# Úřední věstník L 177/2010

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2010.177.cze |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 177 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Ročník 5310. července 2010 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2010.177.cze

Úřední věstník

Evropské unie

L 177

České vydání

Právní předpisy

Ročník 5310. července 2010

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis č. 1 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených žárovkami kategorií R2 a/nebo HS1 | 1 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 6 – Jednotná ustanovení pro schválení typu směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | 40 |
| | * | Předpis č. 8 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11) | 71 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 19 Jednotná ustanovení týkající se schvalování předních mlhových světlometů motorových vozidel | 113 |
| | * | Předpis č. 20 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (žárovky H4) | 170 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 46 – Jednotná ustanovení pro schvalování zařízení pro nepřímý výhled a motorových vozidel z hlediska montáže těchto zařízení | 211 |
| | * | Předpis č. 118 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná technická ustanovení týkající se vlastností materiálů používaných ve vnitřní konstrukci určitých kategorií motorových vozidel při hoření | 263 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 121 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů | 290 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis č. 1 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených žárovkami kategorií R2 a/nebo HS1

1

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 6 – Jednotná ustanovení pro schválení typu směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

40

*

Předpis č. 8 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11)

71

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 19 Jednotná ustanovení týkající se schvalování předních mlhových světlometů motorových vozidel

113

*

Předpis č. 20 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (žárovky H4)

170

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 46 – Jednotná ustanovení pro schvalování zařízení pro nepřímý výhled a motorových vozidel z hlediska montáže těchto zařízení

211

*

Předpis č. 118 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná technická ustanovení týkající se vlastností materiálů používaných ve vnitřní konstrukci určitých kategorií motorových vozidel při hoření

263

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 121 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů

290

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/1

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 1 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených žárovkami kategorií R2 a/nebo HS1

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

sérii změn 02 – datum vstupu v platnost: 8. září 2001

OBSAH

PŘEDPIS

Oblast působnosti

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení typu |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osvětlení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Posouzení míry nepohodlí |
| --- | --- |

7.

| 8. | Standardní světlomet |
| --- | --- |

8.

| 9. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Změna a rozšíření schválení typu světlometu |
| --- | --- |

11.

| 12. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

13.

| 14. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

14.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle předpisu č. 1 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Zvláštní světlomety pro zemědělské a lesní traktory a jiná pomalu se pohybující vozidla |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů v provozu |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Příklady uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Měřicí stěny |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Požadavky na svítilny s rozptylovými skly z plastu – zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných svítilen |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 8 –

OBLAST PŮSOBNOSTI (1)

Tento předpis se vztahuje na světlomety motorových vozidel, které mohou mít rozptylová skla ze skla nebo plastu.

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

1.1   „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější část světlometu (jednotky), která propouští světlo svítící plochou.

1.2   „Nátěrem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky, nanesený/nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější povrch rozptylového skla.

Světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:

1.3.1   obchodní název nebo značka;

1.3.2   vlastnosti optického systému;

1.3.3   začlenění doplňkových součástí schopných změnit optické účinky odrazem, lomem, absorpcí a/nebo deformací v provozu;

1.3.4   vhodnost pro pravostranný nebo levostranný dopravní provoz nebo pro oba dopravní systémy;

1.3.5   schopnost vyzařovat potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí;

1.3.6   materiály, z nichž je zhotoveno rozptylové sklo a případný nátěr;

1.3.7   objímka žárovky/žárovek jedné z kategorií R2 a/nebo HS1 (2).

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

2.1   Žádost o schválení typu podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti musí být uvedeno: zda je světlomet určen k vyzařování jak světla potkávacího, tak světla dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel;

zda je světlomet určený k vyzařování potkávacího světla konstruován jak pro levostranný, tak pro pravostranný provoz, nebo jen pro levostranný, nebo jen pro pravostranný provoz.

Pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, je třeba uvést údaje o montážní poloze/montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla.

Ke každému typu světlometu se k žádosti přiloží:

2.2.1   výkresy v trojím vyhotovení, které jsou dostatečně podrobné k tomu, aby umožňovaly identifikaci typu a které znázorňují světlomet v nárysu s případnými detaily drážkování rozptylového skla v příčném řezu; ve výkresech musí být vyznačeno místo vyhrazené pro značku schválení typu;

pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, údaje o montážní poloze/montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla, jestliže je světlomet určen k užití jen v takové poloze/takových polohách;

2.2.2   stručné technické požadavky;

2.2.3   dva vzorky typu světlometu;

pro zkoušky plastů, ze kterých jsou vyrobena rozptylová skla:

třináct rozptylových skel;

2.2.4.1.1   přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o rozměrech alespoň 60 × 80 mm, které mají plochý nebo vypouklý vnější povrch, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení nesmí být menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15 × 15 mm;

2.2.4.1.2   každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude užíván v sériové výrobě;

2.2.4.2   odražeč, ke kterému mohou být rozptylová skla upevněna podle pokynů výrobce.

2.3   Pokud již byly materiály, z nichž jsou vyrobena rozptylová skla a případné nátěry, zkoušeny, musí k nim být přiložen zkušební protokol o jejich vlastnostech.

2.4   Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.

3   ZNAČENÍ (3)

3.1   Světlomety předložené ke schválení typu musí být označeny obchodním názvem nebo značkou žadatele.

3.2   Jak na rozptylovém skle, tak na tělese světlometu (4) musí být dostatečný prostor pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů podle bodu 4; tyto plochy musí být vyznačeny na výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše.

3.3   U světlometů, které jsou konstruovány tak, aby vyhovovaly požadavkům jak zemí, kde dopravní provoz probíhá vpravo, tak zemí, kde se jezdí vlevo, musí být obě polohy nastavení optické jednotky na vozidle nebo žárovky v odražeči vyznačeny tiskacími písmeny „R“ a „D“, respektive „L/G“.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Obecně

4.1.1   Pokud všechny vzorky typu světlometu předložené podle bodu 2 výše splňují ustanovení tohoto předpisu, schválení se udělí.

4.1.2   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, a pokud každá z nich splňuje požadavky, jež se na ni vztahují, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení typu. Tento požadavek se netýká světlometů s žárovkou se dvěma vlákny, u kterých bylo uděleno schválení typu pro jedno světlo.

4.1.3   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis, kromě případu, kdy je schválení rozšířeno na zařízení, které se liší pouze barvou vyzařovaného světla.

4.1.4   Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, zasílá na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu spolu s pokyny podle bodu 2.2.1. Pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem a jestliže je světlomet určen k užití jen v montážních polohách podle pokynů v bodě 2.2.1, udělení schválení typu zavazuje žadatele, aby uživatele vhodným způsobem informoval o správné montážní poloze/správných montážních polohách.

4.1.5   Kromě značení podle bodu 3.1 musí být každý světlomet odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu na místě uvedeném v bodě 3.2 opatřen značkou schválení typu níže popsanou v bodech 4.2 a 4.3.

4.2   Skladba značky schválení typu

Značka schválení typu sestává z:

mezinárodní značky schválení typu skládající se z:

4.2.1.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (5);

4.2.1.2   čísla schválení typu, předepsaného v bodě 4.1.3;

následujícího doplňkového symbolu (nebo symbolů):

4.2.2.1   u světlometů, které splňují pouze požadavky pro levostranný provoz, se vyznačí vodorovná šipka směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz;

4.2.2.2   u světlometů, které jsou vhodným seřízením montáže optické jednotky nebo žárovky konstruovány pro plnění požadavků obou druhů dopravního provozu, se vyznačí vodorovná šipka s hroty na obou stranách, hroty směřují vlevo a vpravo;

4.2.2.3   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, se vyznačí písmeno „C“;

4.2.2.4   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, se vyznačí písmeno „R“;

4.2.2.5   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, se vyznačí písmena „CR“;

4.2.2.6   pokud má světlomet rozptylové sklo z plastu, pak se vedle symbolů podle bodů 4.2.2.3 až 4.2.2.5 výše uvedou ještě písmena „PL“.

4.2.2.7   V každém případě musí být na schvalovacím formuláři a na formuláři pro oznámení zasílaných státům, které jsou smluvními stranami dohody a uplatňují tento předpis, stanoven příslušný pracovní režim pro zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné/á napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.

V příslušných případech musí být zařízení označeno takto:

U světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena: lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem pro potkávací světlomet.

U světlometů, které splňují požadavky přílohy 4 tohoto předpisu pouze při napájení napětím 6 V nebo 12 V, se poblíž objímky žárovky umístí symbol tvořený číslicí 24 přeškrtnutou kosým křížem (X).

4.2.2.8   Dvě číslice čísla schválení typu, které označují sérii změn platnou v době vydání schválení, a případná šipka mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.

4.2.2.9   Značky a symboly uvedené v bodech 4.2.1 a 4.2.2 výše musí být jasně čitelné a nesmazatelné i tehdy, je-li zařízení namontováno na vozidle.

4.3   Uspořádání značky schválení typu

4.3.1   Samostatné svítilny

Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 9 v příloze 5 tohoto předpisu.

4.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny

Jestliže skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, může se na ně připevnit jediná mezinárodní značka schválení typu, která je tvořena písmenem „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách za předpokladu, že:

4.3.2.1.1   je viditelná po jejich montáži;

4.3.2.1.2   žádná z částí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která přenáší světlo, nemůže být odmontována, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

Identifikační symbol každé svítilny, příslušný každému předpisu, podle kterého byla schválení typu udělena, společně s označením odpovídajících sérií změn zahrnujících poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení typu a případně požadovaná šipka, musí být vyznačeny:

4.3.2.2.1   buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo,

4.3.2.2.2   nebo ve skupině tak, aby každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně rozpoznána (viz čtyři možné příklady v příloze 5).

4.3.2.3   Rozměr částí jednotlivé značky schválení typu nesmí být menší než minimální rozměr požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, na jehož základě bylo schválení typu uděleno.

4.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, kterých se týká tento předpis.

4.3.2.5   Příklady uspořádání značek schválení pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 10 v příloze 5 tohoto předpisu.

Svítilny, které mohou být sloučené s jinými svítilnami a jejichž rozptylové sklo je používáno u jiných typů světlometů:

platí ustanovení uvedená v bodě 4.3.2 výše.

4.3.3.1   Je-li kromě toho použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu má také plochu podle bodu 3.2 výše, a to i tehdy, když jej nelze od rozptylového skla oddělit, a je opatřeno značkami schválení pro platné funkce. Pokud různé typy světlometů mají shodné těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu.

4.3.3.2   Příklady uspořádání značek schválení pro výše zmíněný případ jsou uvedeny na obrázku 11 v příloze 5 tohoto předpisu.

5.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

5.1   Všechny vzorky musí vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodech 6 a 7.

5.2   Světlomety musí být vyrobeny tak, aby si za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž mohou být vystaveny, udržely předepsané fotometrické vlastnosti a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.3   Světlomety musí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly příslušné předpisy. Takovým zařízením nemusejí být vybaveny součásti, u nichž od sebe nelze oddělit odražeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že jsou tyto jednotky používány pouze na vozidlech, u kterých je možno nastavení světlometů seřídit jiným způsobem. Jsou-li světlomet dálkového světla a světlomet potkávacího světla – každý vybaven vlastní žárovkou – smontovány do složené jednotky, musí seřizovací zařízení umožnit řádné individuální nastavení každého optického systému.

Tento pokyn se však nevztahuje na sestavy světlometů, jejichž odražeče jsou nedělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky bodu 6 níže.

5.4   Součásti, kterými je žárovka připevněna k odražeči, musí být vyrobeny tak, aby se žárovka ani za tmy nedala namontovat do jiné než správné polohy. Rozměry objímky žárovky musí odpovídat charakteristikám uvedeným v technických listech publikace IEC 61-2:

| Žárovka | Objímka | Technický list |
| --- | --- | --- |
| R2 | P45t-41 | 7005-95-1 |
| H51 | PX43t | 7005-34-1 |

Žárovka

Objímka

Technický list

R2

P45t-41

7005-95-1

H51

PX43t

7005-34-1

5.5   Světlomety konstruované tak, aby plnily požadavky jak zemí s pravostranným provozem, tak zemí s levostranným provozem, mohou být přizpůsobeny k provozu na příslušné straně buď vhodným počátečním seřízením při montáži vozidla, nebo volitelným nastavením, které provede řidič. Toto počáteční seřízení nebo volitelné nastavení spočívá například v upevnění optické jednotky na vozidle v daném úhlu nebo v upevnění žárovky v daném úhlu vzhledem k optické jednotce. V každém případě musí být možné pouze dvě přísně rozlišené polohy nastavení, jedna pro pravostranný a druhá pro levostranný provoz; konstrukce musí znemožňovat nežádoucí pohyb světlometu z jedné polohy do druhé nebo jeho nastavení uprostřed. Pokud existují dvě různé polohy nastavení žárovky, součásti, kterými se žárovka připevňuje k odražeči, musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby v každé z těchto dvou poloh byla žárovka v přesné poloze vyžadované u světlometů konstruovaných pouze pro dopravu na jedné straně.

5.6   Aby bylo zajištěno, že nedojde k nadměrné změně fotometrických vlastností, musí být provedeny doplňkové zkoušky podle požadavků v příloze 4.

5.7   Shodnost s požadavky bodů 5.2 až 5.5 se ověřuje vizuálně a pokud je to nutné, zkušební montáží.

5.8   Jestliže je rozptylové sklo světlometu z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 7.

6.   OSVĚTLENÍ

6.1.1   Světlomety musí být vyrobeny tak, aby v případě potkávacího světla a vybaveny vhodnými žárovkami R2 a/nebo HS1 vyzařovaly patřičné osvětlení a neoslňovaly, a aby dálkové světlo poskytovalo dobré osvětlení.

6.1.2   Osvětlení produkované světlometem se ověří na svislé stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m před světlometem a kolmo k jeho ose (viz příloha 6).

6.1.3   Světlomet musí být zkoušen s bezbarvou standardní (etalon) žárovkou/bezbarvými standardními (etalon) žárovkami konstruovanými pro jmenovité napětí 12 V; jakékoli selektivně žluté filtry (6) se nahradí geometricky shodnými bezbarvými filtry s činitelem prostupnosti alespoň 80 %. Při zkoušení světlometu se napětí ve svorkách žárovky reguluje tak, aby bylo dosaženo těchto charakteristik:

| Kategorie žárovky | Přibližné napájecí napětí (V) při měření | Světelný tok (lm) |
| --- | --- | --- |
| vlákno dálkového světla | vlákno potkávacího světla |
| R2 | 12 | 700 | 450 |
| H51 | 12 | 700 | 450 |

Kategorie žárovky

Přibližné napájecí napětí (V) při měření

Světelný tok (lm)

vlákno dálkového světla

vlákno potkávacího světla

R2

12

700

450

H51

12

700

450

6.1.4   Rozměry určující polohu vlákna/vláken a stínítka ve standardní žárovce jsou uvedeny v předpise č. 37 v příslušném technickém listu pro žárovky.

6.1.5   Baňka standardní žárovky musí mít takový optický tvar a vlastnosti, aby nezpůsobovala odraz nebo rozptyl, které by nepříznivě působily na rozložení světla. Dodržení tohoto požadavku se kontroluje měřením rozložení světla, které vydává standardní světlomet vybavený standardní (etalon) žárovkou.

Potkávací světlo musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní, které umožní dosáhnout uspokojivého nastavení. Na opačné straně směru dopravního provozu, pro který je světlomet určen, musí rozhraní tvořit vodorovnou přímku; na druhé straně by mělo být vodorovné nebo nejvýše 15° nad vodorovnou rovinou.

Světlomet musí být seřízen tak, že:

6.2.1   rozhraní u světlometu konstruovaného tak, aby vyhovoval požadavkům pravostranného provozu, je vodorovné v levé polovině měřicí stěny (7) a u světlometu konstruovaného tak, aby vyhovoval požadavkům levostranného provozu, vodorovné v pravé polovině měřicí stěny;

6.2.2   tato vodorovná část rozhraní je na stěně umístěna 25 cm pod průnikem vodorovné roviny, která prochází ohniskem světlometu (viz příloha 6 tohoto předpisu);

6.2.3   stěna se nachází v poloze znázorněné v příloze 6 (8).

Je-li světlomet takto seřízen a pokud je určen pro potkávací i dálkové světlo, musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 6.3 a 6.5. Je-li určen především k vyzařování potkávacího světla, musí vyhovovat pouze požadavkům stanoveným v bodě 6.3 (9).

V případě, že takto seřízený světlomet nesplňuje požadavky stanovené v bodech 6.3 a 6.4, může být jeho seřízení změněno za předpokladu, že osa světla nebo průsečík HV specifikovaný v příloze 6 tohoto předpisu se nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 1° (= 44cm) (10). Ke snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší.

Je-li světlomet konstruován pouze pro vyzařování dálkového světla, musí být seřízen tak, aby plocha největšího osvětlení byla soustředěna na průsečík přímek hh a vv. Takový světlomet musí splňovat pouze požadavky bodu 6.5.

6.3   Osvětlení stěny potkávacím světlem musí splňovat požadavky uvedené v následující tabulce (11):

| Bod na měřicí stěně | Požadované osvětlení (lx) |
| --- | --- |
| Světlomety pro pravostranný provoz | Světlomety pro levostranný provoz |
| Bod R 50 L | Bod H 50 R | ≤ 0–4 |
| Bod 75 R | Bod 75 L | ≥ 6 |
| Bod 50 R | Bod 50 L | ≥ 6 |
| Bod 25 L | Bod 25 R | ≥ 1,5 |
| Bod 25 R | Bod 25 L | ≥ 1,5 |
| Kterýkoliv bod v pásmu III | ≤ 0,7 |
| Kterýkoliv bod v pásmu IV | ≥ 2 |
| Kterýkoliv bod v pásmu I | ≤ 20 |

Bod na měřicí stěně

Požadované osvětlení (lx)

Světlomety pro pravostranný provoz

Světlomety pro levostranný provoz

Bod R 50 L

Bod H 50 R

≤ 0–4

Bod 75 R

Bod 75 L

≥ 6

Bod 50 R

Bod 50 L

≥ 6

Bod 25 L

Bod 25 R

≥ 1,5

Bod 25 R

Bod 25 L

≥ 1,5

Kterýkoliv bod v pásmu III

≤ 0,7

Kterýkoliv bod v pásmu IV

≥ 2

Kterýkoliv bod v pásmu I

≤ 20

Pokud je světelný tok standardní žárovky užité pro měření jiný než 450 lm, je odečtená měření třeba korigovat úměrně k hodnotám světelných toků. V žádném z pásem I, II, III a IV nesmí docházet k laterálním změnám, které by měly negativní dopad na viditelnost.

Světlomety, které mají být v souladu jak s požadavky pro pravostranný, tak i levostranný provoz, musí v každé z obou poloh seřízení optické jednotky nebo žárovky splňovat výše stanovené požadavky pro příslušný systém dopravy.

6.4   Hodnoty osvětlení v zónách „A“ a „B“ jak jsou uvedeny na obrázku P1C v příloze 6 se ověřují měřením fotometrických hodnot v bodech 1 až 8 na tomto obrázku; tyto hodnoty se musí pohybovat v následujících mezích:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx a

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx a

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx a

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx.

Tyto nové hodnoty se nevztahují na typy světlometů, které byly schváleny před datem použití doplňku 3 k sérii změn 01 tohoto předpisu (2 prosinec 1992), ani na rozšíření takových schválení.

U světlometů s nastavitelným odražečem se požadavky bodů 6.2 až 6.4 vztahují na každou montážní polohu podle bodu 2.1. Ověřování se provádí tímto postupem:

6.5.1   každá uvedená poloha je pomocí zkušebního goniometru vyzkoušena vůči přímce spojující střed zdroje světla s bodem HV na měřicí stěně. Nastavitelný odražeč se pak přemístí do takové polohy, aby rozložení světla na stěně odpovídalo pokynům pro zaměření v bodech 6.1, 6.2 a/nebo 6.4;

6.5.2   jakmile je odražeč v základním nastavení podle bodu 6.5.1, musí světlomet splňovat odpovídající fotometrické požadavky podle bodů 6.2, 6.3 a 6.4;

6.5.3   další zkoušky se provádí po vertikálním přesunutí odražeče ze základní polohy seřizovacím zařízením světlometů o ±2° nebo do krajní polohy, je-li tato menší než 2°. Po opětovném zaměření celého světlometu (například pomocí goniometru) do odpovídajícího opačného směru se zkontroluje výstup světla v následujících směrech, přičemž jeho hodnoty se musí pohybovat v těchto mezích: potkávací světlo: body HV 75R (respektive 75 L); dálkové světlo: bod HV (v procentech Emax);

6.5.4   pokud žadatel uvedl více než jednu montážní polohu, musí být postup podle bodů 6.5.1 až 6.5.3 zopakován pro všechny další polohy;

6.5.5   pokud žadatel o zvláštní montážní polohy nepožádal, musí se světlomet pro měření podle bodů 6.2 až 6.4 seřídit seřizovacím zařízením do své střední polohy. Další zkoušky podle bodu 6.5.3 musí proběhnout s odražečem posunutým seřizovacím zařízením světlometu do jeho mezních poloh (namísto ±2°).

6.6   Osvětlení stěny dálkovým světlem musí být měřeno se stejným seřízením světlometu jako při měření podle bodu 6.3 výše nebo v případě světlometu pouze pro dálkové světlo se světlometem seřízeným podle posledního odstavce bodu 6.2.3. Jestliže je k vytvoření dálkového světla užito více než jednoho světelného zdroje, musí být ke stanovení maximální hodnoty osvětlení (Emax) použity kombinované funkce.

Osvětlení stěny dálkovým světlem musí splňovat tyto požadavky:

průsečík HV přímek hh a vv musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 90 % maximálního osvětlení.

Tato nejvyšší hodnota osvětlení nesmí být menší než 32 lx.

Vodorovně vpravo a vlevo od výchozího bodu a průsečíku HV nesmí být osvětlení menší než 16 lx až do vzdálenosti 1,125 m a nesmí být menší než 4 lx až do vzdálenosti 2,25 m. (Jestliže je světelný tok standardní žárovky použité k měření jiný než 700 lm, uskutečněná měření musí být opravena přiměřeně k hodnotě světelného toku.)

6.7   Hodnoty osvětlení měřicí stěny, o nichž je pojednáno výše v bodech 6.3 a 6.5, se měří pomocí fotoelektrického článku, jehož fotocitlivá plocha leží uvnitř čtverce o hraně 65 mm.

7.   POSOUZENÍ MÍRY NEPOHODLÍ

Musí být posouzena míra nepohodlí, kterou způsobuje potkávací světlo (12).

8.   STANDARDNÍ SVĚTLOMET

Světlomet se považuje za standardní, pokud:

8.1   vyhovuje výše uvedeným požadavkům na schválení;

8.2   nemá účinný průměr menší než 160 mm;

se standardní žárovkou vytváří v různých bodech a v různých oblastech uvedených v bodě 6.3 výše osvětlení:

8.3.1   nepřesahující 90 % maximálních hodnot a

8.3.2   dosahující nejméně 120 % minimálních hodnot uvedených v tabulce v bodě 6.3.

9.   SHODNOST VÝROBY

9.1   Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodě 6 a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.

9.2   Pro ověření, že požadavky bodu 9.1 jsou splněny, musí být prováděny vhodné kontroly výroby.

Držitel schválení typu musí zvláště:

9.3.1   zajistit existenci postupů pro účinnou kontrolu jakosti výrobků;

9.3.2   mít přístup ke kontrolnímu vybavení, které je nezbytné pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

9.3.3   zajistit, aby byly zaznamenávány údaje o výsledcích zkoušek a aby příslušné doklady byly dostupné po dobu stanovenou orgánem státní správy;

9.3.4   analyzovat výsledky každého druhu zkoušky, aby se ověřila a zajistila stabilita charakteristik výrobku v přípustných tolerancích průmyslové výroby;

9.3.5   zajistit, aby pro každý typ výrobku byly prováděny alespoň zkoušky uvedené v příloze 3 tohoto předpisu;

9.3.6   zajistit, aby jakýkoliv výběr vzorků, při kterém se zjistí neshodnost s daným druhem zkoušky, vedl k novému výběru vzorků a další zkoušce. K obnovení shodnosti příslušné výroby musí být učiněny veškeré nezbytné kroky.

Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti využívané na každé výrobní jednotce.

9.4.1   Inspektorovi musí být při každé jeho návštěvě předloženy k inspekci zkušební knihy a záznamy průzkumu výroby.

9.4.2   Inspektor může nahodile vybírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků se stanoví podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.

9.4.3   Pokud se úroveň jakosti jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle bodu 9.4.2 výše, inspektor v souladu s kritérii v příloze 8 vybere vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.

9.4.4   Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpisu. Zkoušky jsou v souladu s kritérii v příloze 8 prováděny na náhodně vybraných vzorcích, aniž by se narušily dodavatelské dohody výrobce.

9.4.5   Příslušný orgán musí usilovat o to, aby inspekce proběhla každé dva roky. Toto opatření je však v pravomoci příslušného orgánu a záleží na jeho důvěře v opatření, která mají zajistit účinnou kontrolu shodnosti výroby. V případě, že jsou zjištěny negativní výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.

9.5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

9.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

10.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

10.1   Pokud nejsou výše uvedené požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený značkou schválení neodpovídá schválenému typu, může být schválení udělené podle tohoto předpisu odňato.

10.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře oznámení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU SVĚTLOMETU

Každou změnu typu světlometu je třeba oznámit správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán může:

11.1.1   usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky; nebo

11.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

11.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4 výše.

11.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, musí každému takovému rozšíření přidělit pořadové číslo a musí o tom prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu informovat ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.

11.4   Schválení typu udělená před 18 březnem 1986 zůstávají v platnosti.

12.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu světlometu schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, oznámí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a jimž mají být zasílána oznámení o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vystavená v jiných státech.

14.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

14.1   Po uplynutí šesti měsíců od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout udělení schválení EHK podle tohoto předpisu.

14.2   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle této a předchozích sérií změn tohoto předpisu.

14.3   Schválení typu udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu předpisu č. 112 v platnost a všechna rozšíření schválení včetně následně udělených rozšíření schválení podle předchozích sérií změn zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.

14.4   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro světlomety na základě této a předchozích sérií změn tohoto předpisu za předpokladu, že tyto světlomety jsou určeny jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

14.5   Od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na novém typu vozidla montáž světlometu schváleného podle předpisu č. 112.

14.6   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž světlometu schváleného podle tohoto předpisu na typ vozidla nebo vozidlo.

14.7   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž na vozidlo nebo používání světlometu schváleného podle tohoto předpisu a jeho předchozích sérií změn, jestliže je tento světlomet určen jako náhrada k montáži.

---

(1)  Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv smluvní straně dohody, která jej uplatňuje, aby zakázala kombinaci světlometu vybaveného rozptylovým sklem z plastu a schváleného podle tohoto předpisu se zařízením mechanického čistění (se stěrači).

(2)  Žádost o schválení typu žárovky: viz předpis č. 37. „Typ žárovky“ by neměl být zaměňován za „kategorii žárovky“. Tento předpis se týká světlometů, které pracují s žárovkami kategorií R2 a/nebo HS1. Tyto kategorie žárovek se podstatně liší svojí konstrukcí, a především paticemi. Ty nejsou vzájemně zaměnitelné, avšak v jedné kategorii žárovek se jich obvykle vyskytuje několik typů.

(3)  V případě světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům na dopravní provoz probíhající pouze po jedné straně vozovky (buď vpravo, nebo vlevo), se dále doporučuje, aby se na rozptylovém skle nesmazatelně vyznačila plocha, která může být z důvodů pohodlí účastníků silničního provozu zakryta v zemi, kde dopravní provoz probíhá po opačné straně vozovky. Toto značení však není nutné v případě, že je tato plocha zřetelně znatelná z konstrukce.

(4)  Nelze-li rozptylové sklo oddělit od hlavního tělesa světlometu, postačuje zajištění takového místa na rozptylovém skle.

(5)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 (neobsazeno), 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30–36 (neobsazeno)a 37 pro Turecko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, ve kterém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných podmínek pro schvalování typu a o vzájemném uznávání schválení typu zařízení a částí motorových vozidel, nebo v pořadí, ve kterém k uvedené dohodě přistoupí, a takto přidělená čísla oznámí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(6)  Tyto filtry musí zahrnovat všechny součásti, včetně rozptylového skla, které jsou určeny ke zbarvení světla.

(7)  Měřicí stěna by měla být dostatečně široká, aby umožnila přezkoušení rozhraní v rozsahu nejméně 5° od přímky vv.

(8)  Pokud se u světlometu konstruovaného tak, aby vyhovoval požadavkům tohoto předpisu pouze v souvislosti s potkávacím světlem, odklání ohnisková osa významným způsobem od obecného směru světelného svazku, provede se stranové nastavení způsobem, který co nejlépe splňuje požadavky na osvětlení v bodech 75 a 50.

(9)  Takový světlomet „potkávacího světla“ může zahrnovat i dálkové světlo, pro které nejsou stanoveny žádné požadavky.

(10)  Mez pro neseřízení 1o vpravo nebo vlevo není neslučitelná se svislým neseřízením. Svislé seřízení je omezeno pouze požadavky bodu 6.5.

(11)  Viz přílohu 2 o zvláštních světlometech pro zemědělské a lesní traktory a jiná pomalu se pohybující vozidla.

(12)  Tento požadavek bude předmětem doporučení pro správní orgány.

---

PŘÍLOHA 1

OZNÁMENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 1

Vydal:

Název správního orgánu

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu světlometu podle předpisu č. 1

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

| 1. | Obchodní název nebo značka zařízení: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka zařízení: ...

| 2. | Název výrobce typu zařízení: ... |
| --- | --- |

2.

Název výrobce typu zařízení: ...

| 3. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce: ...

| 4. | Název a adresa případného zástupce výrobce: ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa případného zástupce výrobce: ...

| 5. | Předáno ke schválení dne: ... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne: ...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...

| 7. | Datum zkušebního protokolu: ... |
| --- | --- |

7.

Datum zkušebního protokolu: ...

| 8. | Číslo zkušebního protokolu: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo zkušebního protokolu: ...

| 9. | Stručný popis:
  Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3): ...
  Počet a kategorie žárovek: ...
  Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2): ... |
| --- | --- |

9.

Stručný popis:

Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3): ...

Počet a kategorie žárovek: ...

Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2): ...

| 10. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

10.

Umístění značky schválení typu: ...

| 11. | Důvod/důvody případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

11.

Důvod/důvody případného rozšíření: ...

| 12. | Schválení typu uděleno/rozšířeno/odmítnuto/odňato (2) ... |
| --- | --- |

12.

Schválení typu uděleno/rozšířeno/odmítnuto/odňato (2) ...

| 13. | Místo: ... |
| --- | --- |

13.

Místo: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Podpis: ... |
| --- | --- |

15.

Podpis: ...

| 16. | K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání. |
| --- | --- |

16.

K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

(3)  Uveďte příslušné značení z tohoto seznamu:

Image 2

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

PŘÍLOHA 2

Zvláštní světlomety pro zemědělské a lesní traktory a jiná pomalu se pohybující vozidla

Ustanovení tohoto předpisu se rovněž vztahují na schvalování zvláštních světlometů pro zemědělské a lesní traktory a jiná pomalu se pohybující vozidla; tyto světlomety jsou určeny k vytváření jak dálkového světla, tak i potkávacího světla a mají průměr D menší než 160 mm (1) s těmito změnami:

| a) | Minimální požadavky na osvětlení podle bodu 6.3 se snižují v poměru



  přičemž nesmí být nižší než následující absolutní minimální hodnoty:
  3 lx, buď v bodě 75 R, nebo v bodě 75 L;
  5 lx, buď v bodě 50 R, nebo v bodě 50 L;
  1,5 lx v pásmu IV; |
| --- | --- |

a)

Minimální požadavky na osvětlení podle bodu 6.3 se snižují v poměru

přičemž nesmí být nižší než následující absolutní minimální hodnoty:

3 lx, buď v bodě 75 R, nebo v bodě 75 L;

5 lx, buď v bodě 50 R, nebo v bodě 50 L;

1,5 lx v pásmu IV;

| b) | místo symbolu CR stanoveného v bodě 4.2.2.5 tohoto předpisu musí být světlomet označen písmenem M v trojúhelníku, jehož vrchol směřuje dolů; |
| --- | --- |

b)

místo symbolu CR stanoveného v bodě 4.2.2.5 tohoto předpisu musí být světlomet označen písmenem M v trojúhelníku, jehož vrchol směřuje dolů;

| c) | v oznámení o schválení se v příloze 1 bod 9 nahrazuje tímto: „Světlomet pouze pro pomalu se pohybující vozidla“. |
| --- | --- |

c)

v oznámení o schválení se v příloze 1 bod 9 nahrazuje tímto: „Světlomet pouze pro pomalu se pohybující vozidla“.

---

(1)  Pokud přivrácená plocha odražeče není kruhová, bere se v úvahu průměr kruhu, jehož obsah musí být stejný jako přivrácená plocha odražeče.

---

PŘÍLOHA 3

Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky shodnosti se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální nepříznivé odchylky:

| B 50 L (nebo R) | 0,2 lx odpovídá 20 % |
| --- | --- |
| | 0,3 lx odpovídá 30 % |
| Pásmo III | 0,3 lx odpovídá 20 % |
| | 0,45 lx odpovídá 30 % |

B 50 L (nebo R)

0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III

0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo

1.2.2.1   jsou-li hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 EmaX je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.6 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí o více než 1° doprava nebo doleva (2).

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.3   Pro ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 4, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δ r úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

1.4   Je nutné dodržet barevné souřadnice.

Fotometrické vlastnosti světlometů vyzařujících selektivně žluté světlo musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.

2.1   Podstata zkoušek

Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.

2.2   Použité zkušební metody

2.2.1   Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.

2.2.2   Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné s metodami stanovenými v tomto předpise.

2.2.3   Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

2.2.4   Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.

2.3   Způsob výběru vzorků

Vzorky světlometů se namátkově vybírají z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může vést společné záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a řízení jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených tímto předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze u bodů Emax, HV (3), HL, HR (4), v případě potkávacího světla u bodů B 50 L (nebo R), HV, 75 R (nebo L) a 25 L (nebo R) (viz obrázek v příloze 6).

2.5   Kritéria přípustnosti

Mají-li být splněny požadavky na ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu, je výrobce odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a ve spolupráci s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 8 (první výběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.

---

(1)  Písmena v závorkách se vztahují na světlomety pro levostranný provoz.

(2)  Mez pro neseřízení 1o vpravo nebo vlevo není neslučitelná se svislým neseřízením. Svislé seřízení je omezeno pouze požadavky bodu 6.5.

(3)  Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je bod HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

(4)  Body HL a HR: body na přímce hh umístěné ve vzdálenosti 1,125 m nalevo a napravo do bodu HV.

---

PŘÍLOHA 4

Zkoušky stálosti fotometrických parametrů světlometů v provozu

Poté, co byly za použití postupů předepsaných v tomto předpise změřeny fotometrické hodnoty – u dálkového světla v bodě Emax a u potkávacího světla v bodech HV, 50 R, 50 L (nebo HV, 50 L, B 50 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz) –, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů v provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplná svítilna, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.

1.   ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ

Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.

1.1   Čistý světlomet

Světlomet se ponechá v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.

1.1.1   Zkušební metoda

Světlomet musí být po stanovený čas provozován takto:

1.1.1.1

| a) | v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1), |
| --- | --- |

a)

v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1),

| b) | v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):
  jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška provedena za této podmínky tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;
  ve všech ostatních případech svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
  15 minut s rozsvíceným vláknem potkávacího světla,
  5 minut se všemi rozsvícenými vlákny; |
| --- | --- |

b)

v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):

jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška provedena za této podmínky tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;

ve všech ostatních případech svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:

15 minut s rozsvíceným vláknem potkávacího světla,

5 minut se všemi rozsvícenými vlákny;

| c) | v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce






  a) | také s ohledem na užití sloučených světelných funkcí, |
| --- | --- | --- |

c)

v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce

a)

také s ohledem na užití sloučených světelných funkcí,

| b) | podle požadavků výrobce. |
| --- | --- |

b)

podle požadavků výrobce.

1.1.1.2   Zkušební napětí

Napětí se nastaví tak, aby byl příkon napájení o 15 % vyšší, než je jmenovitý příkon určený předpisem pro žárovky (předpis č. 37) o jmenovitém napětí 6 V nebo 12 V a o 26 % vyšší, než je jmenovitý příkon pro 24 V žárovky.

Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, pokud žadatel o schválení neuvede, že se světlomet může používat při jiném napětí. V takovém případě budou zkoušky provedeny s žárovkou, která má nejvyšší možný použitelný příkon.

1.1.2   Výsledky zkoušky

1.1.2.1   Vizuální prohlídka

Jakmile se světlomet přizpůsobí okolní teplotě, musí být jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo očištěno čistou navlhčenou bavlněnou látkou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, trhliny ani barevné změny.

1.1.2.2   Fotometrická zkouška

Ke splnění požadavků tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:

potkávací světlo:

50 R – B 50 L – HV pro světlomety konstruované pro pravostranný provoz,

50 L – B 50 R – HV pro světlomety konstruované pro levostranný provoz;

dálkové světlo:

bod Emax.

Má-li se vzít v úvahu deformace základny světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy čáry rozhraní se týká bod 2 této přílohy). Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami měřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.

1.2   Znečištěný světlomet

Po zkouškách podle bodu 1.1 výše se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá po dobu 1 hodiny v provozu, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.

1.2.1   Příprava světlometu

1.2.1.1   Zkušební směs

1.2.1.1.1   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

vhodného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.1.2   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a

2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.2   Nanesení zkušební směsi na světlomet

Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu výstupu světla světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:

Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pro dálkový/potkávací světlomet.

Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pouze pro dálkový světlomet. 50 R a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro pravostranný provoz.

50 L a 50 V pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro levostranný provoz.

1.2.1.3   Měřicí zařízení

Měřicí zařízení musí být takové, jaké bylo použito při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka.

2.   ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA

Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena.

Světlomet zkoušený podle bodu 1 této přílohy se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.1 této přílohy, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu k jeho zkušebnímu upevnění.

2.1   Zkouška

Zkouší se v suchém a stálém ovzduší při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Použije se sériově vyrobená žárovka zahořená po dobu alespoň jedné hodiny; světlomet se uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu k jeho zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2 této přílohy.) Poloha vodorovné části čáry rozhraní (mezi přímkou vv a svislou přímkou procházející bodem B 50 L pro pravostranný dopravní provoz nebo bodem B 50 R pro levostranný dopravní provoz) musí být ověřena po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.

Výše popsané měření změny polohy čáry rozhraní se vykoná jakoukoli metodou, která má přijatelnou přesnost a reprodukovatelné výsledky.

2.2   Výsledky zkoušky

2.2.1   Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota Δ rI = r3 – r60 měřená na světlometu větší než 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < Δ rI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl dříve z důvodů stabilizace polohy mechanických částí světlometu na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle, třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:

Potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2 výše).

Následuje hodinová přestávka.

Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty Δ rI naměřené u prvního vzorku a průměr absolutní hodnoty Δ rII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad:

Formula

---

(1)  Pokud je zkoušený světlomet ve skupině nebo sloučen se signálními svítilnami, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrové svítilny musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(2)  Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.

(3)  NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označovanou symbolem CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.

(4)  Tato tolerance má umožnit získání takové špinící směsi, která se bude dobře nanášet na všechna rozptylová skla z plastu.

(5)  Bod 50V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce v-v na stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.

---

PŘÍLOHA 5

PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

(Viz bod 4 tohoto předpisu)

Obrázek 1

a = 12 mm min.

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu jak pro dálkové světlo, tak i pro potkávací světlo a je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Poznámka:

Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny v blízkosti kružnice a být buď nad, nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být stejně orientované.

Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, neměly by se v čísle schválení typu používat římské číslice.

| Obrázek 2 | Obrázek 3a |
| --- | --- |

Obrázek 2

Image 4

Obrázek 3a

Image 5

Obrázek 3b

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu jak pro dálkové světlo, tak i pro potkávací světlo a je konstruován jako světlomet pro:

| Výlučně levostranný provoz | Oba dopravní systémy; optická jednotka nebo svítilna musí být seřízeny do požadované polohy. |
| --- | --- |

Výlučně levostranný provoz

Oba dopravní systémy; optická jednotka nebo svítilna musí být seřízeny do požadované polohy.

| Obrázek 4 | Obrázek 5 |
| --- | --- |

Obrázek 4

Image 7

Obrázek 5

Image 8

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení obsahuje rozptylové sklo z plastu a splňuje požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo. Je konstruován jako světlomet pro:

| Oba dopravní systémy | Výlučně pravostranný provoz. |
| --- | --- |

Oba dopravní systémy

Výlučně pravostranný provoz.

| Obrázek 6 | Obrázek 7 |
| --- | --- |

Obrázek 6

Image 9

Obrázek 7

Image 10

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet pro:

| Výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz. | Výlučně pro dálkové světlo. |
| --- | --- |

Výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

Výlučně pro dálkové světlo.

| Obrázek 8 | Obrázek 9 |
| --- | --- |

Obrázek 8

Image 11

Obrázek 9

Image 12

Označení světlometu s rozptylovým sklem z plastu, který plní požadavky předpisu č. 1:

| Jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz. | Výlučně pro potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz. |
| --- | --- |

Jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Výlučně pro potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

Vlákno potkávacího světlometu nesmí být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světlometu a/nebo jiného světlometu, který je s tímto světlometem sloučen.

Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen

Obrázek 10

(Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení typu.)

VZOR A

VZOR B

VZOR C

VZOR D

Poznámka: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která se týká:

přední obrysové svítilny schválené v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 7,

světlometu s potkávacím světlem konstruovaného pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem, schváleného v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 1, který zahrnuje rozptylové sklo z plastu,

předního mlhového světlometu schváleného podle série změn 02 předpisu č. 19 a obsahujícího rozptylové sklo z plastu,

přední směrové svítilny kategorie 1a schválené podle série změn 02 předpisu č. 6.

Obrázek 11

Svítilna sloučená se světlometem

Příklad 1

Výše uvedený příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně buď pro:

světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 cd schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 20 pozměněného sérií změn 02,

který je sloučen s

přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;

nebo: světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 1 pozměněného sérií změn 01,

který je sloučen se stejnou obrysovou svítilnou jako výše;

nebo také: kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválených jako jednotlivá svítilna.

Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:

or

or

or

Příklad 2

Výše uvedený příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla užitého v soustavě dvou světlometů schválených ve Francii (E2), která zahrnuje světlomet potkávacího světla konstruovaný pro oba dopravní systémy a dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od x do y cd, který splňuje požadavky předpisu č. 1 pozměněného sérií změn 01 a světlomet dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od w do z cd, který splňuje požadavky předpisu č. 20 pozměněného sérií změn 02; celková maximální svítivost všech dálkových světel se pohybuje mezi 86 250 až 101 250 cd.

---

PŘÍLOHA 6

MĚŘICÍ STĚNY

A.   Světlomet pro pravostranný provoz

(rozměry v mm)

Osa vozovky

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina) | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina) |

h-h: vodorovná rovina)

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina)

B.   Světlomet pro levostranný provoz

(rozměry v mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Osa vozovky

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina) | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina) |

h-h: vodorovná rovina)

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina)

C.   Body pro měření hodnot osvětlení

Zone A

Zone B

Poznámka: Obrázek uvádí měřicí body pro pravostranný provoz. Pro levostranný provoz se body 7 a 8 přemístí do odpovídajících poloh na pravé straně obrázku.

---

PŘÍLOHA 7

Požadavky na svítilny s rozptylovými skly z plastu – zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných svítilen

1.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

1.1   Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.

1.2   Oba vzorky úplných svítilen poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.

1.3   Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odražečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.

1.4   Pokud však výrobce svítilny může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B v dodatku 1.

2.   ZKOUŠKY

2.1   Odolnost proti změnám teploty

2.1.1   Zkoušky

Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) podle následujícího programu:

3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a RH 85–95 %,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,

15 hodin při – 30 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,

3 hodiny při 80 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %;

před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.

Poznámka: Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.

2.1.2   Fotometrická měření

2.1.2.1   Metoda

Fotometrická měření na vzorcích se provedou před zkouškou a po ní.

Při měření se používá standardní svítilna a měří se v těchto bodech:

B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů určených pro levostranný provoz);

bod Emax v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu;

2.1.2.2   Výsledky

Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.

2.2   Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům

2.2.1   Zkouška odolnosti vůči atmosférickým vlivům

Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby výsledná světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min. Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:

| ostřikování | : | 5 minut, |
| --- | --- | --- |
| sušení | : | 25 minut. |

ostřikování

:

5 minut,

sušení

:

25 minut.

2.2.2   Zkouška odolnosti proti chemickým vlivům

Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném podle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.2. směsí, jejíž složení je uvedeno v bodě 2.2.2.1 níže.

2.2.2.1   Zkušební směs

Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (jedná se o procenta objemová).

