje

Učinkovitost materialov

Podjetje pri svojem poslovanju sprejme model celovite ponudbe izdelka in storitve, ki zagotavlja stalno izboljševanje okoljske uspešnosti ponujenega izdelka in storitve.

3.3.2

Stopnje vračanja izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, na kategorijo izdelka

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik je izražen kot delež izdelkov, nameščenih v prostorih stranke v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve, ki jih proizvajalec prevzame nazaj za predelavo ali obnovo za nadaljnjo uporabo.

Podjetje

Učinkovitost materialov

100-odstotna stopnja vračila poporabniških naprav iz pogodb o lizingu in 30-odstotna stopnja obnovitve

3.3.2

Delež ponovno uporabljenih naprav glede na skupno število naprav, nameščenih v okviru celovite ponudbe izdelka in storitve

%

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik je izražen kot število ponovno uporabljenih naprav, deljeno s skupnim številom naprav, ki jih je podjetje namestilo v okviru modela celovite ponudbe izdelka in storitve.

Podjetje

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.3.2

Uporaba ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov

D/N

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Ta kazalnik se nanaša na uporabo ocene življenjskega kroga za prikaz, da imajo dejavnosti predelave ali obnovitve dejanske neto okoljske koristi.

Podjetje

Učinkovitost materialov

Ocena življenjskega kroga se uporablja za prikaz, da imajo dejavnosti predelave in obnovitve neto okoljske koristi, vključno z vidika večje energijske učinkovitosti modelov novih izdelkov.

3.3.3

Celotna količina reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji

Tone

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Masa reciklirane plastike iz predporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji električne in elektronske opreme.

Lokacija/podjetje

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.3.4

Celotna količina reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji

Tone

Proizvajalci električne in elektronske opreme

Masa reciklirane plastike iz poporabniških odpadkov, uporabljene pri proizvodnji električne in elektronske opreme.

Lokacija/podjetje

Učinkovitost materialov

Se ne uporablja.

3.3.4

---

(1)  Znanstveno in politično poročilo je javno dostopno na spletišču JRC na naslovu: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/BEMP_EEE_Manufacturing.pdf. Sklepne ugotovitve v zvezi z najboljšimi praksami okoljskega ravnanja in njihovo uporabo ter opredeljeni posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti iz tega sektorskega referenčnega dokumenta temeljijo na ugotovitvah znanstvenega in političnega poročila. V njem so na voljo vse sekundarne informacije in tehnične podrobnosti.

(2)  Uredba Sveta (EGS) št. 1836/93 z dne 29. junija 1993 o prostovoljnem sodelovanju gospodarskih družb industrijskega sektorja v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (UL L 168, 10.7.1993, str. 1).

(3)  Uredba (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (UL L 114, 24.4.2001, str. 1).

(4)  V skladu s Prilogo IV(B)(e) k uredbi EMAS okoljska izjava vsebuje „povzetek dostopnih podatkov o uspešnosti organizacije pri doseganju splošnih in posamičnih okoljskih ciljev glede na njene pomembne vplive na okolje. Poročanje temelji na glavnih kazalnikih in drugih ustreznih obstoječih okoljskih kazalnikih uspešnosti, kot je določeno v oddelku [C].“ V oddelku C Priloge IV je navedeno, da „[v]saka organizacija letno poroča o svoji uspešnosti v zvezi z bolj posebnimi okoljskimi vidiki, določenimi v njeni okoljski izjavi, in, kjer je to mogoče, upošteva sektorske referenčne dokumente iz člena 46“.

(5)  Podroben opis vsake od najboljših praks s praktičnimi smernicami o tem, kako jih izvajati, je v poročilu o najboljših praksah, ki ga je objavilo Skupno raziskovalno središče in je na voljo na naslovu http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/BEMP_EEE_Manufacturing.pdf. Organizacije ga lahko uporabijo, če želijo izvedeti več o nekaterih najboljših praksah, opisanih v tem SRD.

(6)  Uredba (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (UL L 393, 30.12.2006, str. 1).

(7)  Hitrost dotoka je hitrost, s katero zrak prehaja prek filtrov ali tuljav za ogrevanje/hlajenje v enoti za uravnavanje zraka.

(8)  Indeks uhajanja zraka, ki se izračuna, ko so izklopljeni vsi porabniki zraka, je seštevek časa delovanja vseh posameznih kompresorjev, pomnožen s prostornino kompresorja, deljen s celotnim časom pripravljenosti in skupno nazivno prostornino kompresorjev v sistemu.

Image 4

(9)  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 22.11.2008, str. 3), znana kot okvirna direktiva o odpadkih, uvaja prednostni vrstni red ukrepov za zmanjšanja odpadkov in ravnanje z njimi. To se imenuje hierarhija ravnanja z odpadki. Največjo prednost daje preprečevanju nastajanja odpadkov, ki mu sledijo ponovna uporaba odpadkov, recikliranje in nato (energijska) predelava frakcij odpadkov, katerih nastanka ni mogoče preprečiti, ki jih ni mogoče ponovno uporabiti ali reciklirati. Nazadnje, odstranjevanje odpadkov se prouči le, če nobeden od prejšnjih načinov ni mogoč.

(10)  Nekatere se lahko vseeno uporabljajo na podlagi izjem omejevanja uporabe nekaterih nevarnih snovi.

(11)  V skladu s Protokolom o toplogrednih plinih so emisije obsega 1 vse neposredne emisije toplogrednih plinov podjetja, tj. emisije toplogrednih plinov, izpuščene iz lastnih obratov ali vozil oziroma obratov ali vozil, ki jih podjetje upravlja. Emisije obsega 2 so posredne emisije toplogrednih plinov, ki so posledica porabe kupljene električne energije, toplote, hladu ali pare tj. emisije, izpuščene drugje za proizvodnjo energije, ki se porabi znotraj podjetja. Emisije obsega 3 so vse druge posredne emisije, ki nastanejo v zvezi z izdelkom (blagom ali storitvijo) ali snovnimi tokovi v podjetje ali iz njega.

(12)  Glavni kazalniki EMAS so navedeni v Prilogi IV k Uredbi (ES) št. 1221/2009 (oddelek C.2).

(13)  Številke se nanašajo na oddelke v tem dokumentu.

---