2.2.2.2   Aplikace zkušební směsi

Kus bavlněné látky (podle ISO 105) se nasytí směsí popsanou výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.

Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští směsí tak, aby skladba nanášené tekutiny byla stále totožná s předepsanou zkušební směsí.

Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek, aby se předešlo jeho popraskání.

2.2.2.3   Očištění

Po nanesení zkušební směsi se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.

Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.

2.2.3   Výsledky

2.2.3.1   Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti
  Formula
  měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 ((Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna
  Formula
  měřená na třech vzorcích postupem podle dodatku 2 k této příloze nesmí překročit hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům

2.3.1   Odolnost vůči čistícím prostředkům

Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi tvořené 99 díly destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílem alkylarylsulfonátu temperované na teplotu 23 °C ± 5 °C.

Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.

2.3.2   Odolnost vůči uhlovodíkům

Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce tře bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %), a pak se nechá oschnout na volném vzduchu.

2.3.3   Výsledky

Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti
  Formula
  měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 k této příloze překračovat hodnotu 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Odolnost vůči mechanickému poškození

2.4.1   Postup mechanického poškozování

Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.

2.4.2   Výsledky

Po této zkoušce se změny:

propustnosti:
  Formula

a rozptylu:
  Formula

měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4 výše. Průměrná hodnota těchto tří vzorků musí splňovat hodnoty: (Δ tm±0,100); (Δdm±0,050).

2.5   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

2.5.1   Příprava vzorku

Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm x 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm x 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.

2.5.2   Popis zkoušky

Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na pět minut na povrch upravený dle bodu 2.5.1.

Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V této fázi se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Výsledky

Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.

2.6   Zkoušky úplné svítilny s rozptylovým sklem z plastu

2.6.1   Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému poškození

2.6.1.1   Zkoušky

Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.

2.6.1.2   Výsledky

Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se to týká bodů B 50 R, HV a 75 L).

2.6.2   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

Rozptylové sklo vzorku svítilny č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.

3.   OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY

Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se světlomety ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:

3.1.1   po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);

3.1.2   po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření podle bodu 2.6.1.2 v mezích stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.

3.2   Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkově vybraných světlometů.

DODATEK 1

ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

A.   Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).

| Zkoušky vzorků | Rozptylová skla nebo vzorky materiálu | Rozptylová skla |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) |

Zkoušky vzorků

Rozptylová skla nebo vzorky materiálu

Rozptylová skla

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

| 1.1.1 | Změna teploty (bod 2.1.1) |
| --- | --- |

1.1.1

Změna teploty (bod 2.1.1)

x

x

x

| 1.1.2 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) |
| --- | --- |

1.1.2

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

| 1.2.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.2.1

Měření propustnosti

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 1.2.2 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.2.2

Měření rozptylu

x

x

x

x

x

x

| 1.3 | Atmosférické vlivy (bod 2.2.1) |
| --- | --- |

1.3

Atmosférické vlivy (bod 2.2.1)

x

x

x

| 1.3.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.3.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.4 | Chemické vlivy (bod 2.2.2) |
| --- | --- |

1.4

Chemické vlivy (bod 2.2.2)

x

x

x

| 1.4.1 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.4.1

Měření rozptylu

x

x

x

| 1.5 | Čistící prostředky (bod 2.3.1) |
| --- | --- |

1.5

Čistící prostředky (bod 2.3.1)

x

x

x

| 1.6 | Uhlovodíky (bod 2.3.2) |
| --- | --- |

1.6

Uhlovodíky (bod 2.3.2)

x

x

x

| 1.6.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.6.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.7 | Poškození (bod 2.4.1) |
| --- | --- |

1.7

Poškození (bod 2.4.1)

x

x

x

| 1.7.1 | Měření propustnosti |
| --- | --- |

1.7.1

Měření propustnosti

x

x

x

| 1.7.2 | Měření rozptylu |
| --- | --- |

1.7.2

Měření rozptylu

x

x

x

| 1.8 | Přilnavost (bod 2.5) |
| --- | --- |

1.8

Přilnavost (bod 2.5)

x

B.   Zkoušky úplných svítilen (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu).

| Zkoušky | Úplné svítilny |
| --- | --- |
| Vzorek č. |
| | 1 | 2 |
| 2.1 | Poškození (bod 2.6.1.1) |

Zkoušky

Úplné svítilny

Vzorek č.

1

2

2.1

Poškození (bod 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Fotometrie (bod 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Fotometrie (bod 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Přilnavost (bod 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Přilnavost (bod 2.6.2)

x

DODATEK 2

Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

1.   ZAŘÍZENÍ (viz obrázek)

Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí
  Formula
  je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.

Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem
  Formula
  .

Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD o úhlech
  Formula
  a 
  Formula
  .

Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby se mohla vrátit zpět do přesně stejné polohy.

Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.

Pokud je počáteční dopadající tok světla považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech odečtů lepší než 1 jednotka.

2.   MĚŘENÍ

Odečítá se:

| Odečet | Se vzorkem | Se středovou částí DD | Zjišťovaná hodnota |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | Počáteční dopadající tok světla |
| T2 | ano
  (před zkouškou) | ne | Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C |
| T3 | ano
  (po zkoušce) | ne | Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C |
| T4 | ano
  (před zkouškou) | ano | Tok světla rozptýlený novým materiálem |
| T5 | ano
  (po zkoušce) | ano | Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem |

Odečet

Se vzorkem

Se středovou částí DD

Zjišťovaná hodnota

T1

ne

ne

Počáteční dopadající tok světla

T2

ano

(před zkouškou)

ne

Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C

T3

ano

(po zkoušce)

ne

Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C

T4

ano

(před zkouškou)

ano

Tok světla rozptýlený novým materiálem

T5

ano

(po zkoušce)

ano

Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem

---

(1)  Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.

DODATEK 3

METODA ZKOUŠENÍ OSTŘIKEM

1.   ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ

1.1   Stříkací pistole

Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar – 0 + 0,5 bar průtok 0,24 ± 0,02 l/min.

Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.

1.2   Zkušební směs

Zkušební směs musí být tvořena:

křemenným pískem o tvrdosti 7 podle Mohrovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;

vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 pro směs sestávající z 25 g písku na 1 litr vody.

2.   ZKOUŠKA

Vnější povrch rozptylového skla svítilen se jedenkrát nebo vícekrát vystaví proudu písku podle výše uvedeného popisu. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.

Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku:

Formula

K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.

DODATEK 4

ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY

1.   ÚČEL

Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.

2.   PRINCIP

Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.

3.   URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY

Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost (RH) 65 ± 15 %.

4.   ZKOUŠENÉ KUSY

Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).

Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvních tří obvodů.

5.   POSTUP

Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.

Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:

Postupně nalepte pásku na sklo jemným podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby se mezi páskou a skleněnou deskou netvořily vzduchové kapsy.

Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.

Kolmo k ose zkoušeného kusu odlepte od desky zhruba 25 mm zkušební pásky. Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.

Zatáhněte za pásku tak, aby se odlepila rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenejte sílu, která je k tomu zapotřebí.

6.   VÝSLEDKY

Získaných pět hodnot se seřadí a jejich průměrná hodnota se bere za výsledek měření. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.

---

PŘÍLOHA 8

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:

| B 50 L (nebo R) | 0,2 lx odpovídá 20 % |
| --- | --- |
| | 0,3 lx odpovídá 30 % |
| Pásmo III | 0,3 lx odpovídá 20 % |
| | 0,45 lx odpovídá 30 % |

B 50 L (nebo R)

0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III

0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo pokud

1.2.2.1   jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí 0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (s tolerancí 0,1 lx), 75 R (nebo L), 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.6 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí o více než 1° doprava nebo doleva.

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.2 5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

1.2.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

1.3   Je nutné dodržet barevné souřadnice.

Fotometrické vlastnosti světlometů vyzařujících selektivně žluté světlo musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.

2.1   Shoda není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:

2.1.1.1   vzorek A

| A1 | jeden světlomet o | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| A2 | oba světlomety o více než | 0 % |
| | ale ne více než o | 20 % |
| | přejít ke vzorku B | |

A1

jeden světlomet o

0 %

jeden světlomet ne více než o

20 %

A2

oba světlomety o více než

0 %

ale ne více než o

20 %

přejít ke vzorku B

2.1.1.2   vzorek B

| B1 | oba světlomety | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1

oba světlomety

0 %

2.1.2   nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shoda je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

2.2.1.1   vzorek A

| A3 | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet o více než | 20 % |
| | ale ne více než o | 30 % |

A3

jeden světlomet ne více než o

20 %

jeden světlomet o více než

20 %

ale ne více než o

30 %

2.2.1.2   vzorek B

| B2 | v případě A2 | |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet o více než | 0 % |
| | ale ne více než o | 20 % |
| | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| B3 | v případě A2 | |
| | jeden světlomet | 0 % |
| | jeden světlomet o více než | 20 % |
| | ale ne více než o | 30 % |

B2

v případě A2

jeden světlomet o více než

0 %

ale ne více než o

20 %

jeden světlomet ne více než o

20 %

B3

v případě A2

jeden světlomet

0 %

jeden světlomet o více než

20 %

ale ne více než o

30 %

2.2.2   nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 10, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

2.3.1   vzorek A

| A4 | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet o více než | 30 % |
| A5 | oba světlomety o více než | 20 % |

A4

jeden světlomet ne více než o

20 %

jeden světlomet o více než

30 %

A5

oba světlomety o více než

20 %

2.3.2   vzorek B

| B4 | v případě A2 | |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet ne více než o | 0 % |
| | ale ne více než o | 20 % |
| | jeden světlomet o více než | 20 % |
| B5 | v případě A2 | |
| | oba světlomety o více než | 20 % |
| B6 | v případě A2 | |
| | jeden světlomet o | 0 % |
| | jeden světlomet o více než | 30 % |

B4

v případě A2

jeden světlomet ne více než o

0 %

ale ne více než o

20 %

jeden světlomet o více než

20 %

B5

v případě A2

oba světlomety o více než

20 %

B6

v případě A2

jeden světlomet o

0 %

jeden světlomet o více než

30 %

2.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shoda není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.1.1.1   vzorek C

| C1 | jeden světlomet o | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| C2 | oba světlomety o více než | 0 % |
| | ale ne více než o | 20 % |
| | přejít ke vzorku D | |

C1

jeden světlomet o

0 %

jeden světlomet ne více než o

20 %

C2

oba světlomety o více než

0 %

ale ne více než o

20 %

přejít ke vzorku D

3.1.1.2   vzorek D

| D1 | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | oba světlomety o | 0 % |

D1

v případě C2

oba světlomety o

0 %

3.1. 2   nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shoda je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.2.1.1   vzorek D

| D2 | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet o více než | 0 % |
| | ale ne více než o | 20 % |
| | jeden světlomet ne více než o | 20 % |

D2

v případě C2

jeden světlomet o více než

0 %

ale ne více než o

20 %

jeden světlomet ne více než o

20 %

3.2.1.2   nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 10, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

3.3.1   vzorek C

| C3 | jeden světlomet ne více než o | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet o více než | 20 % |
| C4 | oba světlomety o více než | 20 % |

C3

jeden světlomet ne více než o

20 %

jeden světlomet o více než

20 %

C4

oba světlomety o více než

20 %

3.3.2   vzorek D

| D3 | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | jeden světlomet 0 nebo více než o | 0 % |
| | jeden světlomet o více než | 20 % |

D3

v případě C2

jeden světlomet 0 nebo více než o

0 %

jeden světlomet o více než

20 %

3.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

4.   ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ

Pro kontrolu změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze světlometů vzorku A po výběru podle obrázku 1 v této příloze se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 4 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δ r úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po které průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad.

Pokud však tato hodnota u vzorku A neplní hodnotu 1,5 mrad, podrobí se oba vzorky světlometů souboru B témuž postupu a hodnota Δ r žádného z obou vzorků nesmí překročit 1,5 mrad.

Obrázek 1

2 zařízení

První výběr vzorků

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků A a B

2 zařízení

KONEC

přejít ke vzorku B

KONEC

Opravná opatření

Výrobci je uloženouvést výrobky do souladu s požadavky

2 zařízení

Opakovaný výběr vzorku

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků C a D

2 zařízení

Možné výsledky vzorku A

Možné výsledky vzorku C

KONEC

přejít ke vzorku D

KONEC

přejít na opravná opatření

Možné výsledky vzorku D

Možné výsledky vzorku B

Schválení odňato

Maximální odchylka [v procentech] v nepříznivém směru vzhledem k mezním hodnotám

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/40

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 6 – Jednotná ustanovení pro schválení typu směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 18 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 24. října 2009

opravu 1 dodatku 18 – datum vstupu v platnost: 11. listopadu 2009

doplněk 19 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010

OBSAH

PŘEDPIS

| 0. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení typu |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Intenzita vyzařovaného světla |
| --- | --- |

6.

| 7. | Zkušební postup |
| --- | --- |

7.

| 8. | Barva vyzařovaného světla |
| --- | --- |

8.

| 9. | Změny typu směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a rozšíření schválení typu |
| --- | --- |

9.

| 10. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních útvarů |
| --- | --- |

13.

| 14. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

14.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Kategorie směrových svítilen: požadované minimální úhly prostorového rozložení světla těchto kategorií směrových svítilen |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Zpráva o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu směrové svítilny podle nařízení č. 6 |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Uspořádání značky schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Fotometrická měření |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Barva oranžových světel: chromatické souřadnice |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 7 –

0.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na směrové svítilny pro vozidla kategorií L, M, N, O a T (1).

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:

1.1   „Směrovou svítilnou“ se rozumí zařízení instalované na motorovém vozidle nebo na přípojném vozidle, které je ovládáno řidičem, jenž jím signalizuje úmysl změnit směr, kterým se vozidlo pohybuje. Tento předpis se vztahuje pouze na pevně umístěná zařízení s přerušovaným světlem, k jehož přerušování dochází přerušováním proudového napájení svítilny.

1.2   Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.3   „Směrovými svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:

| a) | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- |

a)

obchodní název nebo značka;

| b) | vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, typ žárovky, modul zdroje světla atd.); |
| --- | --- |

b)

vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, typ žárovky, modul zdroje světla atd.);

| c) | kategorie směrových svítilen; |
| --- | --- |

c)

kategorie směrových svítilen;

| d) | ovládání proměnné svítivosti, pokud existuje. |
| --- | --- |

d)

ovládání proměnné svítivosti, pokud existuje.

Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.

1.4   Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

2.1   Žádost o schválení typu směrové svítilny podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti se také uvádí, do které kategorie nebo do které z kategorií 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6 uvedených v příloze 1 směrová svítilna patří, a v případě, že patří do kategorie 2, je třeba uvést, zda má konstantní (kategorie 2a) nebo proměnnou svítivost (kategorie 2b) a zda může být užita v soustavě dvou svítilen stejné kategorie. Žadatel může také nepovinně uvést, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.

Pro každý typ směrové svítilny musí být k žádosti přiloženy:

2.2.1   výkresy (ve trojím vyhotovení), které budou dostatečně podrobné, aby bylo možné určit typ a kategorii svítilny, a udávající geometrickou polohu/polohy, ve které/ve kterých může být svítilna na vozidle montována; osu pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°); a bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed. Výkresy rovněž zobrazují polohu, kde se vůči kružnici značky schválení typu uvádí číslo schválení typu a doplňkové symboly;

2.2.2   stručný technický popis uvádějící, s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla, zejména:

| a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo |
| --- | --- |

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo

| b) | specifický identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

specifický identifikační kód modulu zdroje světla;

2.2.3   pro směrovou svítilnu kategorie 2b stručný popis ovládání proměnné svítivosti, schéma zapojení a specifikaci vlastností systému, který zajišťuje dvě hladiny svítivosti;

2.2.4   pro směrovou svítilnu kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b údaje o signálu podle bodu 6.2.2 níže;

2.2.5   dva vzorky; pokud se žádá o schválení neidentických avšak symetrických zařízení vhodných k montáži jedno na levou stranu a druhé na pravou stranu vozidla, mohou být oba dodané vzorky totožné a určené k montáži jen na pravou nebo jen na levou stranu vozidla.

U směrové svítilny kategorie 2b musí být k žádosti připojeno ovládání proměnné svítivosti nebo generátor generující stejný signál / stejné signály.

3.   ZNAČENÍ

Pro zařízení předložená ke schválení typu platí, že:

3.1   jsou opatřena obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

3.2   jsou opatřena – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:

| a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; a/nebo |
| --- | --- |

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; a/nebo

| b) | specifický identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

specifický identifikační kód modulu zdroje světla;

3.3   mají dostatečný prostor pro značku schválení typu a doplňkové symboly předepsané v bodě 4.2 dále v textu. Tato plocha musí být vyznačena ve výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše;

3.4   svítilny s elektronickým ovládáním zdroje světla nebo s ovládáním proměnné svítivosti a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modul/moduly zdroje světla jsou označeny jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem;

u svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:

3.5.1   obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

3.5.2   specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 4.2.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 2.2.1.

Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele;

3.5.3   údajem jmenovitého napětí nebo rozsahu napětí a maximálního jmenovitého příkonu.

3.6   Elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládaní proměnné svítivosti, které jsou součástí svítilny, ale nejsou zamontovány do tělesa svítilny, musí být označeny názvem výrobce a svým identifikačním číslem.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Obecnosti

4.1.1   Pokud oba vzorky dodané ke schválení podle výše uvedeného bodu 2.2.4 splňují požadavky tohoto předpisu, schválení se udělí.

4.1.2   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů připojených k dohodě z roku 1958, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují.

4.1.3   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01, což odpovídá sérii změn 01, která vstoupila v platnost dne 27. června 1987) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Dotčená smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo schválení jinému typu zařízení, na který se vtahuje tento předpis. Směrové svítilny různých kategorií mohou být označeny jediným číslem schválení za předpokladu, že tvoří jednu soustavu.

4.1.4   Zpráva o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zařízení v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy v souladu se vzorem uvedeným v příloze 2 tohoto předpisu.

4.1.5   Každé zařízení odpovídající schválenému typu podle tohoto předpisu musí mít kromě značení předepsaného v bodě 3.1 a 3.2 nebo 3.4 na ploše zmíněné výše v bodě 3.3 také značku schválení typu popsanou v bodech 4.2 a 4.3 dále v textu.

4.2   Složení značky schválení typu

Značka schválení sestává z:

mezinárodní značky schválení typu, která sestává z/ze:

4.2.1.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila; (2)

4.2.1.2   čísla schválení, jak je předepsáno výše v bodě 4.1.3.

Následujícího doplňkového symbolu / doplňkových symbolů, kterým/kterými je:

4.2.2.1   jedno nebo více z čísel: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6 podle toho, zda zařízení odpovídá jedné nebo více kategoriím 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6, pro kterou se v souladu s bodem 2.1 žádá o udělení schválení;

4.2.2.2   u zařízení, která nemohou být namontována neomezeně na kterékoliv straně vozidla, vodorovná šipka udávající polohu, v níž má být zařízení namontováno (šipka směřuje ven od vozidla u zařízení kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b a směrem k předku vozidla u zařízení kategorií 3, 4, 5 a 6). U zařízení kategorie 6 je třeba ještě vyznačit písmeno „R“ nebo „L“ označující pravou nebo levou stranu vozidla;

4.2.2.3   u zařízení, která mohou být užita v soustavě dvou svítilen, doplňkové písmeno „D“ umístěné vpravo od znaků uvedených v bodu 4.2.2.1;

4.2.2.4   u zařízení s omezeným rozložením světla podle bodu 2.1.3 přílohy 4 tohoto předpisu svislá šipka vycházející z horizontálního dílu a směřující dolů;

4.2.2.5   dvouciferné číslo schválení, které označuje sérii změn platných v době udělení schválení, a je-li to nutné, požadovaná šipka může být vyznačena v blízkosti výše uvedených doplňkových symbolů.

4.2.2.6   Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 a 4.2.2, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné, i když je zařízení namontováno na vozidle.

4.3   Uspořádání značky schválení typu

4.3.1   Samostatné svítilny

Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázku 1 v příloze 3 tohoto nařízení.

Pokud různé typy svítilen splňujících požadavky několika předpisů užívají stejné vnější rozptylové sklo stejné nebo odlišné barvy, může být uvedena jediná mezinárodní značka schválení typu sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na svítilně za předpokladu, že:

4.3.1.1   je po montáži svítilny viditelná;

4.3.1.2   pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka;

4.3.1.3   jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno;

4.3.1.4   těleso svítilny musí mít místo podle výše uvedeného popisu v bodě 3.3 a musí být označeno značkou schválení typu pro platnou funkci / platné funkce.

4.3.1.5   Obrázek 4 v příloze 3 tohoto předpisu uvádí příklady značky schválení typu s výše uvedenými doplňkovými symboly.

4.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny

Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky současně několika nařízení, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoli na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách, pokud:

4.3.2.1.1   je viditelná po montáži svítilen;

4.3.2.1.2   žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:

4.3.2.2.1   buď na příslušné ploše výstupu světla;

4.3.2.2.2   nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jasně identifikovat.

4.3.2.3   Jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmějí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno.

4.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.

4.3.2.5   Příklady uspořádání značek schválení typu pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 2 přílohy 3 tohoto nařízení.

4.3.3   Svítilny sloučené s ostatními svítilnami, jejichž rozptylové sklo může být užito pro jiné typy světlometů

Platí ustanovení bodu 4.3.2.

4.3.3.1   Mimoto tam, kde je použito totéž rozptylové sklo, může být toto rozptylové sklo opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen, za předpokladu, že těleso světlometu má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle bodu 3.3 a je opatřeno značkami schválení typu pro platné funkce.

Jestliže různé typy světlometů obsahují totéž základní těleso, může toto těleso nést všechny jednotlivé značky schválení.

4.3.3.2   Obrázek 3 v příloze 3 tohoto předpisu uvádí příklady značek schválení typu pro svítilny sloučené se světlomety.

4.4   Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může být umístěna na vnitřní nebo na vnější (průhledné či neprůhledné) části zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části pro výstup světla. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.

5.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

5.1   Všechna dodaná zařízení musí vyhovovat požadavkům stanoveným dále v bodech 6 a 8.

5.2   Zařízení musí být konstruována a vyráběna tak, aby v obvyklých podmínkách užití a při vibracích, kterým mohou být při takovém užití vystavena, byla zachována jejich uspokojivá funkce a aby si zachovala vlastnosti předepsané tímto předpisem.

V případě modulů zdroje světla musí být ověřeny následující skutečnosti.

5.3.1   konstrukce modulu/modulů zdroje světla musí být taková:

| a) | aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů; |
| --- | --- |

a)

aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů;

| b) | pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi. |
| --- | --- |

b)

pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi.

5.3.2   Modul/moduly zdroje světla jsou zajištěny proti nežádoucí manipulaci.

5.4   V případě poruchy ovládání proměnné svítivosti směrové svítilny kategorie 2b, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii 2a, musí být automaticky splněny požadavky na konstantní svítivost u kategorie 2a.

V případě výměnné žárovky/výměnných žárovek:

5.5.1   lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití;

5.5.2   konstrukce zařízení je taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné než ve správné poloze;

5.5.3   patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

6.   INTENZITA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Světlo vyzařované každým ze dvou dodaných zařízení nesmí podle přílohy 1 vykazovat v případě směrových svítilen kategorií 1, 1a, 1b, 2a nebo 2b ve vztažné ose a v případě kategorie 5 a 6 ve směru A menší než minimální svítivost a větší než maximální svítivost stanovené níže:

| Kategorie směrové svítilny | Minimální svítivost (cd) | Maximální svítivost (cd) podle užití jako |
| --- | --- | --- |
| Jednotlivá svítilna | Svítilna (jednotlivá) označená písmenem „D“ (viz bod 4.2.2.3) |
| 1 | 175 | 1 000 | 500 |
| 1a | 250 | 1 200 | 600 |
| 1b | 400 | 1 200 | 600 |
| 2a (konstantní) | 50 | 500 | 250 |
| 2b (proměnná) | 50 | 1 000 | 500 |
| 5 | 0,6 | 280 | 140 |
| 6 | 50 | 280 | 140 |

Kategorie směrové svítilny

Minimální svítivost (cd)

Maximální svítivost (cd) podle užití jako

Jednotlivá svítilna

Svítilna (jednotlivá) označená písmenem „D“ (viz bod 4.2.2.3)

1

175

1 000

500

1a

250

1 200

600

1b

400

1 200

600

2a (konstantní)

50

500

250

2b (proměnná)

50

1 000

500

5

0,6

280

140

6

50

280

140

6.1.1   U soustavy dvou nebo více směrových svítilen nesmí celková intenzita světla přesáhnout maximální hodnotu.

6.1.2   Jestliže se soustava dvou nebo více svítilen, které mají stejnou funkci, považuje za jedinou svítilnu, musí vyhovovat požadavkům, které se týkají:

| a) | maximální intenzity světla, jestliže svítí celá soustava (poslední sloupec tabulky); |
| --- | --- |

a)

maximální intenzity světla, jestliže svítí celá soustava (poslední sloupec tabulky);

| b) | minimální intenzity, jestliže jedna svítilna nesvítí. |
| --- | --- |

b)

minimální intenzity, jestliže jedna svítilna nesvítí.

V případě poruchy jednotlivé svítilny kategorie 1, 1a, 1b, 2a a 2b, která má více než jeden zdroj světla, se použijí tato ustanovení:

6.2.1   skupina zdrojů světla, zapojená tak, že selhání jednoho z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jeden zdroj světla;

6.2.2   je vydán signál k aktivaci kontrolky předepsané v bodě 5.6.8 předpisu č. 48, jestliže:

| a) | nastala porucha kteréhokoli zdroje světla, nebo |
| --- | --- |

a)

nastala porucha kteréhokoli zdroje světla, nebo

| b) | u svítilny konstruované pouze pro dvě žárovky je svítivost ve vztažné ose menší než 50 % minimální svítivosti, nebo |
| --- | --- |

b)

u svítilny konstruované pouze pro dvě žárovky je svítivost ve vztažné ose menší než 50 % minimální svítivosti, nebo

| c) | jako důsledek poruchy jednoho nebo více zdrojů světla je svítivost v jednom z dále uvedených směrů, jak je uvedeno v příloze 4 tohoto předpisu, menší, než požadovaná minimální svítivost:






  i) | H = 0°, V = 0°; |
| --- | --- | --- |

c)

jako důsledek poruchy jednoho nebo více zdrojů světla je svítivost v jednom z dále uvedených směrů, jak je uvedeno v příloze 4 tohoto předpisu, menší, než požadovaná minimální svítivost:

i)

H = 0°, V = 0°;

| ii) | H = 20° ven z vozidla, V = + 5°; |
| --- | --- |

ii)

H = 20° ven z vozidla, V = + 5°;

| iii) | H = 10° dovnitř vozidla, V = 0°. |
| --- | --- |

iii)

H = 10° dovnitř vozidla, V = 0°.

6.3   Pokud jsou rozsvíceny všechny zdroje světla, smí být překročena svítivost stanovená pro jednotlivou svítilnu za předpokladu, že jednotlivá svítilna není označena písmenem „D“ a že není překročena maximální svítivost stanovená pro soustavu dvou nebo více svítilen.

Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 1 tohoto předpisu, splňuje intenzita světla vyzařovaného kterýmkoli z obou dodaných zařízení tyto podmínky:

nesmí být v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 4 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v bodu 6.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce;

6.4.1.1   na rozdíl od bodů 6.4 a 6.4.1 je pro kategorii směrových svítilen 5 požadována směrem vzad minimální hodnota 0,6 cd v celém poli, stanoveném v příloze 1;

6.4.2   nesmí v kterémkoliv směru v prostoru, ze kterého je směrová svítilna viditelná, překročit maximum stanovené v bodě 6.1.

Kromě toho:

6.4.3.1   svítivost vyzařovaného světla nesmí být v celém rozsahu polí definovaných v diagramech v příloze 1 menší než 0,7 cd pro zařízení kategorie 1b, menší než 0,3 cd pro zařízení kategorií 1, 1a, 2a, 2b a pro kategorii 2b ve dne; nesmí být menší než 0,07 cd pro zařízení kategorie 2b v noci;

6.4.3.2   Musí být dodržena ustanovení bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu o místních změnách svítivosti.

6.5   Svítivost se většinou měří s trvale svítícím zdrojem / svítícími zdroji světla.

V závislosti na konstrukci zařízení je však povoleno měřit svítilnu v přerušovaném režimu svícení, a to např. jsou-li použity svítící diody (LED) nebo je-li třeba předejít přehřátí.

Za tím účelem je třeba dosáhnout přerušování o kmitočtu f = 1,5 ±0,5 Hz s pulsem delším než 0,3 s, měřeno při svítivosti 95 %.

V případě výměnných žárovek musí žárovka ve svítícím stavu pracovat se vztažným světelným tokem. Ve všech ostatních případech se požadované napětí podle bodu 7.1.1 spíná s napěťovým nárůstem a poklesem kratším než 0,01 s; překmit napětí je nepřípustný.

V případě měření v přerušovaném režimu svícení se uvádí maximální naměřená svítivost.

6.6   V případě zařízení kategorie 2b musí být pro krajní úrovně svítivosti produkované směrovou svítilnou měřena doba zpoždění mezi zapnutím elektrického napájení zdroje (zdrojů) světla a dosažením světelného výstupu ve vztažné ose v hodnotě 90 % hodnoty naměřené podle bodu 6.3 výše. Doba, která je třeba pro změření nejnižší svítivosti, nesmí být delší než doba, která je třeba pro změření nejvyšší svítivosti.

Ovládání proměnné svítivosti nesmí generovat signály, které vytvářejí svítivosti:

6.7.1   mimo rozsah stanovený výše v bodě 6.1 a

6.7.2   které překračují maximum kategorie 2a stanovené v bodě 6.1:

| a) | u systémů, které závisí pouze na podmínkách denních a nočních: za nočních podmínek; |
| --- | --- |

a)

u systémů, které závisí pouze na podmínkách denních a nočních: za nočních podmínek;

| b) | u ostatních systémů: za referenčních podmínek podle údajů výrobce (3). |
| --- | --- |

b)

u ostatních systémů: za referenčních podmínek podle údajů výrobce (3).

6.8   Příloha 4 podle údaje v bodě 6.2.1 udává podrobnosti o metodách měření, které se mají použít.

7.   ZKUŠEBNÍ POSTUP

Veškerá fotometrická a kolorimetrická měření se provádějí:

7.1.1   v případě svítilen s výměnnými zdroji světla – pokud nejsou vybaveny elektronickým ovládáním zdroje světla nebo ovládáním proměnné svítivosti – s bezbarvou nebo barevnou standardní žárovkou kategorie předepsané pro zařízení a při napájení napětím potřebným k vytvoření vztažného světelného toku požadovaného pro tuto kategorii žárovek;

7.1.2   v případě svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se měří při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;

7.1.3   v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, jež jsou součástí svítilny (4), při napájení napětím, které na vstupní přívody svítilny podle údaje výrobce tyto systémy přivádějí, nebo pokud není stanoveno, při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;

7.1.4   v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, jež nejsou součástí svítilny, při napájení napětím, které je podle údaje výrobce přiváděno na vstupní přívody svítilny.

7.2   V případě směrové svítilny kategorie 2b provozované s ovládáním proměnné svítivosti se však fotometrická měření provedou podle popisu žadatele.

7.3   Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, které jsou potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím.

7.4   Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 2 tohoto předpisu.

7.5   Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy směrové svítilny. V případě směrových svítilen kategorií 5 a 6 však musí být určeny okraje plochy vyzařující světlo.

8.   BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Barva vyzařovaného světla v mřížce pole rozložení světla definované v bodě 2 přílohy 4 musí být oranžová. Pokud jde o zkoušky, viz příloha 5 tohoto předpisu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny v barvě. Tyto požadavky platí také v rozsahu proměnné svítivosti produkované směrovými svítilnami kategorie 2b.

9.   ZMĚNY TYPU SMĚROVÉ SVÍTILNY MOTOROVÝCH VOZIDEL A JEJICH PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU

Každá změna typu směrové svítilny se oznamuje správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán potom může:

9.1.1   buď usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že zařízení v každém případě stále splňuje požadavky; nebo

9.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

9.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4 výše.

9.3   Příslušný orgán vystavující rozšíření schválení typu přiřadí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

10.   SHODNOST VÝROBY

Výrobní postup musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 k dohodě (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:

10.1   směrové svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem, pročež musí splňovat požadavky stanovené v bodech 6 a 8 výše;

10.2   musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 6 tohoto předpisu;

10.3   jsou splněny minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu;

10.4   orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.

11.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

11.1   V případě, že nejsou splněny výše uvedené požadavky, lze schválení udělené příslušnému typu zařízení podle tohoto předpisu odejmout.

11.2   Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

12.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které schválení vydávají a kterým se zasílají osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo zamítnutí či odnětí schválení vydaných v jiných státech.

14.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

14.1   Od data oficiálního vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, udělení schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01.

14.2   Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ směrové svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01.

14.3   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.

14.4   Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům směrových svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn.

14.5   Schválení EHK vydané podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení včetně rozšíření podle předchozích sérií změn tohoto předpisu zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ směrové svítilny schválený podle předchozí série změn splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, informuje o tom smluvní strana, která udělila schválení typu, ostatní smluvní strany, které používají tento předpis.

14.6   Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ směrové svítilny schválený podle doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu.

14.7   Do doby 36 měsíců po datu vstupu v platnost doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, typ směrové svítilny schválené podle předchozích sérií změn vydaných k tomuto předpisu.

14.8   Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu směrové svítilny, který nesplňuje požadavky doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu, pokud taková směrová svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

14.9   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro směrové svítilny na základě předchozích sérií změn za předpokladu, že je taková směrová svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

14.10   Počínaje úředním datem vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost žádná ze smluvních stran, která používá tento předpis, nezakáže montáž směrové svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01 na vozidlo.

14.11   Po dobu 48 měsíců po vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, dále umožňovat montáž směrových svítilen schválených podle tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn na vozidlo.

14.12   Po uplynutí období 48 měsíců od data vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost mohou strany dohody, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž směrové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, na nové vozidlo, pro které bylo uděleno vnitrostátní nebo individuální schválení typu více než 24 měsíců poté, co doplněk 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu vstoupil v platnost.

14.13   Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž směrových svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, na nová vozidla prvně registrovaná později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu v platnost.

14.14   Stávající schválení typu udělená směrovým svítilnám kategorií 3 a 4 schváleným podle tohoto předpisu před zavedením doplňku 16 k sérii změn 01 zůstanou v platnosti na dobu neurčitou.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(3)  Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, body 1.9.1/1.9.11, Ženeva 1996) a čisté rozptylové sklo.

(4)  Pro účely tohoto předpisu se pojmem „je součástí svítilny“ rozumí, že je zahrnut do tělesa svítilny, nebo že je vně svítilny – též odděleně – ale vždy dodáván výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.

---

PŘÍLOHA 1

Kategorie směrových svítilen: požadované minimální úhly prostorového rozložení světla těchto kategorií směrových svítilen (1)

Minimální svislé úhly prostorového rozložení světla směrových svítilen jsou ve všech případech 15° nad vodorovnou rovinou a 15° pod ní. Výjimku činí:

| a) | směrové svítilny umístěné ve výši 750 mm nad povrchem vozovky nebo níže, pro které jsou minimální svislé úhly 15° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní; |
| --- | --- |

a)

směrové svítilny umístěné ve výši 750 mm nad povrchem vozovky nebo níže, pro které jsou minimální svislé úhly 15° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní;

| b) | směrové svítilny kategorie 6, pro které jsou minimální svislé úhly 30° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní. |
| --- | --- |

b)

směrové svítilny kategorie 6, pro které jsou minimální svislé úhly 30° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní.

Minimální vodorovné úhly viditelnosti

Směrové svítilny pro předek vozidla

| Kategorie 1 | : | lze použít ve vzdálenosti nejméně 40 mm od světlometu; |
| --- | --- | --- |
| Kategorie 1a | : | lze použít ve vzdálenosti větší než 20 mm, ale menší než 40 mm od světlometu; |
| Kategorie 1b | : | lze použít ve vzdálenosti menší než 20 mm od světlometu. |

Kategorie 1

:

lze použít ve vzdálenosti nejméně 40 mm od světlometu;

Kategorie 1a

:

lze použít ve vzdálenosti větší než 20 mm, ale menší než 40 mm od světlometu;

Kategorie 1b

:

lze použít ve vzdálenosti menší než 20 mm od světlometu.

U všech svítilen na rovině a nad rovinou H. U svítilen určených pro vozidla kategorií M2, M3, N2 nebo N3 pod rovinou H

vztažná osa

směr

jízdy

vozidlo

Pod rovinou H u vozidel kategorií M1 a N1

vztažná osa

směr jízdy

vozidlo

Rovina H: „vodorovná rovina procházející vztažným středem svítilny“

| Kategorie 2a a 2b | : | směrové svítilny pro zadní část vozidla |
| --- | --- | --- |
| Kategorie 2a | : | zadní směrové svítilny s konstantní svítivostí |
| Kategorie 2b | : | zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí |

Kategorie 2a a 2b

:

směrové svítilny pro zadní část vozidla

Kategorie 2a

:

zadní směrové svítilny s konstantní svítivostí

Kategorie 2b

:

zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí

vozidlo

směr jízdy

vztažná osa

| Kategorie 5 a 6 | : | Doplňkové boční směrové svítilny pro vozidla, která jsou vybavena také směrovými svítilnami kategorie 1, 1a nebo 1b a 2a nebo 2b |
| --- | --- | --- |

Kategorie 5 a 6

:

Doplňkové boční směrové svítilny pro vozidla, která jsou vybavena také směrovými svítilnami kategorie 1, 1a nebo 1b a 2a nebo 2b

vztažná osa

směr jízdy

vozidlo

směr A

---

(1)  Úhly v těchto nákresech platí pro zařízení určená k montáži na pravou stranu vozidla. Šipky v těchto diagramech směřují k předku vozidla.

---

PŘÍLOHA 2

ZPRÁVA

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 29

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu směrové svítilny podle předpisu č. 6

Schválení č.: ... Rozšíření č.: ...

| 1. | Obchodní název nebo značka zařízení: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka zařízení: ...

| 2. | Název typu zařízení podle výrobce: ... |
| --- | --- |

2.

Název typu zařízení podle výrobce: ...

| 3. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce: ...

| 4. | Název a adresa zástupce výrobce, pokud existuje ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa zástupce výrobce, pokud existuje ...

| 5. | Předáno ke schválení dne: ... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne: ...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek:... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek:...

| 7. | Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ... |
| --- | --- |

7.

Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

| 8. | Číslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

| 9. | Stručný popis:
  Kategorie: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, (2) (3)

  Počet, kategorie a druh zdroje/zdrojů světla: ...
  Napětí a příkon: ...
  Zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla: ...
  Pouze k montáži na vozidla kategorií M1 a/nebo N1: ano/ne (2)

  Určeno pouze pro omezenou montážní výšku maximálně 750 mm nad povrchem vozovky: ano/ne (2)

  Geometrické podmínky montáže a související možnosti, pokud existují: ...
  Aplikace elektronického ovládání zdroje světla / ovládání proměnné svítivosti:






  a) | je součástí svítilny: ano/ne (2) |
| --- | --- | --- |

9.

Stručný popis:

Kategorie: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, (2) (3)

Počet, kategorie a druh zdroje/zdrojů světla: ...

Napětí a příkon: ...

Zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla: ...

Pouze k montáži na vozidla kategorií M1 a/nebo N1: ano/ne (2)

Určeno pouze pro omezenou montážní výšku maximálně 750 mm nad povrchem vozovky: ano/ne (2)

Geometrické podmínky montáže a související možnosti, pokud existují: ...

Aplikace elektronického ovládání zdroje světla / ovládání proměnné svítivosti:

a)

je součástí svítilny: ano/ne (2)

| b) | není součástí svítilny: ano/ne (2) |
| --- | --- |

b)

není součástí svítilny: ano/ne (2)

Napájecí napětí dodávané/dodávaná elektronickým ovládáním zdroje světla / ovládáním proměnné svítivosti:

Výrobce a identifikační číslo elektronického ovládání zdroje světla / ovládání proměnné svítivosti (pokud je ovládání zdroje světla součástí svítilny, ale není zamontováno do tělesa svítilny): ...

Proměnná svítivost: ano/ne (2)

| 10. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

10.

Umístění značky schválení typu: ...

| 11. | Důvod (důvody) případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

11.

Důvod (důvody) případného rozšíření: ...

| 12. | Schválení uděleno / rozšířeno / zamítnuto / odňato (2): |
| --- | --- |

12.

Schválení uděleno / rozšířeno / zamítnuto / odňato (2):

| 13. | Místo: ... |
| --- | --- |

13.

Místo: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Podpis: ... |
| --- | --- |

15.

Podpis: ...

| 16. | K tomuto sdělení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání. |
| --- | --- |

16.

K tomuto sdělení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

(3)  Pro směrové svítilny kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b údaje o signálu podle bodu 6.2.2.

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU

Zařízení opatřené výše zobrazenou značkou schválení typu je zařízení kategorie 4 (přední obrysová směrová svítilna), které bylo schváleno v Itálii (E3) pod číslem schválení 216 a může být použito i v soustavě dvou svítilen. Vodorovná šipka ukazuje stranu, na které má být namontováno zařízení, které nemůže být montováno na libovolné straně vozidla. Šipka směřuje k předku vozidla. Svislá šipka, která vychází z vodorovné úsečky a směřuje dolů, ukazuje, že povolená montážní výška tohoto zařízení je nejvýše 750 mm od povrchu vozovky.

Číslo uvedené v blízkosti symbolu „4D“ udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 6 ve znění série změn 01.

Směry, do kterých ukazují šipky značky schválení typu podle kategorie zařízení, jsou uvedeny zde:

kategorie 5 a 6

kategorie

1, 1a

a 1b

kategorie

2a a 2b

Poznámka: Číslo schválení a doplňkové symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu leží na stejné straně písmene „E“ a směřují stejným směrem. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.

Obrázek 2

Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, jestliže jsou dvě nebo více svítilen součástí jedné soustavy

Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Čáry nejsou součástí značky schválení typu.

VZOR A

VZOR B

VZOR C

Poznámka: Výše uvedené tři příklady značek schválení typu (vzory A, B a C) představují tři možné varianty značení světelného zařízení v případě, že dvě nebo více svítilen jsou součástí jedné soustavy skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.

Tyto značky udávají, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E4) pod schvalovacím číslem 3333 a že sestává z/ze:

zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí (kategorie 2b) schválené podle série změn 01 předpisu č. 6;

červené zadní obrysové svítilny s proměnnou svítivostí (R2) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7;

zadní mlhové svítilny s proměnnou svítivostí (F2) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění;

zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění;

brzdové svítilny s proměnnou svítivostí (S2) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7.

Poznámka: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která zahrnuje:

přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;

světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 kandelami schválený podle série změn 02 předpisu č. 20;

přední mlhovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 19;

přední směrovou svítilnu kategorie 1a schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6.

Obrázek 3

Svítilna sloučená se světlometem

Tento příklad se vztahuje na označení rozptylového skla určeného k užití na různých druzích světlometů, kterými jsou:

| zaprvé | : | světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 kandelami schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 ve znění série změn 04; Světlomet je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6; |
| --- | --- | --- |
| nebo | : | světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 1 ve znění série změn 01, který je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6; |
| nebo také | : | kterýkoli výše uvedený světlomet schválený jako jednotlivá svítilna. |

zaprvé

:

světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 kandelami schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 ve znění série změn 04; Světlomet je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6;

nebo

:

světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 1 ve znění série změn 01, který je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6;

nebo také

:

kterýkoli výše uvedený světlomet schválený jako jednotlivá svítilna.

Pouzdro světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:

Obrázek 4

Značení samostatných svítilen

Výše uvedený příklad odpovídá označení rozptylového skla určeného k užití na různých typech svítilen. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno ve Španělsku (E9) pod číslem schválení typu 1432 a že sestává z/ze:

zadní mlhové svítilny (F) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění;

zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6;

zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění;

červené zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7;

brzdové svítilny s jednou úrovní svítivosti (S1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.

Moduly zdroje světla

Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17325.

---

PŘÍLOHA 4

FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ

1.   Metody měření

1.1   Při fotometrických měřeních se musí vhodným maskováním zabránit rozptýleným odrazům.

Aby byly výsledky nezpochybnitelné, musí se měřit tak, aby byly splněny následující požadavky:

1.2.1   vzdálenost musí být při měření taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;

1.2.2   měřicí zařízení musí být takové, aby úhlový otvor měřiče pozorovaný ze vztažného středu světla byl v rozsahu od 10' do 1°;

1.2.3   požadavek na svítivost v daném směru pozorování se považuje za splněný, je-li tento požadavek dosažen ve směru, který se neodchyluje o více než o jednu čtvrtinu stupně od směru pozorování.

1.3   V případě, kdy může být zařízení namontováno na vozidlo ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí se fotometrická měření zopakovat pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažných os podle údaje výrobce.

2.   Tabulka standardního prostorového rozložení světla pro směrové svítilny kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b

Pro směrové svítilny kategorie 6

(vnější strana vozidla)

Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je vodorovný, rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. V tabulce jsou pro různé směry měření uvedeny hodnoty minimální svítivosti jako procentuální část minima svítivosti požadované v tabulce v bodě 6.1:

2.1.1   ve směru H = 0° a V = 0° pro kategorie 1, 1a, 1b, 2a, 2b a v případě kategorie 5 uvnitř úhlu ve směru A, jak je uvedeno v příloze 1;

2.1.2   ve směru H = 5° a V = 0° pro kategorii 6;

2.1.3   u zařízení určených k montáži ve výšce nejvýše 750 mm nad povrchem vozovky se však fotometrická svítivost ověřuje pouze do úhlu 5° pod horizontálou.

2.2   Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 2, schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, tj. aby svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahovala alespoň minimální procentuální hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.

3.   Fotometrická měření svítilen

Fotometrické vlastnosti se ověřují:

3.1   u nevýměnných zdrojů světla (žárovky a jiné zdroje):

se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s příslušným pododstavcem bodu 7.1 tohoto předpisu.

3.2   U výměnných žárovek:

při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než ±5 %. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.

3.3   U všech směrových svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu v přerušovaném režimu svícení (f = 1,5 Hz, činitel využití = 50 %) splňovat požadavky na minimální i maximální svítivost. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze spočítat za použití poměru hodnot svítivosti naměřených v HV po jedné minutě a po třiceti minutách výše uvedeného provozu.

---

PŘÍLOHA 5

BARVA ORANŽOVÝCH SVĚTEL: CHROMATICKÉ SOUŘADNICE

Kolorimetrické vlastnosti se ověřují zkušebním postupem popsaným v bodě 7 tohoto předpisu.

U svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného pododstavce bodu 7.1 tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve svítilně.

---

PŘÍLOHA 6

Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

Shodnost sériově vyráběných svítilen není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrických vlastností jakékoli namátkově vybrané svítilny podle bodu 7 tohoto předpisu:

1.2.1   žádná naměřená hodnota neodchýlí nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

1.2.2   Pokud v případě směrové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, testy na směrových svítilnách se opakují s použitím jiné standardní žárovky.

1.3   Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu směrové svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.

2.2   Použité zkušební metody

2.2.1   Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.

2.2.2   Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky shodnosti použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.

2.2.3   Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

2.2.4   Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků.

2.3   Povaha výběru vzorků

Vzorky směrových svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor směrových svítilen téhož typu, vymezeného podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně provádí pro sériovou výrobu jednotlivých výrobních závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.

2.4   Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti

U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 4 a požadovaných chromatických souřadnic.

2.5   Kritéria přípustnosti

Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 10.1 tohoto předpisu.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.

---

PŘÍLOHA 7

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci případných požadavků tohoto předpisu.

Shodnost sériově vyráběných svítilen není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrických vlastností jakékoli namátkově vybrané svítilny podle bodu 7 tohoto předpisu:

1.2.1   žádná naměřená hodnota neodchýlí nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

1.2.2   Pokud v případě směrové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, testy na směrových svítilnách se opakují s použitím jiné standardní žárovky.

1.2.3   Směrové svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

1.3   Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři směrové svítilny. První vzorek dvou svítilen se označí písmenem A, druhý vzorek dvou svítilen se označí písmenem B.

2.1   Shodnost není zpochybněna

Shodnost sériově vyráběných směrových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u směrových svítilen v nepříznivých směrech činí:

2.1.1.1   vzorek A

| A1: | jedna směrová svítilna | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | druhá směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| A2: | obě směrové svítilny více než | 0 % |
| | ale nikoli více než | 20 % |
| | přejít ke vzorku B | |

A1:

jedna směrová svítilna

0 %

druhá směrová svítilna nejvýše

20 %

A2:

obě směrové svítilny více než

0 %

ale nikoli více než

20 %

přejít ke vzorku B

2.1.1.2   vzorek B

| B1: | obě směrové svítilny | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1:

obě směrové svítilny

0 %

2.1.2   nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shodnost je zpochybněna

Po provedení postupu výběru vzorku podle diagramu 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných směrových svítilen zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot směrových svítilen následující:

2.2.1.1   vzorek A

| A3: | jedna směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | druhá směrová svítilna více než | 20 % |
| | ale nikoli více než | 30 % |

A3:

jedna směrová svítilna nejvýše

20 %

druhá směrová svítilna více než

20 %

ale nikoli více než

30 %

2.2.1.2   vzorek B

| B2: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- |
| | jedna směrová svítilna více než | 0 % |
| | ale nikoli více než | 20 % |
| | druhá směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| B3: | v případě A2 | |
| | jedna směrová svítilna | 0 % |
| | druhá směrová svítilna více než | 20 % |
| | ale nikoli více než | 30 % |

B2:

v případě A2

jedna směrová svítilna více než

0 %

ale nikoli více než

20 %

druhá směrová svítilna nejvýše

20 %

B3:

v případě A2

jedna směrová svítilna

0 %

druhá směrová svítilna více než

20 %

ale nikoli více než

30 %

2.2.2   nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot u směrových svítilen následující:

2.3.1   vzorek A

| A4: | jedna směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | druhá směrová svítilna více než | 30 % |
| A5: | obě směrové svítilny více než | 20 % |

A4:

jedna směrová svítilna nejvýše

20 %

druhá směrová svítilna více než

30 %

A5:

obě směrové svítilny více než

20 %

2.3.2   vzorek B

| B4: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- |
| | jedna směrová svítilna více než | 0 % |
| | ale nikoli více než | 20 % |
| | druhá směrová svítilna více než | 20 % |
| B5: | v případě A2 | |
| | obě směrové svítilny více než | 20 % |
| B6: | v případě A2 | |
| | jedna směrová svítilna | 0 % |
| | druhá směrová svítilna více než | 30 % |

B4:

v případě A2

jedna směrová svítilna více než

0 %

ale nikoli více než

20 %

druhá směrová svítilna více než

20 %

B5:

v případě A2

obě směrové svítilny více než

20 %

B6:

v případě A2

jedna směrová svítilna

0 %

druhá směrová svítilna více než

30 %

2.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou směrových svítilen a čtvrtý vzorek D dvou směrových svítilen, které jsou vybrány ze zásob svítilen vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shodnost není zpochybněna

Shodnost hromadně vyráběných směrových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u směrových svítilen činí:

3.1.1.1   vzorek C

| C1: | jedna směrová svítilna | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | druhá směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| C2: | obě směrové svítilny více než | 0 % |
| | ale nikoli více než | 20 % |
| | přejít ke vzorku D | |

C1:

jedna směrová svítilna

0 %

druhá směrová svítilna nejvýše

20 %

C2:

obě směrové svítilny více než

0 %

ale nikoli více než

20 %

přejít ke vzorku D

3.1.1.2   vzorek D

| D1: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | obě směrové svítilny | 0 % |

D1:

v případě C2

obě směrové svítilny

0 %

3.1.2   nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shodnost je zpochybněna

Po provedení postupu výběru vzorku podle diagramu 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných směrových svítilen zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot směrových svítilen následující:

3.2.1.1   vzorek D

| D2: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | jedna směrová svítilna více než | 0 % |
| | ale nikoli více než | 20 % |
| | druhá směrová svítilna nejvýše | 20 % |

D2:

v případě C2

jedna směrová svítilna více než

0 %

ale nikoli více než

20 %

druhá směrová svítilna nejvýše

20 %

3.2.1.2   nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot u směrových svítilen následující:

3.3.1   vzorek C

| C3: | jedna směrová svítilna nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | druhá směrová svítilna více než | 20 % |
| C4: | obě směrové svítilny více než | 20 % |

C3:

jedna směrová svítilna nejvýše

20 %

druhá směrová svítilna více než

20 %

C4:

obě směrové svítilny více než

20 %

3.3.2   vzorek D

| D3: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- |
| | jedna směrová svítilna 0 % nebo více než | 0 % |
| | druhá směrová svítilna více než | 20 % |

D3:

v případě C2

jedna směrová svítilna 0 % nebo více než

0 %

druhá směrová svítilna více než

20 %

3.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

Obrázek 1

2 zařízení

První výběr vzorků

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků A a B

2 zařízení

KONEC

přejít ke vzorku B

KONEC

Opravná opatření

Výrobci je uloženouvést výrobky do souladu s požadavky

2 zařízení

Opakovaný výběr vzorku

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků C a D

2 zařízení

Možné výsledky vzorku A

Možné výsledky vzorku C

KONEC

přejít ke vzorku D

KONEC

přejít na opravná opatření

Možné výsledky vzorku D

Možné výsledky vzorku B

Schválení odňato

Maximální odchylka [v procentech] v nepříznivém směru vzhledem k mezním hodnotám

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/71

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 8 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11)

Revize 4

Zahrnující veškerá platná znění až po:

sérii změn 05 – datum vstupu v platnost: 8. září 2001

Oprava 1 k revizi 4 tohoto předpisu – datum vstupu v platnost: 12. března 2003

OBSAH

PŘEDPIS

A.   ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

| 0 | Oblast působnosti |
| --- | --- |

0

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení typu světlometu |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osvětlení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Požadavky na barevná rozptylová skla a filtry |
| --- | --- |

7.

| 8. | Posouzení míry nepohodlí (oslnění) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Standardní světlomet |
| --- | --- |

9.

| 10. | Poznámky k barvě |
| --- | --- |

10.

C.   DALŠÍ ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

| 11. | Změna a rozšíření schválení typu světlometu |
| --- | --- |

11.

| 12. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

13.

| 14. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

14.

| 15. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

15.

| 16. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

16.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Oznámení |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Ověření shodnosti výroby světlometů vybavených žárovkami H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11 |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Příklady uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Měřicí stěny |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů v provozu |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastu – zkoušení rozptylových skel nebo vzorků materiálů a úplných svítilen |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 7 –

A.   ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

0.   OBLAST PŮSOBNOSTI (1)

Tento předpis se vztahuje na světlomety motorových vozidel, které mohou mít rozptylová skla ze skla nebo plastu.

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

1.1   „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (jednotky), který osvětlující plochou propouští světlo.

1.2   „Nátěrem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky, nanesený/nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější povrch rozptylového skla.

„Světlomety různých typů“ se rozumí světlomety, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:

1.3.1   obchodní název nebo značka;

1.3.2   vlastnosti optického systému;

1.3.3   začlenění nebo vyloučení součástí schopných změnit optické účinky odrazem, lomem nebo absorpcí a/nebo deformací v provozu. Montáž nebo demontáž filtrů určených pouze ke změně barvy světla a nikoli ke změně rozložení světla však neznamená změnu typu;

1.3.4   vhodnost pro pravostranný nebo levostranný dopravní provoz nebo pro oba dopravní systémy;

1.3.5   druh vyzařovaného světla (potkávací světlo, dálkové světlo nebo obojí);

1.3.6   objímka, která má pojmout žárovku (nebo žárovky) jedné z kategorií H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11 (2), (3);

1.3.7   materiály, z nichž jsou zhotovena rozptylová skla a případný nátěr.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU SVĚTLOMETU (4)

Žádost o schválení typu světlometu podává vlastník obchodního názvu nebo značky nebo jím řádně pověřený zástupce. V žádosti musí být uvedeno:

2.1.1   zda je světlomet určen k vyzařování jak světla potkávacího, tak světla dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel;

zda je světlomet určený k vyzařování potkávacího světla konstruován jak pro levostranný, tak pro pravostranný provoz, nebo jen pro levostranný, nebo jen pro pravostranný provoz,

2.1.2.1   pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, je třeba uvést údaje o montážní poloze nebo montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla;

2.1.3   barva světla, které světlomet vyzařuje.

Ke každé žádosti o schválení se přiloží:

výkresy v trojím vyhotovení, které jsou dostatečně podrobné k tomu, aby umožňovaly identifikaci typu a které znázorňují světlomet v nárysu s případnými detaily drážkování rozptylového skla v příčném řezu; ve výkresech musí být vyznačeno místo vyhrazené pro značku schválení typu;

2.2.1.1   pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, údaje o montážní poloze nebo montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla, jestliže je světlomet určen k užití jen v takové poloze nebo v takových polohách;

2.2.2   stručný technický popis;

2.2.3   dva vzorky typu světlometu;

ke zkoušce plastických materiálů, ze kterých jsou vyrobena rozptylová skla, se přiloží:

třináct rozptylových skel:

2.2.4.1.1   přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o rozměrech alespoň 60 × 80 mm, které mají plochý nebo vypouklý vnější povrch, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení nesmí být menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15 × 15 mm,

2.2.4.1.2   každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude užíván v sériové výrobě;

2.2.4.2   odražeč, ke kterému mohou být rozptylová skla upevněna podle pokynů výrobce.

2.3   Pokud již byly materiály, z nichž jsou vyrobena rozptylová skla a případné nátěry, zkoušeny, musí k nim být přiložen zkušební protokol o jejich vlastnostech.

2.4   Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.

3.   ZNAČENÍ (5)

3.1   Světlomety předložené ke schválení typu musí být označeny obchodním názvem nebo značkou žadatele.

3.2   Jak na rozptylovém skle, tak na tělese světlometu (6) musí být dostatečně rozměrné místo pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů podle bodu 4; přičemž tato plocha musí být vyznačena na výkresech, o nichž pojednává výše bod 2.2.1.

3.3   Světlomety konstruované tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného i levostranného provozu, musí nést označení udávající obě polohy nastavení optické jednotky na vozidle nebo žárovky v odražeči; tato označení se skládají z písmen „R/D“ pro polohu odpovídající pravostrannému provozu a z písmen „L/G“ pro polohu odpovídající levostrannému provozu.

4.   SCHVÁLENÍ TYPU

4.1   Obecně

4.1.1   Pokud všechny vzorky typu světlometu předložené podle bodu 2 výše splňují ustanovení tohoto předpisu, schválení se udělí.

4.1.2   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů a pokud každá z nich splňuje požadavky, jež se na ni vztahují, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení typu.

Toto ustanovení se netýká světlometů s žárovkou se dvěma vlákny, u kterých bylo uděleno schválení typu pouze pro jedno světlo.

4.1.3   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 04) označují sérii změn zahrnující poslední důležité technické změny tohoto nařízení, ke kterým došlo v době, kdy bylo schválení vydáno. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis, s výjimkou rozšíření schválení typu na zařízení, které se od již schváleného zařízení liší jedině barvou vyzařovaného světla.

4.1.4   Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, zasílá na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu spolu s pokyny podle bodu 2.2.1.1.

4.1.5   Kromě značení podle bodu 3.1 musí být každý světlomet odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu na místě uvedeném v bodě 3.2 opatřen značkou schválení typu níže popsanou v bodech 4.2 a 4.3.

4.2   Skladba značky schválení typu

Značka schválení typu sestává z:

mezinárodní značky schválení typu skládající se z:

4.2.1.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (7),

4.2.1.2   čísla schválení typu, předepsaného v bodě 4.1.3 výše;

následujícího doplňkového symbolu nebo symbolů:

4.2.2.1   u světlometů, které splňují pouze požadavky pro levostranný provoz, se vyznačí vodorovná šipka směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz,

4.2.2.2   u světlometů, které jsou vhodným seřízením montáže optické jednotky nebo žárovky konstruovány pro plnění požadavků obou druhů dopravního provozu, se vyznačí vodorovná šipka s hroty na obou stranách, hroty směřují vlevo a vpravo,

4.2.2.3   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, se vyznačí písmena „HC“,

4.2.2.4   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, se vyznačí písmena „HR“,

4.2.2.5   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, se vyznačí písmena „HCR“,

4.2.2.6   pokud má světlomet rozptylové sklo z plastu, pak se vedle symbolů podle bodů 4.2.2.3 až 4.2.2.5 výše uvedou ještě písmena „PL“,

4.2.2.7   pokud světlomet splňuje požadavky tohoto nařízení pro dálkové světlo, pak je poblíž písmene „E“ v kružnici ještě vyznačení maximální svítivosti, vyjádřené referenční značkou definovanou dále v bodě 6.3.2.1.2; v případě sloučených světlometů musí být údaj o maximální svítivosti dálkového světla vyjádřen výše uvedeným způsobem.

V každém případě musí být na osvědčení o schválení a na formuláři oznámení zasílaných státům, které jsou smluvními stranami dohody a uplatňují tento předpis, stanoven příslušný pracovní režim pro zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné/á napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 5. V příslušných případech musí být zařízení označeno takto:

4.2.3.1   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena: lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem pro potkávací světlomet,

4.2.3.2   u světlometů, které splňují požadavky přílohy 5 tohoto předpisu pouze při napájení napětím 6 V nebo 12 V, se poblíž objímky žárovky umístí symbol tvořený číslicí 24 přeškrtnutou kosým křížem (×).

4.2.4   Dvě číslice čísla schválení (v současnosti 04), které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době, kdy se schválení vydává, a případně požadovaná šipka mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.

4.2.5   Značky a symboly uvedené v bodech 4.2.1 a 4.2.2 výše musí být jasně čitelné a nesmazatelné i tehdy, je-li světlomet namontován na vozidle.

4.3   Uspořádání značky schválení typu

4.3.1   Samostatné svítilny

Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 9 v příloze 3 tohoto předpisu.

Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny

Jestliže skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, lze je opatřit jedinou mezinárodní značkou schválení typu, která je tvořena písmenem „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách za předpokladu, že:

4.3.2.1.1   je viditelná po montáži zařízení;

4.3.2.1.2   žádná z částí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která přenáší světlo, nemůže být odmontována, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

Identifikační symbol každé svítilny, příslušný každému předpisu, podle kterého byla schválení typu udělena, společně s označením odpovídajících sérií změn zahrnujících poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení typu a případně požadovaná šipka, musí být vyznačeny:

buď:

4.3.2.2.1   na příslušném povrchu vyzařujícím světlo,

nebo

4.3.2.2.2   ve skupině tak, aby každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně rozpoznána (viz čtyři příklady v příloze 3).

4.3.2.3   Rozměr částí jednotlivé značky schválení typu nesmí být menší než minimální rozměr požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek, podle kterých byla schválení typu udělena.

4.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, kterých se týká tento předpis.

4.3.2.5   Příklady uspořádání značek schválení pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 10 v příloze 3 tohoto předpisu.

Svítilny, které mohou být sloučené s jinými svítilnami a jejichž rozptylové sklo je používáno u jiných typů světlometů:

platí ustanovení uvedená v bodě 4.3.2. výše.

4.3.3.1   Je-li kromě toho použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu má také plochu podle bodu 3.2 výše, a to i tehdy, když jej nelze od rozptylového skla oddělit, a je opatřeno značkami schválení pro platné funkce.

Pokud různé typy světlometů mají shodné těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu.

4.3.3.2   Příklady uspořádání značek schválení pro výše zmíněný případ jsou uvedeny na obrázku 11 v příloze 3 tohoto předpisu.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (8)

5.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

5.1   Všechny vzorky musí vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodech 6 až 8.

Světlomety musí být vyrobeny tak, aby si za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž mohou být vystaveny, udržely předepsané fotometrické vlastnosti a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.2.1   Světlomety musí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly příslušné předpisy. Takovým zařízením nemusejí být vybaveny jednotky, u nichž od sebe nelze oddělit odražeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že jsou tyto jednotky používány pouze na vozidlech, u kterých je možno nastavení světlometů seřídit jiným způsobem. Jsou-li světlomet dálkového světla a světlomet potkávacího světla – každý vybaven vlastní žárovkou – smontovány do složené jednotky, musí seřizovací zařízení umožnit řádné individuální nastavení každého optického systému. Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odražeče jsou nedělitelné. Pro tento případ soustavy se použijí požadavky bodu 6.

5.3   Součásti, kterými je žárovka připevněna / jsou žárovky připevněny k odražeči, musí být vyrobeny tak, aby se žárovka/žárovky ani za tmy nedala/y namontovat do jiné než správné polohy (9).

Rozměry objímky žárovky musí odpovídat charakteristikám uvedeným v technických listech publikace IEC 61–2:

| Žárovky | Objímka | Technické listy |
| --- | --- | --- |
| H1 | P 14,5s | 7005-46-3 |
| H2 | X 5111 | 7005-99-2 |
| H3 | PK 22s | 7005-47-1 |
| HB3 | P 20d | 7005-31-1 |
| HB4 | P 22d | 7005-32-1 |
| H7 | PX 26d | 7005-5-1 |
| H8 | PG 17 | 7005-110-1 |
| HIR1 | PX 20d | 7005-...-1 |
| HIR2 | PX 22d | 7005-...-. |
| H9 | PGJ 19-5 | 7005-110-1 |
| H11 | PGJ 19-2 | 7005-110-1 |

Žárovky

Objímka

Technické listy

H1

P 14,5s

7005-46-3

H2

X 5111

7005-99-2

H3

PK 22s

7005-47-1

HB3

P 20d

7005-31-1

HB4

P 22d

7005-32-1

H7

PX 26d

7005-5-1

H8

PG 17

7005-110-1

HIR1

PX 20d

7005-...-1

HIR2

PX 22d

7005-...-.

H9

PGJ 19-5

7005-110-1

H11

PGJ 19-2

7005-110-1

5.4   Světlomety konstruované tak, aby plnily požadavky jak pro pravostranný, tak pro levostranný provoz mohou být přizpůsobeny provozu na příslušné straně silnice buď vhodným počátečním seřízením při montáži na vozidlo, nebo volitelným nastavením, které provede řidič. Toto počáteční seřízení nebo volitelné nastavení spočívá například v upevnění optické jednotky na vozidle v daném úhlu nebo v upevnění žárovky v daném úhlu vzhledem k optické jednotce. V každém případě musí být možné pouze dvě přísně rozlišené polohy nastavení, jedna pro pravostranný a druhá pro levostranný provoz; konstrukce musí znemožňovat nežádoucí pohyb světlometu z jedné polohy do druhé nebo jeho nastavení uprostřed. Pokud existují dvě různé polohy nastavení žárovky, součásti, kterými se žárovka připevňuje k odražeči, musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby v každé z těchto dvou poloh byla žárovka v přesné poloze vyžadované u světlometů konstruovaných pouze pro dopravu na jedné straně. Shodnost s požadavky tohoto bodu se ověřuje vizuálně a pokud je to nutné, zkušební montáží.

Světlomety konstruované tak, aby střídavě vyzařovaly potkávací a dálkové světlo, musí být vybaveny mechanickým, elektromechanickým nebo jiným zařízením včleněným do světlometu, kterým lze přepínat z jednoho světla na druhé (10). Toto zařízení musí být konstruováno tak, aby:

5.5.1   bylo dostatečně odolné a při 50 000 použití nevykazovalo závadu i přes vibrace, kterým může být v běžném provozu vystaveno;

5.5.2   v případě poruchy bylo možno automaticky užívat potkávací světlo;

5.5.3   bylo vyzařováno vždy buď potkávací, nebo dálkové světlo, aniž by došlo k zastavení v mezipoloze;

5.5.4   uživatel nemohl pomocí běžného nářadí měnit tvar ani polohu pohyblivých částí.

5.6   Aby bylo zajištěno, že nedojde k nadměrné změně fotometrických vlastností, musí být provedeny doplňkové zkoušky podle požadavků v příloze 5.

5.7   Jestliže je rozptylové sklo světlometu z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků v příloze 6.

6.   OSVĚTLENÍ

6.1   Obecná ustanovení

6.1.1   Světlomety musí být vyrobeny tak, aby s vhodnými žárovkami H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H11 vyzařovaly patřičné osvětlení a aby potkávací světlo neoslňovalo; také dálkové světlo musí poskytovat dobré osvětlení.

6.1.2   Osvětlení vytvářené světlometem se kontroluje pomocí svislé stěny, která se nachází ve vzdálenosti 25 m před světlometem a je postavena kolmo k jeho osám (viz příloha 4).

6.1.3   Světlomety jsou zkoušeny s bezbarvou standardní (referenční) žárovkou / se standardními referenčními žárovkami konstruovanou/konstruovanými pro jmenovité napětí 12 V. Filtry žluté selektivní barvy (11) se nahradí geometricky shodnými bezbarvými filtry s činitelem prostupnosti alespoň 80 %. Při zkoušení světlometu se napětí ve svorkách žárovky reguluje tak, aby bylo dosaženo těchto charakteristik:

| Žárovky | Přibližné napájecí napětí pro měření (V) | Světelný tok (lm) |
| --- | --- | --- |
| H1 | 12 | 1 150 |
| H2 | 12 | 1 300 |
| H3 | 12 | 1 100 |
| HB3 | 12 | 1 300 |
| HB4 | 12 | 825 |
| H7 | 12 | 1 100 |
| H8 | 12 | 600 |
| HIR1 | 12 | 1 840 |
| HIR2 | 12 | 1 355 |
| H9 | 12 | 1 500 |
| H11 | 12 | 1 000 |

Žárovky

Přibližné napájecí napětí pro měření (V)

Světelný tok (lm)

H1

12

1 150

H2

12

1 300

H3

12

1 100

HB3

12

1 300

HB4

12

825

H7

12

1 100

H8

12

600

HIR1

12

1 840

HIR2

12

1 355

H9

12

1 500

H11

12

1 000

Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky alespoň s jednou standardní (referenční) 12 V žárovkou, která může být předložena společně se světlometem.

6.1.4   Rozměry určující polohu vlákna ve standardní žárovce jsou uvedeny v příslušném technickém listu v předpise č. 37.

6.1.5   Baňka standardní žárovky musí mít takový tvar a optické vlastnosti, aby nezpůsobovala odraz nebo lom světla, které by nepříznivě působily na rozložení světla. Dodržení tohoto požadavku se kontroluje měřením rozložení světla, které vydává standardní světlomet vybavený standardní (referenční) žárovkou.

6.2   Ustanovení pro potkávací světlo

6.2.1   Potkávací světlo musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní, které umožní dosáhnout uspokojivého nastavení. Na opačné straně směru dopravního provozu, pro který je světlomet určen, musí rozhraní tvořit vodorovnou přímku; na druhé straně nesmí procházet buď přes lomenou čáru HV H1 H4 tvořenou přímkou HV H1 svírající úhel 45° s vodorovnou rovinou a přímkou H1 H4 ležící 25 cm nad přímkou hh, nebo přes přímku HV H3 skloněnou pod úhlem 15° nad vodorovnou rovinou (viz příloha 4). Rozhraní překračující jak přímku HV H2, tak a přímku H2 H4 a vznikající z kombinace dvou výše zmíněných možností je v každém případě nepřípustné.

Světlomet musí být seřízen tak, že:

6.2.2.1   rozhraní u světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného provozu, je vodorovné v levé polovině měřicí stěny (12) a u světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům levostranného provozu, vodorovné v pravé polovině měřicí stěny;

6.2.2.2   tato vodorovná část rozhraní je na měřicí stěně umístěna 25 cm pod přímkou hh (viz příloha 4);

6.2.2.3   zalomení rozhraní je na přímce vv (13).

6.2.3   Takto seřízený světlomet, žádá-li se pouze o schválení potkávacího světla (14), musí splňovat pouze požadavky uvedené dále v bodech 6.2.5 až 6.2.7; je-li určen k vyzařování jak potkávacího, tak dálkového světla, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3.

6.2.4   V případě, že takto seřízený světlomet nesplňuje požadavky stanovené v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3, může být jeho seřízení změněno za předpokladu, že se osa světla podélně nevychýlí doprava nebo doleva o více než 1° (= 44cm) (15). Ke snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší.

6.2.5   Osvětlení potkávacím světlem na měřicí stěně musí splňovat požadavky uvedené v této tabulce:

| Bod na měřicí stěně | Požadované osvětlení (lx) |
| --- | --- |
| Světlomety pro pravostranný provoz | Světlomety pro levostranný provoz |
| Bod B | 50 L | Bod B | 50 R | ≤ 0,4 |
| Bod 75 | R | Bod 75 | L | ≥ 12 |
| Bod 75 | L | Bod 75 | R | ≤ 12 |
| Bod 50 | L | Bod 50 | R | ≤ 15 |
| Bod 50 | R | Bod 50 | L | ≥ 12 |
| Bod 50 | V | Bod 50 | V | ≥ 6 |
| Bod 25 | L | Bod 25 | R | ≥ 2 |
| Bod 25 | R | Bod 25 | L | ≥ 2 |
| Kterýkoli bod v pásmu III | ≤ 0,7 |
| Kterýkoli bod v pásmu IV | ≥ 3 |
| Kterýkoli bod v pásmu I ≤ 2 x (E50R nebo E50L) (*1) | |

Bod na měřicí stěně

Požadované osvětlení (lx)

Světlomety pro pravostranný provoz

Světlomety pro levostranný provoz

Bod B

50 L

Bod B

50 R

≤ 0,4

Bod 75

R

Bod 75

L

≥ 12

Bod 75

L

Bod 75

R

≤ 12

Bod 50

L

Bod 50

R

≤ 15

Bod 50

R

Bod 50

L

≥ 12

Bod 50

V

Bod 50

V

≥ 6

Bod 25

L

Bod 25

R

≥ 2

Bod 25

R

Bod 25

L

≥ 2

Kterýkoli bod v pásmu III

≤ 0,7

Kterýkoli bod v pásmu IV

≥ 3

Kterýkoli bod v pásmu I ≤ 2 x (E50R nebo E50L) (*1)

6.2.6   V žádném z pásem I, II, III a IV se nesmějí vyskytnout boční odchylky negativně ovlivňující dobrou viditelnost.

6.2.7   Hodnoty osvětlení v pásmech „A“ a „B“ podle obrázku C v příloze 4 se kontrolují měřením fotometrických hodnot v bodech 1 až 8 na tomto obrázku; tyto hodnoty se musí pohybovat v následujících mezích:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx a

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx a

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx a

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx

Tyto nové hodnoty se nevztahují na typy světlometů, které byly schváleny před datem použití doplňku 4 k sérii změn 04 tohoto předpisu (13. ledna 1993), ani na rozšíření takových schválení (16).

6.2.8   Světlomety konstruované k plnění požadavků jak pravostranného, tak levostranného provozu musí v každé z obou poloh nastavení optické jednotky nebo žárovky vyhovovat výše stanoveným požadavkům pro příslušný směr provozu.

6.3   Ustanovení pro dálkové světlo

6.3.1   U světlometu konstruovaného k vyzařování jak dálkového, tak potkávacího světla se osvětlení měřicí stěny dálkovým světlem měří při stejném seřízení světlometu jako při měření podle bodů 6.2.5 až 6.2.7 výše. V případě světlometu, který vyzařuje pouze dálkové světlo, se světlomet nastaví tak, aby plocha největšího osvětlení byla soustředěna na průsečík přímek hh a vv; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v bodě 6.3.

Osvětlení dálkovým světlem na měřicí stěně musí splňovat následující požadavky:

průsečík (HV) přímek hh a vv musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení. Tato nejvyšší hodnota osvětlení (EM) nesmí být menší než 48 lx. Maximální hodnota nesmí v žádném případě překročit 240 lx; kromě toho u kombinovaného potkávacího a dálkového světlometu nesmí být toto maximum větší než šestnáctinásobek osvětlení naměřeného u potkávacího světla v bodě 75 R (nebo 75 L).

6.3.2.1.1   Maximální svítivost (IM) dálkového světla, vyjádřená v tisících kandel, se vypočítá podle vzorce:

Formula

6.3.2.1.2   Referenční značka (I'M) této maximální svítivosti, která je zmíněna výše v bodě 4.2.2.7, se získá jako poměr:

Formula

Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu nejbližší číslu: 7,5; 10; 12,5; 17,5; 20; 25; 27,5; 30; 37,5; 40; 45; 50.

6.3.2.2   Vodorovně vlevo a vpravo od výchozího bodu HV nesmí být osvětlení menší než 24 lx až do vzdálenosti 1,125 m a nesmí být menší než 6 lx až do vzdálenosti 2,25 m.

U světlometů s nastavitelným odražečem se požadavky bodů 6.2 až 6.3 vztahují na každou montážní polohu podle bodu 2.1.3. Ověřování se provádí tímto postupem:

6.4.1   každá uvedená poloha je pomocí zkušebního goniometru vyzkoušena vůči přímce spojující střed světelného zdroje s bodem HV na měřicí stěně. Nastavitelný odražeč se pak přemístí do takové polohy, aby rozložení světla na stěně odpovídalo pokynům k seřízení v bodech 6.2.1 až 6.2.2.3 a/nebo 6.3.1;

6.4.2   jakmile je odražeč v základním nastavení podle bodu 6.4.1, musí světlomet plnit odpovídající fotometrické požadavky podle bodů 6.2 a 6.3;

6.4.3   další testy se provádí po vertikálním přesunutí odražeče ze základní polohy seřizovacím zařízením světlometů o ±2° nebo alespoň do krajní polohy, je-li tato menší než 2°. Po opětovném zaměření celého světlometu (například pomocí goniometru) do odpovídajícího opačného směru se zkontroluje výstup světla v následujících směrech, přičemž jeho hodnoty se musí pohybovat v těchto mezích: potkávací světlo:

body HV a 75 R (respektive 75 L),

dálkové světlo: IM a bod HV (jako procentní podíl z IM);

6.4.4   pokud žadatel uvedl více než jednu montážní polohu, musí být postup podle bodů 6.4.1 až 6.4.3 zopakován pro všechny další polohy;

6.4.5   pokud žadatel o zvláštní montážní polohy nepožádal, musí se světlomet pro měření podle bodů 6.2 a 6.3 seřídit seřizovacím zařízením do své střední polohy. Další zkoušky podle bodu 6.4.3 musí proběhnout s odražečem posunutým seřizovacím zařízením světlometu do jeho mezních poloh (namísto ±2°).

6.5   Hodnoty osvětlení stěny, které jsou uvedeny v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3 výše se měří fotoelektrickým článkem s účinnou plochou uvnitř čtverce o hraně 65 mm.

7.   POŽADAVKY NA BAREVNÁ ROZPTYLOVÁ SKLA A FILTRY

7.1   Schválení může být uděleno světlometům, které prostřednictvím žárovky vyzařují buď bílé nebo selektivně žluté světlo.

Příslušné kolorimetrické vlastnosti, vyjádřené v tříbarevných souřadnicích CIE, jsou následující:

Selektivně žlutý filtr (clona nebo rozptylové sklo)

| Limit směrem k červené | y ≥ 0,138 + 0,580 x |
| --- | --- |
| Limit směrem k zelené | y ≤ 1,29 x – 0,100 |
| Limit směrem k bílé | y ≥ – x + 0,966 |
| Limit směrem k spektrální hodnotě | y ≤ – x + 0,992 |

Limit směrem k červené

y ≥ 0,138 + 0,580 x

Limit směrem k zelené

y ≤ 1,29 x – 0,100

Limit směrem k bílé

y ≥ – x + 0,966

Limit směrem k spektrální hodnotě

y ≤ – x + 0,992

což může být vyjádřeno také takto:

| dominantní vlnová délka: | 575–585 nm |
| --- | --- |
| činitel čistoty: | 0,90 –0,98 |

dominantní vlnová délka:

575–585 nm

činitel čistoty:

0,90 –0,98

Činitel propustnosti při stanovení pomocí světelného zdroje o barevné teplotě 2 856 K (17) musí být ≥ 0,78.

7.2   Filtr musí být součástí světlometu a musí k němu být připevněn takovým způsobem, aby jej uživatel nemohl sejmout náhodně ani vědomě s použitím běžných nástrojů.

8.   POSOUZENÍ MÍRY NEPOHODLÍ (OSLNĚNÍ)

Je třeba posoudit míru oslnění, které způsobuje potkávací světlo (18).

9.   STANDARDNÍ SVĚTLOMET (19)

Světlomet se považuje za standardní (referenční) světlomet, pokud:

9.1   splňuje výše uvedené požadavky na schválení;

9.2   má účinný průměr nejméně 160 mm;

se standardní žárovkou v jednotlivých bodech a v jednotlivých pásmech podle bodu 6.2.5 vytváří osvětlení:

9.3.1   nepřesahující 90 % maximálních limitů a

9.3.2   dosahující nejméně 120 % minimálních hodnot podle požadavků v tabulce v bodě 6.2.5.

10.   POZNÁMKY K BARVĚ

Vzhledem k tomu, že podle tohoto předpisu ve smyslu bodu 7.1 se typu světlometu, který vyzařuje buď bílé nebo selektivně žluté světlo, udělí schválení, článek 3 dohody, ke které je tento předpis připojen, nesmí bránit smluvním stranám dohody, aby zakázaly světlomety vyzařující bílé nebo selektivně žluté světlo na vozidlech jimi registrovanými.

C.   DALŠÍ ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

11.   ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každou změnu typu světlometu je třeba oznámit správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán pak může:

11.1.1   usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky; nebo

11.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

11.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4 výše.

11.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, musí každému takovému rozšíření přidělit pořadové číslo a musí o tom prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu informovat ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.

12.   SHODNOST VÝROBY

12.1   Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodě 6 a 7 a byly tak shodné se schváleným typem světlometu;

12.2   Pro ověření, že požadavky bodu 12.1 jsou splněny, musí být prováděny vhodné kontroly výroby.

Držitel schválení typu musí zvláště:

12.3.1   zajistit existenci postupů účinné kontroly jakosti výrobků;

12.3.2   mít přístup ke kontrolnímu vybavení, které je nezbytné pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

12.3.3   zajistit, aby byly zaznamenávány údaje o výsledcích zkoušek a aby příslušné doklady byly dostupné po dobu stanovenou orgánem státní správy;

12.3.4   analyzovat výsledky každého druhu zkoušky, aby se ověřila a zajistila stabilita charakteristik výrobku v přípustných tolerancích průmyslové výroby;

12.3.5   zajistit, aby pro každý typ výrobku byly prováděny alespoň zkoušky uvedené v příloze 2 tohoto předpisu;

12.3.6   zajistit, aby jakýkoliv výběr vzorků, při kterém se zjistí neshodnost s daným druhem zkoušky, vedl k novému výběru vzorků a další zkoušce. K obnovení shodnosti příslušné výroby musí být učiněny veškeré nezbytné kroky.

Příslušný orgán státní správy, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody řízení shodnosti, využívané na každé výrobní jednotce.

12.4.1   Inspektorovi musí být při každé jeho návštěvě předloženy k inspekci zkušební knihy a záznamy průzkumu výroby.

12.4.2   Inspektor může nahodile odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků se stanoví podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.

12.4.3   Pokud se úroveň jakosti jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle bodu 12.4.2 výše, inspektor v souladu s kritérii v příloze 7 vybere vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.

12.4.4   Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpise. Zkoušky jsou v souladu s kritérii v příloze 7 prováděny na náhodně vybraných vzorcích, aniž by se narušily dodavatelské dohody výrobce.

12.4.5   Příslušný orgán musí zajistit, aby obvyklá četnost inspekcí byla jednou za dva roky. Toto rozhodnutí však je v kompetenci příslušného orgánu a záleží na jeho důvěře v opatření, která mají zajistit účinnou kontrolu shodnosti výroby. V případě, že jsou zjištěny negativní výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.

12.5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

12.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

13.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

13.1   Pokud nejsou výše uvedené požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený značkou schválení neodpovídá schválenému typu, může být schválení udělené podle tohoto předpisu odňato.

13.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

14.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto nařízení, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu.

15.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, oznámí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a jimž mají být zasílána oznámení o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vystavená v jiných státech.

16.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

16.1   Po uplynutí šesti měsíců od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout udělení schválení EHK podle tohoto předpisu.

16.2   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle této a předchozích sérií změn tohoto předpisu.

16.3   Schválení typu udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu předpisu č. 112 v platnost a všechna rozšíření schválení včetně následně udělených rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.

16.4   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro světlomety na základě této a předchozích sérií změn tohoto předpisu za předpokladu, že tyto světlomety jsou určeny jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

16.5   Od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na novém typu vozidla montáž světlometu schváleného podle předpisu č. 112.

16.6   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž světlometu schváleného podle tohoto předpisu na typ vozidla nebo vozidlo.

16.7   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž na vozidlo nebo používání světlometu schváleného podle tohoto předpisu a jeho předchozích sérií změn, jestliže je tento světlomet určen jako náhrada k montáži.

---

(1)  Nic z toho, co je v tomto nařízení uvedeno, nebrání žádné straně dohody, která nařízení uplatňuje, aby zakázala kombinovat světlomet obsahující plastové rozptylové sklo, jež je schváleno podle tohoto nařízení, s mechanickým zařízením pro čištění světlometu (se stěrači).

(2)  „Typ žárovky“ by neměl být zaměňován za „kategorii žárovky“. Tento předpis se týká světlometů, které pracují s halogenovými žárovkami kategorií H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 a/nebo H1. Tyto kategorie žárovek se podstatně liší svojí konstrukcí, a především paticemi. Ty nejsou vzájemně zaměnitelné, avšak v jedné kategorii žárovek se jich obvykle vyskytuje několik typů.

(3)  Použití žárovky HIR1 a/nebo H9 k vyzařování potkávacího světla lze v souladu s požadavky předpisu č. 45 povolit pouze s namontovaným zařízením / namontovanými zařízeními mechanického čistění. Pokud jde o montáž světlometů se svislým sklonem, nepoužijí se kromě toho ustanovení bodu 6.2.6.2.2 předpisu č. 48, série změn 01. Tato omezení jsou platná do doby, než bude ve věci charakteristik světlometu dosaženo všeobecné dohody o používání korektoru sklonu světlometů a stěračů světlometů.

(4)  Žádost o schválení typu žárovky: viz předpis č. 37.

(5)  V případě světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům na dopravní provoz probíhající pouze po jedné straně vozovky (buď vpravo, nebo vlevo), se dále doporučuje, aby se na rozptylovém skle nesmazatelně vyznačila plocha, která může být z důvodů pohodlí účastníků silničního provozu zakryta v zemi, kde dopravní provoz probíhá po opačné straně vozovky. Toto značení však není nutné v případě, že je tato plocha zřetelně znatelná z konstrukce.

(6)  Nelze-li rozptylové sklo oddělit od hlavního tělesa světlometu, postačuje zajištění takového místa na rozptylovém skle.

(7)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(8)  Technické požadavky na žárovky: viz předpis č. 37.

(9)  Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto bodu, jestliže žárovka lze snadno zasadit do světlometu a polohovací výstupky se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.

(10)  Tato ustanovení se nevztahují na ovládací přepínač.

(11)  Tyto filtry musí zahrnovat všechny součásti, včetně rozptylového skla, které jsou určeny ke zbarvení světla.

(12)  Měřicí stěna by měla být dostatečně široká, aby umožňovala přezkoušení rozhraní v rozsahu nejméně 5° na obou stranách od přímky vv.

(13)  Pokud se v případě světlometu konstruovaného tak, aby vyhovoval požadavkům tohoto předpisu pouze na potkávací světlo, ohnisková osa významně odchyluje od celkového směru světla nebo pokud u jakéhokoliv typu světlometu (pouze potkávacího, nebo kombinovaného potkávacího a dálkového) nemá světlo rozhraní se zřetelným zalomením, provede se seřízení do stran tak, aby co nejlépe vyhovovalo požadavkům na osvětlení v bodech 75 R a 50 R pro pravostranný provoz a v bodech 75 L a 50 L pro levostranný provoz

(14)  Světlomet konstruovaný k vyzařování potkávacího světla může zahrnovat dálkové světlo, které nesplňuje tyto požadavky.

(15)  Mez pro nové seřízení o 1o vpravo nebo vlevo není neslučitelná s dalším svislým seřízením nahoru nebo dolů. Svislé seřízení je omezeno pouze požadavky bodu 6.3; vodorovná část rozhraní by však neměla přesahovat přímku hh (ustanovení bodu 6.3 nejsou použitelná pro světlomety, které mají splňovat požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo).

(*1)  E50R a E50L jsou skutečně naměřená osvětlení.

(16)  Hodnoty osvětlení v kterémkoli bodě v pásmech A a B, které také leží v pásmu III, nesmí přesáhnout 0,7 lx.

(17)  Musí odpovídat světelnému zdroji A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE).

(18)  Tento požadavek bude předmětem doporučení správním orgánům.

(19)  Dočasně lze uznávat i odlišné hodnoty. Dokud nebudou vydány konečné požadavky, doporučuje se používání schváleného světlometu.

---

PŘÍLOHA 1

OZNÁMENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297)

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 43

Vydal:

Název správního orgánu

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu světlometu podle předpisu č. 8

Schválení typu č. ... Rozšíření č. ...

| 1. | Obchodní název nebo značka světlometu: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka světlometu: ...

| 2. | Název výrobce typu světlometu: ... |
| --- | --- |

2.

Název výrobce typu světlometu: ...

| 3. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce: ...

| 4. | Název a adresa případného zástupce výrobce: ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa případného zástupce výrobce: ...

| 5. | Předáno ke schválení dne: ... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne: ...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...

| 7. | Datum zkušebního protokolu, který vydala tato zkušebna: ... |
| --- | --- |

7.

Datum zkušebního protokolu, který vydala tato zkušebna: ...

| 8. | Číslo zkušebního protokolu, který vydala tato zkušebna: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo zkušebního protokolu, který vydala tato zkušebna: ...

| 9. | Stručný popis:
  Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3): ...
  Počet žárovek a jejich kategorie: ...
  Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2): ... |
| --- | --- |

9.

Stručný popis:

Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3): ...

Počet žárovek a jejich kategorie: ...

Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2): ...

| 10. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

10.

Umístění značky schválení typu: ...

| 11. | Důvod(y) případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

11.

Důvod(y) případného rozšíření: ...

| 12. | Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2): ... |
| --- | --- |

12.

Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2): ...

| 13. | Místo: ... |
| --- | --- |

13.

Místo: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Podpis: ... |
| --- | --- |

15.

Podpis: ...

| 16. | K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání. |
| --- | --- |

16.

K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

(3)  Uveďte příslušné značení z tohoto seznamu:

Image 44

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

PŘÍLOHA 2

OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY SVĚTLOMETŮ VYBAVENÝCH ŽÁROVKAMI H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 A/NEBO H11

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky shodnosti se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:

| B 50 L (nebo R): | 0,2 lx odpovídá 20 % |
| --- | --- |
| 0,3 lx odpovídá 30 % |
| Pásmo III: | 0,3 lx odpovídá 20 % |
| 0,45 lx odpovídá 30 % |

B 50 L (nebo R):

0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III:

0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo pokud

1.2.2.1   jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavců 6.3.2 tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla nevybočí o více než 1° doprava nebo doleva (2).

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky světlometů se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.3   Pro ověření změny polohy čáry svislého rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 5, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 5.

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

1.4   Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.

Fotometrické vlastnosti světlometu vyzařujícího selektivně žluté světlo, když je vybaven bezbarvou žárovkou, musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.

2.1   Podstata zkoušek

Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.

2.2   Použité zkušební metody

2.2.1   Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.

2.2.2   Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.

2.2.3   Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

2.2.4   Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.

2.3   Způsob výběru vzorků

Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a řízení jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze u bodů Emax, HV (3), HL, HR (4), v případě potkávacího světla u bodů B 50 L (nebo R), HV, 50 V, 75 R (nebo L) a 25 L (nebo R) (viz obrázek v příloze 4).

2.5   Kritéria přípustnosti

Aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 12.1 tohoto předpisu, je výrobce odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a ve spolupráci s příslušným orgánem za definici kritérií přípustnosti svých výrobků.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první výběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.

---

(1)  Písmena v závorkách platí pro světlomety určené pro levostranný provoz.

(2)  Viz odpovídající poznámku pod čarou ve znění předpisu.

(3)  Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je bod HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

(4)  HL a HR: body na přímce hh umístěné ve vzdálenosti 1,125 m nalevo a napravo do bodu HV.

---

PŘÍLOHA 3

PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

Obrázek 1

Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení typu je světlomet, který schválilo Nizozemsko (E4) pod číslem schválení 2439, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění sérií změn 04 (číslice 04) jak pro potkávací světlo, tak i pro dálkové světlo (HCR) a je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Číslo 30 udává, že maximální svítivost dálkového světla je v rozsahu od 86 250 cd do 111 250 cd.

Pozn.: Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny v blízkosti kružnice a být buď nad nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice označující schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být orientované ve stejném směru. Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, neměly by se v čísle schválení typu používat římské číslice.

| Obrázek 2 | Obrázek 3a |
| --- | --- |

Obrázek 2

Image 46

Obrázek 3a

Image 47

Obrázek 3b

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu jak pro potkávací světlo, tak i pro dálkové světlo a je konstruován:

| výlučně levostranný provoz. | pro oba dopravní systémy; optická jednotka nebo žárovka musí být na vozidle seřízeny do požadované polohy. |
| --- | --- |

výlučně levostranný provoz.

pro oba dopravní systémy; optická jednotka nebo žárovka musí být na vozidle seřízeny do požadované polohy.

| Obrázek 4 | Obrázek 5 |
| --- | --- |

Obrázek 4

Image 49

Obrázek 5

Image 50

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení obsahuje rozptylové sklo z plastu a splňuje požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo. Je konstruován jako světlomet pro:

| oba dopravní systémy. | výlučně pravostranný provoz |
| --- | --- |

oba dopravní systémy.

výlučně pravostranný provoz

| Obrázek 6 | Obrázek 7 |
| --- | --- |

Obrázek 6

Image 51

Obrázek 7

Image 52

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet pro:

| výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz. | výlučně dálkové světlo. |
| --- | --- |

výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

výlučně dálkové světlo.

| Obrázek 8 | Obrázek 9 |
| --- | --- |

Obrázek 8

Image 53

Obrázek 9

Image 54

Označení světlometu s rozptylovým sklem z plastu, který plní požadavky předpisu č. 8:

| jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz. | výlučně pro potkávací světlo Je konstruován pouze pro pravostranný provoz. |
| --- | --- |

jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

výlučně pro potkávací světlo Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Vlákno potkávacího světlometu nesmí být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světlometu a/nebo jiného světlometu, který je s tímto světlometem sloučen.

Obrázek 10

Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen

(Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení typu.)

VZOR A

VZOR B

VZOR C

VZOR D

Pozn.: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která se týká:

přední obrysové svítilny schválené v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 7,

světlometu s potkávacím světlem konstruovaného pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (jak udává číslice 30), schváleného v souladu se sérií změn 04 předpisu č. 8, který zahrnuje rozptylové sklo z plastu,

předního mlhového světlometu schváleného podle série změn 02 předpisu č. 19 a obsahujícího rozptylové sklo z plastu,

přední směrové svítilny kategorie 1a schválené podle série změn 02 předpisu č. 6.

Obrázek 11

Svítilna sloučená se světlometem

Příklad 1

Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně buď pro:

světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (číslice 30) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 pozměněného sérií změn 04, který je sloučen s přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;

nebo: světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 1 pozměněného sérií změn 01, který je sloučen se stejnou obrysovou svítilnou jako výše;

nebo také: kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivá svítilna.

Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:

Příklad 2

Výše uvedený příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla užitého v soustavě dvou světlometů schválených ve Francii (E2) pod číslem schválení 81151. Soustava zahrnuje:

světlomet potkávacího světla konstruovaný pro oba dopravní systémy a dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od x do y cd, který splňuje požadavky předpisu č. 8 a

světlomet dálkového světla konstruovaný pro oba dopravní systémy s maximální svítivostí v rozpětí od w do z cd, který splňuje požadavky předpisu č. 20; celková maximální svítivost všech dálkových světel se pohybuje mezi 86 250 až 111 250 cd.

---

PŘÍLOHA 4

MĚŘICÍ STĚNY

A.   Světlomet pro pravostranný provoz

(rozměry v mm)

Osa vozovky

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina |

h-h: vodorovná rovina

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina

B.   Světlomet pro levostranný provoz

(rozměry v mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Osa vozovky

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina |

h-h: vodorovná rovina

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina

C.   Body pro měření hodnot osvětlení

Zone A

Zone B

Pozn.: Obrázek C uvádí měřicí body pro pravostranný provoz.

Pro levostranný provoz se body 7 a 8 přemístí do odpovídajících poloh na pravé straně obrázku.

---

PŘÍLOHA 5

ZKOUŠKY STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU

ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ

Poté, co byly v souladu s požadavky tohoto předpisu změřeny fotometrické hodnoty – u dálkového světla v bodě Emax a u potkávacího světla v bodech HV, 50 R, 50 L (nebo HV, 50 L, B 50 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz) –, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů v provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.

1.   ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ

Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.

1.1   Čistý světlomet

Světlomet se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.

1.1.1   Zkušební metoda

Světlomet musí být po stanovený čas provozován takto:

1.1.1.1

| a) | v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1), |
| --- | --- |

a)

v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1),

| b) | v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):
  jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška za této podmínky provedena tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost (1) postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;
  ve všech ostatních případech (1) (2) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
  15 minut se svítícím vláknem potkávacího světla,
  5 minut se všemi rozsvícenými vlákny; |
| --- | --- |

b)

v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):

jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška za této podmínky provedena tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost (1) postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;

ve všech ostatních případech (1) (2) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:

15 minut se svítícím vláknem potkávacího světla,

5 minut se všemi rozsvícenými vlákny;

| c) | v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu užití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce. |
| --- | --- |

c)

v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu užití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce.

1.1.1.2   Zkušební napětí

Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu stanoveného v předpisu o žárovkách (předpis č. 37). Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, pokud žadatel o schválení neuvede, že se světlomet může používat při jiném napětí. V takovém případě budou zkoušky provedeny s žárovkou, která má nejvyšší možný použitelný příkon.

1.1.2   Výsledky zkoušky

1.1.2.1   Vizuální prohlídka

Jakmile se světlomet přizpůsobí okolní teplotě, musí být jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo očištěno čistou navlhčenou bavlněnou látkou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, trhliny ani barevné změny.

1.1.2.2   Fotometrická zkouška

Ke splnění požadavků tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:

potkávací světlo:

50 R - B 50 L – HV pro světlomety konstruované pro pravostranný provoz,

50 L - B 50 R - HV pro světlomety konstruované pro levostranný provoz;

dálkové světlo:

bod Emax.

Má-li se vzít v úvahu deformace základny světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy čáry rozhraní se týká bod 2 této přílohy).

Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami měřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.

1.2   Znečištěný světlomet

Po zkouškách podle bodu 1.1 výše se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá po dobu 1 hodiny v provozu, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.

1.2.1   Příprava světlometu

1.2.1.1   Zkušební směs

1.2.1.1.1   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

vhodného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.1.2   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a

2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.2   Nanesení zkušební směsi na světlomet

Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu výstupu světla světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:

bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pro dálkový/potkávací světlomet,

Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pouze pro dálkový světlomet,

50 R a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro pravostranný provoz,

50 L a 50 V pouze u potkávacího světlometu konstruovaného pro levostranný provoz. (5)

1.2.1.3   Měřicí zařízení

Měřicí zařízení musí být takové, jaké bylo použito při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka.

2.   ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY SVĚTELNÉHO ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA

Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena.

Světlomet zkoušený podle bodu 1 této přílohy se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění.

2.1   Zkouška

Zkouší se v suchém a stálém ovzduší při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Použije se sériově vyrobená žárovka zahořená po dobu alespoň jedné hodiny; světlomet se uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2 této přílohy.) Poloha vodorovné části rozhraní (mezi přímkou vv a svislou přímkou procházející bodem B 50 R pro levostranný dopravní provoz nebo bodem B 50 L pro pravostranný dopravní provoz) musí být ověřena po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.

Výše popsané měření změny polohy čáry rozhraní se vykoná jakoukoli metodou, která má přijatelnou přesnost a reprodukovatelné výsledky.

2.2   Výsledky zkoušky

2.2.1   Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota ΔrI = / r3 – r60 / měřená na světlometu větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl dříve z důvodů stabilizace polohy mechanických částí světlometu na podstavci, který představuje správnou montáž na vozidle, třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:

Potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2 výše).

Následuje hodinová přestávka.

Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI naměřené u prvého vzorku a průměr absolutní hodnoty ΔrII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad:

Formula

---

(1)  Pokud je zkoušený světlomet sloučen se signálními svítilnami nebo je s nimi ve skupině, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(2)  Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.

(3)  NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označovanou symbolem CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.

(4)  Tato tolerance má umožnit získání takové špinící směsi, která se bude dobře nanášet na všechna rozptylová skla z plastu.

(5)  Bod 50 V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce v-v na měřicí stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.

---

PŘÍLOHA 6

POŽADAVKY NA SVÍTILNY S ROZPTYLOVÝMI SKLY Z PLASTU – ZKOUŠENÍ ROZPTYLOVÉHO SKLA NEBO VZORKŮ MATERIÁLU A ÚPLNÝCH SVÍTILEN

1.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

1.1   Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.

1.2   Oba vzorky úplných svítilen poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.

1.3   Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odražečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.

1.4   Pokud však výrobce může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B v dodatku 1.

2.   ZKOUŠKY

2.1   Odolnost proti změnám teploty

2.1.1   Zkoušky

Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) podle následujícího programu:

3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a RH 85–95 %,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,

15 hodin při –30 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,

3 hodiny při 80 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %;

před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.

Poznámka: Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.

2.1.2   Fotometrická měření

2.1.2.1   Metoda

Fotometrická měření na vzorcích se provedou před zkouškou a po ní.

Při měření se používá standardní svítilna a měří se v těchto bodech:

B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů určených pro levostranný provoz);

bod Emax v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu;

2.1.2.2   Výsledky

Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.

2.2   Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům

2.2.1   Odolnost vůči atmosférickým vlivům

Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u něhož je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 K a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby výsledná světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min.

Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:

| ostřikování: | 5 minut, |
| --- | --- |
| sušení: | 25 minut. |

ostřikování:

5 minut,

sušení:

25 minut.

2.2.2   Zkouška odolnosti proti chemickým vlivům

Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném podle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.2. směsí, jejíž složení je uvedeno v bodě 2.2.2.1 níže.

2.2.2.1   Zkušební směs

Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (v % objemových).

2.2.2.2   Aplikace zkušební směsi

Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím nanese a po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.

Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští směsí, aby skladba nanášené tekutiny byla stále totožná s předepsanou zkušební směsí.

Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek, aby se předešlo jeho popraskání.

2.2.2.3   Očištění

Po nanesení zkušební směsi se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.

Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.

2.2.3   Výsledky

2.2.3.1   Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti

Formula
  měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna

Formula
  měřená na třech vzorcích postupem podle dodatku 2 k této příloze nesmí překročit hodnotu 0,020

(Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům

2.3.1   Odolnost vůči čistícím prostředkům

Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a pak se ponoří na pět minut do směsi o stálé teplotě 23 °C ± 5 °C, která je složena z 99 dílů destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a z jednoho dílu alkylaryl sulfonátu.

Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.

2.3.2   Odolnost vůči uhlovodíkům

Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %). Pak se nechá oschnout na volném vzduchu.

2.3.3   Výsledky

Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti

Formula
  měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Odolnost vůči mechanickému poškození

2.4.1   Postup mechanického poškozování

Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.

2.4.2   Výsledky

Po této zkoušce se změny:

propustnosti:
  Formula

a rozptylu:
  Formula

měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4 výše. Průměrná hodnota těchto tří vzorků musí splňovat hodnoty: Δ tm ≤ 0,100; Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

2.5.1   Příprava vzorku

Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.

2.5.2   Popis zkoušky

Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ±20 %, měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na pět minut na povrch upravený podle bodu 2.5.1.

Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V této fázi se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Výsledky

Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.

2.6   Zkoušky úplného světlometu s rozptylovým sklem z plastu

2.6.1   Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému poškození

2.6.1.1   Zkoušky

Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.

2.6.1.2   Výsledky

Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se to týká bodů B 50 R, HV a 75 L).

2.6.2   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

Rozptylové sklo vzorku svítilny č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.

3.   OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY

Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se svítilny ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:

3.1.1   po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);

3.1.2   po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření podle bodu 2.6.1.2 v mezích stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.

3.2   Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkově vybraných světlometů.

DODATEK 1

ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).

Tabulka A

| Zkoušky vzorků | Rozptylová skla nebo vzorky materiálu | Rozptylová skla |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1. | Změna teploty (bod 2.1.1) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Měření propustnosti | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Měření rozptylu | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Atmosférické vlivy (bod 2.2.1) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Měření propustnosti | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Chemické vlivy (bod 2.2.2) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Měření rozptylu | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Čistící prostředky (bod 2.2.1) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Uhlovodíky (bod 2.3.2) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Měření propustnosti | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Poškození (bod 2.4.1) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Měření propustnosti | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Měření rozptylu | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Přilnavost (bod 2.5) | | | | | | | | | | | | | x |

Zkoušky vzorků

Rozptylová skla nebo vzorky materiálu

Rozptylová skla

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

1.1.1.

Změna teploty (bod 2.1.1)

x

x

x

1.1.2

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

x

x

x

1.2.1

Měření propustnosti

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Měření rozptylu

x

x

x

x

x

x

1.3

Atmosférické vlivy (bod 2.2.1)

x

x

x

1.3.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.4

Chemické vlivy (bod 2.2.2)

x

x

x

1.4.1

Měření rozptylu

x

x

x

1.5

Čistící prostředky (bod 2.2.1)

x

x

x

1.6

Uhlovodíky (bod 2.3.2)

x

x

x

1.6.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.7

Poškození (bod 2.4.1)

x

x

x

1.7.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.7.2

Měření rozptylu

x

x

x

1.8

Přilnavost (bod 2.5)

x

Zkoušky úplných svítilen (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu).

Tabulka B

| | Úplný světlomet |
| --- | --- |
| Vzorek č. |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Poškození (bod 2.6.1.1) |

Úplný světlomet

Vzorek č.

1

2

2.1

Poškození (bod 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Fotometrie (bod 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Fotometrie (bod 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Přilnavost (bod 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Přilnavost (bod 2.6.2)

x

DODATEK 2

Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

1.   ZAŘÍZENÍ (viz obrázek)

Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí
  Formula

je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.

Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem ß/2 = 14°.

Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD o úhlech α/2 = 1° a α max / 2 = 12°.

Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby se mohla vrátit zpět do výchozí polohy.

Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.

Pokud je počáteční dopadající tok považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech odečtů lepší než 1 jednotka.

2.   MĚŘENÍ

Odečítá se:

| Odečet | Se vzorkem | Se středovou částí DD | Zjišťovaná hodnota |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | Dopadající tok světla při počátečním odečtu |
| T2 | ano (před zkouškou) | ne | Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C |
| T3 | ano (po zkoušce) | ne | Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C |
| T4 | ano (před zkouškou) | ano | Tok rozptýlený novým materiálem |
| T5 | ano (po zkoušce) | ano | Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem |

Odečet

Se vzorkem

Se středovou částí DD

Zjišťovaná hodnota

T1

ne

ne

Dopadající tok světla při počátečním odečtu

T2

ano (před zkouškou)

ne

Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C

T3

ano (po zkoušce)

ne

Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C

T4

ano (před zkouškou)

ano

Tok rozptýlený novým materiálem

T5

ano (po zkoušce)

ano

Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem

---

(1)  Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.

DODATEK 3

METODA ZKOUŠENÍ OSTŘIKEM

1.   ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ

1.1   Stříkací pistole

Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar – 0, +0,5 bar průtok 0,24 ±0,02 l/min.

Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.

1.2   Zkušební směs

Zkušební směs musí být tvořena:

křemenným pískem o tvrdosti 7 podle Mohrovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;

vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 pro směs sestávající z 25 g písku na 1 litr vody.

2.   ZKOUŠKA

Vnější povrch rozptylového skla svítilen se jedenkrát nebo vícekrát vystaví proudu písku podle výše uvedeného popisu. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.

Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku

Formula

K ověření rovnoměrnosti narušení zkoušeného povrchu je možno použít několik referenčních vzorků.

DODATEK 4

ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY

1.   ÚČEL

Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.

2.   PRINCIP

Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.

3.   URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY

Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost (RH) 65 ± 15 %.

4.   ZKOUŠENÉ KUSY

Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).

Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvních tří obvodů.

5.   POSTUP

Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.

Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:

Postupně nalepte pásku na sklo jemným podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby se mezi páskou a skleněnou deskou netvořily vzduchové kapsy.

Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.

Kolmo k ose zkoušeného kusu odlepte od desky zhruba 25 mm zkušební pásky.

Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.

Zatáhněte za pásku tak, aby se odlepila rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenejte sílu, která je k tomu zapotřebí.

6.   VÝSLEDKY

Získaných pět hodnot se seřadí a jejich průměrná hodnota se bere za výsledek měření. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.

---

PŘÍLOHA 7

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:

| B 50 L (nebo R): | 0,2 lx odpovídá 20 % |
| --- | --- |
| 0,3 lx odpovídá 30 % |
| Pásmo III: | 0,3 lx odpovídá 20 % |
| 0,45 lx odpovídá 30 % |

B 50 L (nebo R):

0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III:

0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo pokud

1.2.2.1   jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla se nevychýlí podélně o více než 1° doprava nebo doleva.

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.2.5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

1.2.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

1.3   Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.

Naměřené fotometrické hodnoty světlometů, které jsou vybaveny bezbarvou žárovkou a vyzařují selektivně žluté světlo, musí být hodnoty stanovené tímto předpisem, které se vynásobí koeficientem 0,84.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.

2.1   Shoda není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:

2.1.1.1   vzorek A

| A1 | : | jeden světlomet 0 %
  jeden světlomet ne více než 20 % |
| --- | --- | --- |
| A2 | : | oba světlomety více než 0 %
  avšak ne více než 20 %
  přejít ke vzorku B |

A1

:

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet ne více než 20 %

A2

:

oba světlomety více než 0 %

avšak ne více než 20 %

přejít ke vzorku B

2.1.1.2   vzorek B

| B1 | : | oba světlomety 0 % |
| --- | --- | --- |

B1

:

oba světlomety 0 %

2.1.2   nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shoda je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

2.2.1.1   vzorek A

| A3 | : | jeden světlomet ne více než 20 %
  jeden světlomet více než 20 %
  avšak ne více než 30 % |
| --- | --- | --- |

A3

:

jeden světlomet ne více než 20 %

jeden světlomet více než 20 %

avšak ne více než 30 %

2.2.1.2   vzorek B

| B2 | : | v případě A2
  jeden světlomet více než 0 %
  avšak ne více než 20 %
  jeden světlomet ne více než 20 % |
| --- | --- | --- |
| B3 | : | v případě A2
  jeden světlomet 0 %
  jeden světlomet více než 20 %
  avšak ne více než 30 % |

B2

:

v případě A2

jeden světlomet více než 0 %

avšak ne více než 20 %

jeden světlomet ne více než 20 %

B3

:

v případě A2

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet více než 20 %

avšak ne více než 30 %

2.2.2   nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

2.3.1   vzorek A

| A4 | : | jeden světlomet ne více než 20 %
  jeden světlomet více než 30 % |
| --- | --- | --- |
| A5 | : | oba světlomety více než 20 % |

A4

:

jeden světlomet ne více než 20 %

jeden světlomet více než 30 %

A5

:

oba světlomety více než 20 %

2.3.2   vzorek B

| B4 | : | v případě A2
  jeden světlomet více než 0 %
  avšak ne více než 20 %
  jeden světlomet více než 20 % |
| --- | --- | --- |
| B5 | : | v případě A2
  oba světlomety více než 20 % |
| B6 | : | v případě A2
  jeden světlomet 0 %
  jeden světlomet více než 30 % |

B4

:

v případě A2

jeden světlomet více než 0 %

avšak ne více než 20 %

jeden světlomet více než 20 %

B5

:

v případě A2

oba světlomety více než 20 %

B6

:

v případě A2

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet více než 30 %

2.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shoda není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.1.1.1   vzorek C

| C1 | : | jeden světlomet 0 %
  jeden světlomet ne více než 20 % |
| --- | --- | --- |
| C2 | : | oba světlomety více než 0 %
  avšak ne více než 20 %
  přejít ke vzorku D |

C1

:

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet ne více než 20 %

C2

:

oba světlomety více než 0 %

avšak ne více než 20 %

přejít ke vzorku D

3.1.1.2   vzorek D

| D1 | : | v případě vzorku C2
  oba světlomety 0 % |
| --- | --- | --- |

D1

:

v případě vzorku C2

oba světlomety 0 %

3.1.2   nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shoda je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.2.1.1   vzorek D

| D2 | : | v případě vzorku C2
  jeden světlomet více než 0 %
  avšak ne více než 20 %
  jeden světlomet ne více než 20 % |
| --- | --- | --- |

D2

:

v případě vzorku C2

jeden světlomet více než 0 %

avšak ne více než 20 %

jeden světlomet ne více než 20 %

3.2.1.2   nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

3.3.1   vzorek C

| C3 | : | jeden světlomet ne více než 20 %
  jeden světlomet více než 20 % |
| --- | --- | --- |
| C4 | : | oba světlomety více než 20 % |

C3

:

jeden světlomet ne více než 20 %

jeden světlomet více než 20 %

C4

:

oba světlomety více než 20 %

3.3.2   vzorek D

| D3 | : | v případě vzorku C2
  jeden světlomet 0 % nebo více než 0 %
  jeden světlomet více než 20 % |
| --- | --- | --- |

D3

:

v případě vzorku C2

jeden světlomet 0 % nebo více než 0 %

jeden světlomet více než 20 %

3.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

4.   ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ

Pro kontrolu změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze světlometů vzorku A po výběru podle obrázku 1 v této příloze se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 5 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 5.

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po které průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad. Pokud však tato hodnota u vzorku A neplní hodnotu 1,5 mrad, podrobí se oba vzorky světlometů souboru B témuž postupu a hodnota Δr žádného z obou vzorků nesmí překročit 1,5 mrad.

Obrázek 1

2 zařízení

První výběr vzorků

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků A a B

2 zařízení

KONEC

přejít ke vzorku B

KONEC

Opravná opatření

Výrobci je uloženouvést výrobky do souladu s požadavky

2 zařízení

Opakovaný výběr vzorku

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků C a D

2 zařízení

Možné výsledky vzorku A

Možné výsledky vzorku C

KONEC

přejít ke vzorku D

KONEC

přejít na opravná opatření

Možné výsledky vzorku D

Možné výsledky vzorku B

Schválení odňato

Maximální odchylka [v procentech] v nepříznivém směru vzhledem k mezním hodnotám

---

(1)  Písmena v závorkách se vztahují na světlomety pro levostranný provoz.

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/113 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/113

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 19 Jednotná ustanovení týkající se schvalování předních mlhových světlometů motorových vozidel

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 2 k sérii změn 03 – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010

OBSAH

PŘEDPIS

| | Úvod |
| --- | --- |

| 0. | Rozsah působnosti |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osvětlení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Barva |
| --- | --- |

7.

| 8. | Stanovení rušivého oslnění |
| --- | --- |

8.

| 9. | Změny typu předního mlhového světlometu a rozšíření schválení |
| --- | --- |

9.

| 10. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

13.

| 14. | Přechodná opatření |
| --- | --- |

14.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Tiskopis sdělení |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Požadavky na toleranci, pokud jde o postup kontrol shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Příklady uspořádání značek schválení typu u předních mlhových světlometů třídy B a třídy F3 |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Geometrie měřicí stěny a měřicí mřížka |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Zkoušky stability fotometrických vlastností mlhových světlometů v provozu |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Definice a ostrost čáry rozhraní předních mlhových světlometů a postup zaměření pomocí čáry rozhraní |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Přehled dob činností pro zkoušku stálosti fotometrických vlastností |
| --- | --- |

Příloha 10 –

| Příloha 11 – | Vztažný střed |
| --- | --- |

Příloha 11 –

| Příloha 12 – | Požadavky na použití LED modulu (modulů) nebo generátorů světla |
| --- | --- |

Příloha 12 –

ÚVOD

Tento předpis (1) se vztahuje na přední mlhové světlomety, které mohou mít rozptylová skla z plastických materiálů. Zahrnuje dvě odlišné třídy.

Původní přední mlhový světlomet, od začátku třídy „B“, byl aktualizován začleněním úhlového souřadnicového systému se změnou hodnot v příslušné fotometrické tabulce. S touto třídou jsou dovoleny pouze ty zdroje světla, které jsou předepsány předpisem č. 37.

Třída „F3“ je konstruována pro zvýšení fotometrické výkonnosti. Zejména šířka svazku světla a minimální svítivost pod přímkou H-H (bod 6.4.3) byla zvýšena zatímco řízení na maximální svítivost jsou v popředí uvedena. Nad přímkou H-H je intenzita zastřeného světla snížena ke zlepšení viditelnosti. Dodatečně může tato třída poskytovat adaptivní vzory světla, kde provedení je měněno podle podmínek viditelnosti.

Zavedení třídy „F3“ vede k požadavkům, které jsou upraveny tak, aby byly podobné světlometům takto:

| a) | Fotometrické hodnoty jsou určeny jako svítivosti používající úhlový souřadnicový systém. |
| --- | --- |

a)

Fotometrické hodnoty jsou určeny jako svítivosti používající úhlový souřadnicový systém.

| b) | Zdroje světla mohou být vybrány podle ustanovení předpisu č. 37 (žárovkové zdroje světla) a předpisu č. 99 (výbojkové zdroje světla). Rovněž se mohou použít LED moduly a rozdělené světelné systémy. |
| --- | --- |

b)

Zdroje světla mohou být vybrány podle ustanovení předpisu č. 37 (žárovkové zdroje světla) a předpisu č. 99 (výbojkové zdroje světla). Rovněž se mohou použít LED moduly a rozdělené světelné systémy.

| c) | Definice rozhraní a gradientu. |
| --- | --- |

c)

Definice rozhraní a gradientu.

| d) | Fotometrické požadavky dovolují použít rozdělení asymetrického světla. |
| --- | --- |

d)

Fotometrické požadavky dovolují použít rozdělení asymetrického světla.

0.   ROZSAH PLATNOSTI

Tento předpis platí pro přední mlhové světlomety vozidel kategorií L3, L4, L5, L7, M, N a T (2).

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

1.1   Definice uvedené v předpise č.48 a jeho sérii změn platné v době podání žádosti o schválení typu se vztahují i na tento předpis.

1.2   „Rozptylové sklo“ znamená vnější část předního mlhového světlometu (celku), která propouští světlo svítící plochou.

1.3   „Krycí vrstva“ znamená jakýkoliv výrobek nebo výrobky, nanesený/nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější povrch rozptylového skla;

„Přední mlhové světlomety různých typů“ jsou přední mlhové světlomety, které se liší v takových podstatných ohledech jako:

1.4.1   obchodní název nebo značka;

1.4.2   různé „Třídy“ (B nebo F3) určené zvláštními fotometrickými ustanoveními;

1.4.3   charakteristiky optického systému (základní optický návrh, typ/kategorie zdroje světla, LED modul, DLS apod.);

1.4.4   začlenění součástí, schopných měnit optické jevy odrazem, lomem, pohlcením a/nebo deformací za provozu a řízení proměnlivé intenzity, jestliže:

1.4.5   kategorie použité žárovky, jak je uvedeno v předpise č. 37, předpise č. 99 a/nebo LED modul nebo zvláštní identifikační kód/kódy případného generátoru světla;

1.4.6   materiály, z nichž je zhotoveno rozptylové sklo a případný povlak.

1.4.7   Zařízení určené k instalaci na levé straně vozidla a odpovídající zařízení určené k instalaci na pravé straně vozidla se považují za zařízení stejného typu.

1.5   „Barva světla vyzařovaného zařízením.“ Definice barvy vyzařovaného světla uvedené v předpise č. 48 a jeho sériích změn platných v době podání žádosti o schválení typu se týkají tohoto předpisu.

1.6   Odkazy učiněné v tomto předpise na standardní (etalon) zdroje světla a na předpisy č. 37 a 99 musí odpovídat předpisům č. 37 a 99 a jejich sériím změn platným v době žádosti o schválení typu.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

2.1   Žádost o schválení typu musí být podána držitelem obchodního názvu nebo značky nebo jím řádně pověřeným zástupcem.

Žádost musí být pro každý typ předního mlhového světlometu doplněna:

v trojím provedení dostatečně detailními výkresy, které umožní identifikaci typu a které znázorňují přední mlhový světlomet v nárysu s příslušnými detaily případných optických částí a příčný řez; výkresy musí udávat místo určené pro značku schválení typu;

2.2.1.1   je-li přední mlhový světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, vztahuje se montážní poloha/polohy předního mlhového světlometu k vozovce a podélné střední rovině vozidla, pokud je přední mlhový světlomet určen k použití pouze v této poloze/polohách;

ke zkoušce plastických materiálů, ze kterých jsou vyrobena rozptylová skla:

třináct rozptylových skel;

2.2.2.1.1   šest z těchto rozptylových skel může být nahrazeno šesti vzorky materiálu o rozměru nejméně 60 × 80 mm s plochým nebo vypouklým vnějším povrchem, který má uprostřed nejméně 15 × 15 mm rozměrnou a v podstatě plochou plochu (poloměr zakřivení nejméně 300 mm);

2.2.2.1.2   každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude užíván v sériové výrobě;

2.2.2.1.3   odrážeč, ke kterému mohou být rozptylová skla upevněna dle pokynů výrobce.

2.2.3   Pokud již byly zkoušeny, musí být k materiálům, tvořícím rozptylová skla a případné krycí vrstvy, přiložen zkušební protokol o vlastnostech těchto materiálů a krycích vrstev.

Třída B předních mlhových světlometů:

2.3.1   stručný technický popis zahrnující kategorii použité žárovky podle předpisu č. 37, dokonce i tehdy, nemůže-li být žárovka vyměněna;

2.3.2   Dva vzorky od každého typu předního mlhového světlometu, jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla.

Pro přední mlhové světlomety třídy F3:

2.4.1   stručný technický popis zahrnující kategorii použitého zdroje/zdrojů světla; tato kategorie zdroje světla musí být uvedena v předpise č. 37 nebo v předpise č. 99 a jejich sérií změn platných v době podání žádosti o schválení typu, a to i tehdy nemůže-li být zdroj světla vyměněn;

2.4.2   v případě LED modulu/modulů nebo generátoru světla, musí být uveden zvláštní identifikační kód modulu. Výkres musí obsahovat detaily dostatečné k jeho identifikaci a místo určené pro zvláštní identifikační kód a obchodní značku žadatele.

Značka a typy napáječe/napáječů a/nebo ovladače zdroje světla se specifikují tam, kde je to vhodné:

2.4.3.1   u adaptivního předního mlhového světlometu stručný popis řízení proměnlivé intenzity;

2.4.3.2   při použití ovladače zdroje světla, který není součástí zařízení, napájecí napětí s tolerancemi nebo celkový rozsah napětí na svorkách tohoto ovladače zdroje světla.

2.4.4   Je-li přední mlhový světlomet vybaven LED modulem/moduly nebo rozděleným světelným systémem, poskytne se stručný technický popis. Tato informace musí obsahovat číslo dílu přiřazené výrobcem zdroje světla, výkres s rozměry a základní elektrické a fotometrické hodnoty, určení, zda zdroj světla splňuje požadavky na UV-záření dle bodu 4.6 přílohy 12 tohoto předpisu, úřední zkušební protokol týkající se bodu 5.9 tohoto předpisu a skutečný světelný tok.

2.4.5   Je-li použit rozdělený světelný systém, která jeho část je určena k vytváření předního mlhového světlometu. Dále stručná technická specifikace obsahující soupis světelných pokynů a týkající se optických částí a informace popisující generátor světla dostatečná k identifikaci. Tato informace musí obsahovat číslo dílu přiřazené výrobcem generátoru světla, výkres s rozměry a základní elektrické a fotometrické hodnoty a úřední zkušební protokol týkající se bodu 5.9 tohoto předpisu.

Je-li použit výbojkový zdroj světla:

2.4.6.1   Jeden napáječ, který může být zcela nebo částečně integrován do předního mlhového světlometu.

2.4.6.2   Pro schválení typu rozděleného světelného systému, který používá nevýměnný výbojkový zdroj světla neschválený dle předpisu č. 99, dva vzorky systému zahrnující případný generátor světla a jeden napáječ od každého použitého typu.

2.4.7   V případě LED modulu/modulů nebo rozděleného světelného systému a jestliže nejsou udána žádná ustanovení k ochraně příslušného předního mlhového světlometu nebo částí rozděleného světelného systému zhotovených z plastu před UV zářením (výbojkových) zdrojů světla, např. skleněné filtry zachycující UV záření:

Jeden vzorek od každého příslušného materiálu. Ten musí mít podobný geometrický tvar jako zkoušený přední mlhový světlomet nebo rozdělený světelný systém. Každý vzorek materiálu musí mít stejný vzhled a případnou povrchovou úpravu jaké se použijí u vzorků předložených ke schválení typu.

2.4.8   V případě schválení typu předního mlhového světlometu dle bodu 2.4.8 a/nebo dle bodu 5.9 obsahujícího rozptylová skla z plastu a/nebo mající vnitřní optickou část z plastu, které již byly zkoušeny:

Materiály, z kterých jsou zhotovena případná rozptylová skla, povlaky nebo optické vnitřní části, musí být doloženy zkušebním/zkušebními protokolem/protokoly o zkouškách materiálu na UV záření.

2.4.9   Dva vzorky od každého typu předního mlhového světlometu, jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla; nebo sestavený pár předních mlhových světlometů.

2.4.10   Případně jeden ovladač zdroje světla.

2.4.11   Případné ovládání proměnlivé intenzity nebo generátor poskytující stejné signály.

2.5   Dříve než udělí schválení typu, musí příslušný orgán státní správy ověřit, zda existují dostatečná opatření k zajištění účinného řízení shodnosti výroby.

3.   ZNAČENÍ

3.1   Vzorky typu předního mlhového světlometu nebo rozděleného světelného systému, předložené k schválení typu, musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně označeny:

| a) | obchodním názvem nebo značkou žadatele, |
| --- | --- |

a)

obchodním názvem nebo značkou žadatele,

| b) | označením udávajícím třídu předního mlhového světlometu, |
| --- | --- |

b)

označením udávajícím třídu předního mlhového světlometu,

a v případě třídy F3 předních mlhových světlometů:

| a) | zvláštním identifikačním kódem případného LED modulu nebo generátoru světla. |
| --- | --- |

a)

zvláštním identifikačním kódem případného LED modulu nebo generátoru světla.

3.2   Jak na rozptylovém skle, tak na tělese každého mlhového světlometu (3) musí být dostatečně rozměrné místo pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů dle bodu 3; tato místa musí být udána na výkresech, o nichž se hovoří výše v bodě 2.2.1.

3.3   Značení schválení typu je umístěno na vnitřní nebo vnější části (též průsvitné) zařízení, která nemůže být oddělena od průsvitné části zařízení emitující světlo; pro rozdělené světelné systémy s vnějším rozptylovým sklem vestavěným do vodiče světla se tato podmínka považuje za splněnou, jestliže značka schválení typu je umístěna nejméně na generátoru světla a na vodiči světla nebo na jeho ochranném krytu. V každém případě musí být značení viditelné, jestliže zařízení je namontováno na vozidle, přinejmenším jestliže pohyblivá část, jako např. kapota motoru nebo víko zavazadlového prostoru nebo dveře, je otevřena.

Pro přední mlhové světlomety třídy F3:

3.4.1   Pro rozdělený světelný systém, generátor světla je označen jmenovitým napětím a příkonem a v případě, že elektronický ovladač není součástí zařízení generátoru světla je označen obchodním názvem nebo značkou jeho výrobce a číslem dílu.

3.4.2   V případě světlometů s LED modulem (moduly) musí být světlomet označen jmenovitým napětím, jmenovitým příkonem a zvláštním identifikačním kódem modulu zdroje světla.

LED modul/moduly předložený/předložené se žádostí o schválení typu svítilny/světlometu:

3.5.1   musí být označen obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné;

3.5.2   musí být označen zvláštním identifikačním kódem modulu; toto označení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.

Zvláštní identifikační kód začíná písmeny „MD“ pro „Modul“ a pokračuje značkou schválení typu bez kružnice určené bodem 4.2.1; tento zvláštní identifikační kód je zobrazen na výkresech uváděných v bodě 2.2.1 a v případě, kdy je použito několik nestejných LED modulů pokračuje doplňkovými symboly nebo znaky. Značení schválení typu nemusí být stejné jako to na světlometu, v kterém je modul použit, ale obojí značení musí být od stejného žadatele.

3.6   Je-li použit ovladač zdroje světla, který není součástí LED modulu, musí být označen zvláštním identifikačním kódem (kódy), jmenovitým vstupním napětím a příkonem.

4.   SCHVÁLENÍ TYPU

4.1   Všeobecně

4.1.1   Schválení typu se udělí, pokud všechny vzorky typu předního mlhového světlometu, dodané dle ustanovení bodu 2 výše, splní požadavky tohoto předpisu.

4.1.2   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety plní požadavky více předpisů, může být za předpokladu, že každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů plní na něj se vztahující ustanovení, přidělena jediná značka schválení typu.

4.1.3   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 03) musí udávat sérii změn, zahrnující nejnovější významné technické úpravy předpisu v době vydání schválení typu. Táž smluvní strana nesmí dle tohoto předpisu přidělit totéž číslo jinému typu předního mlhového světlometu s výjimkou rozšíření schválení typu na zařízení, které se liší pouze barvou emitovaného světla.

4.1.4   Zpráva o schválení typu nebo o rozšíření nebo o odmítnutí nebo o odebrání schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu předního mlhového světlometu dle tohoto předpisu, se musí tiskopisem, odpovídajícím vzoru v příloze 1 tohoto předpisu s údaji podle bodu 2.2 tohoto předpisu, zaslat stranám dohody z roku 1958, které aplikují tento předpis.

4.1.5   Každý přední mlhový světlomet, který se shoduje s typem schváleným dle tohoto předpisu, musí být na místě, o kterém se hovoří ve výše uvedeném bodu 3.2 mimo značení, předepsaného v bodě 3.1, opatřen značkou schválení typu dle popisu v bodech 4.2 a 4.3 níže.

4.2   Skladba značky schválení typu

Značka schválení typu sestává z:

mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:

4.2.1.1   písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (4);

4.2.1.2   číslo schválení typu, předepsané výše v bodě 4.1.3;

následujícího doplňkového symbolu (nebo symbolů):

4.2.2.1   u předních mlhových světlometů, splňujících požadavky tohoto předpisu, pro:

| a) | třídu B; písmeno „B“ |
| --- | --- |

a)

třídu B; písmeno „B“

| b) | třídu F3; symbol „F3“ |
| --- | --- |

b)

třídu F3; symbol „F3“

4.2.2.2   Skupinu písmen „PL“ u předních mlhových světlometů s rozptylovým sklem z plastického materiálu vyznačených blízko symbolů uvedených v bodě 4.2.2.1.

Na formulářích o schválení typu a zprávy, zasílané státům, které jsou smluvními stranami dohody a které aplikují tento předpis, musí v každém případě být vyznačen příslušný druh provozu, užitý během zkoušky dle bodu 1.1.1 přílohy 5 a přípustná napětí dle bodu 1.1.2 přílohy 5.

V příslušných případech musí být zařízení označeno takto:

4.2.2.3.1   Na celcích, splňujících požadavky tohoto předpisu, které jsou konstruovány tak, že vlákno/vlákna jedné funkce nesmí být žhaveno současně s vláknem kterékoliv funkce, se kterou může být sloučené, musí být za symbolem jeho funkce ve značce schválení typu umístěna lomící čára (/).

4.2.2.3.2   Pokud však nesmí být současně rozsvícen pouze přední mlhový světlomet a potkávací světlomet, umístí se lomící čára za symbol mlhového světlometu, přičemž tento symbol se umístí buď odděleně nebo na konci kombinace symbolů.

4.2.2.3.3   U jednotek, které splňují požadavky přílohy 5 tohoto předpisu pouze při napájení napětím 6 V nebo 12 V, umístí se poblíž držáku patice žárovky symbol, tvořený kosým křížem (×) přeškrtnutou číslicí 24.

4.2.2.4   Sloučení světlometu potkávacího světla a předního mlhového světlometu je možné, pokud vyhoví předpisu č. 48.

4.2.2.5   Přední mlhové světlomety třídy F3 s asymetrickým rozdělením světla, které lze namontovat jen na jednu či druhou stranu vozidla, jsou označeny šipkou směřující vně vozidla.

4.2.2.6   První dvě číslice (nyní 03), které označují v čísle schválení typu poslední sérii změn tohoto předpisu, platnou k datu vydání schválení typu, mají být vyznačeny v blízkosti shora citovaných doplňkových symbolů.

4.2.2.7   Značky a symboly, o kterých se hovoří výše v bodech 4.2.1 a 4.2.2, musí být nesmazatelné a zřetelně čitelné i po montáži předního mlhového světlometu na vozidlo.

4.3   Uspořádání značky schválení typu

4.3.1   Samostatné světlomety

Příklady uspořádání značky schválení typu s výše zmiňovanými doplňkovými symboly uvádí příloha 3 tohoto předpisu.

4.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety

Pokud bylo zjištěno, že skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety vyhovují několika předpisům, může být přidělena jediná značka schválení typu, která sestává z kružnice, ve které je písmeno „E“, následované rozlišovacím číslem státu, který udělil schválení typu a čísla schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených světlometech za předpokladu, že:

4.3.2.1.1   je viditelná po jejich montáži;

4.3.2.1.2   žádná z částí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů, která přenáší světlo, nemůže být odmontována, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

Identifikační symbol každého světlometu, příslušný každému předpisu, dle kterého byla schválení typu udělena, společně s označením odpovídajících sérií změn, zahrnujících poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení typu a případně požadovaná šipka, musí být vyznačeny:

4.3.2.2.1   buď na příslušné ploše výstupu světla;

4.3.2.2.2   nebo ve skupině tak, aby bylo možno každý skupinový, sdružený nebo sloučený světlomet jednoznačně identifikovat.

4.3.2.3   Rozměr částí jednotlivé značky schválení typu nesmí být menší, než minimální rozměr, požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek, dle kterých byla schválení typu udělena.

4.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů, kterého se týká tento předpis.

4.3.2.5   Příklady uspořádání značek schválení typu pro skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety se všemi výše uvedenými doplňkovými symboly uvádí obrázek 3 přílohy 3 tohoto předpisu.

Pro světlomety, jejichž rozptylová skla jsou užita u různých typů předních mlhových světlometů a které mohou být sloučené nebo ve skupině s jinými světlomety, platí ustanovení výše uvedeného bodu 4.3.2.

4.3.3.1   Dále, pokud jsou užita tatáž rozptylová skla, mohou být opatřena různými značkami schválení typu pro různé typy světlometů nebo celků světlometů za předpokladu, že těleso předního mlhového světlometu i v případě, že nemůže být od rozptylového skla odděleno, je rovněž opatřeno plochou, předepsanou výše v bodě 3.2 a má vyznačené značky schválení typu současných funkcí.

Pokud různé typy předních mlhových světlometů mají tatáž tělesa, mohou tato tělesa být opatřena různými značkami schválení typu.

4.3.3.2   Příklady uspořádání značek schválení typu pro výše uvedený případ podává obrázek 4 v příloze 3 tohoto předpisu.

5.   VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

5.1   Každý vzorek předního mlhového světlometu dodaný dle bodu 2.2 výše, musí splňovat specifikace, stanovené v bodech 6 a 7 tohoto předpisu.

Přední mlhové světlomety musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby v běžném užití byl zachován jejich uspokojivý provoz i přes vibrace, kterým mají být vystaveny a aby zachovávaly vlastnosti, stanovené tímto předpisem. Musí být zřetelně označena správná poloha rozptylového skla a rozptylové sklo i odrážeč musí být zajištěny tak, aby se zabránilo jejich natáčení v průběhu užití. Splnění požadavků tohoto bodu musí být ověřováno vizuální kontrolou a v případě potřeby i zkušební montáží.

5.2.1   Přední mlhové světlomety musí být upevněny zařízením, které umožňuje takové jejich seřízení na vozidlech, aby splňovaly pravidla, která se na ně vztahují. Takové zařízení není třeba montovat na celky, u kterých nelze odrážeč a rozptylové sklo oddělit, za předpokladu, že je užití takových jednotek omezeno na vozidla, na nichž lze seřízení předních mlhových světlometů nastavit jinými prostředky. Tam, kde jsou přední mlhový světlomet a jiný přední světlomet, každý vybavený vlastní žárovkou, spojeny a tvoří složený celek, musí seřizovací zařízení umožnit, aby každý optický systém byl individuálně řádně nastaven.

5.2.2   Tato ustanovení se však nevztahují na soustavy, jejichž odrážeče jsou nerozdělitelné. Pro tento typ soustav se musí uplatnit požadavky bodu 6.3.4 nebo 6.4.3 tohoto předpisu.

5.3   Aby bylo zajištěno, že nedojde k nadměrné změně fotometrických vlastností, musí být provedeny doplňkové zkoušky dle požadavků přílohy 5.

5.4   Pokud je rozptylové sklo předního mlhového světlometu z plastického materiálu, je třeba zkoušet dle požadavků přílohy 6.

5.5   Pro výměnné zdroje světla platí:

| a) | držák žárovky musí odpovídat rozměrovým parametrům uvedeným v listu dat IEC Publikace č. 60061. Aplikuje se list dat držáku příslušné kategorie použitých zdrojů světla; |
| --- | --- |

a)

držák žárovky musí odpovídat rozměrovým parametrům uvedeným v listu dat IEC Publikace č. 60061. Aplikuje se list dat držáku příslušné kategorie použitých zdrojů světla;

| b) | zdroj světla se musí snadno montovat do předního mlhového světlometu; |
| --- | --- |

b)

zdroj světla se musí snadno montovat do předního mlhového světlometu;

| c) | součásti, se kterými je zdroj světla smontován, musí být provedeny tak, aby se zdroj světla nedal namontovat jinak než ve správné poloze. |
| --- | --- |

c)

součásti, se kterými je zdroj světla smontován, musí být provedeny tak, aby se zdroj světla nedal namontovat jinak než ve správné poloze.

Pro třídu B musí být přední mlhový světlomet vybaven žárovkou schválenou podle předpisu č. 37, a to i tehdy když žárovka nemůže být vyměněna. Může být použita kterákoliv žárovka dle předpisu č. 37, za předpokladu, že není žádné omezení v použití dle předpisu č. 37 a jeho série změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

5.6.1   V případě, že žárovka nemůže být vyměněna, musí splňovat požadavky bodu 5.6.

Pro třídu F3 musí být zdroje světla:

5.7.1   jeden nebo více vyměnitelných zdrojů světla schválených podle předpisu č. 37 nebo předpisu č. 99 a jim přiřazených sérií změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

5.7.2   a/nebo jeden nebo více LED modulů, které splňují požadavky přílohy 12 tohoto předpisu. Vyhovění požadavkům se musí přezkoušet;

5.7.3   a/nebo generátory světla, které splňují požadavky přílohy 12 tohoto předpisu. Vyhovění požadavkům se musí přezkoušet.

5.8   V případě, že tyto zdroje světla nemohou být vyměněny, musí splňovat požadavky bodu 5.7.

V případě LED modulu nebo generátoru světla je nutné zkontrolovat, že:

5.9.1   konstrukce LED modulu/modulů nebo generátoru/generátorů světla musí být taková, že se nedají namontovat jinak než ve správné poloze.

5.9.2   případné nestejné moduly zdroje světla není možné v rámci stejného pouzdra světlometu zaměnit.

5.9.3   LED modul/moduly nebo generátor/genrátory světla musí být chráněny proti nežádoucí manipulaci.

5.10   U předních mlhových světlometů se zdrojem/zdroji světla, jehož/jejichž celkový skutečný světelný tok překračuje 2 000 lm, musí být učiněn odkaz v bodě 10 formuláře zprávy v příloze 1.

Jestliže rozptylové sklo předního mlhového světlometu je zhotoveno z plastu provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6.

5.11.1   Odolnost světlo propouštějících částí umístěných uvnitř předního mlhového světlometu a zhotovených z plastu vůči UV záření se zkouší podle bodu 2.7 přílohy 6.

5.11.2   Zkouška podle bodu 5.11.1 se nepožaduje, pokud je použit typ zdroje světla s nízkým UV zářením, jak udává předpis č. 99 nebo příloha 12 tohoto předpisu, nebo jsou-li přijata opatření k zastínění příslušných částí světlometu před UV zářením, např. skleněnými filtry.

5.12   Přední mlhový světlomet a jeho napájecí systém nebo ovladač zdroje světla nesmí generovat rušivé vyzařování nebo rušivá napětí na napájecích svorkách tak, aby způsobily poruchy ostatních elektrických/elektronických systémů vozidla (5).

5.13   Jsou dovoleny přední mlhové světlomety konstruované k trvalé činnosti s přídavným systémem pro ovládání svítivosti vyzařovaného světla nebo které jsou sloučené s jinou funkcí používající společný zdroj světla a konstruované k trvalé činnosti s přídavným systémem k ovládání svítivosti vyzařovaného světla.

5.14   U světlometů třídy F3 se ostrost a linearita „rozhraní“ zkouší dle požadavků přílohy 9.

6.   OSVĚTLENÍ

6.1   Přední mlhové světlomety musí být konstruovány tak, aby zaručily osvětlení s omezením oslňování.

6.2   Osvětlení předním mlhovým světlometem se měří ve vzdálenosti 25 m fotoelektrickým článkem, který má efektivní plochu rovnající se čtverci o straně 65 mm.

Bod HV je středem souřadnicového systému se svislou polární osou. Přímka h je vodorovná a prochází bodem HV (viz příloha 4 tohoto předpisu).

V případě předních mlhových světlometů třídy B:

Užije se standardní (etalon) bezbarvá žárovka jak určuje předpis č. 37, kategorie stanovené výrobcem, kterou může dodat výrobce nebo žadatel o schválení typu.

6.3.1.1   Při zkoušení předního mlhového světlometu musí být napájení jeho žárovky regulováno tak, aby byl dosažen referenční světelný tok uvedený v příslušném listu dat předpisu č. 37.

6.3.1.2   Při zkoušení předního mlhového světlometu s nevyměnitelnou žárovkou se nastavuje napětí na svorkách předního mlhového světlometu na 12 V.

6.3.2   Přední mlhový světlomet se považuje za vyhovující, pokud jsou fotometrické požadavky splněny nejméně s jednou standardní žárovkou.

Měřicí stěna pro optické seřízení (viz příloha 4 tohoto předpisu) se umísťuje ve vzdálenosti buď 10 m anebo 25 m před předním mlhovým světlometem.

6.3.3.1   Svazek světla vytváří na této měřicí stěně symetrické a v podstatě vodorovné rozhraní o šířce nejméně 5,0° na obě strany kolem přímky v, které je možné opticky svisle seřídit.

6.3.3.2   Přední mlhový světlomet musí být možno nastavit tak, že rozhraní je na měřicí stěně 1,15° pod přímkou h.

6.3.4   Je-li přední mlhový světlomet takto nastaven, musí splňovat požadavky bodu 6.3.5.

6.3.5   Osvětlení (viz bod 2.1 přílohy 4) musí splňovat následující požadavky:

| Určené čáry nebo pásma | Svislá poloha (*1) | Vodorovná poloha (*1) | Svítivost | Vyhovět pro |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Čára 1 | 15°U až 60°U | 0° | 100 cd max | celá čára |
| Pásmo A | 0° až 1,75°U | 5°L až 5°R | 62 cd min | celé pásmo |
| Pásmo B | 0° až 3,5°U | 26°L až 26°R | 400 cd max | celé pásmo |
| Pásmo C | 3,5°U až 15°U | 26°L až 26°R | 250 cd max | celé pásmo |
| Pásmo D | 1,75°D až 3,5°D | 12°L až 12°R | 1 250  cd min
  8 000  cd max | nejméně jeden bod na každé svislé čáře |
| Pásmo E | 1,75°D až 3,5°D | 12°L až 22°L
  a
  12°R až 22°R | 600 cd min
  8 000  cd max | nejméně jeden bod na každé svislé čáře |

Určené čáry nebo pásma

Svislá poloha (*1)

Vodorovná poloha (*1)

Svítivost

Vyhovět pro

Čára 1

15°U až 60°U

0°

100 cd max

celá čára

Pásmo A

0° až 1,75°U

5°L až 5°R

62 cd min

celé pásmo

Pásmo B

0° až 3,5°U

26°L až 26°R

400 cd max

celé pásmo

Pásmo C

3,5°U až 15°U

26°L až 26°R

250 cd max

celé pásmo

Pásmo D

1,75°D až 3,5°D

12°L až 12°R

1 250  cd min

8 000  cd max

nejméně jeden bod na každé svislé čáře

Pásmo E

1,75°D až 3,5°D

12°L až 22°L

a

12°R až 22°R

600 cd min

8 000  cd max

nejméně jeden bod na každé svislé čáře

Osvětlení se musí měřit buď při bílém světle nebo při selektivním žlutém světle dle předpisu výrobce pro užití předního mlhového světlometu v běžném provozu.

V žádném z pásem B a C nesmí být takové změny osvětlení, které jsou závadné pro uspokojivou viditelnost.

6.3.6   V rozdělení světla, jak je určeno v tabulce v bodě 6.3.5, jsou dovoleny jednotlivé skvrny nebo pásky uvnitř oblasti nad 15° s intenzitou ne více než 160 cd, pokud nepřesahují konický úhel 2° pro skvrnu nebo 1° pro šířku pásku. Pokud se vyskytují vícenásobné skvrny nebo pásky, musí být odděleny minimálním úhlem 10°.

6.4   Pro přední mlhové světlomety třídy F3.

V závislosti na zdroji světla musí být splněny následující podmínky.

Pro vyměnitelné žárovkové zdroje:

6.4.1.1.1   Přední mlhový světlomet musí splňovat požadavky bodu 6.4.3 tohoto předpisu s nejméně jednou sadou příslušných standardních (etalon) žárovek, které může dodat výrobce nebo žadatel o schválení typu.

Pro žárovky provozované v podmínkách napájení ze sítě vozidla:

Přední mlhový světlomet je zkoušen s bezbarvými standardními (etalon) žárovkami dle předpisu č. 37.

Během zkoušky předního mlhového světlometu je napájení žárovky/žárovek nastaveno tak, aby bylo dosaženo referenčního světelného toku, jak je uvedeno v příslušném listu dat předpisu č. 37.

6.4.1.1.2   Pro systém používající ovladač zdroje světla, který je součástí světlometu, se musí na vstupní svorky takového světlometu přivést napětí stanovené žadatelem o schválení typu. Naměřené fotometrické hodnoty se násobí koeficientem 0,7 dříve než se kontroluje vyhovění požadavkům.

6.4.1.1.3   Pro systém používající ovladač zdroje světla, který není součástí světlometu, se musí na vstupní svorky takového ovladače zdroje světla přivést napětí stanovené žadatelem o schválení typu. Zkušební laboratoř může od žadatele o schválení typu požadovat speciální ovladač zdroje světla potřebný pro napájení zdroje světla a příslušných funkcí. Identifikace takového případného ovladače zdroje světla a/nebo napětí včetně tolerancí musí být uvedeny ve formuláři zprávy dle přílohy 1 tohoto předpisu. Naměřené fotometrické hodnoty se násobí koeficientem 0,7 dříve než se kontroluje vyhovění požadavkům.

6.4.1.2   Pro výbojkový zdroj světla:

Použije se standardní zdroj světla, jak určuje předpis č. 99, který byl zahořen během 15 cyklů v souladu s bodem 4 přílohy 4 předpisu č. 99.

Během zkoušky předního mlhového světlometu je napětí na svorkách napáječe udržováno na 13,5 V pro 12 V systém nebo na jiném napětí stanoveném žadatelem o schválení typu s tolerancí ±0,1 V.

Naměřené hodnoty svítivosti se násobí koeficientem 0,7 dříve než se kontroluje vyhovění požadavkům.

Skutečný světelný tok výbojkového zdroje světla se může lišit od toho, který je stanoven předpisem č. 99. V takovém případě musí být hodnoty svítivosti podle toho upraveny.

6.4.1.3   Pro nevýměnné zdroje světla:

Všechna měření předních mlhových světlometů vybavených nevýměnnými zdroji světla se provedou při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28 V nebo při jiném napětí stanoveném žadatelem o schválení typu. Zkušební laboratoř může od žadatele požadovat speciální napáječ potřebný pro napájení zdrojů světla. Zkušební napětí se přivede na vstupní svorky světlometu. Naměřené hodnoty svítivosti se násobí koeficientem 0,7 dříve, než se kontroluje vyhovění požadavkům.

6.4.1.4   Pro LED moduly:

Všechna měření předních mlhových světlometů vybavených LED modulem/moduly se provedou při příslušném napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud není v tomto předpise uvedeno jinak. LED moduly ovládané elektronickým ovladačem zdroje světla se měří dle určení žadatele.

Naměřené hodnoty svítivosti se násobí koeficientem 0,7 dříve než se kontrolují na vyhovění.

6.4.1.5   Splnění požadavků dle bodu 5.9.1 se ověřuje nejméně s ohledem na hodnoty na čáře 3 a 4 v tabulce v bodě 6.4.3.

Fotometrické seřízení a podmínky měření:

6.4.2.1   Měřicí stěna pro optické seřízení (viz příloha 4 bod 2.2) se umísťuje ve vzdálenosti buď 10 m anebo 25 m před předním mlhovým světlometem.

6.4.2.2   Svazek světla vytváří na této měřicí stěně symetrické a v podstatě vodorovné rozhraní o šířce nejméně 5,0° na obě strany kolem přímky v, které je možné opticky svisle seřídit. V případě, že vizuální seřízení vede k problémům nebo nejednoznačným polohám, aplikuje se pomocná metoda dle bodu 5 přílohy 9 následovaná potvrzením kvality rozhraní dle bodu 6.4.2.3.

6.4.2.3   Ostrost rozhraní se zkouší dle požadavků v bodě 4.1.2 přílohy 9. Hodnota G nesmí být menší než 0,08.

Linearita rozhraní se zkouší dle požadavků v bodě 4.1.3 přílohy 9 a část čáry rozhraní sloužící pro svislé seřízení musí být vodorovná od 3° vlevo do 3° vpravo kolem přímky v-v. Linearita se považuje za vyhovující, jestliže svislé polohy inflexních bodů určené metodou popsanou v bodě 3.2 přílohy 9 mezi 3° vlevo a vpravo kolem přímky v-v se neodchylují o více než ± 0,20°.

6.4.2.4   Přední mlhový světlomet se seřídí tak, že rozhraní na měřicí stěně je 1° pod přímkou h dle požadavků v bodě 2 přílohy 9.

6.4.3   Fotometrické požadavky

Jestliže je takto seřízen, musí přední mlhový světlomet splňovat fotometrické požadavky v níže uvedené tabulce (vztahuje se také k bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu):

| Určené čáry nebo pásma | Svislá poloha (*2)

  nad h: +
  pod h: – | Vodorovná poloha (*2)

  vlevo od v: –
  vpravo od v: + | Svítivost
  (v cd) | Vyhovět pro |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bod 1, 2 (*3) | +60 ° | ±45 ° | 60 max | všechny body |
| Bod 3, 4 (*3) | +40 ° | ±30 ° |
| Bod 5, 6 (*3) | +30 ° | ±60 ° |
| Bod 7, 10 (*3) | +20 ° | ±40 ° |
| Bod 8, 9 (*3) | +20 ° | ±15 ° |
| Čára 1 (*3) | +8 ° | –26 ° až +26 ° | 90 max | celá čára |
| Čára 2 (*3) | +4 ° | –26 ° až +26 ° | 105 max | celá čára |
| Čára 3 | +2 ° | –26 ° až +26 ° | 170 max | celá čára |
| Čára 4 | +1 ° | –26 ° až +26 ° | 250 max | celá čára |
| Čára 5 | 0° | –10 ° až +10 ° | 340 max | celá čára |
| Čára 6 (*4) | –2,5 ° | 5° směrem dovnitř až 10° směrem ven | 200 minut | celá čára |
| Čára 7 (*4) | –6,0 ° | 5° směrem dovnitř až 10° směrem ven | < 50 % z max na čáře 6 | celá čára |
| Čára 8 L a R (*4) | –1,5 ° až –3,5 ° | –22 ° a +22 ° | 800 minut | jeden nebo více bodů |
| Čára 9 L a R (*4) | –1,5 ° až –4,5 ° | –35 ° a +35 ° | 320 minut | jeden nebo více bodů |
| Pásmo D | –1,5 ° až –3,5 ° | –10 ° až +10 ° | 8 400 max | celé pásmo |

Určené čáry nebo pásma

Svislá poloha (*2)

nad h: +

pod h: –

Vodorovná poloha (*2)

vlevo od v: –

vpravo od v: +

Svítivost

(v cd)

Vyhovět pro

Bod 1, 2 (*3)

+60 °

±45 °

60 max

všechny body

Bod 3, 4 (*3)

+40 °

±30 °

Bod 5, 6 (*3)

+30 °

±60 °

Bod 7, 10 (*3)

+20 °

±40 °

Bod 8, 9 (*3)

+20 °

±15 °

Čára 1 (*3)

+8 °

–26 ° až +26 °

90 max

celá čára

Čára 2 (*3)

+4 °

–26 ° až +26 °

105 max

celá čára

Čára 3

+2 °

–26 ° až +26 °

170 max

celá čára

Čára 4

+1 °

–26 ° až +26 °

250 max

celá čára

Čára 5

0°

–10 ° až +10 °

340 max

celá čára

Čára 6 (*4)

–2,5 °

5° směrem dovnitř až 10° směrem ven

200 minut

celá čára

Čára 7 (*4)

–6,0 °

5° směrem dovnitř až 10° směrem ven

< 50 % z max na čáře 6

celá čára

Čára 8 L a R (*4)

–1,5 ° až –3,5 °

–22 ° a +22 °

800 minut

jeden nebo více bodů

Čára 9 L a R (*4)

–1,5 ° až –4,5 °

–35 ° a +35 °

320 minut

jeden nebo více bodů

Pásmo D

–1,5 ° až –3,5 °

–10 ° až +10 °

8 400 max

celé pásmo

6.4.3.1   Osvětlení se musí měřit buď při bílém světle, nebo při barevném světle, jak předepisuje žadatel o schválení typu pro užití předního mlhového světlometu pro jeho běžné užívání. Změny v homogenitě, které jsou na újmu vyhovující viditelnosti v pásmu nad čárou 5 mezi 10° vlevo až 10° vpravo nejsou dovoleny.

6.4.3.2   Na žádost žadatele o schválení typu mohou být dva přední mlhové světlomety tvořící sestavený pár odpovídající bodu 4.2.2.5 zkoušeny samostatně. V tomto případě zvláštní požadavky pro čáry 6, 7, 8, 9 a pásmo D v tabulce v bodě 6.4.3 platí pro polovinu součtu údajů pravého a levého předního mlhového světlometu. Oba přední mlhové světlomety musí nicméně splňovat alespospoň 50 % minimální hodnoty požadované pro čáru 6.

6.4.3.3   Uvnitř pole mezi čárami 1 až 5 v obrázku 3 v příloze 4 by měl být svazek světla v podstatě stejný. Nespojitosti ve svítivosti, které jsou na újmu vyhovující viditelnosti mezi čarami 6, 7, 8 a 9 nejsou dovoleny.

6.4.3.4   V rozdělení světla, jak je určeno v tabulce v bodě 6.4.3, jsou dovoleny jednotlivé skvrny nebo pásky uvnitř oblasti zahrnující měřené body 1 až 10 a čáru 1 nebo uvnitř oblasti čáry 1 a čáry 2 s intenzitou ne více než 120 cd, pokud nepřesahují konický úhel 2° pro skvrnu nebo 1° pro šířku pásku. Pokud se vyskytují vícenásobné skvrny nebo pásky, musí být odděleny minimálním úhlem 10°.

6.4.3.5   Jestliže zvláštní požadavky na svítivost nejsou splněny, je dovoleno nové seřízení polohy rozhraní uvnitř ± 0,5° svisle a/nebo ± 2° vodorovně. V poloze nového seřízení polohy musí být splněny všechny fotometrické požadavky.

Další fotometrické požadavky

6.4.4.1   Pro přední mlhové světlomety vybavené výbojkovými zdroji světla musí svítivost v měřeném bodě 0° vodorovně a 2° D svisle přesahovat hodnotu 800 cd čtyři vteřiny po aktivaci předního mlhového světlometu, který nebyl v činnosti 30 minut nebo déle.

Pro přizpůsobení se husté mlze nebo podobným podmínkám snížené viditelnosti je dovoleno automaticky měnit svítivost za předpokladu, že:

| a) | v předním mlhovém světlometu je zabudovaný aktivní elektronický ovladač zdroje světla; |
| --- | --- |

a)

v předním mlhovém světlometu je zabudovaný aktivní elektronický ovladač zdroje světla;

| b) | svítivost je měněna úměrně. |
| --- | --- |

b)

svítivost je měněna úměrně.

Systém kontrolovaný na vyhovění podle ustanovení bodu 6.4.1.1.2 je považován za přijatelný, jestliže svítivost zůstává v rámci 60 % pro 100 % hodnot určených v tabulce v bodě 6.4.3.

6.4.4.2.1   Údaje musí být vloženy do formuláře zprávy (příloha 1 bod 10.).

6.4.4.2.2   Technická zkušebna odpovědná za zkoušku schválení typu musí ověřit, že systém zajišťuje automatické přizpůsobení tak, že je dosaženo dobré osvětlení vozovky a není způsobeno žádné oslnění řidiče nebo ostatních uživatelů vozovky.

6.4.4.2.3   Fotometrické měření musí být provedeno podle popisu žadatele.

7.   BARVA

Barva světla vyzařovaného předním mlhovým světlometem je buď bílá nebo selektivní žlutá dle výběru žadatele. Případná barva světelného svazku může být získána buď barvou zdroje světla nebo rozptylovým sklem předního mlhového světlometu nebo jiným vhodným způsobem.

7.1   Barevné vlastnosti předního mlhového světlometu se měří při napětích uvedených v bodech 6.3 a 6.4.

8.   STANOVENÍ RUŠIVÉHO OSLNĚNÍ

Je třeba stanovit míru rušivého oslnění zaviněného předním mlhovým světlometem (6).

9.   ZMĚNY TYPU PŘEDNÍHO MLHOVÉHO SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU

Každá změna typu předního mlhového světlometu musí být sdělena orgánu státní správy, který typ předního mlhového světlometu schválil. Tento orgán může buď:

9.1.1   uvážit, že realizované změny zřejmě nemají výrazný záporný vliv a že přední mlhový světlomet v každém případě stále splňuje požadavky,

nebo

9.1.2   vyžadovat nový zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provedené zkoušky.

9.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení typu s uvedením změn musí být postupem stanoveným výše v bodě 4.1.4 sděleno stranám dohody, které aplikují tento předpis.

9.3   Příslušný orgán státní správy, který vydává rozšíření schválení typu, musí každému takovému rozšíření přidělit pořadové číslo a musí o tom formulářem zprávy dle přílohy 1 tohoto předpisu informovat ostatní strany dohody z roku 1958, které aplikují tento předpis.

10.   SHODNOST VÝROBY

10.1   Přední mlhové světlomety schválené dle tohoto předpisu, musí být vyrobeny tak, aby odpovídaly schválenému typu tím, že plní požadavky stanovené výše v bodech 6 a 7 tohoto předpisu a v příloze 7.

10.2   Pro ověření, že požadavky bodu 10.1 jsou splněny, musí být prováděny vhodné kontroly výroby.

Držitel schválení typu musí zvláště:

10.3.1   zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti výrobků;

10.3.2   mít přístup ke kontrolnímu vybavení, nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

10.3.3   zajistit, aby byly zaznamenávány údaje výsledků zkoušek a aby po dobu stanovenou orgánem státní správy byly přiložené doklady dostupné;

10.3.4   analyzovat výsledky každého druhu zkoušky tak, aby se ověřila a zajistila stabilita charakteristik výrobku v přípustných tolerancích průmyslové výroby;

10.3.5   zajistit, aby každý typ výrobku byl zkoušen nejméně dle požadavků přílohy 6 tohoto předpisu v tolerancích stanovených v příloze 2 tohoto předpisu;

10.3.6   zajistit, aby závěry zkoušek, které ukáží neshodnost s požadavky uvažovaného druhu zkoušky, vyvolaly nový odběr vzorků a nové zkoušení. Musí být učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti příslušné výroby.

Příslušný orgán státní správy, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody řízení shodnosti, využívané na každé výrobní jednotce.

10.4.1   Inspektorovi musí být při každé jeho návštěvě předloženy k inspekci zkušební knihy a záznamy průzkumu výroby.

10.4.2   Inspektor může nahodile odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků se stanoví dle výsledků vlastních zkoušek výrobce.

10.4.3   Pokud se úroveň jakosti jeví neuspokojivou nebo pokud se jeví potřebným ověřit platnost zkoušek dle bodu 10.4.2 výše, odebere inspektor v souladu s kritérii přílohy 7 tohoto předpisu vzorky a ty se zašlou technické zkušebně, která provedla zkoušky schválení typu za použití kritérií přílohy 7 tohoto předpisu s tolerancemi stanovenými v příloze 2 tohoto předpisu.

10.4.4   Příslušný orgán může provádět kteroukoliv zkoušku, předepsanou tímto předpisem. Zkouší se nahodile odebrané vzorky dle kritérií v příloze 7 tohoto předpisu, aniž by se vyvolaly výrobci dodavatelské potíže a s tolerancemi stanovenými v příloze 2 tohoto předpisu.

10.4.5   Příslušný orgán musí zajistit, aby obvyklá četnost inspekcí byla jednou za dva roky. To však záleží na rozhodnutí příslušného orgánu a na jeho důvěře v zabezpečení účinného řízení shodnosti výroby. V případě, kdy jsou zjištěny negativní výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.

10.5   Přední mlhové světlomety se zřejmými vadami se neberou v úvahu.

11.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

11.1   Pokud nejsou splněny výše uvedené požadavky nebo jestliže přední mlhový světlomet, opatřený značkou schválení typu, není shodný se schváleným typem, může být schválení typu udělené typu předního mlhového světlometu odebráno.

11.2   Pokud strana dohody, která aplikuje tento předpis, odejme schválení typu, které dříve udělila, musí o tom ihned informovat formulářem zprávy dle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní smluvní strany, které aplikují tento předpis.

12.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení typu zcela ukončí výrobu předního mlhového světlometu, schváleného dle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán státní správy, který udělil schválení typu. Po obdržení takového sdělení o této skutečnosti tento orgán informuje formulářem zprávy dle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní strany dohody, které aplikují tento předpis.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA ZKOUŠKY SCHVÁLENÍ TYPU A NÁZVY A ADRESY ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní stany dohody z roku1958, které aplikují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a orgánů státní správy, které udělují schválení typu a kterým se zasílají zprávy o udělení schválení typu nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby, vydané v jiných státech.

14.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

Pro přední mlhové světlomety třídy B:

14.1.1   Od data vstupu série změn 03 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná ze smluvních stran, která jej aplikuje, odmítnout udělení schválení typu dle tohoto předpisu ve znění série změn 03.

14.1.2   Po 24 měsících od data vstupu v platnost série změn 03, udělí Smluvní strany, které aplikují tento předpis, schválení typu pouze když přední mlhové světlomety třídy B splňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.

14.1.3   Po 36 měsících od data vstupu v platnost série změn 03, udělí smluvní strany, které aplikují tento předpis, schválení typu novému typu předního mlhového světlometu pouze tehdy, jestliže přední mlhové světlomety splňují požadavky třídy F3 tohoto předpisu ve znění série změn 03.

14.1.4   Existující schválení typu předních mlhových světlometů udělená dle tohoto předpisu před datem vstupu v platnost série změn 03 zůstávají v platnosti. Po datu vstupu série změn 03 v platnost mohou však smluvní strany, které aplikují tento předpis, zakázat montáž předních mlhových světlometů vybavených žárovkami, pokud tyto nesplňují požadavky předpisu č. 37.

Smluvní strany, které aplikují tento předpis, mohou také zakázat montáž zařízení, která nesplňují požadavky tohoto předpisu:

14.1.5.1   na vozidla, jejichž typ je schválen nebo která jsou schválena jednotlivě později než po 24 měsících od data vstupu v platnost, zmiňovaného výše v bodě 14.1.1,

14.1.5.2   na vozidla, uváděná do provozu později než po 60 měsících od data vstupu v platnost, zmiňovaného výše v bodě 14.1.1.

Po 60 měsících od data vstupu v platnost série změn 03 smluvní strany, které aplikují tento předpis, odmítnou udělit rozšíření schválení typu, jestliže přední mlhové světlomety nesplňují požadavky třídy F3 tohoto předpisu ve znění série změn 03.

14.1.6.1   Smluvní strany, které aplikují tento předpis, musí pokračovat v udílení schválení typu předním mlhovým světlometům na základě série změn 03 a 02 tohoto předpisu, za předpokladu, že přední mlhové světlomety jsou určeny jako náhradní díly pro montáž na vozidla v provozu.

Pro přední mlhové světlomety třídy F3:

14.2.1   Žádná.

---

(1)  Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv straně Dohody, která aplikuje tento předpis, aby zakázala kombinaci předního mlhového světlometu s rozptylovým sklem z plastického materiálu, schváleného dle tohoto předpisu, se zařízením mechanického čistění (se stěrači).

(2)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend.4).

(3)  Nelze-li rozptylové sklo oddělit od hlavního tělesa předního mlhového světlometu, postačuje zajištění takového místa na rozptylovém skle nebo na tělese.

(4)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení typu udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno), 56 pro Černou Horu, 57 (neobsazeno) a 58 pro Tunisko. Dalším státům se přidělí následující čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat nebo přistupovat k dohodě o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu, udělených na základě těchto pravidel a takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(5)  Vyhovění požadavkům týkajícím se elektromagnetické kompatibility se vztahuje na tento typ vozidla.

(*1)  Souřadnice jsou určeny ve stupních pro úhlový systém se svislou polární osou.

(*2)  Souřadnice jsou určeny ve stupních pro úhlový systém se svislou polární osou.

(*3)  Viz bod 6.4.3.4.

(*4)  Viz bod 6.4.3.2.

(6)  Toto stanovení bude předmětem doporučení správním orgánům.

---

PŘÍLOHA 1

ZPRÁVA

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm)

| (1) | Vydal: | Název orgánu státní správy:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 67

Vydal:

Název orgánu státní správy:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  O DNĚTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

O DNĚTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu předního mlhového světlometu dle předpisu č. 19

Schválení typu č.: ... Rozšíření č.: ...

| 1. | Obchodní název nebo značka zařízení: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka zařízení: ...

| 2. | Typ zařízení: ... |
| --- | --- |

2.

Typ zařízení: ...

| 3. | Název výrobce zařízení: ... |
| --- | --- |

3.

Název výrobce zařízení: ...

| 4. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa výrobce: ...

| 5. | Název a adresa případného zástupce výrobce: ... |
| --- | --- |

5.

Název a adresa případného zástupce výrobce: ...

| 6. | K schválení typu dodáno dne: ... |
| --- | --- |

6.

K schválení typu dodáno dne: ...

| 7. | Technická zkušebna pro zkoušky schválení typu: ... |
| --- | --- |

7.

Technická zkušebna pro zkoušky schválení typu: ...

| 8. | Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ... |
| --- | --- |

8.

Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

| 9. | Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ... |
| --- | --- |

9.

Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

| 10. | Stručný popis: ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Stručný popis: ...

...

| 10.1 | Kategorie dle popisu odpovídajícího značení: ...
  ... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL |
| --- | --- |

10.1

Kategorie dle popisu odpovídajícího značení: ...

... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL

| 10.2 | Počet a kategorie žárovky (žárovek): ... |
| --- | --- |

10.2

Počet a kategorie žárovky (žárovek): ...

| 10.3 | LED modul: ano/ne (2) |
| --- | --- |

10.3

LED modul: ano/ne (2)

| 10.4 | Generátor světla: ano/ne (2) |
| --- | --- |

10.4

Generátor světla: ano/ne (2)

| 10.5 | LED modul nebo zvláštní identifikační kód generátoru světla: ... |
| --- | --- |

10.5

LED modul nebo zvláštní identifikační kód generátoru světla: ...

| 10.6 | Použití elektronického ovladače zdroje světla (3): ano/ne (2):
  Napájení zdroje světla: ...
  Specifikace elektronického ovladače zdroje světla: ...
  Vstupní napětí: ...
  V případě, že elektronický ovladač zdroje světla není součástí světlometu:
  Specifikace výstupního signálu: ... |
| --- | --- |

10.6

Použití elektronického ovladače zdroje světla (3): ano/ne (2):

Napájení zdroje světla: ...

Specifikace elektronického ovladače zdroje světla: ...

Vstupní napětí: ...

V případě, že elektronický ovladač zdroje světla není součástí světlometu:

Specifikace výstupního signálu: ...

| 10.7 | Barva vyzařovaného světla: ... bílá/žlutá selektivní (2) |
| --- | --- |

10.7

Barva vyzařovaného světla: ... bílá/žlutá selektivní (2)

| 10.8 | Světelný tok zdroje světla (viz bod 5.10):
  větší než 2 000 lm: ... ano/ne (2) |
| --- | --- |

10.8

Světelný tok zdroje světla (viz bod 5.10):

větší než 2 000 lm: ... ano/ne (2)

| 10.9 | Svítivost je proměnlivá: ... ano/ne (2) |
| --- | --- |

10.9

Svítivost je proměnlivá: ... ano/ne (2)

| 10.10 | Určení gradientu rozhraní (pokud měřeno)
  bylo provedeno při ...10 m/25 m (2) |
| --- | --- |

10.10

Určení gradientu rozhraní (pokud měřeno)

bylo provedeno při ...10 m/25 m (2)

| 11. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

11.

Umístění značky schválení typu: ...

| 12. | Důvod/důvody případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

12.

Důvod/důvody případného rozšíření: ...

| 13. | Schválení typu udělena/rozšířena/odmítnuta/odňata (2) |
| --- | --- |

13.

Schválení typu udělena/rozšířena/odmítnuta/odňata (2)

| 14. | Místo: ... |
| --- | --- |

14.

Místo: ...

| 15. | Datum: ... |
| --- | --- |

15.

Datum: ...

| 16. | Podpis:. ... |
| --- | --- |

16.

Podpis:. ...

| 17. | Seznam dokumentů uložených u orgánu státní správy, který udělil schválení typu, je připojen k této zprávě, dokumenty lze získat na vyžádání. |
| --- | --- |

17.

Seznam dokumentů uložených u orgánu státní správy, který udělil schválení typu, je připojen k této zprávě, dokumenty lze získat na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

(3)  Specifikace napětí musí obsahovat jeho tolerance nebo rozsahy napětí určené výrobcem a ověřené tímto schválením typu.

---

PŘÍLOHA 2

Požadavky na toleranci pro kontrolní postupy shodnosti výroby

Pro přední mlhové světlomety třídy B:

1.1   Při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného předního mlhového světlometu a vybaveného standardní žárovkou se nesmí žádná měřená hodnota nepříznivě odchýlit od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %.

1.2   Pro periodické záznamy je údaj omezen na body B50 (1) a levý a pravý dolní roh pásma D (viz obrázek 2 v příloze 4).

Pro přední mlhové světlomety třídy F3:

2.1   Při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného předního mlhového světlometu a vybaveného zdroji světla dle specifikace v bodě 6.4 tohoto předpisu, se nesmí žádná měřená hodnota svítivosti pod a na čáře rozhraní nepříznivě odchýlit od hodnot předepsaných tímto předpisem o více než 20 %.

2.2   Pro měřené hodnoty v tabulce dle bodu 6.4.3 tohoto předpisu mohou příslušné maximální odchylky být:

| Určené čáry nebo pásma | Svislá poloha (*1)

  nad h: +
  pod h: – | Vodorovná poloha (*1)

  vlevo od v: –
  vpravo od v: + | Svítivost [v cd] | Vyhovět pro |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ekvivalent 20 procent | Ekvivalent 30 procent |
| Bod 1, 2 (*2) | +60 ° | ±45 ° | 80 max | 90 max | všechny body |
| Bod 3, 4 (*2) | +40 ° | ±30 ° | | |
| Bod 5, 6 (*2) | +30 ° | ±60 ° |
| Bod 7,10 (*2) | +20 ° | ±40 ° |
| Bod 8, 9 (*2) | +20 ° | ±15 ° |
| Čára 1 (*2) | +8 ° | –26 ° až +26 ° | 110 max | 120 max | Celá čára |
| Čára 2 (*2) | +4 ° | –26 ° až +26 ° | 130 max | 140 max | Celá čára |
| Čára 3 | +2 ° | –26 ° až +26 ° | 205 max | 220 max | Celá čára |
| Čára 4 | +1 ° | –26 ° až +26 ° | 300 max | 325 max | Celá čára |
| Čára 5 | 0° | –10 ° až +10 ° | 410 max | 445 max | Celá čára |
| Čára 6 | –2,5 ° | –10 ° až +10 ° | 1 600  min | 1 400  min | Celá čára |
| Čára 8
  L a R (*3) | –1,5 ° až –3,5 ° | –22 ° a +22 ° | 640 min | 560 min | jeden nebo více bodů |
| Čára 9
  L a R (*3) | –1,5 ° až –4,5 ° | –35 ° a +35 ° | 250 min | 225 min | jeden nebo více bodů |
| Pásmo D | –1 ° až –3 ° | –10 ° až +10 ° | 10 000 max | 10 900 max | celé pásmo |

Určené čáry nebo pásma

Svislá poloha (*1)

nad h: +

pod h: –

Vodorovná poloha (*1)

vlevo od v: –

vpravo od v: +

Svítivost [v cd]

Vyhovět pro

Ekvivalent 20 procent

Ekvivalent 30 procent

Bod 1, 2 (*2)

+60 °

±45 °

80 max

90 max

všechny body

Bod 3, 4 (*2)

+40 °

±30 °

Bod 5, 6 (*2)

+30 °

±60 °

Bod 7,10 (*2)

+20 °

±40 °

Bod 8, 9 (*2)

+20 °

±15 °

Čára 1 (*2)

+8 °

–26 ° až +26 °

110 max

120 max

Celá čára

Čára 2 (*2)

+4 °

–26 ° až +26 °

130 max

140 max

Celá čára

Čára 3

+2 °

–26 ° až +26 °

205 max

220 max

Celá čára

Čára 4

+1 °

–26 ° až +26 °

300 max

325 max

Celá čára

Čára 5

0°

–10 ° až +10 °

410 max

445 max

Celá čára

Čára 6

–2,5 °

–10 ° až +10 °

1 600  min

1 400  min

Celá čára

Čára 8

L a R (*3)

–1,5 ° až –3,5 °

–22 ° a +22 °

640 min

560 min

jeden nebo více bodů

Čára 9

L a R (*3)

–1,5 ° až –4,5 °

–35 ° a +35 °

250 min

225 min

jeden nebo více bodů

Pásmo D

–1 ° až –3 °

–10 ° až +10 °

10 000 max

10 900 max

celé pásmo

2.3   Pro periodické záznamy musí fotometrická měření pro ověření shodnosti přinést nejméně data pro body 8 a 9, maximální hodnotu na čarách 1, 5 a minimální hodnotu na čarách 6, 8 a 9, jak je stanoveno v bodě 6.4.3 tohoto předpisu.

---

(1)  Bod B 50 odpovídá souřadnicím vodorovně 0°, svisle 0,86°U.

(*1)  Souřadnice jsou určeny ve stupních pro úhlový o systému se svislou polární osou.

(*2)  Viz bod 6.4.3.4 tohoto předpisu.

(*3)  Viz bod 6.4.3.2 tohoto předpisu.

---

PŘÍLOHA 3

Příklady uspořádání značek schválení typu pro přední mlhové světlomety třídy B

Obrázek 1

Zařízení, opatřené shora uvedeným značením, je přední mlhový světlomet třídy „B“ schválený v Německu (E1) pod číslem schválení typu 221 dle předpisu č.19.

Číslo, uvedené poblíže symbolu „B“ udává, že schválení typu byla udělena dle požadavků předpisu č. 19 ve znění série změn 03.

0br. 1 označuje, že zařízení je přední mlhový světlomet, který smí být rozsvícen současně s kterýmkoli jiným světlometem, se kterým může být sloučen.

Obrázek 2a

Obrázek 2b

0br. 2a a 2b označují, že zařízení je přední mlhový světlomet schválený ve Francii (E2) pod číslem schválení typu 222 dle předpisu č. 19 s rozptylovým sklem z plastického materiálu, který nemůže být rozsvícen současně s kterýmkoli jiným světlometem, se kterým může být sloučen.

Poznámka:

Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny blízko u kružnice a být buď nad, nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na téže straně písmene „E“ a musí směřovat ve stejném směru. Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, je třeba se v čísle schválení typu nepoužívat římské číslice.

Příklady možného značení skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů umístěných na předku vozidla

Obrázek 3

VzorA

Vzor B

Vzor C

Vzor D

Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Tyto čáry nejsou částí značky schválení typu.

Zařízení uvedená ve vzoru A a vzoru B v obrázku 3 opatřená značkou schválení typu pro přední mlhový světlomet schválený v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17120 dle předpisu č. 19.

Zařízení uvedená ve vzoru C a vzoru D v obrázku.3 opatřená značkou schválení typu pro přední mlhový světlomet schválený v Nizozemsku (E4) pod číslem schválení typu 17122 dle předpisu č. 19.

Poznámka: Čtyři příklady uvedené v obrázku 3 odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která zahrnuje:

přední obrysovou svítilnu, schválenou dle série změn 02 předpisu č. 7;

světlomet s potkávacím světlem, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a s dálkovým světlem s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd (jak udává číslo 30), schválený dle série změn 00 předpisu č. 112 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu;

přední mlhový světlomet, schválený dle série změn 03 předpisu č.19 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu;

přední směrovou svítilnu kategorie 1a, schválenou dle série změn 02 předpisu č. 6.

Svítilna recipročně sloučená se světlometem

Obrázek 4

Příklad uvedený na obrázku 4 odpovídá značení rozptylového skla z plastového materiálu určeného k užití v různých typech světlometů, jmenovitě:

buď:

světlomet potkávacího světla, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd, schválený ve Švédsku (E5) dle požadavků předpisu č. 112 ve znění série změn 00, který je sloučen s předním mlhovým světlometem, schváleným dle série změn 03 předpisu č. 19,

nebo:

světlomet potkávacího světla, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkového světla, schválený ve Švédsku (E5) dle požadavků předpisu č. 98 ve znění série změn 00, který je sloučen se stejným předním mlhovým světlometem, jako výše,

nebo rovněž: kterýkoliv z výše uvedených světlometů, schválený jako jednotlivý světlomet.

Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu. Příklady takového platného označení jsou uvedeny na obrázku 5.

Obrázek 5

Světelné zařízení použité buď jako přední mlhový světlomet nebo zpětný světlomet

Zařízení opatřené značkou schválení typu na obrázku 6, je světlomet schválený v Belgii (E6) pod číslem schválení typu 17120 a 17122 dle předpisu č. 19 a dle předpisu č. 23 (zpětné světlomety):

Obrázek 6

Jeden z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivý světlomet může být použit pouze jako přední mlhový světlomet nebo jako zpětný světlomet

Příklady uspořádání značek schválení typu pro přední mlhové světlomety třídy „F3“

Obrázek 7

Zařízení, opatřené značkou schválení typu uvedenou na obrázek 7 je přední mlhový světlomet třídy „F3“ schválený v Německu (E1) pod číslem schválení typu 221 dle předpisu č. 19.

Číslo, uvedené poblíže symbolu „F3“ udává, že schválení typu bylo uděleno dle požadavků předpisu č. 19 ve znění série změn 03.

Značení na obrázku 7 znamená, že zařízení je přední mlhový světlomet, který smí být rozsvícen současně s kterýmkoli jiným světlometem, se kterým může být sloučen.

| Obrázek 8a | Obrázek 8b |
| --- | --- |

Obrázek 8a

Image 76

Obrázek 8b

Image 77

Zařízení opatřené značkou schválení typu uvedenou na obrázku 8a je přední mlhový světlomet třídy „F3“ s rozptylovým sklem z plastického materiálu a schválený ve Francii (E2) pod číslem schválení typu 222 dle předpisu č. 19. Číslo, uvedené poblíže symbolu „F3“ udává, že schválení typu bylo uděleno dle požadavků předpisu č. 19 ve znění série změn 03.

Obrázky 8a a 8b označují, že zařízení je přední mlhový světlomet s rozptylovým sklem z plastického materiálu, který nemůže být rozsvícen současně s kterýmkoli jiným světlometem, se kterým může být sloučen.

Poznámka:

Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny blízko u kružnice a být buď nad nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na téže straně písmene „E“ a musí směřovat ve stejném směru. Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, je třeba se v čísle schválení typu nepoužívat římské číslice.

Příklady možného značení skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů umístěných na předku vozidla

Obrázek 9

VzorA

Vzor B

Vzor C

Vzor D

Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Tyto čáry nejsou součástí značky schválení typu.

Zařízení opatřené značkou schválení typu uvedenou ve vzoru A a vzoru B na obrázku 9 je přední mlhový světlomet schválený v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17120, který zahrnuje:

přední obrysovou svítilnu, schválenou dle série změn 02 předpisu č. 7;

světlomet s potkávacím světlem, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a s dálkovým světlem s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd (jak udává číslo 30), schválený dle série změn 00 předpisu č. 112 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu;

přední mlhový světlomet, schválený dle série změn 03 předpisu č. 19 a vybavený rozptylovým sklem z plastového materiálu;

přední směrovou svítilnu kategorie 1a, schválenou dle série změn 02 předpisu č. 6.

Zařízení opatřené značkou schválení typu ve vzoru C a vzoru D na obrázek 9 je zařízení schválené v Nizozemsku (E4) pod číslem schválení typu 17122 dle použitého předpisu a uvedené v poněkud odlišném uspořádání, než je to, které je uvedeno ve vzorech A a B.

Světelné zařízení použité buď jako přední mlhový světlomet, nebo zpětný světlomet

Zařízení, opatřené značkou schválení typu na obrázek 10, je světlomet schválený ve Švédsku (E5) pod číslem schválení typu 17120 a 17122 dle předpisu č. 19 a dle předpisu č. 23 (zpětné světlomety):

Obrázek 10

Jeden z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivý světlomet může být použit pouze jako přední mlhový světlomet nebo jako zpětný světlomet

Přední mlhový světlomet sloučený se světlometem

Zařízení, opatřená značkou schválení typu uvedenou na obrázek 11, byla schválena v Belgii (E6) pod číslem schválení typu 17120 a 17122 dle příslušných předpisů.

Obrázek 11

Výše uvedený příklad odpovídá značení rozptylového skla z plastového materiálu, určeného k užití v různých typech světlometů, jmenovitě:

buď:

světlomet potkávacího světla, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí 86 250 až 101 250 cd, schválený v Belgii (E6) dle požadavků předpisu č. 112 (tabulka B) ve znění série změn 00, který je sloučen s předním mlhovým světlometem, schváleným dle série změn 03 předpisu č. 19,

nebo:

světlomet potkávacího světla, konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkového světla, schválený v Belgii (E6) dle požadavků předpisu č. 98 ve znění série změn 00, který je sloučen se stejným předním mlhovým světlometem, jako výše,

nebo rovněž: kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivý světlomet.

Těleso světlometu musí mít pouze platné číslo schválení typu. Příklady takového platného značení jsou uvedeny na obrázek 12.

Obrázek 12

Výše uvedený příklad odpovídá zařízením schváleným v České republice (E8).

Led moduly

Obrázek 13

MD E8 17325

LED modul opatřený identifikačním kódem uvedeným na obrázek 13 byl schválen společně se svítilnou schválenou v České republice (E8) pod číslem schválení typu 17325.

Přední mlhové světlomety jako sestavený pár

Níže uvedená značka schválení typu označuje přední mlhový světlomet provedený jako sestavený pár a splňující požadavky tohoto předpisu. Zařízení opatřené značkou schválení typu uvedenou na obrázek 14 je přední mlhový světlomet schválený v Japonsku (E43) pod číslem schválení typu 321.

Obrázek 14

---

PŘÍLOHA 4

GEOMETRIE MĚŘICÍ STĚNY A MĚŘICÍ MŘÍŽKA

1.   MĚŘICÍ STĚNA

Souřadnice jsou předepsány ve stupních pro sférické úhly na globusu se svislou polární osou (viz obrázek 1).

Obrázek 1

Podle norem CIE:

h: podélné roviny okolo polární osy

v: šířkové roviny kolmo k polární ose

Legenda:

Polar axis = Polární osa

Spherical co-ordinate web = Sférická síť souřadnic

Lamp = Světlomet nebo svítilna

Projection screen = Promítací plátno

Horizon = Horizont

Photometric beam axis = Osa fotometrického paprsku

Left = Vlevo

Right = Vpravo

Up = Nahoře

Down = Dole

2.   MĚŘICÍ MŘÍŽKA (viz obrázek 2)

Měřicí mřížka je symetrická kolem v-v přímky (viz tabulku v bodě 6.4.3 tohoto předpisu). Pro zjednodušení je úhlová osnova (web) zobrazena formou pravoúhlé mřížky.

Pro přední mlhový světlomet třídy B je měřicí mřížka zobrazena na obrázek 2.

Obrázek 2

Rozdělení světla předního mlhového světlometu třídy B

Legenda:

Zone = Zóna

Cut-off = Rozhraní

Pro přední mlhový světlomet třídy F3 je měřicí mřížka zobrazena na obrázek 3.

Obrázek 3

Rozdělení světla předního mlhového světlometu třídy F3

Legenda:

Line = Linie

Zone = Zóna

Cut-off = Rozhraní

---

PŘÍLOHA 5

Zkoušky stability fotometrických vlastností předních mlhových světlometů v provozu (zkoušky úplných předních mlhových světlometů)

Po změření fotometrických hodnot dle ustanovení tohoto předpisu v bodě maximálního osvětlení zóny D (E max) a v bodě HV musí být vzorek úplného světlometu zkoušen na stálost fotometrických vlastností za provozu. Pod pojmem „úplný přední mlhový světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet spolu s nejbližšími okolními díly a svítilnami, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.

Zkoušky se provedou:

| a) | v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle; |
| --- | --- |

a)

v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle;

| b) | v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeném na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použit bude LED modul dodaný žadatelem. |
| --- | --- |

b)

v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeném na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použit bude LED modul dodaný žadatelem.

Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při zkouškách schválení typu světlometu.

Zkušební vzorek musí být provozován, aniž by byl odmontován ze zkušební podstavy nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem světla kategorie, která je pro daný přední mlhový světlomet.

1.   ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ

Zkouší se v suché a klidné atmosféře při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C, úplný přední mlhový světlomet je montován na držáku, reprezentujícím správné upevnění na vozidle.

1.1   Čistý přední mlhový světlomet

Přední mlhový světlomet je v provozu dle bodu 1.1.1 po dobu 12 hodin a je přezkoušen dle ustanovení bodu 1.1.2.

1.1.1   Postup zkoušky

Přední mlhový světlomet musí být provozován takto:

1.1.1.1   v případě, kdy se schvaluje pouze jedna světelná funkce (přední mlhový světlomet), svítí odpovídající zdroj světla po předepsanou dobu (1);

1.1.1.2   v případě více než jedné světelné funkce (např. světlomet s jedním nebo více dálkovými světly a/nebo předním mlhovým světlometem): světlomet se podrobí následujícímu cyklu až do dosažení předepsané doby:

| a) | 15 minut se svítícím vláknem předního mlhového světla, |
| --- | --- |

a)

15 minut se svítícím vláknem předního mlhového světla,

| b) | 5 minut se všemi vlákny svítícími. |
| --- | --- |

b)

5 minut se všemi vlákny svítícími.

Pokud žadatel prohlásí, že má být použita najednou pouze jedna světelná funkce (např. svítí pouze potkávací světlo nebo pouze dálkové světlo nebo pouze přední mlhový světlomet (1), provede se zkouška v souladu s těmito podmínkami, postupně se aktivuje přední mlhový světlomet po polovinu doby a jedna z ostatních světelných funkcí po polovinu doby určené v bodě 1.1;

1.1.1.3   v případě světlometu s potkávacím světlem a jednou nebo více světelnými funkcemi (jedna z nich je přední mlhový světlomet):

| a) | světlomet se podrobí následujícímu cyklu až do dosažení předepsané doby:






  i) | 15 min, svítí zdroj/zdroje potkávacího světla, |
| --- | --- | --- |

a)

světlomet se podrobí následujícímu cyklu až do dosažení předepsané doby:

i)

15 min, svítí zdroj/zdroje potkávacího světla,

| ii) | 5 min, svítí všechny zdroje světla; |
| --- | --- |

ii)

5 min, svítí všechny zdroje světla;

| b) | pokud žadatel prohlásí, že má být světlomet použit pouze se zároveň svítícím potkávacím světlem nebo pouze se zároveň svítícím předním mlhovým světlometem (2), zkouška se provede v souladu s těmito podmínkami, postupně se aktivuje (3) potkávací světlo po polovinu doby a přední mlhový světlomet po polovinu doby určené v bodě 1.1. Dálkové/dálková světlo/světla se podrobí cyklu 15 min, kdy nesvítí, a 5 min, kdy svítí po polovinu doby, a během funkce potkávacího světla; |
| --- | --- |

b)

pokud žadatel prohlásí, že má být světlomet použit pouze se zároveň svítícím potkávacím světlem nebo pouze se zároveň svítícím předním mlhovým světlometem (2), zkouška se provede v souladu s těmito podmínkami, postupně se aktivuje (3) potkávací světlo po polovinu doby a přední mlhový světlomet po polovinu doby určené v bodě 1.1. Dálkové/dálková světlo/světla se podrobí cyklu 15 min, kdy nesvítí, a 5 min, kdy svítí po polovinu doby, a během funkce potkávacího světla;

| c) | pokud žadatel prohlásí, že má být světlomet použit pouze se zároveň svítícím potkávacím světlem nebo pouze se zároveň svítícím dálkovým světlem (2) nebo pouze se svítícím předním mlhovým světlometem (2), provede se zkouška v souladu s těmito podmínkami, postupně se aktivuje (2) potkávací světlo po třetinu doby, dálkové/dálková světlo/světla po třetinu doby a přední mlhový světlomet po třetinu doby určené v bodě 1.1. |
| --- | --- |

c)

pokud žadatel prohlásí, že má být světlomet použit pouze se zároveň svítícím potkávacím světlem nebo pouze se zároveň svítícím dálkovým světlem (2) nebo pouze se svítícím předním mlhovým světlometem (2), provede se zkouška v souladu s těmito podmínkami, postupně se aktivuje (2) potkávací světlo po třetinu doby, dálkové/dálková světlo/světla po třetinu doby a přední mlhový světlomet po třetinu doby určené v bodě 1.1.

1.1.2   Zkušební napětí

Napětí bude použito na svorkách zkušebního vzorku následovně:

| a) | V případě vyměnitelného žárovkového zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla: zkouška musí být provedena podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek může být použit při jiném napětí. tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké je možno použít. |
| --- | --- |

a)

V případě vyměnitelného žárovkového zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla: zkouška musí být provedena podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek může být použit při jiném napětí. tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké je možno použít.

| b) | V případě vyměnitelného výbojkového zdroje/výbojkových zdrojů světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla je 13,2 ±0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, pokud není v žádosti o schválení uvedeno jinak. |
| --- | --- |

b)

V případě vyměnitelného výbojkového zdroje/výbojkových zdrojů světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla je 13,2 ±0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, pokud není v žádosti o schválení uvedeno jinak.

| c) | V případě nevyměnitelného zdroje světla fungujícího přímo podle podmínek systému napětí vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevyměnitelnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí elektrického systému vozidla, pokud to žadatel případně specifikoval. |
| --- | --- |

c)

V případě nevyměnitelného zdroje světla fungujícího přímo podle podmínek systému napětí vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevyměnitelnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí elektrického systému vozidla, pokud to žadatel případně specifikoval.

| d) | V případě vyměnitelných nebo nevyměnitelných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a úplně ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení zdroje (zdrojů) světla. |
| --- | --- |

d)

V případě vyměnitelných nebo nevyměnitelných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a úplně ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení zdroje (zdrojů) světla.

| e) | LED modul (moduly) musí být změřeny při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud není v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla musí být změřeny podle specifikací žadatele. |
| --- | --- |

e)

LED modul (moduly) musí být změřeny při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud není v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla musí být změřeny podle specifikací žadatele.

| f) | Pokud jsou signální svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené do zkušebního vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí musí být stanoveno podle specifikací výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci. |
| --- | --- |

f)

Pokud jsou signální svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené do zkušebního vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí musí být stanoveno podle specifikací výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci.

1.1.3   Výsledky zkoušky

1.1.3.1   Vizuální prohlídka

Jakmile se přední mlhový světlomet tepelně ustálí na okolní teplotě, musí být jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo očištěno čistou navlhčenou bavlněnou látkou. Světlomet se pak prohlédne; nesmí být patrné žádné zborcení, deformace, trhliny nebo změna v barvě ani na rozptylovém skle předního mlhového světlometu ani na případném vnějším rozptylovém skle.

1.1.3.2   Fotometrická zkouška

Aby byly splněny požadavky tohoto předpisu, musí být ověřeny fotometrické hodnoty v následujících bodech:

Pro přední mlhové světlomety třídy „B“: v bodě HV a bod Imax v pásmu D.

Pro přední mlhové světlomety třídy „F3“: na čáře 5 v bodě h = 0 a bod Imax v pásmu D.

Může být uskutečněno odlišné zaměření pro korekci případné deformace předního mlhového světlometu teplem (změna polohy světelného rozhraní je stanovena v bodě 2).

Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami měřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.

1.2   Zašpiněný přední mlhový světlomet

Po odzkoušení dle specifikací bodu 1.1 výše, musí být přední mlhový světlomet provozován po dobu 1 hodiny dle bodu 1.1.1. Po přípravě dle bodu 1.2.1 se přezkouší dle bodu 1.1.2.

1.2.1   Příprava předního mlhového světlometu

1.2.1.1   Zkušební směs

1.2.1.1.1   Pro přední mlhové světlomety s vnějším rozptylovým sklem ze skla:

Směs vody a znečišťujícího činidla, která má být nanášena na přední mlhový světlomet, má složení:

| a) | 9 hmotnostních dílů křemíkového písku s velikostí zrna 0–100 μm; |
| --- | --- |

a)

9 hmotnostních dílů křemíkového písku s velikostí zrna 0–100 μm;

| b) | 1 hmotnostní díl rostlinného uhlíkového prachu (bukové dřevo) s velikostí zrna 0–100 μm; |
| --- | --- |

b)

1 hmotnostní díl rostlinného uhlíkového prachu (bukové dřevo) s velikostí zrna 0–100 μm;

| c) | 0,2 hmotnostních dílů NaCMC (4) a |
| --- | --- |

c)

0,2 hmotnostních dílů NaCMC (4) a

| d) | vhodné množství destilované vody s vodivostí S < 1 μS/m. |
| --- | --- |

d)

vhodné množství destilované vody s vodivostí S < 1 μS/m.

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.1.2   Pro přední mlhový světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastického materiálu:

Směs vody a znečišťujícího činidla, která má být nanášena na přední mlhový světlomet, má složení:

| a) | 9 hmotnostních dílů křemíkového písku s velikostí zrna 0–100 μm; |
| --- | --- |

a)

9 hmotnostních dílů křemíkového písku s velikostí zrna 0–100 μm;

| b) | 1 hmotnostní díl rostlinného uhlíkového prachu (bukové dřevo) s velikostí zrna 0–100 μm; |
| --- | --- |

b)

1 hmotnostní díl rostlinného uhlíkového prachu (bukové dřevo) s velikostí zrna 0–100 μm;

| c) | 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4), |
| --- | --- |

c)

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4),

| d) | 13 hmotnostních dílů destilované vody s vodivostí S < 1 μS/m a |
| --- | --- |

d)

13 hmotnostních dílů destilované vody s vodivostí S < 1 μS/m a

| e) | ±1 hmotnostní díl povrchového smáčedla (5). |
| --- | --- |

e)

±1 hmotnostní díl povrchového smáčedla (5).

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.2   Nanášení zkušební směsi na přední mlhový světlomet

Zkušební směs musí být rovnoměrně nanesena na celý povrch výstupu světla světlometu a pak ponechána zaschnout. Tento postup musí být opakován do dobu, kdy světelné hodnoty již poklesly na 15–20 % hodnot, měřených v následujícím bodě za podmínek, popsaných v této příloze:

bod Emax v pásmu D

2.   ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY SVĚTELNÉHO ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA

Tato zkouška sestává z ověření, zda svislý posuv rozhraní vlivem tepla nepřekročil hodnotu stanovenou pro provozovaný přední mlhový světlomet.

Přední mlhový světlomet zkoušený dle bodu 1 musí podstoupit zkoušku popsanou v bodě 2.1, a to bez demontáže nebo nového seřízení ve vztahu k jeho zkušebnímu upínacímu přípravku.

2.1   Zkouška

Zkouší se v suchém a klidném ovzduší při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Užije se sériově vyrobený zdroj světla, zahořený po dobu nejméně jedné hodiny, přední mlhový světlomet musí být provozován, aniž byl demontován nebo nově seřízen ve vztahu k jeho zkušebnímu upínacímu přípravku (pro tuto zkoušku musí být napětí nastaveno dle specifikace bodu 1.1.2). Poloha světelného rozhraní mezi bodem umístěným 3,0° vlevo a bodem umístěným 3,0° vpravo od přímky VV (viz příloha 4 tohoto předpisu) musí být ověřena za 3 minuty (r3) a za 60 minut (r60) provozu.

Výše popsané měření změny polohy světelného rozhraní se vykoná jakoukoliv metodou, která má přijatelnou přesnost a reprodukovatelné výsledky.

2.2   Výsledky zkoušky

2.2.1   Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota Δ rI = | r3 – r60 | měřená na tomto předním mlhovém světlometu větší než 2 mrad (Δ rI ≤ 2 mrad).

2.2.2   Je-li však tato hodnota větší než 2 mrad, ale ne větší než 3 mrad (2 mrad < ΔrI ≤ 3 mrad), musí se dle popisu bodu 2.1 zkoušet druhý přední mlhový světlomet. Ten, který byl dříve pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na držáku odpovídajícím správné montáži ve vozidle třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:

| a) | činnost předního mlhového světlometu po dobu 1 hodiny (napětí musí být nastaveno dle specifikace bodu 1.1.2); |
| --- | --- |

a)

činnost předního mlhového světlometu po dobu 1 hodiny (napětí musí být nastaveno dle specifikace bodu 1.1.2);

| b) | přestávka v trvání jedné hodiny. |
| --- | --- |

b)

přestávka v trvání jedné hodiny.

2.2.3   Typ předního mlhového světlometu se považuje za přijatelný, není-li střední hodnota absolutní hodnoty Δ rII změřené na prvním vzorku a Δ rII změřené na druhém vzorku větší než 2 mrad.

(Δ rI + Δ rII) / 2 ≤ 2 mrad.

---

(1)  Pokud zkoušený přední mlhový světlomet zahrnuje signální svítilny, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny, kromě denních svítilen. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(2)  Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.

(3)  Pokud zkoušený světlomet zahrnuje signální svítilny, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(4)  NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 μP.

(5)  Tolerance množství je uvedena z hlediska potřeby získání takové špinící hmoty, která se dá dobře stříkat na všechna rozptylová skla z plastického materiálu.

---

PŘÍLOHA 6

Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu – Zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných světlometů

1.   VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

1.1   Vzorky předložené dle bodu 2.2.2 tohoto předpisu musí splňovat ustanovení uvedená v bodech 2.1 až 2.5 níže.

1.2   Dva vzorky úplných světlometů předložené dle bodu 2.3 tohoto předpisu (nebo bodu 2.4 tohoto předpisu), mající rozptylová skla z plastového materiálu, musí z hlediska materiálu rozptylového skla splňovat ustanovení uvedená v bodě 2.6 níže.

1.3   Vzorky rozptylových skel z plastového materiálu nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, pro který jsou určeny k namontování, podrobí zkouškám schválení typu v časovém pořadí daném tabulkou A, uvedenou v dodatku 1 k této příloze.

Pokud však výrobce světlometu může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami uvedenými v bodech 2.1 až 2.5 níže nebo odpovídajícími zkouškami dle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; pouze zkoušky, uvedené v tabulce B dodatku 1 jsou povinné.

2.   ZKOUŠKY

2.1   Odolnost proti změnám teploty

2.1.1   Zkoušky

Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) dle následujícího programu:

3 hod při 40 °C ± 2 °C a 85–95 % RH;

1 h při 23 °C ± 5 °C a 60–75 % RH;

15 h při -30 °C ± 2 °C;

1 h při 23 °C ± 5 °C a 60–75 % RH;

3 h při 80 °C ± 2 °C;

1 h při 23 °C ± 5 °C a 60–75 % RH;

Vzorky musí být před touto zkouškou uloženy nejméně po dobu čtyř hodin při 23 °C ± 5 °C a 60–75 % relativní vlhkosti.

Poznámka: Časové úseky jedné hodiny při 23 °C ± 5 °C zahrnují čas potřebný k přenesení z jedné teploty do druhé, aniž by došlo k účinkům teplotních šoků.

2.1.2   Fotometrická měření

2.1.2.1   Metoda

Fotometrická měření se provedou na vzorcích před a po zkoušce. Tato měření se provedou za podmínek uvedených v bodě 6.3 nebo 6.4 tohoto předpisu v následujících bodech:

Pro přední mlhové světlomety třídy „B“:

| a) | v bodě HV a |
| --- | --- |

a)

v bodě HV a

| b) | bod h = 0, v = 2°D v pásmu D. |
| --- | --- |

b)

bod h = 0, v = 2°D v pásmu D.

Pro přední mlhové světlomety třídy „F3“:

| a) | průsečík přímky V-V s čárou 6 a |
| --- | --- |

a)

průsečík přímky V-V s čárou 6 a

| b) | průsečík přímky V-V s čárou 4. |
| --- | --- |

b)

průsečík přímky V-V s čárou 4.

2.1.2.2   Výsledky

Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce, nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.

2.2   Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům

2.2.1   Odolnost vůči atmosférickým vlivům

Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry tak, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř krytu musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min.

Vzorky se ostříkají destilovanou vodou s vodivostí nižší než 1 μS/m a o teplotě 23 °C ± 5 °C v následujícím cyklu:

| ostřikování | : | 5 minut; |
| --- | --- | --- |
| sušení | : | 25 minut. |

ostřikování

:

5 minut;

sušení

:

25 minut.

2.2.2   Odolnost vůči chemickým činidlům

Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném dle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.1 roztokem, jehož složení je uvedeno v bodě 2.2.2.1 níže.

2.2.2.1   Zkušební směs

Zkušební roztok je složen z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (objemová procenta).

2.2.2.2   Aplikace zkušebního roztoku

Až do nasycení napusťte kus bavlněné látky (dle ISO 105) roztokem popsaným výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund jím po dobu 10 minut potírejte vnější přední stranu vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.

Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští roztokem tak, aby skladba nanášené tekutiny byla trvale totožná s předepsaným roztokem.

Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání.

2.2.2.3   Očištění

Na konci působení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a při teplotě 23 ± 5 °C se omyjí se roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči saponátům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.

Pak se vzorky pečlivě opláchnou destilovanou vodou teplou 23 °C ± 5 °C, která neobsahuje více než 0,2 % nečistot, a otřou se měkkou látkou.

2.2.3   Výsledky

2.2.3.1   Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti

Δ t = (T2 – T3) / T2,

měřená na těchto třech vzorcích postupem dle dodatku 2 této přílohy, nesmí překročit hodnotu 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musí být vzorky prosté jakýchkoliv stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna

Δ d = (T5 – T4) / T2,

měřená na těchto třech vzorcích postupem dle dodatku 2 této přílohy, nesmí překročit hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům

2.3.1   Odolnost vůči čistícím prostředkům

Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se ohřeje na 50 °C ± 5 °C a pak se ponoří na pět minut do směsi, udržované na 23 °C ± 5 °C, která je složena z 99 dílů destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a z jednoho dílu alkylaryl sulfonátu.

Po skončení zkoušky se vzorky usuší při 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou tkaninou.

2.3.2   Odolnost vůči uhlovodíkům

Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %) a pak se nechá oschnout na volném vzduchu.

2.3.3   Výsledky

Po následném provedení obou výše uvedených zkoušek střední hodnota změn v propustnosti

Δt = (T2 – T3) / T2,

měřená na těchto třech vzorcích postupem dle dodatku 2 této přílohy, nesmí překročit hodnotu 0,010 (Δ tm ≤ 010).

2.4   Odolnost vůči mechanickému poškození

2.4.1   Postup mechanického poškozování

Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem, popsaným v dodatku 3 k této příloze.

2.4.2   Výsledky

Po této zkoušce změny:

| v propustnosti | : | Δ t = (T2 – T3) / T2 |
| --- | --- | --- |
| a rozptylu | : | Δ d = (T5 – T4) / T2 |

v propustnosti

:

Δ t = (T2 – T3) / T2

a rozptylu

:

Δ d = (T5 – T4) / T2

se postupem popsaným v dodatku 2, měří na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1. Střední hodnota z těchto tří vzorků musí splňovat:

Δ tm ≤ 0,010;

Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Zkouška přilnavosti případných krycích vrstev

2.5.1   Příprava vzorku

Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.

2.5.2   Popis zkoušky

Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek dle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na 5 minut na povrch, upravený dle bodu 2.5.1.

Pak se konec lepicí pásky zatíží tak, aby síla přilnavosti k uvažovanému povrchu byla v rovnováze se silou, kolmou k tomuto povrchu. Za tohoto stavu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Výsledky

Na mřížkovaném povrchu nesmí být žádné zjistitelné poškození. Přípustná jsou poškození v okrajích čtverců nebo v průsecích řezů za předpokladu, že poškozená plocha nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.

2.6   Zkoušky úplného světlometu s krycím sklem z plastového materiálu

2.6.1   Odolnost povrchu krycího skla vůči mechanickému poškození

2.6.1.1   Zkoušky

Krycí sklo vzorku světlometu č. 1 podstoupí zkoušku, popsanou výše v bodě 2.4.1.

2.6.1.2   Výsledky

Výsledky fotometrických měření předního mlhového světlometu třídy „B“ v pásmu A a B a předního mlhového světlometu třídy „F3“ na čarách 2 a 5 nesmí po zkoušce překročit o více než 30 % maximální hodnoty.

2.6.2   Zkouška přilnavosti případných krycích vrstev

Krycí sklo vzorku světlometu č. 2 podstoupí zkoušku, popsanou výše v bodě 2.5.

2.7   Odolnost proti vyzařování zdroje světla

Pro výbojkové zdroje světla: pro zkoušky odolnosti světlo propouštějících dílů zhotovených z plastového materiálu proti UV vyzařování uvnitř předního mlhového světlometu:

2.7.1.1   Ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů předního mlhového světlometu se vystaví účinkům světla výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků, musí být stejné jako v předním mlhovém světlometu.

2.7.1.2   Po 1 500 hodinách nepřetržité expozice musí být kolorimetrické parametry propouštěného světla splněny s novým standardním výbojkovým zdrojem světla a povrch nesmí vykazovat trhliny, škrábance, odlupování a deformace.

3.   OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY

Přední mlhové světlomety ze sériové výroby se z hlediska materiálů pro výrobu krycích skel považují za vyhovující tomuto předpisu, pokud:

3.1.1   po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2.);

3.1.2   po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření dle bodu 2.6.1.2 v mezích, stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.

3.2   Pokud výsledky zkoušek neplní požadavky, musí se zkoušky opakovat na jiném souboru náhodně odebraných předních mlhových světlometů.

DODATEK 1

ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

A.   Zkoušení plastových materiálů (krycí skla nebo vzorky materiálu, dodané dle bodu 2.2.2 tohoto předpisu).

| Vzorky | Rozptylová skla nebo vzorky materiálu | Rozptylová skla |
| --- | --- | --- |
| Zkoušky | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.1 | Změna teploty (bod 2.1.1) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.2 | Omezená fotometrie (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2 | Měření propustnosti | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 1.2.2 | Měření rozptylu | X | X | X | | | | X | X | X | | | | |
| 1.3 | Povětrnostní vlivy (bod 2.2.1) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Měření propustnosti | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Chemická činidla (bod 2.2.2) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Měření rozptylu | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Čistící prostředky (bod 2.3.1) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6 | Uhlovodíky (bod 2.3.2) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6.1 | Měření propustnosti | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.7 | Poškozování (bod 2.4.1) | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.1 | Měření propustnosti | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.2 | Měření rozptylu | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.8 | Přilnavost (bod 2.5) | | | | | | | | | | | | | X |

Vzorky

Rozptylová skla nebo vzorky materiálu

Rozptylová skla

Zkoušky

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

X

X

X

1.1.1

Změna teploty (bod 2.1.1)

X

X

X

1.1.2

Omezená fotometrie (bod 2.1.2)

X

X

X

1.2

Měření propustnosti

X

X

X

X

X

X

X

X

X

1.2.2

Měření rozptylu

X

X

X

X

X

X

1.3

Povětrnostní vlivy (bod 2.2.1)

X

X

X

1.3.1

Měření propustnosti

X

X

X

1.4

Chemická činidla (bod 2.2.2)

X

X

X

1.4.1

Měření rozptylu

X

X

X

1.5

Čistící prostředky (bod 2.3.1)

X

X

X

1.6

Uhlovodíky (bod 2.3.2)

X

X

X

1.6.1

Měření propustnosti

X

X

X

1.7

Poškozování (bod 2.4.1)

X

X

X

1.7.1

Měření propustnosti

X

X

X

1.7.2

Měření rozptylu

X

X

X

1.8

Přilnavost (bod 2.5)

X

B.   Zkoušení úplných předních mlhových světlometů (dodaných dle bodu 2.3.2 tohoto předpisu).

| Zkoušky | Úplný světlomet |
| --- | --- |
| Vzorek č. |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Poškozování (bod 2.6.1.1) | X | |
| 2.2 | Fotometrie (bod 2.6.1.2) | X | |
| 2.3 | Přilnavost (bod 2.6.2) | | X |

Zkoušky

Úplný světlomet

Vzorek č.

1

2

2.1

Poškozování (bod 2.6.1.1)

X

2.2

Fotometrie (bod 2.6.1.2)

X

2.3

Přilnavost (bod 2.6.2)

X

DODATEK 2

Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

1.   ZAŘÍZENÍ (VIZ VYOBRAZENÍ)

Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 × 10–4 rd je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.

Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo, rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem ß/2 = 14°.

Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD s úhly a/2 = 1° a amax/2 = 12°.

Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby bylo možno vrátit ji zpět do přesně stejné polohy.

Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.

Pokud je počáteční dopadající tok považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech odečtů lepší než 1 jednotka.

2.   MĚŘENÍ

Odečítá se:

| Odečet | Se vzorkem | se středovou částí DD | Představovaná veličina |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | Počáteční dopadající tok světla |
| T2 | ano
  (před zkouškou) | ne | Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24° |
| T3 | ano
  (po zkoušce) | ne | Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24° |
| T4 | ano
  (před zkouškou) | ano | Tok rozptýlený novým materiálem |
| T5 | ano
  (po zkoušce) | ano | Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem |

Odečet

Se vzorkem

se středovou částí DD

Představovaná veličina

T1

ne

ne

Počáteční dopadající tok světla

T2

ano

(před zkouškou)

ne

Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24°

T3

ano

(po zkoušce)

ne

Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24°

T4

ano

(před zkouškou)

ano

Tok rozptýlený novým materiálem

T5

ano

(po zkoušce)

ano

Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem

Zdroj světla

---

(1)  Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.

DODATEK 3

METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM

1.   ZKUŠEBNÍ VYBAVENÍ

1.1   Stříkací pistole

Užitá stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm, umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar – 0 + 0,5 bar průtok 0,24 ± 0,02 l/min.

Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.

1.2   Zkušební směs

Zkušební směs musí být tvořena:

křemenným pískem o tvrdosti 7 dle Mohsovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;

vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3, směs sestává ze 25 g písku na 1 litr vody.

2.   ZKOUŠKA

Vnější povrch rozptylového skla světlometů se vystaví proudu písku dle výše uvedeného popisu jedenkrát nebo vícekrát. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.

Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla, umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se nastřikuje až do doby, kdy je změna v rozptylu světla měřeného vzorku nebo vzorků, měřená postupem dle dodatku 2, taková, že:

Δ d = (T5 – T4) / T2 ≤ 0,0250 ± 0,0025

K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.

DODATEK 4

ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY

1.   ÚČEL

Tento postup umožňuje určení lineární síly přilnavosti lepicí pásky ke skleněné desce za standardních podmínek.

2.   PRINCIP

Měření síly, potřebné k odlepování lepicí pásky od desky skla pod úhlem 90°.

3.   URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY

Okolí musí splňovat podmínky 23 °C ± 5 °C a 65 ± 15 % relativní vlhkosti (RH).

4.   ZKOUŠENÉ KUSY

Před zkouškou musí být vzorek svitku lepicí pásky stabilizován po dobu 24 hod v určených atmosférických podmínkách (viz bod 3 výše).

Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů, dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvých tří závitů.

5.   POSTUP

Zkouší se při atmosférických podmínkách, určených v bodě 3.

Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:

Postupně nalepte pásku na sklo lehkým podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a skleněnou deskou nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.

Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.

Odlepte asi 25 mm zkušebního kusu od desky v rovině kolmé na osu zkoušeného kusu.

Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.

Táhněte tak, aby se odlepovalo rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s a zaznamenejte potřebnou sílu.

6.   VÝSLEDKY

Získaných pět hodnot se seřadí a jejich střední hodnota se bere za výsledek měření. Výsledná hodnota se vyjádří v Newtonech na cm šířky pásky.

---

PŘÍLOHA 7

Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Případné požadavky tohoto předpisu na shodnost se považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky.

S ohledem na fotometrické vlastnosti nebude shodnost sériově vyráběných předních mlhových světlometů napadena, jestliže fotometrické parametry dle přílohy 2 tohoto předpisu v závislosti na převažující třídě předního mlhového světlometu jsou splněny.

Pokud výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují uvedené požadavky, zopakují se zkoušky předního mlhového světlometu při užití příslušných zdrojů světla, jak uvádí bodu 6.3 a 6.4 tohoto předpisu.

1.2.1   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva více než 0,5° a ne více než 0,2° nahoru a dolů. V poloze nového seřízení polohy musí být splněny všechny fotometrické požadavky.

Pro ověření změny polohy svislého rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

1.3.1   Jeden z odebraných vzorků předních mlhových světlometů se zkouší postupem, stanoveným v bodě 2.1 přílohy 5, když byl před tím podroben třikrát po sobě cyklu, předepsanému v bodě 2.2.2 přílohy 5.

1.3.2   Přední mlhový světlomet se považuje za vyhovující, pokud Δr nepřekročí 3,0 mrad. Pokud tato hodnota 3,0 mrad překročí, není ale vyšší než 4,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý přední mlhový světlomet. Po této zkoušce nesmí střední hodnota zjištěných hodnot z obou vzorků překročit 3,0 mrad.

1.4   Barevné souřadnice musí vyhovovat bodu 7 tohoto předpisu. Je-li přední mlhový světlomet vyzařující selektivně žluté světlo vybaven bezbarvým zdrojem světla, odpovídají jeho fotometrické vlastnosti hodnotám uvedeným v tomto předpisu vynásobeným hodnotou 0,84.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

Pro každý typ předního mlhového světlometu musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky musí provádět v souladu s ustanoveními tohoto předpisu. Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, odeberou se a zkouší se další vzorky. Výrobce musí podniknout kroky k zajištění shodnosti ověřované výroby.

2.1   Podstata zkoušek

Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnou fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy rozhraní vlivem tepla.

2.2   Metody použité při zkouškách

2.2.1   Zkoušky se musí zásadně provádět v souladu s metodami stanovenými tímto předpisem.

2.2.2   Při jakýchkoliv zkouškách shodnosti u výrobce se však smí užít rovnocenných metod se souhlasem orgánu státní správy odpovědného za zkoušky schválení typu. Výrobce zodpovídá za prokázání, že užité metody jsou rovnocenné s metodami uvedenými v tomto předpisu.

2.2.3   Užití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje řádnou kalibraci zkušebního zařízení a korelaci měření s měřeními příslušného orgánu.

2.2.4   Ve všech případech jsou referenční metody dle tohoto předpisu, obzvláště pro účely úředního ověřování a odebírání vzorků.

2.3   Podstata výběru vzorků

Vzorky předních mlhových světlometů se namátkově odeberou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se míní soubor předních mlhových světlometů stejného typu určený dle výrobních metod výrobce.

Hodnocení musí obecně pokrýt sériovou výrobu jednotlivých výrobních závodů. Výrobce však může sdružit záznamy pro tentýž typ z více výrobních závodů za předpokladu, že tyto závody pracují se shodným systémem jakosti a řízením jakosti.

2.4   Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti

Vybraný přední mlhový světlomet se podrobí fotometrickým měřením v bodech určených tímto předpisem, měření se omezí na body uvedené v příloze 2 tohoto předpisu v závislosti na převažující třídě předních mlhových světlometů.

2.5   Kritéria určení přijatelnosti

Výrobce je odpovědný za to, že provede statistický rozbor výsledků zkoušek a že stanoví v dohodě s příslušným orgánem kritéria přijatelnosti svých výrobků, aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků dle bodu 10.1 tohoto předpisu.

Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby na hladině významnosti 95 % byla minimální pravděpodobnost vyhovění nahodilého odběru dle přílohy 8 (první výběr) rovna 0,95.

---

PŘÍLOHA 8

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1   Případné požadavky tohoto předpisu na shodnost se považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky.

S ohledem na fotometrické vlastnosti nebude shodnost sériově vyráběných předních mlhových světlometů napadena, jestliže fotometrické parametry dle přílohy 2 tohoto předpisu v závislosti na převažující třídě předního mlhového světlometu jsou splněny.

Pokud výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují uvedené požadavky, zopakují se zkoušky předního mlhového světlometu při užití příslušných zdrojů světla, jak uvádí body 6.3 a 6.4 tohoto předpisu.

1.2.1   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla se nevychýlí podélně doprava nebo doleva více než 0,5° a ne více než 0,2° nahoru a dolů. V poloze nového seřízení polohy musí být splněny všechny fotometrické požadavky.

Pokud předepsané požadavky na svítivost nejsou splněny, je dovoleno nové seřízení polohy rozhraní v rozsahu ±0,5° svisle a/nebo ±0,2° vodorovně. V poloze nového seřízení polohy musí být splněny všechny fotometrické požadavky.

Jestliže svislé nastavení nemůže být provedeno opakovaně v požadované poloze v dovolených tolerancích, může být aplikována pomocná metoda uvedená v příloze 9 tohoto předpisu a kvalita rozhraní zkoušena na jednom vzorku.

1.2.2   Přední mlhové světlomety se zjevnými závadami se neberou v úvahu.

1.3   Barevné souřadnice musí vyhovovat bodu 7 tohoto předpisu. Je-li přední mlhový světlomet vyzařující selektivně žluté světlo vybaven bezbarvým zdrojem světla, odpovídají jeho fotometrické vlastnosti hodnotám uvedeným v tomto předpisu vynásobeným hodnotou 0,84.

2.   PRVÝ ODBĚR VZORKŮ

Při prvním odběru vzorků se nahodile odeberou čtyři přední mlhové světlomety. První soubor dvou vzorků se označí A, druhý soubor vzorků se označí B.

2.1   Shodnost nebude napadena

Shodnost sériově vyráběných předních mlhových světlometů nebude napadena, jestliže při postupu výběru dle obrázek 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují v nepříznivém směru:

2.1.1.1   vzorek A

| A1: | přední mlhový světlomet | | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| A2: | oba přední světlomety o | více než | 0 procent |
| | alene | více než | 20 procent |
| | přejít ke vzorku B | | |

A1:

přední mlhový světlomet

0 procent

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

A2:

oba přední světlomety o

více než

0 procent

alene

více než

20 procent

přejít ke vzorku B

2.1.1.2   vzorek B

| B1: | oba přední světlomety o | | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |

B1:

oba přední světlomety o

0 procent

2.2   Shodnost bude napadena

Shodnost sériově vyráběných předních mlhových světlometů bude napadena a výrobce bude vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), jestliže při postupu výběru dle obrázku 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují:

2.2.1.1   vzorek A

| A3: | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 20 procent |
| | ale | ne více než | 30 procent |

A3:

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

více než

20 procent

ale

ne více než

30 procent

2.2.1.2   vzorek B

| B2: | v případě A2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 0 procent |
| | ale | ne více než | 20 procent |
| | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| B3: | v případě A2 | | |
| | přední mlhový světlomet | | 0 procent |
| | přední mlhový světlomet | více než | 20 procent |
| | ale | ne více než | 30 procent |

B2:

v případě A2

přední mlhový světlomet

více než

0 procent

ale

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

B3:

v případě A2

přední mlhový světlomet

0 procent

přední mlhový světlomet

více než

20 procent

ale

ne více než

30 procent

2.3   Odnětí schválení

Shodnost bude napadena a uplatní se bod 11, jestliže při postupu výběru dle obrázku 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují:

2.3.1   vzorek A

| A4: | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 30 procent |
| A5: | oba přední světlomety o | více než | 20 procent |

A4:

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

více než

30 procent

A5:

oba přední světlomety o

více než

20 procent

2.3.2   vzorek B

| B4: | v případě A2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 0 procent |
| | ale | ne více než | 20 procent |
| | přední mlhový světlomet | více než | 20 procent |
| B5: | v případě A2 | | |
| | oba přední světlomety o | více než | 20 procent |
| B6: | v případě A2 | | |
| | přední mlhový světlomet | | 0 procent |
| | přední mlhový světlomet | více než | 30 procent |

B4:

v případě A2

přední mlhový světlomet

více než

0 procent

ale

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

více než

20 procent

B5:

v případě A2

oba přední světlomety o

více než

20 procent

B6:

v případě A2

přední mlhový světlomet

0 procent

přední mlhový světlomet

více než

30 procent

3.   OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ

Do dvou měsíců od oznámení je v případech A3, B2 a B3 nezbytné ze skladu, vyrobeného po opravném opatření, odebrat třetí soubor C dvou předních mlhových světlometů a čtvrtý soubor D dvou předních mlhových světlometů.

3.1   Shodnost nebude napadena

Shodnost sériově vyráběných světlometů nebude napadena, jestliže při postupu výběru dle obrázku 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují:

3.1.1.1   vzorek C

| C1: | přední mlhový světlomet | | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| C2: | oba přední světlomety o | více než | 0 procent |
| | ale | ne více než | 20 procent |
| | pak přejdi k souboru D | | |

C1:

přední mlhový světlomet

0 procent

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

C2:

oba přední světlomety o

více než

0 procent

ale

ne více než

20 procent

pak přejdi k souboru D

3.1.1.2   vzorek D

| D1: | v případě C2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | oba přední světlomety o | | 0 procent |

D1:

v případě C2

oba přední světlomety o

0 procent

3.2   Shodnost bude napadena

3.2.1   Shodnost sériově vyráběných předních mlhových světlometů bude napadena a výrobce bude vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), jestliže při postupu výběru dle obrázek 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují:

vzorek D

| D2: | v případě C2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 0 procent |
| | ale | ne více než | 20 procent |
| | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |

D2:

v případě C2

přední mlhový světlomet

více než

0 procent

ale

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

3.3   Odnětí schválení

Shodnost bude napadena a uplatní se bod 12, jestliže při postupu výběru dle obrázku 1 této přílohy se měřené hodnoty na předních mlhových světlometech odchylují:

3.3.1   vzorek C

| C3: | přední mlhový světlomet | ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | více než | 20 procent |
| C4: | oba přední světlomety o | více než | 20 procent |

C3:

přední mlhový světlomet

ne více než

20 procent

přední mlhový světlomet

více než

20 procent

C4:

oba přední světlomety o

více než

20 procent

3.3.2   vzorek D

| D3: | v případě C2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | přední mlhový světlomet | 0 nebo více než | 0 procent |
| | přední mlhový světlomet | více než | 20 procent |

D3:

v případě C2

přední mlhový světlomet

0 nebo více než

0 procent

přední mlhový světlomet

více než

20 procent

4.   ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ

Pro kontrolu změny svislé polohy rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze světlometů souboru A z odběru dle obrázku 1 této přílohy se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům dle bodu 2.2.2 přílohy 4 odzkouší postupem, uvedeným v bodě 2.1 přílohy 5.

Přední mlhový světlomet se považuje za vyhovující, pokud Δr nepřekročí 3,0 mrad.

Pokud tato hodnota překročí 3,0 mrad, ale není větší než 4,0 mrad, podrobí se druhý přední mlhový světlomet ze souboru A zkoušce, po které střední hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 3,0 mrad.

Pokud však tato hodnota u souboru A neplní hodnotu 3,0 mrad, podrobí se oba vzorky předních mlhových světlometů souboru B témuž postupu, hodnota Δr žádného z obou vzorků nesmí překročit 3,0 mrad.

Obrázek 1

2 zařízení

První výběr vzorků

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků A a B

2 zařízení

KONEC

přejít ke vzorku B

KONEC

Opravná opatření

Výrobci je uloženouvést výrobky do souladu s požadavky

2 zařízení

Opakovaný výběr vzorku

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků C a D

2 zařízení

Možné výsledky vzorku A

Možné výsledky vzorku C

KONEC

přejít ke vzorku D

KONEC

přejít na opravná opatření

Možné výsledky vzorku D

Možné výsledky vzorku B

Schválení odňato

Maximální odchylka [v procentech] v nepříznivém směru vzhledem k mezním hodnotám

---

PŘÍLOHA 9

Definice a ostrost čáry rozhraní předních mlhových světlometů třídy F3 a postup zaměření pomocí čáry rozhraní

1.   OBECNÁ USTANOVENÍ

Rozdělení svítivosti předního mlhového světlometu musí zahrnovat čáru rozhraní, která umožňuje, aby přední mlhový světlomet byl nastaven správně pro fotometrické měření a pro zaměření na vozidle. lastnosti čáry rozhraní musí splňovat požadavky uvedené v bodech 2 až 4.

2.   TVAR ČÁRY ROZHRANÍ

Pro vizuální nastavení předního mlhového světlometu musí čára rozhraní poskytnout: vodorovnou čáru pro svislé nastavení předního mlhového světlometu sahající ke 4° na obě strany kolem přímky v-v (viz obrázek 1)

Obrázek 1

Tvar a poloha cáry rozhraní

vodorovné čáry

rozmezí ± 0,2° od

nominální polohy

nominální poloha

čáry rozhraní

3.   NASTAVENÍ PŘEDNÍHO MLHOVÉHO SVĚTLOMETU

3.1   Vodorovné nastavení

Čára rozhraní musí být umístěna tak, že promítaný obraz se objeví přibližně symetricky k přímce v-v. Je-li přední mlhový světlomet konstruován pro použití v páru nebo má jinak asymetrický kužel světla, musí být vodorovně uspořádaný dle specifikace žadatele nebo takovým způsobem, že čára rozhraní je symetrická k přímce v-v.

3.2   Svislé nastavení

Po vodorovném nastavení předního mlhového světlometu podle bodu 3.1, svislé nastavení se provede tak, že čára rozhraní se posouvá z dolní polohy nahoru, než je na přímce v-v v poloze 1° pod přímkou h-h. Jestliže vodorovná část není rovná, ale poněkud zakřivená, čára rozhraní nesmí překročit svislé hranice tvořené dvěma vodorovnými čarami, které jsou situovány mezi 3° vlevo a vpravo kolem přímky v-v a 0,2° nad a pod nominální polohu čáry rozhraní (viz obrázek 1).

3.2.1   Jestliže se svislé polohy tří pokusů o nastavení rozhraní liší více než o 0,2°, předpokládá se, že vodorovná část čáry rozhraní nezajistí dostatečnou linearitu nebo ostrost pro vykonávané vizuální nastavení. V takovém případě se kvalita rozhraní zkouší pro vyhovění požadavkům metodou uvedenou dále.

4.   MĚŘENÍ KVALITY ROZHRANÍ

Měření se provede svislým skenováním vodorovné části čáry rozhraní v úhlových krocích nepřesahujících 0,05°.

Buď v měřicí vzdálenosti 10 m a s detektorem o průměru přibližně 10 mm,

nebo v měřicí vzdálenosti 25 m a s detektorem o průměru přibližně 30 mm.

Měření kvality rozhraní se považuje za přijatelné, jestliže požadavky bodů 4.1.1 až 4.1.3 této přílohy jsou splněny nejméně jedním měřením na vzdálenost 10 m nebo 25 m.

Měřicí vzdálenost, ve které byla zkouška provedena, se zaznamená v bodě 9 formuláře zprávy dle přílohy 2 tohoto předpisu.

Skenování se provede pro čáru rozhraní zdola nahoru po svislých čarách v –2,5° a +2,5° od přímky v-v. Po tomto měření musí kvalita čáry rozhraní splňovat následující požadavky:

4.1.1   Musí být viditelná pouze jedna čára rozhraní.

4.1.2   Ostrost rozhraní:

Pokud se pro vodorovnou část čáry rozhraní skenuje svisle podél svislých čar v poloze ±1° od přímky v-v, maximální hodnota měřená pro činitel ostrosti G čáry rozhraní nesmí být menší než 0,08, kdy

G = (log EV – log E (V + 0,1°))

4.1.3   Linearita

Část čáry rozhraní, která slouží pro svislé nastavení musí být vodorovná mezi 3° vlevo až 3° vpravo kolem přímky v-v. ento požadavek je splněn, jestliže svislé polohy inflexních bodů dle bodu 3.2. v poloze 3° vlevo a vpravo kolem přímky v-v se neodchýlí více než ±0,20°.

5.   POMOCNÉ SVISLÉ NASTAVENÍ

Jestliže čára rozhraní splňuje výše uvedené požadavky na kvalitu, svislé nastavení kužele světla může být nastaveno pomocnou metodou. Pro tento účel je inflexní bod v případě, kdy platí d2 (log E) / dv2 = 0, umístěn na přímce v-v a pod přímkou h-h. Přesun pro měření a nastavení čáry rozhraní musí být nahoru z dolní nominální polohy.

---

PŘÍLOHA 10

Přehled dob činností pro zkoušku stálosti fotometrickych vlastností

| Zkratky: | P: světlomet potkávacího světla
  D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 znamená dvě dálková světla)
  F: přední mlhový světlomet |
| --- | --- |

Zkratky:

P: světlomet potkávacího světla

D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 znamená dvě dálková světla)

F: přední mlhový světlomet

Všechny následující skupinové světlomety a přední mlhové světlomety spolu s přidanými symboly označení jsou uvedeny jako příklady a nejsou úplné.

Image 89
  : znamená cyklus 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto

| 1. | P nebo D nebo F (HC nebo HR nebo B nebo F3) |
| --- | --- |

1.

P nebo D nebo F (HC nebo HR nebo B nebo F3)

Image 90

| 2. | P+F (HC B nebo F3) |
| --- | --- |

2.

P+F (HC B nebo F3)

Image 91

| 3. | P+F (HC B nebo F3/) nebo HC/B nebo F3 |
| --- | --- |

3.

P+F (HC B nebo F3/) nebo HC/B nebo F3

Image 92

| 4. | D+F (HR B nebo F3) nebo D1+D2+F (HR B nebo F3) |
| --- | --- |

4.

D+F (HR B nebo F3) nebo D1+D2+F (HR B nebo F3)

Image 93

| 5. | D+F (HR B nebo F3/) nebo D1+D2+F (HR B nebo F3/) |
| --- | --- |

5.

D+F (HR B nebo F3/) nebo D1+D2+F (HR B nebo F3/)

Image 94

| 6. | P+D+F (HCR B nebo F3) nebo P+D1+D2+F (HCR HR B nebo F3) |
| --- | --- |

6.

P+D+F (HCR B nebo F3) nebo P+D1+D2+F (HCR HR B nebo F3)

Image 95

| 7. | P+D+F (HC/R B nebo F3) nebo P+D1+D2+F (HC/R HR B nebo F3) |
| --- | --- |

7.

P+D+F (HC/R B nebo F3) nebo P+D1+D2+F (HC/R HR B nebo F3)

Image 96

| 8. | P+D+F (HCR B nebo F3/) nebo P+D1+D2+F (HCR HR B nebo F3/) |
| --- | --- |

8.

P+D+F (HCR B nebo F3/) nebo P+D1+D2+F (HCR HR B nebo F3/)

Image 97

| 9. | P+D+F (HC/R B nebo F3/) nebo P+D1+D2+F (HC/R HR B nebo F3/) |
| --- | --- |

9.

P+D+F (HC/R B nebo F3/) nebo P+D1+D2+F (HC/R HR B nebo F3/)

Image 98

---

PŘÍLOHA 11

VZTAŽNÝ STŘED

Průměr = a = 2 mm min.

Tato nepovinná značka vztažného středu se nachází na rozptylovém skle v jeho průsečíku se vztažnou osou předního mlhového světlometu.

Výše uvedený výkres odpovídá značce vztažného středu promítnutého na rovinu tečnou k rozptylovému sklu kolem středu kružnice. Čáry tvořící tuto značku mohou být plné nebo tečkované.

---

PŘÍLOHA 12

Požadavky na použití led modulu (modulů) nebo generátorů světla

1.   VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

1.1   Každý vzorek LED modulu nebo generátoru světla předložený ke zkouškám musí splňovat příslušné specifikace tohoto předpisu, pokud je při zkoušce napájen přes případný elektronický ovladač/případné elektronické ovladače zdroje světla.

1.2   LED moduly nebo generátory světla musí být konstruovány tak, aby byly a zůstaly v provozuschopném stavu pokud byly normálně použity. Nesmí navíc vykázat žádnou chybu v konstrukci nebo zhotovení.

1.3   LED moduly nebo generátory světla musí být chráněné proti manipulaci.

Konstrukce vyměnitelných LED modulů musí být taková, že:

1.4.1   po vyjmutí a výměně modulu musí být fotometrické požadavky světlometu ještě splněny;

1.4.2   nestejné LED moduly není možné v rámci stejného pouzdra světlometu zaměnit.

Pro LED moduly:

1.5.1   Geometrická poloha a rozměry prvků optického vyzařování a stínění musí odpovídat předloženým listům dat.

1.5.2   Měření se provede s použitím optických metod přes průhledný kryt po zahoření se zdrojem světla napájeným z elektronického ovladače zdroje světla při zkušebním napětí.

1.5.3   Poloha, rozměr a přenos případných pruhů a krytů musí být odpovídat předloženému listu dat.

2.   VÝROBA

2.1   Průhledný kryt (např. baňka) zdroje světla nesmí vykazovat žádné značky nebo skvrny, které by mohly zhoršit jeho účinnost a jeho optickou výkonnost.

Pro LED moduly nebo generátor/generátory světla:

2.2.1   LED diody v LED modulech musí být vybaveny vhodnými upevňovacími prvky.

2.2.2   Upevňovací prvky musí být pevné a stále bezpečně připojeny ke zdroji světla a k LED modulu.

2.2.3   Zdroj světla v generátoru světla musí být vybaven vhodnými upevňovacími prvky.

2.2.4   Upevňovací prvky musí být pevné a stále bezpečně připojeny ke zdroji světla a ke generátoru světla.

3.   ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY

3.1   Použití a relaxace

3.1.1   Všechny vzorky se zkouší dle bodu 4.

3.1.2   Typ zdrojů světla musí být, jak stanoví bod 2.7.1 předpisu č. 48, zvláště s ohledem na prvek viditelného vyzařování. Ostatní typy zdrojů světla nejsou dovoleny.

3.1.3   Provozní podmínky

Provozní podmínky LED modulu nebo generátoru světla:

3.1.3.1   všechny vzorky se zkouší za podmínek určených v bodě 6.4.1.4 tohoto předpisu;

3.1.3.2   není-li stanoveno v této příloze jinak, LED moduly nebo generátory světla se zkouší uvnitř předního mlhového světlometu předloženého výrobcem.

3.1.4   Teplota okolí

Pro měření elektrických a fotometrických vlastností se přední mlhový světlomet provozuje v suché klidné atmosféře při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Pro generátory světla:

3.1.5.1   Napájení

Napájení použité pro startování a rozběh zkoušek musí být dostatečné pro zajištění rychlého nárůstu impulsu velkého proudu.

3.1.5.2   Poloha hoření

Poloha hoření musí být taková, jak stanovil žadatel. Polohy při zahoření a zkoušení musí být shodné. Jestliže je světlomet náhodně provozován ve špatném směru, musí být znovu zahořen před začátkem měření. Během zahořování a měření se nesmí v prostoru vymezeném žadatelem vyskytovat žádné elektricky vodivé objekty. Dále je třeba se vyhnout bludným magnetickým polím.

3.2   Stárnutí

3.2.1   LED moduly nebo generátory světla musí být zahořeny.

3.2.2   Níže uvedené zkoušky se provedou s LED moduly nebo generátory světla napájenými z předloženého elektronického ovladače zdroje světla při zkušebním napětí po zahoření.

3.2.3   LED modul/moduly

Dle požadavku žadatele je LED modul v provozu 15 hodin a ochlazen na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem.

3.2.4   Žárovky

Žárovky se nejdříve při zkušebním napětí zahoří po dobu přibližně 1 hodiny. U dvouvláknových žárovek se každé vlákno zahoří samostatně.

3.2.5   Výbojkové zdroje světla

Všechny zkoušky, s výjimkou zkoušky spouštění, se provedou se zdroji světla, které byly zahořeny minimálně 15 cykly následujícího průběhu: 45 minut zapnuto, 15 sekund vypnuto, 5 minut zapnuto, 10 minut vypnuto.

4.   ZVLÁŠTNÍ ZKOUŠKY

4.1   Žárovky schválené dle předpisu č. 37, výbojkové zdroje světla schválené dle předpisu č. 99 a LED moduly jsou vyjmuty ze zkoušek uvedených v bodech 4.3.1 a 4.3.2 níže.

4.2   Výbojkové zdroje světla

Zkouška spouštění se aplikuje na zdroje světla, které nebyly zahořeny a nebyly použity po dobu 24 hodin před zkouškou. Zdroj světla se musí rozsvítit ihned a zůstat rozsvícený.

4.3   Rozběh

4.3.1   Žárovky jsou z této zkoušky vyjmuty.

4.3.2   Výbojkové zdroje světla

Zkouška rozběhu se aplikuje na zdroje světla, které nebyly použity po dobu 1 hodiny před zkouškou. Přední mlhový světlomet musí dosáhnout nejméně v bodě 0°, 2,5°D na čáře 6 svítivosti:

po 1 vteřině: 25 % jeho skutečného světelného toku;

po 4 vteřinách: 80 % jeho skutečného světelného toku;

Skutečný světelný tok je uveden v předloženém listu dat.

4.4   Zkouška opětného teplého spouštění

4.4.1   Žárovky jsou z této zkoušky vyjmuty.

4.4.2   Výbojkové zdroje světla

Zdroj světla se spustí a nechá v činnosti s elektronickým ovladačem zdroje světla při zkušebním napětí po dobu 15 minut. Napájecí napětí elektronického ovladače zdroje světla se pak vypne na dobu 10 vteřin, potom se napájení znovu zapojí. Zdroj světla se musí znovu ihned spustit potom, co byl 10 vteřin vypnut. Po 1 vteřině musí zdroj světla vyzařovat nejméně 80 % jeho skutečného světelného toku.

4.5   Barevné podání

4.5.1   Obsah červené

Vzhledem k měřením popsaným v bodě 7, v části A nebo B tohoto předpisu, musí být minimální obsah červené ve světle LED modulu nebo generátoru světla takový, že platí:

Formula

kde:

| Ee (λ) (jednotka: W) | je spektrální rozdělení toku záření; |
| --- | --- |
| V(λ) (jednotka: 1) | je spektrální světelná účinnost; |
| λ (jednotka: nm) | je vlnová délka. |

Ee (λ) (jednotka: W)

je spektrální rozdělení toku záření;

V(λ) (jednotka: 1)

je spektrální světelná účinnost;

λ (jednotka: nm)

je vlnová délka.

Tato hodnota se vyčíslí s využitím intervalů jednoho nanometru.

4.6   UV-vyzařování

UV-vyzařování LED modulu nebo generátoru světla musí být takové, že platí:

Formula

kde:

S(λ)(jednotka: l) je spektrální váhová funkce;

km = 683 lm/W je maximální hodnota fotometrického radiačního koeficientu;

(Definice ostatních symbolů viz výše bod 4.5.1)

Tato hodnota se vyčíslí s využitím intervalů jednoho nanometru. Váha UV-radiace musí být hodnocena s ohledem na hodnoty uvedené v následující tabulce:

UV tabulka

| λ | S(λ) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,00009 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000530 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

λ

S(λ)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,00009

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000530

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Hodnoty dle příručky „IRPA/INIRC“ týkající se limitů vystavení účinkům ultrafialového záření. Vybrané vlnové délky (v nanometrech) jsou typické; ostatní hodnoty se interpolují.

4.7   Teplotní stabilita

4.7.1   Svítivost

4.7.1.1   Žárovky a výbojkové zdroje světla jsou z této zkoušky vyjmuty.

4.7.1.2   Fotometrické měření se provede po 1 minutě provozu při pokojové teplotě. Zkušební měřený bod je vodorovně 0°, svisle 2,5°D.

4.7.1.3   Světlomet musí pokračovat v provozu než dosáhne fotometrické stability. Okamžik, ve kterém je fotometrie stabilní, je definován jako bod v čase, ve kterém změna fotometrické hodnoty je menší než 3 % během doby 15 minut. Po dosažení stability se provede zaměření pro kompletní fotometrii v souladu s požadavky zvláštního zařízení. Pro zvláštní zařízení se požaduje fotometrie ve všech zkušebních bodech.

4.7.1.4   Vypočítejte poměr mezi fotometrickými hodnotami zkušebních bodů stanovených v bodě 4.7.1.2 a hodnotami stanovenými v bodě 4.7.1.3, kdy bylo dosaženo stability.

4.7.1.5   Použijte poměr vypočítaný v bodě 4.7.1.4 pro každý z ostatních zkušebních bodů k vytvoření nové fotometrické tabulky, která popisuje kompletní fotometrii založenou na 1 min provozu.

4.7.1.6   Hodnoty osvětlení měřené po 1 minutě do dosažení stability musí splňovat minimální a maximální požadavky.

4.7.2   Barva

Barva vyzařovaného světla měřená po 1 minutě a po 30 minutách provozu musí být v obou případech uvnitř požadovaných barevných mezí.

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/170 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/170

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 20 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených halogenovými žárovkami (žárovky H4)

Revize 3

Zahrnující veškerá platná znění až po:

sérii změn 03 – datum vstupu v platnost: 9. září 2001

OBSAH

PŘEDPIS

A.   ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

| 0. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definice |
| --- | --- |

1.

| 2. | Žádost o schválení typu světlometu |
| --- | --- |

2.

| 3. | Značení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY

| 5. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Osvětlení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ustanovení pro barevná rozptylová skla a filtry |
| --- | --- |

7.

| 8. | Posouzení míry nepohodlí (oslnění) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Standardní (referenční) světlomet |
| --- | --- |

9.

| 10. | Poznámky k barvě |
| --- | --- |

10.

C.   DALŠÍ ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

| 11. | Změna typu světlometů a rozšíření schválení |
| --- | --- |

11.

| 12. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

13.

| 14. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

14.

| 15. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

15.

| 16. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

16.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Oznámení o udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odnětí schválení typu (nebo o definitivním ukončení výroby) typu světlometu podle předpisu č. 20 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Měřicí stěna |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů v provozu |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Požadavky na svítilny s rozptylovými skly z plastů – zkoušení rozptylových skel nebo vzorků materiálů a úplných svítilen |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 7 –

A.   ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

0.   OBLAST PŮSOBNOSTI (1)

Tento předpis se vztahuje na světlomety motorových vozidel, které mohou mít rozptylová skla ze skla nebo plastu.

1.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

1.1   „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější část světlometu (jednotky), která propouští světlo svítící plochou.

1.2   „Nátěrem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky, nanesený/nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější povrch rozptylového skla.

Světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:

1.3.1   obchodní název nebo značka;

1.3.2   vlastnosti optického systému;

1.3.3   začlenění nebo vyloučení součástí schopných změnit optické účinky odrazem, lomem, absorpcí a/nebo deformací v provozu. Montáž nebo demontáž filtrů určených pouze ke změně barvy světla a nikoli ke změně rozložení světla však nepředstavuje změnu typu;

1.3.4   vhodnost pro pravostranný nebo levostranný dopravní provoz nebo pro oba dopravní systémy;

1.3.5   druh vyzařovaného světla (potkávací světlo, dálkové světlo nebo obojí);

1.3.6   materiály, z nichž jsou zhotovena rozptylová skla a případný nátěr.

2.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU SVĚTLOMETU (2)

Žádost o schválení podává vlastník obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti musí být uvedeno:

2.1.1   zda je světlomet určen k vyzařování jak světla potkávacího, tak světla dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel;

2.1.2   zda je světlomet určený k vyzařování potkávacího světla konstruován jak pro levostranný, tak pro pravostranný provoz, nebo jen pro levostranný, nebo jen pro pravostranný provoz;

2.1.3   pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, je třeba uvést údaje o montážní poloze / montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla.

Ke každé žádosti o schválení se přiloží:

výkresy v trojím vyhotovení, které jsou dostatečně podrobné k tomu, aby umožňovaly identifikaci typu a které znázorňují světlomet v nárysu s případnými detaily drážkování rozptylového skla v příčném řezu; ve výkresech musí být vyznačeno místo vyhrazené pro značku schválení typu;

2.2.1.1   pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem, údaje o montážní poloze / montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla, jestliže je světlomet určen k užití jen v takové poloze / takových polohách;

2.2.2   stručný technický popis;

dva vzorky typu světlometu;

2.2.3.1   pro zkoušku barevného filtru nebo barevné slony (nebo barevného rozptylového skla): dva vzorky;

pro zkoušku plastů, ze kterých jsou vyrobena rozptylová skla:

třináct rozptylových skel;

2.2.4.1.1   přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o rozměrech alespoň 60×80 mm, které mají plochý nebo vypouklý vnější povrch, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení nesmí být menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15×15 mm;

2.2.4.1.2   každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude užíván v sériové výrobě;

2.2.4.2   odražeč, ke kterému mohou být rozptylová skla upevněna podle pokynů výrobce.

2.3   K materiálům, z nichž jsou vyrobena rozptylová skla a k případným nátěrům, pokud již byly zkoušeny, musí být přiložen zkušební protokol o jejich vlastnostech.

2.4   Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly výroby.

3.   ZNAČENÍ (3)

3.1   Světlomety předložené ke schválení typu musí být označeny obchodním názvem nebo značkou žadatele.

3.2   Jak na rozptylovém skle, tak na tělese světlometu (4) musí být dostatečně rozměrné místo pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů podle bodu 4, přičemž tato plocha musí být vyznačena na výkresech, o nichž pojednává výše bod 2.2.1.

3.3   Světlomety

konstruované tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného i levostranného provozu musí nést označení udávající obě polohy nastavení optické jednotky na vozidle nebo žárovky v odražeči; tato označení se skládají z písmen „R/D“ pro polohu odpovídající pravostrannému provozu a z písmen „L/G“ pro polohu odpovídající levostrannému provozu.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Obecně

4.1.1   Pokud všechny vzorky typu světlometu předložené podle odstavce 2 ustanovení tohoto nařízení splňují, schválení se udělí.

4.1.2   Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů a pokud každá z nich splňuje požadavky, jež se na ni vztahují, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení typu.

4.1.3   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 02) musí udávat sérii změn zahrnující nejnovější významné technické úpravy předpisu v době vydání schválení typu. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis, s výjimkou rozšíření schválení typu na zařízení, které se od již schváleného zařízení liší jedině barvou vyzařovaného světla.

Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, zasílá na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu spolu s pokyny podle bodu 2.2.1.1.

4.1.4.1   Pokud je světlomet vybaven nastavitelným odražečem a jestliže je světlomet určen k užití jen v montážních polohách podle pokynů v bodě 2.2.1.1, musí orgán, který uděluje schválení, vyžadovat po žadateli, aby uživatele vhodným způsobem informoval o správné montážní poloze / správných montážních polohách.

4.1.5   Kromě značení podle bodu 3.1 musí být každý světlomet odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu na místě uvedeném v bodě 3.2 opatřen značkou schválení typu níže popsanou v bodech 4.2 a 4.3.

4.2   Skladba značky schválení typu

Značka schválení typu sestává z:

mezinárodní značky schválení typu skládající se z:

4.2.1.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (5);

4.2.1.2   čísla schválení typu, předepsaného výše v bodě 4.1.3;

následujícího doplňkového symbolu (nebo symbolů):

4.2.2.1   u světlometů, které splňují pouze požadavky pro levostranný provoz, se vyznačí vodorovná šipka směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz;

4.2.2.2   u světlometů, které jsou vhodným seřízením montáže optické jednotky nebo žárovky konstruovány pro plnění požadavků obou druhů dopravního provozu, se vyznačí vodorovná šipka s hroty na obou stranách, hroty směřují vlevo a vpravo;

4.2.2.3   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, se vyznačí písmena „HC“;

4.2.2.4   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, se vyznačí písmena „HR“;

4.2.2.5   u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, se vyznačí písmena „HCR“;

4.2.2.6   pokud má světlomet rozptylové sklo z plastu, pak se vedle symbolů podle bodů 4.2.2.3 až 4.2.2.5 výše uvedou ještě písmena „PL“;

4.2.2.7   pokud světlomet splňuje požadavky tohoto nařízení pro dálkové světlo, pak je poblíž písmene „E“ v kružnici ještě vyznačení maximální svítivosti, vyjádřené referenční značkou definovanou dále v bodě 6.3.2.1.2;

v případě sloučených světlometů musí být údaj o maximální svítivosti dálkového světla vyjádřen výše uvedeným způsobem.

V každém případě musí být na schvalovacím formuláři a na formuláři pro oznámení zasílaných státům, které jsou smluvními stranami dohody a uplatňují tento předpis, stanoven příslušný pracovní režim pro zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné/á napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.

V příslušných případech musí být zařízení označeno takto:

4.2.3.1   U světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena: lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem pro potkávací světlomet.

4.2.3.2   U světlometů, které splňují požadavky přílohy 4 tohoto předpisu pouze při napájení napětím 6 V nebo 12 V, se poblíž objímky žárovky umístí symbol tvořený číslicí 24 přeškrtnutou kosým křížem (x).

4.2.4   Dvě číslice čísla schválení (v současnosti 02), které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době, kdy se schválení vydává, a případně požadovaná šipka mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.

4.2.5   Značky a symboly uvedené v bodech 4.2.1 a 4.2.2 výše musí být jasně čitelné a nesmazatelné i tehdy, je-li zařízení namontováno na vozidle.

4.3   Uspořádání značky schválení typu

4.3.1   Samostatné svítilny

Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 9 v příloze 2 tohoto předpisu.

4.3.2   Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety

Jestliže skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, může se připevnit jediná mezinárodní značka schválení typu, která je tvořena písmenem „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách za předpokladu, že:

4.3.2.1.1   je viditelná po jejich montáži;

4.3.2.1.2   žádná z částí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která přenáší světlo, nemůže být odmontována, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

Identifikační symbol každé svítilny, příslušný každému předpisu, podle kterého byla schválení typu udělena, společně s označením odpovídajících sérií změn zahrnujících poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení typu a případně požadovaná šipka, musí být vyznačeny:

4.3.2.2.1   buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo,

4.3.2.2.2   nebo ve skupině tak, aby každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně identifikována (viz čtyři možné příklady v příloze 2).

4.3.2.3   Rozměr částí jednotlivé značky schválení typu nesmí být menší než minimální rozměr požadovaný pro nejmenší z jednotlivých značek, podle kterých byla schválení typu udělena.

4.3.2.4   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, kterého se týká tento předpis.

4.3.2.5   Příklady uspořádání značek schválení pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše zmíněných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 10 v příloze 2 tohoto předpisu.

Svítilny, které mohou být sloučené s jinými svítilnami a jejichž rozptylové sklo je používáno u jiných typů světlometů:

platí ustanovení uvedená v bodě 4.3.2 výše.

4.3.3.1   Je-li kromě toho použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu má také plochu podle bodu 3.2 výše, a to i tehdy, když jej nelze od rozptylového skla oddělit, a je opatřeno značkami schválení pro platné funkce.

Pokud různé typy světlometů mají shodné těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu.

4.3.3.2   Příklady uspořádání značek schválení pro výše zmíněný případ jsou uvedeny na obrázku 11 v příloze 2 tohoto předpisu.

B.   TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (6)

5.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

5.1   Všechny vzorky musí vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodech 6 až 8.

Světlomety musí být vyrobeny tak, aby si za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž mohou být vystaveny, udržely předepsané fotometrické vlastnosti a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.2.1   Světlomety musí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly příslušné předpisy. Takovým zařízením nemusejí být vybaveny jednotky, u nichž od sebe nelze oddělit odražeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že jsou tyto jednotky používány pouze na vozidlech, u kterých je možno nastavení světlometů seřídit jiným způsobem. Jsou-li světlomet potkávacího světla a světlomet dálkového světla – každý vybaven vlastní žárovkou – smontovány do složené jednotky, musí seřizovací zařízení umožnit řádné individuální nastavení každého optického systému.

5.2.2   Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odražeče jsou nedělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky bodu 6.3 tohoto nařízení.

5.3   Součásti, kterými je žárovka připevněna k odražeči, musí být vyrobeny tak, aby se žárovka ani za tmy nedala namontovat do jiné než správné polohy (7). Rozměry objímky žárovky musí rozměrově odpovídat charakteristikám uvedeným v technických listech 7005-39-1 třetího vydání publikace IEC 61–2 (1969).

5.4   Světlomety konstruované tak, aby plnily požadavky jak pro pravostranný, tak pro levostranný provoz mohou být přizpůsobeny provozu na příslušné straně silnice buď vhodným počátečním seřízením při montáži na vozidlo, nebo volitelným nastavením, které provede řidič. Toto počáteční seřízení nebo volitelné nastavení spočívá například v upevnění optické jednotky na vozidle v daném úhlu nebo v upevnění žárovky v daném úhlu vzhledem k optické jednotce. V každém případě musí být možné pouze dvě přísně rozlišené polohy nastavení, jedna pro pravostranný a druhá pro levostranný provoz; konstrukce musí znemožňovat nežádoucí pohyb světlometu z jedné polohy do druhé nebo jeho nastavení uprostřed. Pokud existují dvě různé polohy nastavení žárovky, součásti, kterými se žárovka připevňuje k odražeči, musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby v každé z těchto dvou poloh byla žárovka v přesné poloze vyžadované u světlometů konstruovaných pouze pro dopravu na jedné straně. Shodnost s požadavky tohoto bodu se ověřuje vizuálně, a pokud je to nutné, zkušební montáží.

5.5   Aby bylo zajištěno, že nedojde k nadměrné změně fotometrických vlastností, musí být provedeny doplňkové zkoušky podle požadavků v příloze 4.

5.6   Jestliže je rozptylové sklo světlometu z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků v příloze 6.

6.   OSVĚTLENÍ

6.1   Obecná ustanovení

6.1.1   Světlomety musí být vyrobeny tak, aby s vhodnými žárovkami H4 vyzařovaly patřičné osvětlení a aby potkávací světlo neoslňovalo; také dálkové světlo musí poskytovat dobré osvětlení.

6.1.2   Osvětlení vytvářené světlometem se stanovuje pomocí svislé stěny, která se nachází 25 m před světlometem a je postavena v pravém úhlu k jeho osám, jak ukazuje příloha 3 tohoto nařízení.

6.1.3   Světlomety jsou zkoušeny s bezbarvou standardní (referenční) žárovkou konstruovanou pro jmenovité napětí 12 V. V případě světlometů, které mohou být vybaveny filtry žluté selektivní barvy (8), se tyto filtry se nahradí geometricky shodnými bezbarvými filtry s činitelem prostupnosti alespoň 80 %. Při zkoušení světlometu se napětí ve svorkách žárovky reguluje tak, aby bylo dosaženo těchto charakteristik:

| | Spotřeba (W) | Světelný tok (lm) |
| --- | --- | --- |
| vlákno potkávacího světla | cca 55 | 750 |
| vlákno dálkového světla | cca 60 | 1 250 |

Spotřeba (W)

Světelný tok (lm)

vlákno potkávacího světla

cca 55

750

vlákno dálkového světla

cca 60

1 250

Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky tohoto bodu 6 alespoň s jednou standardní (referenční) žárovkou, která může být předložena společně se světlometem.

6.1.4   Rozměry určující polohu vláken ve standardní žárovce jsou uvedeny v příslušných technických listech v předpise č. 37.

6.1.5   Baňka standardní žárovky musí mít takový tvar a optické vlastnosti, aby nezpůsobovala odraz nebo lom světla, které by nepříznivě působily na rozložení světla. Dodržení tohoto požadavku se kontroluje měřením rozložení světla, které vydává standardní (referenční) světlomet vybavený standardní (referenční) žárovkou (viz bod 9 níže).

6.2   Ustanovení pro potkávací světla

6.2.1   Potkávací světlo musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní, které umožní dosáhnout uspokojivého nastavení. Na opačné straně směru dopravního provozu, pro který je světlomet určen, musí rozhraní tvořit vodorovnou přímku; na druhé straně nesmí procházet buď přes lomenou čáru HV H1 H4 tvořenou přímkou HV H1 svírající úhel 45° s vodorovnou rovinou a přímkou H1 H4 ležící 25 cm nad přímkou hh, nebo přes přímku HV H3 skloněnou pod úhlem 15° nad vodorovnou rovinou (viz příloha 3). Rozhraní překračující jak přímku HV H2, tak a přímku H2H4 a vznikající z kombinace dvou výše zmíněných možností je v každém případě nepřípustné.

6.2.2   Světlomet musí být seřízen tak, že:

6.2.2.1   rozhraní u světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného provozu, je vodorovné v levé polovině měřicí stěny (9) a u světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům levostranného provozu, vodorovné v pravé polovině měřicí stěny;

6.2.2.2   tato vodorovná část rozhraní je na měřicí stěně umístěna 25 cm pod úrovní hh (viz příloha 3);

6.2.2.3   zalomení rozhraní je na přímce vv (10).

6.2.3   Takto seřízený světlomet, žádá-li se pouze o schválení potkávacího světla (11), musí splňovat pouze požadavky uvedené dále v bodech 6.2.5 až 6.2.7; je-li určen k vyzařování jak potkávacího, tak dálkového světla, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3.

6.2.4   V případě, že takto seřízený světlomet nesplňuje požadavky stanovené v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3, může být jeho seřízení změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 1° (= 44 cm) (12). Ke snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší.

6.2.5   Osvětlení stěny potkávacím světlem musí splňovat požadavky uvedené v této tabulce:

| Bod na měřicí stěně | Požadované osvětlení (lx) |
| --- | --- |
| Světlomety pro pravostranný provoz | Světlomety pro levostranný provoz |
| Bod B 50 L | Bod B 50 R | ≤ 0,4 |
| Bod 75 R | Bod 75 L | ≥ 12 |
| Bod 75 L | Bod 75 R | ≤ 12 |
| Bod 50 L | Bod 50 R | ≤ 15 |
| Bod 50 R | Bod 50 L | ≥ 12 |
| Bod 50 V | Bod 50 V | ≥ 6 |
| Bod 25 L | Bod 25 R | ≥ 2 |
| Bod 25 R | Bod 25 L | ≥ 2 |
| Kterýkoli bod v pásmu III | ≤ 0,7 |
| Kterýkoli bod v pásmu IV | ≥ 3 |
| Kterýkoli bod v pásmu I ≤ 2 x (E50R nebo E50L) (*1) |

Bod na měřicí stěně

Požadované osvětlení (lx)

Světlomety pro pravostranný provoz

Světlomety pro levostranný provoz

Bod B 50 L

Bod B 50 R

≤ 0,4

Bod 75 R

Bod 75 L

≥ 12

Bod 75 L

Bod 75 R

≤ 12

Bod 50 L

Bod 50 R

≤ 15

Bod 50 R

Bod 50 L

≥ 12

Bod 50 V

Bod 50 V

≥ 6

Bod 25 L

Bod 25 R

≥ 2

Bod 25 R

Bod 25 L

≥ 2

Kterýkoli bod v pásmu III

≤ 0,7

Kterýkoli bod v pásmu IV

≥ 3

Kterýkoli bod v pásmu I ≤ 2 x (E50R nebo E50L) (*1)

6.2.6   V žádném z pásem I, II, III a IV se nesmějí vyskytnout boční odchylky negativně ovlivňující dobrou viditelnost.

6.2.7   Hodnoty osvětlení v pásmech „A“ a „B“ podle obrázku C v příloze 3 se kontrolují měřením fotometrických hodnot v bodech 1 až 8 na tomto obrázku; tyto hodnoty se musí pohybovat v následujících mezích (13):

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx a

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx a

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx a

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx

Tyto nové hodnoty se nevztahují na typy světlometů, které byly schváleny před datem použití doplňku 3 k sérii změn 02 tohoto předpisu (2. prosinec 1992), ani na rozšíření takových schválení.

6.2.8   Světlomety konstruované k plnění požadavků jak pravostranného, tak levostranného provozu musí v každé z obou poloh nastavení optické jednotky nebo žárovky vyhovovat výše stanoveným požadavkům pro příslušný směr provozu.

6.3   Ustanovení pro dálková světla

6.3.1   U světlometu konstruovaného k vyzařování jak dálkového, tak potkávacího světla se osvětlení měřicí stěny dálkovým světlem měří při stejném seřízení světlometu jako při měření podle bodů 6.2.5 až 6.2.7 výše v případě světlometu, který vyzařuje pouze dálkové světlo, se světlomet nastaví tak, aby plocha největšího osvětlení byla soustředěna na průsečík přímek hh a vv; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v bodě 6.3. Jestliže je k vytvoření dálkového světla užito více než jednoho světelného zdroje, musí být ke stanovení maximální hodnoty osvětlení (EM) použity kombinované funkce.

Osvětlení stěny dálkovým světlem musí splňovat následující požadavky.

Průsečík (HV) přímek hh a vv musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení. Tato nejvyšší hodnota osvětlení (EM) nesmí být menší než 48 lx. Maximální hodnota nesmí v žádném případě překročit 240 lx; kromě toho u kombinovaného potkávacího a dálkového světlometu nesmí být toto maximum větší než šestnáctinásobek osvětlení naměřeného u potkávacího světla v bodě 75 R (nebo 75 L).

6.3.2.1.1   Maximální svítivost (IM) dálkového světla, vyjádřená v tisících cd, se vypočítá podle vzorce:

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2   Referenční značka (I'M) této maximální svítivosti, která je zmíněna výše v bodě 4.2.2.7, se získá jako poměr

Formula

Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.3.2.2   Vodorovně vlevo a vpravo od výchozího bodu HV nesmí být osvětlení menší než 24 lx až do vzdálenosti 1,125 m a nesmí být menší než 6 lx až do vzdálenosti 2,25 m.

U světlometů s nastavitelným odražečem se požadavky bodů 6.2 a 6.3 vztahují na každou montážní polohu podle bodu 2.1.3. Ověřování se provádí tímto postupem:

6.4.1   každá uvedená poloha je pomocí zkušebního goniometru vyzkoušena vůči přímce spojující střed světelného zdroje s bodem HV na měřicí stěně. Nastavitelný odražeč se pak přemístí do takové polohy, aby rozložení světla na stěně odpovídalo pokynům pro zaměření v bodech 6.2.1 až 6.2.2.3 a/nebo 6.3.1;

6.4.2   jakmile je odražeč v základním nastavení podle bodu 6.4.1, musí světlomet plnit odpovídající fotometrické požadavky podle bodů 6.2 a 6.3;

6.4.3   další zkoušky se provádí po vertikálním přesunutí odražeče ze základní polohy seřizovacím zařízením světlometů o ± 2° nebo alespoň do krajní polohy, je-li tato menší než 2°. Po opětovném zaměření celého světlometu (například pomocí goniometru) do odpovídajícího opačného směru se zkontroluje výstup světla v následujících směrech, přičemž jeho hodnoty se musí pohybovat v těchto mezích:

potkávací světlo: body HV a 75 R (respektive 75 L);

dálkové světlo: IM a bod HV (jako procentuální podíl z IM);

6.4.4   pokud žadatel uvedl více než jednu montážní polohu, musí být postup podle bodů 6.4.1 až 6.4.3 zopakován pro všechny další polohy;

6.4.5   pokud žadatel o zvláštní montážní polohy nepožádal, musí se světlomet pro měření podle bodů 6.2 a 6.3 seřídit seřizovacím zařízením do své střední polohy. Další zkoušky podle bodu 6.4.3 musí proběhnout s odražečem posunutým seřizovacím zařízením světlometu do jeho mezních poloh (namísto ± 2°).

6.5   Hodnoty osvětlení stěny, které jsou uvedeny v bodech 6.2.5 až 6.2.7 a 6.3 výše se měří fotoelektrickým článkem s účinnou plochou uvnitř čtverce o hraně 65 mm.

7.   USTANOVENÍ PRO BAREVNÁ ROZPTYLOVÁ SKLA A FILTRY

7.1   Schválení může být uděleno světlometům, které prostřednictvím bezbarvé žárovky vyzařují buď bílé nebo selektivně žluté světlo.

Příslušné kolorimetrické vlastnosti, vyjádřené v tříbarevných souřadnicích CIE, pro žlutá rozptylová skla nebo filtry jsou následující:

Selektivně žlutý filtr (clona nebo rozptylové sklo)

| limit směrem k červené | y ≥ 0,138 + 0,58 x |
| --- | --- |
| limit směrem k zelené | y ≤ 1,29 x – 0,1 |
| limit směrem k bílé | y ≥ – x + 0,996 |
| limit směrem k spektrální hodnotě | y ≤ – x + 0,992 |

limit směrem k červené

y ≥ 0,138 + 0,58 x

limit směrem k zelené

y ≤ 1,29 x – 0,1

limit směrem k bílé

y ≥ – x + 0,996

limit směrem k spektrální hodnotě

y ≤ – x + 0,992

což může být vyjádřeno také takto:

dominantní vlnová délka 575–585 n m

činitel čistoty 0,90–0,98

činitel propustnosti musí být ≥ 0,78

Činitel propustnosti se stanoví pomocí světelného zdroje o barevné teplotě 2 856 K (14).

7.2   Filtr musí být součástí světlometu a musí k němu být připevněn takovým způsobem, aby jej uživatel nemohl sejmout náhodně ani vědomě s použitím běžných nástrojů.

8.   POSOUZENÍ MÍRY NEPOHODLÍ (OSLNĚNÍ)

Je třeba posoudit míru oslnění, které způsobuje potkávací světlo (15).

9.   STANDARDNÍ (REFERENČNÍ) SVĚTLOMET (16)

Světlomet se považuje za standardní (referenční) světlomet, pokud

9.1   splňuje výše uvedené požadavky na schválení;

9.2   má účinný průměr nejméně 160 mm;

se standardní (zkušební) žárovkou v jednotlivých bodech a v jednotlivých pásmech podle bodu 6.2.5 vytváří osvětlení:

9.3.1   nepřesahující 90 % maximálních hodnot a

9.3.2   dosahující nejméně 120 % minimálních hodnot podle požadavků v tabulce v bodě 6.2.5.

10.   POZNÁMKY K BARVĚ

Vzhledem k tomu, že podle tohoto předpisu ve smyslu bodu 7.1 se typu světlometu, který vyzařuje buď bílé nebo selektivně žluté světlo, udělí schválení, článek 3 dohody, ke které je tento předpis připojen, nesmí bránit smluvním stranám dohody v zakazování světlometů vyzařujících bílé nebo selektivně žluté světlo na vozidlech jimi registrovanými.

C.   DALŠÍ ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ

11.   ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každou změnu typu světlometu je třeba oznámit správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán pak může:

11.1.1   usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

11.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

11.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4 výše.

11.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, musí každému takovému rozšíření přidělit pořadové číslo a musí o tom prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu informovat ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.

12.   SHODNOST VÝROBY

12.1   Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodě 6 a 7 a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.

12.2   Pro ověření, že požadavky bodu 12.1 jsou splněny, musí být prováděny vhodné kontroly výroby.

Držitel schválení typu musí zvláště:

12.3.1   zajistit existenci postupů pro účinnou kontrolu jakosti výrobků;

12.3.2   mít přístup ke kontrolnímu vybavení, které je nezbytné pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

12.3.3   zajistit, aby byly zaznamenávány údaje o výsledcích zkoušek a aby příslušné doklady byly dostupné po dobu stanovenou orgánem státní správy;

12.3.4   analyzovat výsledky každého druhu zkoušky, aby se ověřila a zajistila stabilita charakteristik výrobku v přípustných tolerancích průmyslové výroby;

12.3.5   zajistit, aby pro každý typ výrobku byly prováděny alespoň zkoušky uvedené v příloze 4 tohoto předpisu;

12.3.6   zajistit, aby jakýkoliv výběr vzorků, při kterém se zjistí neshodnost s daným druhem zkoušky, vedl k novému výběru vzorků a další zkoušce. K obnovení shodnosti příslušné výroby musí být učiněny veškeré nezbytné kroky.

Příslušný orgán státní správy, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti, využívané na každé výrobní jednotce.

12.4.1   Inspektorovi musí být při každé jeho návštěvě předloženy k inspekci zkušební knihy a záznamy průzkumu výroby.

12.4.2   Inspektor může nahodile odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků se stanoví podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.

12.4.3   Pokud se úroveň jakosti jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle bodu 12.4.2 výše, inspektor v souladu s kritérii v příloze 7 vybere vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.

12.4.4   Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpise. Zkoušky jsou v souladu s kritérii v příloze 7 prováděny na náhodně vybraných vzorcích, aniž by se narušily dodavatelské dohody výrobce.

12.4.5   Příslušný orgán musí zajistit, aby obvyklá četnost inspekcí byla jednou za dva roky. To však záleží na rozhodnutí příslušného orgánu a na jeho důvěře v opatření, která mají zajistit účinnou kontrolu shodnosti výroby. V případě, že jsou zjištěny negativní výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.

12.5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

12.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

13.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

13.1   Pokud nejsou výše uvedené požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený značkou schválení neodpovídá schválenému typu, může být schválení udělené podle tohoto předpisu odňato.

13.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře oznámení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

14.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto nařízení, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle přílohy 1 tohoto předpisu.

15.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, oznámí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a jimž mají být zasílána oznámení o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vystavená v jiných státech.

16.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

16.1   Po uplynutí šesti měsíců od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout udělení schválení EHK podle tohoto předpisu.

16.2   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle této a předchozích sérií změn tohoto předpisu.

16.3   Schválení typu udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu předpisu č. 112 v platnost a všechna rozšíření schválení včetně následně udělených rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.

16.4   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro světlomety na základě této a předchozích sérií změn tohoto předpisu za předpokladu, že tyto světlomety jsou určeny jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

16.5   Od oficiálního dne vstupu předpisu č. 112 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na novém typu vozidla montáž světlometu schváleného podle předpisu č. 112.

16.6   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž světlometu schváleného podle tohoto předpisu na typ vozidla nebo vozidlo.

16.7   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž na vozidlo nebo používání světlometu schváleného podle tohoto předpisu a jeho předchozích sérií změn, jestliže je tento světlomet určen jako náhrada k montáži.

---

(1)  Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv smluvní straně dohody, která jej uplatňuje, aby zakázala kombinaci světlometu vybaveného rozptylovým sklem z plastu a schváleného podle tohoto předpisu se zařízením mechanického čistění (se stěrači).

(2)  Žádost o schválení typu žárovky: viz předpis č. 37.

(3)  V případě světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům na dopravní provoz probíhající pouze po jedné straně vozovky (buď vpravo, nebo vlevo), se dále doporučuje, aby se na rozptylovém skle nesmazatelně vyznačila plocha, která může být z důvodů pohodlí účastníků silničního provozu zakryta v zemi, kde dopravní provoz probíhá po opačné straně vozovky. Toto značení však není nutné v případě, že je tato plocha zřetelně znatelná z konstrukce.

(4)  Nelze-li rozptylové sklo oddělit od hlavního tělesa světlometu, postačuje zajištění takového místa na rozptylovém skle.

(5)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(6)  Technické požadavky na žárovky: viz předpis č. 37.

(7)  Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto bodu, jestliže žárovka lze snadno zasadit do světlometu a orientační klíče se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.

(8)  Tyto filtry musí zahrnovat všechny součásti, včetně rozptylového skla, které jsou určeny ke zbarvení světla (kromě součástí, které tvoří samotnou žárovku).

(9)  Měřicí stěna by měla být dostatečně široká, aby umožňovala přezkoušení rozhraní v rozsahu nejméně 5° na obou stranách od přímky vv.

(10)  Pokud světelné rozhraní nemá zřetelné zalomení, provede se seřízení do stran tak, aby co nejlépe vyhovovalo požadavkům na osvětlení v bodech 75 R a 50 R pro pravostranný provoz a v bodech 75 L a 50 L pro levostranný provoz.

(11)  Takový zvláštní světlomet „potkávacího světla“ může zahrnovat dálkové světlo, na které se nevztahují žádné požadavky.

(12)  Mez pro nové seřízení o 1o vpravo nebo vlevo není neslučitelná s dalším svislým seřízením nahoru nebo dolů. Svislé seřízení je omezeno pouze požadavky bodu 6.3. Vodorovná část rozhraní by však neměla přesahovat přímku hh (ustanovení bodu 6.3 nejsou použitelná pro světlomety, které mají splňovat požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo).

(*1)  E50R a E50L jsou skutečně naměřená osvětlení.

(13)  Hodnoty osvětlení v kterémkoli bodě v pásmech A a B, které také leží v pásmu III, nesmí přesáhnout 0,7 lx.

(14)  Což odpovídá zdroji světla A podle Mezinárodní komise pro osvětlování (CIE).

(15)  Tento požadavek bude předmětem doporučení správním orgánům.

(16)  Dočasně lze uznávat i odlišné hodnoty. Dokud nebudou vydány konečné požadavky, doporučuje se používání schváleného světlometu.

---

PŘÍLOHA 1

OZNÁMENÍ

Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 100

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu světlometu podle předpisu č. 20

Schválení typu č. ... Rozšíření č. ...

| 1. | Obchodní název nebo značka zařízení: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka zařízení: ...

| 2. | Název výrobce typu zařízení: ... |
| --- | --- |

2.

Název výrobce typu zařízení: ...

| 3. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce: ...

| 4. | Název a adresa případného zástupce výrobce: ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa případného zástupce výrobce: ...

| 5. | Předáno ke schválení dne: ... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne: ...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...

| 7. | Datum zkušebního protokolu:... |
| --- | --- |

7.

Datum zkušebního protokolu:...

| 8. | Číslo zkušebního protokolu: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo zkušebního protokolu: ...

| 9. | Stručný popis:
  Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3) ...
  Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2) |
| --- | --- |

9.

Stručný popis:

Kategorie, jak ji určuje příslušné značení (3) ...

Barva vyzařovaného světla: bílá/selektivně žlutá (2)

| 10. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

10.

Umístění značky schválení typu: ...

| 11. | Důvod(-y) případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

11.

Důvod(-y) případného rozšíření: ...

| 12. | Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2): ... |
| --- | --- |

12.

Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2): ...

| 13. | Místo: ... |
| --- | --- |

13.

Místo: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Podpis: ... |
| --- | --- |

15.

Podpis: ...

| 16. | K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání. |
| --- | --- |

16.

K tomuto oznámení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

(3)  Uveďte příslušné značení z tohoto seznamu

Image 101

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

PŘÍLOHA 2

PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

Obrázek 1

a = 12 mm min

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu je světlomet, který schválilo Nizozemsko (E4) pod číslem schválení 2439, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění sérií změn 02 (číslice 02) jak pro dálkové světlo, tak i pro potkávací světlo (HCR) a je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Číslo 30 udává, že maximální svítivost dálkového světla se pohybuje mezi 86 250 cd a 101 250 cd.

Pozn.: Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny v blízkosti kružnice a být buď nad nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být stejně orientované.

Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, neměly by se v čísle schválení typu používat římské číslice.

| Obrázek 2 | Obrázek 3 a |
| --- | --- |

Obrázek 2

Image 103

Obrázek 3 a

Image 104

Obrázek 3b

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu jak pro potkávací světlo, tak i pro dálkové světlo a je konstruován:

| Výlučně pro levostranný provoz. | Pro oba dopravní systémy; optická jednotka nebo žárovkamusí být seřízeny dopožadované polohy. |
| --- | --- |

Výlučně pro levostranný provoz.

Pro oba dopravní systémy; optická jednotka nebo žárovkamusí být seřízeny dopožadované polohy.

| Obrázek 4 | Obrázek 5 |
| --- | --- |

Obrázek 4

Image 106

Obrázek 5

Image 107

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení obsahuje rozptylové sklo z plastu a splňuje požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo. Je konstruován jako světlomet pro:

| Oba dopravní systémy | Výlučně pravostranný provoz. |
| --- | --- |

Oba dopravní systémy

Výlučně pravostranný provoz.

| Obrázek 6 | Obrázek 7 |
| --- | --- |

Obrázek 6

Image 108

Obrázek 7

Image 109

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet pro:

| Výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz. | Výlučně dálkové světlo. |
| --- | --- |

Výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

Výlučně dálkové světlo.

| Obrázek 8 | Obrázek 9 |
| --- | --- |

Obrázek 8

Image 110

Obrázek 9

Image 111

Označení světlometu s rozptylovým sklem z plastu, který plní požadavky předpisu č. 20:

Výlučně pro potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

| Jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz. | Výlučně pro potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz. |
| --- | --- |

Jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.

Výlučně pro potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.

Vlákno potkávacího světlometu nesmí být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světlometu a/nebo jiného světlometu, který je s tímto světlometem sloučen.

Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen

Obrázek 10

(Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení typu.)

VZOR A

VZOR B

VZOR C

VZOR D

Pozn.: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která se týká:

přední obrysové svítilny schválené v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 7;

světlometu s potkávacím světlem konstruovaného pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 cd (jak udává číslice 30), schváleného v souladu se sérií změn 02 předpisu č. 20, který je vybaven rozptylovým sklem z plastu;

předního mlhového světlometu schváleného podle série změn 02 předpisu č. 19 a vybaveného rozptylovým sklem z plastu;

přední směrové svítilny kategorie 1a schválené podle série změn 02 předpisu č. 6.

Svítilna sloučená se světlometem

Obrázek 11

Příklad 1

Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně pro:

světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 cd schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 20 ve znění série změn 02, který je sloučen

s přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;

nebo: světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 1 ve znění série změn 01, který je sloučen

se stejnou přední obrysovou svítilnou jako výše;

nebo také: kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivá svítilna.

Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:

Obrázek 11 (pokračování)

Příklad 2

Výše uvedený příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla užitého v soustavě dvou světlometů schválených ve Francii (E2), která zahrnuje světlomet potkávacího světla konstruovaný pro oba dopravní systémy a dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od x do y cd, který splňuje požadavky předpisu č. 20 a světlomet dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od w do z cd, který splňuje požadavky předpisu č. 8 nebo č. 20; celková maximální svítivost všech dálkových světel se pohybuje mezi 86 250 až 101 250 cd.

---

PŘÍLOHA 3

MĚŘICÍ STĚNA

A.   Světlomet pro pravostranný provoz

(rozměry v mm)

Osa vozovky

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina |

h-h: vodorovná rovina

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina

B.   Světlomet pro levostranný provoz

(rozměry v mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Osa vozovky

Jednotné evropské světlo

| h-h: vodorovná rovina | procházející ohniskem světlometu |
| --- | --- |
| v-v: svislá rovina |

h-h: vodorovná rovina

procházející ohniskem světlometu

v-v: svislá rovina

Obrázek C

Pozn.: na obrázku C jsou vyznačeny měřicí body pro pravostranný provoz. Pro levostranný provoz se body 7 a 8 přemístí do odpovídajících poloh na pravé straně obrázku.

---

PŘÍLOHA 4

Zkoušky stálosti fotometrických parametrů světlometů za provozu

ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ

Poté, co byly za použití postupů předepsaných v tomto předpise změřeny fotometrické hodnoty – u dálkového světla v bodě Emax a u potkávacího světla v bodech HV, 50 R, 50 L (nebo HV, 50 L, B 50 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz) –, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů v provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.

1.   ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ

Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.

1.1   Čistý světlomet

Světlomet se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.

1.1.1   Zkušební metoda

Světlomet musí být po stanovený čas provozován takto:

1.1.1.1

| a) | v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1); |
| --- | --- |

a)

v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1);

| b) | v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):
  jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška provedena za této podmínky tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost (1) postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;
  ve všech ostatních případech (2) (1) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
  15 minut s rozsvíceným vláknem potkávacího světla,
  5 minut se všemi rozsvícenými vlákny; |
| --- | --- |

b)

v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):

jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška provedena za této podmínky tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost (1) postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;

ve všech ostatních případech (2) (1) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:

15 minut s rozsvíceným vláknem potkávacího světla,

5 minut se všemi rozsvícenými vlákny;

| c) | v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu užití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce. |
| --- | --- |

c)

v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu užití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce.

1.1.1.2   Zkušební napětí

Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu stanoveného v předpise o žárovkách (předpis č. 37).

Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, pokud žadatel o schválení neuvede, že se světlomet může používat při jiném napětí. V takovém případě budou zkoušky provedeny s žárovkou, která má nejvyšší možný použitelný příkon.

1.1.2   Výsledky zkoušky

1.1.2.1   Vizuální prohlídka

Jakmile se světlomet přizpůsobí okolní teplotě, musí být jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo očištěno čistou navlhčenou bavlněnou látkou. Světlomet se pak prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, trhliny ani barevné změny.

1.1.2.2   Fotometrická zkouška

Ke splnění požadavků tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:

Potkávací světlo:

50 R - B 50 L - HV pro světlomety konstruované pro pravostranný provoz,

50 L - B 50 R - HV pro světlomety konstruované pro levostranný provoz.

Dálkové světlo:

bod Emax

Má-li se vzít v úvahu deformace základny světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy čáry rozhraní se týká bod 2 této přílohy).

Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami měřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.

1.2   Znečištěný světlomet

Po zkouškách podle bodu 1.1 výše se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá po dobu 1 hodiny v provozu, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.

1.2.1   Příprava světlometu

1.2.1.1   Zkušební směs

1.2.1.1.1   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a

vhodného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.1.2   Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu:

se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:

9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,

1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,

0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3),

13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a

2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).

Směs nesmí být starší než 14 dní.

1.2.1.2   Nanesení zkušební směsi na světlomet

Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu výstupu světla světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:

Bod Emax u potkávacího/dálkového světla a u výlučně dálkového, 50 R a 50 V (5) u výlučně potkávacího světlometu, který je konstruován pro pravostranný provoz, 50 L a 50 V (5) u samotného potkávacího světlometu konstruovaného pro levostranný provoz.

1.2.1.3   Měřicí zařízení

Měřicí zařízení musí být takové, jaké bylo použito při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka.

2.   ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA

Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena.

Světlomet zkoušený podle bodu 1 této přílohy se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění.

2.1   Zkouška

Zkouší se v suchém a stálém ovzduší při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.

Použije se sériově vyrobená žárovka zahořená po dobu alespoň jedné hodiny; světlomet se uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2 této přílohy.) Poloha vodorovné části čáry rozhraní (mezi přímkou vv a svislou přímkou procházející bodem B 50 L pro pravostranný dopravní provoz nebo bodem B 50 R pro levostranný dopravní provoz) musí být ověřena po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.

Výše popsané měření změny polohy čáry rozhraní se vykoná jakoukoli metodou, která má přijatelnou přesnost a reprodukovatelné výsledky.

2.2   Výsledky zkoušky

2.2.1   Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se pro potkávací světlo považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota ΔrI, = | r3 – r60 | měřená na světlometu větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl dříve z důvodů stabilizace polohy mechanických částí světlometu na podstavci, který představuje správnou montáž na vozidle, třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:

potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2).

Následuje hodinová přestávka.

Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI, naměřené u prvního vzorku a průměr absolutní hodnoty ΔrII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad:

Formula

---

(1)  Pokud je zkoušený světlomet sloučen se signálními svítilnami nebo je s nimi ve skupině, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.

(2)  Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.

(3)  NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označovanou symbolem CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce (DS) 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.

(4)  Tato tolerance má umožnit získání takové směsi nečistot, která se bude dobře nanášet na všechna rozptylová skla z plastu.

(5)  Bod 50 V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce V-V na měřicí stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.

---

PŘÍLOHA 5

Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby

1.   OBECNĚ

1.1   Shodnost s požadavky podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:

| B 50 L (nebo R): | 0,2 lx odpovídá 20 % |
| --- | --- |
| | 0,3 lx odpovídá 30 % |
| Pásmo III: | 0,3 lx odpovídá 20 % |
| | 0,45 lx odpovídá 30 % |

B 50 L (nebo R):

0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III:

0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo pokud

1.2.2.1   jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla podélně nevychýlí o více než 1° doprava nebo doleva (2).

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky světlometu se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.3   Pro ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 4, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.

Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.

1.4   Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.

Fotometrické vlastnosti světlometu vyzařujícího selektivně žluté světlo, když je vybaven bezbarvou žárovkou, musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.

2.1   Podstata zkoušek

Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.

2.2   Použité zkušební metody

2.2.1   Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.

2.2.2   Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.

2.2.3   Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

2.2.4   Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.

2.3   Způsob výběru vzorků

Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může vést společné záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a stejné kontrole jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených tímto předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze u bodů Emax, HV (3), HL, HR (4), v případě potkávacího světla u bodů B 50 L (nebo R), HV, 50 V, 75 R (nebo L) a 25 L (nebo R) (viz obrázek v příloze 3).

2.5   Kritéria přípustnosti

Aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 12.1 tohoto předpisu, je výrobce odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a ve spolupráci s příslušným orgánem za definici kritérií přípustnosti svých výrobků.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první výběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.

---

(1)  Písmena v závorkách platí pro světlomety určené pro levostranný provoz.

(2)  Viz odpovídající poznámku pod čarou ve znění předpisu.

(3)  Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je bod HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

(4)  HL a HR: body na přímce hh umístěnéve vzdálenosti 1,125 m nalevo a napravo do bodu HV.

---

PŘÍLOHA 6

Požadavky na svítilny s rozptylovými skly z plastu – zkoušení rozptylových skel nebo vzorků materiálu a úplných svítilen

1.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

1.1   Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.

1.2   Oba vzorky úplných svítilen poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.

1.3   Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odražečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.

1.4   Pokud však výrobce svítilny může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B v dodatku 1.

2.   ZKOUŠKY

2.1   Odolnost proti změnám teploty

2.1.1   Zkoušky

Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) podle následujícího programu:

3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a RH 85–95 %,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,

15 hodin při –30 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %, 3 hodiny při 80 °C ± 2 °C,

1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %.

Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.

Pozn.: Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.

2.1.2   Fotometrická měření

2.1.2.1   Metoda

Fotometrická měření na vzorcích se provedou před zkouškou a po ní.

Při měření se používá standardní svítilna a měří se v těchto bodech:

B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů určených pro levostranný provoz);

bod Emax v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.

2.1.2.2   Výsledky

Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.

2.2   Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům

2.2.1   Zkouška odolnosti vůči atmosférickým vlivům

Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby výsledná světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min.

Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:

| ostřikování: | 5 minut, |
| --- | --- |
| sušení: | 25 minut. |

ostřikování:

5 minut,

sušení:

25 minut.

2.2.2   Zkouška odolnosti proti chemickým vlivům

Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném podle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.2 směsí, jejíž složení je uvedeno níže v bodě 2.2.2.1.

2.2.2.1   Zkušební směs

Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (jedná se o procenta objemová).

2.2.2.2   Aplikace zkušební směsi

Kus bavlněné látky (podle ISO 105) se nasytí směsí popsanou výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.

Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští směsí, aby skladba nanášené tekutiny byla stále totožná s předepsaným zkušebním roztokem.

Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek, aby se předešlo jeho popraskání.

2.2.2.3   Očištění

Po nanesení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C. Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.

2.2.3   Výsledky

2.2.3.1   Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti

Δt = (T2 – T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem podle dodatku 2 k této příloze nesmí překročit hodnotu 0,020

(Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musejí být vzorky prosté jakýchkoliv stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna Δd = (T5 – T4)/T2 stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020

(Δdm ≤ 0,020).

2.3   Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům

2.3.1   Odolnost vůči čistícím prostředkům

Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi tvořené 99 díly destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílem alkylarylsulfonátu temperované na teplotu 23 °C ± 5 °C.

Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.

2.3.2   Odolnost vůči uhlovodíkům

Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce tře bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %), a pak se nechá oschnout na volném vzduchu.

2.3.3   Výsledky

Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti Δt = (T2 – T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 k této příloze překračovat hodnotu 0,010

(Δtm ≤ 0,010).

2.4   Odolnost vůči mechanickému poškození

2.4.1   Postup mechanického poškozování

Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.

2.4.2   Výsledky

Po této zkoušce se změny:

propustnosti: Δ t = (T2 – T3)/T2

a rozptylu: Δ d = (T5 – T4)/T2,

měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1 tohoto předpisu. Průměrná hodnota z těchto tří vzorků musí splňovat hodnoty: Δ tm ≤ 0,100, Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

2.5.1   Příprava vzorku

Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.

2.5.2   Popis zkoušky

Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 % měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na pět minut na povrch upravený dle bodu 2.5.1.

Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. Za tohoto stavu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3   Výsledky

Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.

2.6   Zkoušky úplné svítilny s rozptylovým sklem z plastu

2.6.1   Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému poškození

2.6.1.1   Zkoušky

Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.

2.6.1.2   Výsledky

Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se to týká bodů B 50 R, HV a 75 L).

2.6.2   Zkouška přilnavosti případných nátěrů

Rozptylové sklo vzorku svítilny č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.

3.   OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY

Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se světlomety ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:

3.1.1   po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);

3.1.2   po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření podle bodu 2.6.1.2 v mezích stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.

3.2   Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkově vybraných světlometů.

DODATEK 1

ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

A.   Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané dle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).

| Zkoušky vzorků | Rozptylová skla nebo vzorky materiálu | Rozptylová skla |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Omezená fotometrie
  (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1 | Změna teploty
  (bod 2.1.1) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Omezená fotometrie
  (bod 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Měření propustnosti | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Měření rozptylu | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Atmosférické vlivy
  (bod 2.2.1) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Měření propustnosti | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Chemické vlivy
  (bod 2.2.2) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Měření rozptylu | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Čistící prostředky
  (bod 2.3.1) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Uhlovodíky
  (bod 2.3.2) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Měření propustnosti | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Poškození
  (bod 2.4.1) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Měření propustnosti | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Měření rozptylu | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Přilnavost
  (bod 2.5) | | | | | | | | | | | | | x |

Zkoušky vzorků

Rozptylová skla nebo vzorky materiálu

Rozptylová skla

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Omezená fotometrie

(bod 2.1.2)

x

x

x

1.1.1

Změna teploty

(bod 2.1.1)

x

x

x

1.1.2

Omezená fotometrie

(bod 2.1.2)

x

x

x

1.2.1

Měření propustnosti

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Měření rozptylu

x

x

x

x

x

x

1.3

Atmosférické vlivy

(bod 2.2.1)

x

x

x

1.3.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.4

Chemické vlivy

(bod 2.2.2)

x

x

x

1.4.1

Měření rozptylu

x

x

x

1.5

Čistící prostředky

(bod 2.3.1)

x

x

x

1.6

Uhlovodíky

(bod 2.3.2)

x

x

x

1.6.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.7

Poškození

(bod 2.4.1)

x

x

x

1.7.1

Měření propustnosti

x

x

x

1.7.2

Měření rozptylu

x

x

x

1.8

Přilnavost

(bod 2.5)

x

B.   Zkoušky úplných svítilen (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu).

| Zkoušky | Vzorek č. |
| --- | --- |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Poškození (bod 2.6.1.1) |

Zkoušky

Vzorek č.

1

2

2.1

Poškození (bod 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Fotometrie (bod 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Fotometrie (bod 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Přilnavost (bod 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Přilnavost (bod 2.6.2)

x

DODATEK 2

Metoda měření rozptylu a propustnosti světla

1.   ZAŘÍZENÍ

(viz obrázek)

Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 x 10-4 rd je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.

Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.

Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD o úhlech αo/2 = 1° a αmax/2 = 12°.

Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby se mohla vrátit zpět do přesně stejné polohy.

Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.

Pokud je počáteční dopadající tok světla považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech odečtů lepší než 1 jednotka.

2.   MĚŘENÍ

Odečítá se:

| Odečet | Se vzorkem | Se středovou částí DD | Zjišťovaná hodnota |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | Dopadající tok světla při počátečním odečtu |
| T2 | ano (před zkouškou) | ne | Tok světla propuštěný novým materiálemv poli 24 °C |
| T3 | ano (po zkoušce) | ne | Tok světla propuštěný zkoušeným materiálemv poli 24 °C |
| T4 | ano (před zkouškou) | ano | Tok světla rozptýlený novým materiálem |
| T5 | ano (po zkoušce) | ano | Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem |

Odečet

Se vzorkem

Se středovou částí DD

Zjišťovaná hodnota

T1

ne

ne

Dopadající tok světla při počátečním odečtu

T2

ano (před zkouškou)

ne

Tok světla propuštěný novým materiálemv poli 24 °C

T3

ano (po zkoušce)

ne

Tok světla propuštěný zkoušeným materiálemv poli 24 °C

T4

ano (před zkouškou)

ano

Tok světla rozptýlený novým materiálem

T5

ano (po zkoušce)

ano

Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem

---

(1)  Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.

DODATEK 3

METODA ZKOUŠENÍ OSTŘIKEM

1.   Zkušební zařízení

1.1   Stříkací pistole

Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar –0 + 0,5 bar průtok 0,24 ± 0,02 l/min.

Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.

1.2   Zkušební směs

Zkušební směs musí být tvořena:

křemenným pískem o tvrdosti 7 podle Mohrovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;

vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 pro směs sestávající z 25 g písku na 1 litr vody.

2.   Zkouška

Vnější povrch rozptylového skla svítilen se jedenkrát nebo vícekrát vystaví proudu písku podle výše uvedeného popisu. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.

Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku:

Formula

K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.

DODATEK 4

ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY

1.   ÚČEL

Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.

2.   PRINCIP

Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.

3.   URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY

Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost (RH) 65 ± 15 %.

4.   ZKOUŠENÉ KUSY

Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).

Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvních tří obvodů.

5.   POSTUP

Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.

Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:

Postupně nalepte pásku na sklo jemným podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby se mezi páskou a skleněnou deskou netvořily vzduchové kapsy.

Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.

Kolmo k ose zkoušeného kusu odlepte od desky zhruba 25 mm zkušební pásky. Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.

Zatáhněte za pásku tak, aby se odlepila rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenejte sílu, která je k tomu zapotřebí.

6.   VÝSLEDKY

Získaných pět hodnot se seřadí a jejich průměrná hodnota se bere za výsledek měření. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.

---

PŘÍLOHA 7

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:

1.2.1   žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:

B 50 L (nebo R): 0,2 lx odpovídá 20 %

0,3 lx odpovídá 30 %

Pásmo III: 0,3 lx odpovídá 20 %

0,45 lx odpovídá 30 %

nebo pokud

1.2.2.1   jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;

1.2.2.2   a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu.

1.2.3   Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla se nevychýlí podélně o více než 1° doprava nebo doleva.

1.2.4   Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.

1.2.5   Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

1.2.6   Referenční značka se nebere v úvahu.

1.3   Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.

Naměřené fotometrické hodnoty světlometů, které jsou vybaveny bezbarvou žárovkou a vyzařují selektivně žluté světlo, se vynásobí koeficientem 0,84.

2.   PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ

Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.

2.1   Shodnost není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:

2.1.1.1   1 vzorek A

| A1: | jeden světlomet 0 % |
| --- | --- |
| | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| A2: | oba světlomety o více než 0 %, |
| | ale ne více než o 20 % |
| | přejít ke vzorku B |

A1:

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet ne více než o 20 %

A2:

oba světlomety o více než 0 %,

ale ne více než o 20 %

přejít ke vzorku B

2.1.1.2   vzorek B

| B1: | oba světlomety o 0 % |
| --- | --- |

B1:

oba světlomety o 0 %

2.1.2   nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.2   Shodnost je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

2.2.1.1   vzorek A

| A3: | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 20 %, |
| | ale ne více než o 30 % |

A3:

jeden světlomet ne více než o 20 %

jeden světlomet o více než 20 %,

ale ne více než o 30 %

2.2.1.2   vzorek B

| B2: | v případě A2 |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 0 %, |
| | ale ne více než o 20 % |
| | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| B3: | v případě A2 |
| | jeden světlomet 0 % |
| | jeden světlomet o více než 20 %, |
| | ale ne více než o 30 % |

B2:

v případě A2

jeden světlomet o více než 0 %,

ale ne více než o 20 %

jeden světlomet ne více než o 20 %

B3:

v případě A2

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet o více než 20 %,

ale ne více než o 30 %

2.2.2   nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.

2.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

2.3.1   vzorek A

| A4: | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 30 % |
| A5: | oba světlomety o více než 20 % |

A4:

jeden světlomet ne více než o 20 %

jeden světlomet o více než 30 %

A5:

oba světlomety o více než 20 %

2.3.2   vzorek B

| B4: | v případě A2 |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 0 %, |
| | ale ne více než o 20 % |
| | jeden světlomet o více než 20 % |
| B5: | v případě A2 |
| | oba světlomety o více než 20 % |
| B6: | v případě A2 |
| | jeden světlomet 0 % |
| | jeden světlomet o více než 30 % |

B4:

v případě A2

jeden světlomet o více než 0 %,

ale ne více než o 20 %

jeden světlomet o více než 20 %

B5:

v případě A2

oba světlomety o více než 20 %

B6:

v případě A2

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet o více než 30 %

2.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shodnost není zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.1.1.1   vzorek C

| C1: | jeden světlomet 0 % |
| --- | --- |
| | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| C2: | oba světlomety o více než 0 %, |
| | ale ne více než o 20 % |

C1:

jeden světlomet 0 %

jeden světlomet ne více než o 20 %

C2:

oba světlomety o více než 0 %,

ale ne více než o 20 %

přejít ke vzorku D

3.1.1.2   vzorek D

| D1: | v případě vzorku C2 oba světlomety 0 % |
| --- | --- |

D1:

v případě vzorku C2 oba světlomety 0 %

3.1.2   nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.2   Shodnost je zpochybněna

Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:

3.2.1.1   vzorek D

| D2: | v případě vzorku C2 |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 0 %, |
| | ale ne více než o 20 % |
| | jeden světlomet ne více než o 20 % |

D2:

v případě vzorku C2

jeden světlomet o více než 0 %,

ale ne více než o 20 %

jeden světlomet ne více než o 20 %

3.2.1.2   nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.

3.3   Odnětí schválení typu

Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:

3.3.1   vzorek C

| C3: | jeden světlomet ne více než o 20 % |
| --- | --- |
| | jeden světlomet o více než 20 % |
| C4: | oba světlomety o více než 20 % |

C3:

jeden světlomet ne více než o 20 %

jeden světlomet o více než 20 %

C4:

oba světlomety o více než 20 %

3.3.2   vzorek D

| D3: | v případě vzorku C2 |
| --- | --- |
| | jeden světlomet 0 % nebo více než 0 % |
| | jeden světlomet o více než 20 % |

D3:

v případě vzorku C2

jeden světlomet 0 % nebo více než 0 %

jeden světlomet o více než 20 %

3.3.3   nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.

4.   ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ

Pro kontrolu změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:

Jeden ze světlometů vzorku A po výběru podle obrázku 1 v této příloze se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 4 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.

Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po které průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad.

Pokud však tato hodnota u vzorku A neplní hodnotu 1,5 mrad, podrobí se oba vzorky světlometů souboru B témuž postupu a hodnota Δr žádného z obou vzorků nesmí překročit 1,5 mrad.

Obrázek 1

2 zařízení

První výběr vzorků

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků A a B

2 zařízení

KONEC

přejít ke vzorku B

KONEC

Opravná opatření

Výrobci je uloženouvést výrobky do souladu s požadavky

2 zařízení

Opakovaný výběr vzorku

4 namátkově vybraná zařízení rozdělená do vzorků C a D

2 zařízení

Možné výsledky vzorku A

Možné výsledky vzorku C

KONEC

přejít ke vzorku D

KONEC

přejít na opravná opatření

Možné výsledky vzorku D

Možné výsledky vzorku B

Schválení odňato

Maximální odchylka [v procentech] v nepříznivém směru vzhledem k mezním hodnotám

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/211 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/211

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 46 – Jednotná ustanovení pro schvalování zařízení pro nepřímý výhled a motorových vozidel z hlediska montáže těchto zařízení

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 4 k sérii změn 02 – datum vstupu v platnost: 22. července 2009

opravu 1 doplňku 4 – datum vstupu v platnost: 11. listopadu 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

I.   ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Značení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Schválení |
| --- | --- |

5.

| 6. | Požadavky |
| --- | --- |

6.

| 6.1 | Zrcátka |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka |
| --- | --- |

6.2

| 7. | Změna typu zařízení pro nepřímý výhled a rozšíření schválení |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

11.

II.   MONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

| 12. | Definice |
| --- | --- |

12.

| 13. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

13.

| 14. | Schválení |
| --- | --- |

14.

| 15. | Požadavky |
| --- | --- |

15.

| 16. | Změny typu vozidla a rozšíření schválení |
| --- | --- |

16.

| 17. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

17.

| 18. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

18.

| 19. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

19.

| 20. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

20.

| 21. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

21.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Vzor informačního dokumentu pro schválení typu zařízení pro nepřímý výhled |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Vzor informačního dokumentu pro schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | podle předpisu č. 46 |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Sdělení o udělení nebo zamítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled podle předpisu č. 46 |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Uspořádání značky schválení typu pro zařízení pro nepřímý výhled |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Zkušební metoda stanovení odrazivosti |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Postup stanovení poloměru křivosti „r“ odrazného povrchu zrcátka |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Dodatek 1 – | Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“ |
| --- | --- |

Dodatek 1 –

| Dodatek 2 – | Trojrozměrná vztažná soustava |
| --- | --- |

Dodatek 2 –

| Dodatek 3 – | Vztažné údaje týkající se míst k sezení |
| --- | --- |

Dodatek 3 –

| Příloha 9 – | (vyhrazeno) |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Výpočet detekční vzdálenosti |
| --- | --- |

Příloha 10 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na:

| a) | povinná a nepovinná zařízení pro nepřímý výhled, uvedená v tabulce v bodě 15.2.1.1.1 pro vozidla kategorie M a N (1), a povinná nebo volitelná zařízení pro nepřímý výhled uvedená v bodech 15.2.1.1.3 a 15.2.1.1.4 pro vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče; |
| --- | --- |

a)

povinná a nepovinná zařízení pro nepřímý výhled, uvedená v tabulce v bodě 15.2.1.1.1 pro vozidla kategorie M a N (1), a povinná nebo volitelná zařízení pro nepřímý výhled uvedená v bodech 15.2.1.1.3 a 15.2.1.1.4 pro vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče;

| b) | montáž zařízení pro nepřímý výhled na vozidla kategorie M a N a na vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče. |
| --- | --- |

b)

montáž zařízení pro nepřímý výhled na vozidla kategorie M a N a na vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče.

I.   ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:

„zařízeními pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení pro sledování dopravního prostoru v blízkosti vozidla, který nemůže být sledován přímým výhledem. Mohou to být běžná zrcátka, zařízení kamera-monitor nebo jiná zařízení schopná předávat řidiči informace o poli nepřímého výhledu;

„zrcátkem“ se rozumí jakékoli zařízení, kromě zařízení, jako jsou periskopy, jehož účelem je poskytovat jasný pohled směrem dozadu, do strany nebo před vozidlo v polích výhledu podle bodu 15.2.4;

2.1.1.1   „vnitřním zrcátkem“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, které může být namontováno v prostoru pro cestující ve vozidle;

2.1.1.2   „vnějším zrcátkem“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, které může být namontováno na vnějším povrchu vozidla;

2.1.1.3   „kontrolním zrcátkem“ se rozumí zrcátko jiné než zrcátko podle bodu 2.1.1, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla za účelem poskytnutí jiných polí výhledu, než které jsou definovány v bodě 15.2.4;

2.1.1.4   „systémem pro podporu výhledu“ se rozumí systém, který řidiči umožňuje zpozorovat a/nebo vidět předměty v prostoru v blízkosti vozidla;

2.1.1.5   poloměrem „r“ se rozumí střední hodnota poloměrů křivosti měřených na odrazném povrchu metodou popsanou v příloze 7;

2.1.1.6   „hlavními poloměry křivosti v jednom bodě na odrazném povrchu (r
  i
  )“ se rozumí hodnoty získané pomocí přístroje definovaného v příloze 7, naměřené na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu rovnoběžně s úsečkou b, definovanou v bodě 6.1.2.1.2.1, a na oblouku kolmém k této úsečce;

2.1.1.7   „poloměrem křivosti v jednom bodě na odrazném povrchu (rp)“ se rozumí aritmetický průměr hlavních poloměrů křivosti r
  i
  a r'
  i
  , tj.:

Formula

2.1.1.8   „sférickým povrchem“ se rozumí povrch, který má konstantní a stejný poloměr ve všech směrech;

2.1.1.9   „asférickým povrchem“ se rozumí povrch, který má konstantní poloměr pouze v jedné rovině;

2.1.1.10   „asférickým zrcátkem“ se rozumí zrcátko složené ze sférické a asférické části, přičemž přechod odrazného povrchu ze sférické do asférické části musí na něm být vyznačen. Křivost hlavní osy zrcátka je v soustavě souřadnic x/y určena poloměrem primární sférické kaloty:

Formula

| R | : | jmenovitý poloměr zakřivení sférické části |
| --- | --- | --- |
| k | : | konstanta změny křivosti |
| a | : | konstanta velikosti sféry primární sférické kaloty; |

R

:

jmenovitý poloměr zakřivení sférické části

k

:

konstanta změny křivosti

a

:

konstanta velikosti sféry primární sférické kaloty;

2.1.1.11   „středem odrazného povrchu“ se rozumí střed viditelné plochy odrazného povrchu;

2.1.1.12   „poloměrem křivosti základních součástí zrcátka“ se rozumí poloměr „c“ oblouku kružnice, který se nejvíce přibližuje zakřivenému tvaru dotyčné součásti;

2.1.1.13   „třídou zrcátka“ se rozumí všechna zařízení, která mají jednu nebo více společných vlastností nebo funkcí. Jsou klasifikována takto:

| — | třída I: „vnitřní zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.1, |
| --- | --- |

—

třída I: „vnitřní zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.1,

| — | třída II a III: „Hlavní vnější zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodech 15.2.4.2 a 15.2.4.3, |
| --- | --- |

—

třída II a III: „Hlavní vnější zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodech 15.2.4.2 a 15.2.4.3,

| — | třída IV: „širokoúhlé vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.4, |
| --- | --- |

—

třída IV: „širokoúhlé vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.4,

| — | třída V: „blízkopohledové vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.5, |
| --- | --- |

—

třída V: „blízkopohledové vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.5,

| — | třída VI: „přední zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.6, |
| --- | --- |

—

třída VI: „přední zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.6,

| — | třída VII: zrcátka určená pro vozidla kategorie L s karoserií. |
| --- | --- |

—

třída VII: zrcátka určená pro vozidla kategorie L s karoserií.

„zařízením kamera-monitor pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení vymezené v bodě 2.1, kterým je pole výhledu získáno kombinací kamery a monitoru definovaných v bodech 2.1.2.1 a 2.1.2.2;

2.1.2.1   „kamerou“ se rozumí zařízení, které poskytuje obraz vnějšího prostoru a které posléze převádí tento obraz na signál (např. obrazový signál);

2.1.2.2   „monitorem“ se rozumí zařízení, kterým se převádí signál na obrazy znázorněné ve viditelné části spektra;

2.1.2.3   „detekcí“ se rozumí schopnost rozlišit v určité vzdálenosti objekt od jeho pozadí/okolí;

2.1.2.4   „kontrastem osvětlení“ se rozumí poměr jasu mezi objektem a jeho bezprostředním pozadím/okolím, který umožňuje rozlišení objektu od jeho pozadí/okolí;

2.1.2.5   „rozlišovací schopností“ se rozumí nejmenší detail, který může být systémem vnímání rozlišitelný, tj. vnímaný odděleně od většího celku. Rozlišovací schopnost lidských očí se označuje jako „ostrost vidění“;

2.1.2.6   „kritickým objektem“ se rozumí válcový předmět o průměru D0 = 0,8 m (2).

2.1.2.7   „kritickým vnímáním“ se rozumí hladina vnímání, které jsou lidské oči obecně schopné dosáhnout za různých podmínek. V podmínkách silničního provozu je mezní hodnotou pro kritické vnímání osm úhlových minut zorného úhlu;

2.1.2.8   „polem výhledu“ se rozumí část trojrozměrného prostoru sledovaného pomocí zařízení pro nepřímý výhled. Není-li uvedeno jinak, je toto pole určeno výhledem na úrovni vozovky poskytovaným zařízením a/nebo zařízeními jinými než zrcátka. Pole může být omezeno příslušnou detekční vzdáleností odpovídající kritickému objektu.

2.1.2.9   „detekční vzdáleností“ se rozumí vzdálenost měřená na vozovce ze vztažného zorného bodu k nejzazšímu bodu, ve kterém může být kritický objekt ještě vnímán (mezní hodnota kritického vnímání);

2.1.2.10   „kritickým polem výhledu“ se rozumí prostor, ve kterém musí být kritický objekt s pomocí zařízení pro nepřímý výhled rozeznán a který je definován úhlem a jednou nebo více detekčními vzdálenostmi;

2.1.2.11   „vztažným zorným bodem“ se rozumí bod spojený s vozidlem, ke kterému je vztaženo požadované pole výhledu. Tímto bodem je průmět průsečnice svislé roviny procházející zornými body řidiče s rovinou rovnoběžnou se střední podélnou rovinou vozidla ve vzdálenosti 20 cm vně vozidla na vozovku;

2.1.2.12   „viditelnou částí spektra“ se rozumí světlo o vlnové délce v rozmezí vnímání lidského oka, tj. 380–780 nm;

2.1.2.13   „sledovacím zařízením kamera-monitor-záznamové zařízení“ se rozumí kamera a buď monitor, nebo záznamové zařízení jiné než zařízení kamera-monitor podle definice v bodě 2.1.2, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla k tomu, aby zajistilo pole výhledu jiná než podle specifikace v bodě 15.2.4 nebo aby zajistilo bezpečnostní systém ve vozidle nebo v jeho okolí;

2.1.3   „jinými zařízeními pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, u nichž není dosaženo pole výhledu pomocí zrcátka nebo zařízením typu kamera-monitor pro nepřímý výhled;

2.1.4   „typem zařízení pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení, která se neliší v následujících základních vlastnostech:

| — | konstrukce zařízení, popřípadě včetně jeho připevnění ke karoserii, |
| --- | --- |

—

konstrukce zařízení, popřípadě včetně jeho připevnění ke karoserii,

| — | v případě zrcátek: třída, tvar, rozměry a poloměr křivosti odrazného povrchu zrcátka, |
| --- | --- |

—

v případě zrcátek: třída, tvar, rozměry a poloměr křivosti odrazného povrchu zrcátka,

| — | v případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost a rozsah výhledu. |
| --- | --- |

—

v případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost a rozsah výhledu.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení typu zařízení pro nepřímý výhled podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.2   Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1.

Pro každý typ zařízení pro nepřímý výhled je nutno k žádosti přiložit:

3.3.1   v případě zrcátek čtyři vzorky: tři vzorky pro zkoušky a jeden k uchování v technické zkušebně pro další zkoušky, které se mohou později ukázat nezbytné. Technická zkušebna může požadovat další vzorky;

3.3.2   v případě jiných zařízení pro nepřímý výhled: jeden vzorek všech částí.

4.   ZNAČENÍ

4.1   Vzorky zařízení pro nepřímý výhled předkládané ke schválení musí být opatřeny obchodním názvem nebo značkou výrobce; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

4.2   Každé zařízení musí mít dostatečné místo pro umístění značky schválení typu, která musí být čitelná i po namontování tohoto zařízení na vozidlo; toto místo musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v příloze 1.

5.   SCHVÁLENÍ

5.1   Vyhovují-li vzorky předložené ke schválení požadavkům bodu 6 tohoto předpisu, udělí se schválení pro dotyčný typ zařízení pro nepřímý výhled.

5.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 02) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu zařízení pro nepřímý výhled.

5.3   Oznámení o udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zařízení pro nepřímý výhled podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 3 tohoto předpisu.

Na každé zařízení pro nepřímý výhled shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu se kromě značky předepsané v bodě 4.1 viditelně a na místě zmíněném v bodě 4.2 umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

5.4.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);

5.4.2   čísla schválení typu;

5.4.3   doplňkového symbolu I nebo II nebo III nebo IV nebo V nebo VI nebo VII udávajícího třídu, do které typ zrcátka patří, nebo symbolu S v případě zařízení pro nepřímý výhled jiného než zrcátko. Tento doplňkový symbol se umístí na jakékoli vhodné místo poblíž kružnice s vepsaným písmenem „E“.

5.5   Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

5.6   V příloze 5 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání zmíněné značky schválení typu a doplňkového symbolu.

6.   POŽADAVKY

6.1   ZRCÁTKA

6.1.1   VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

6.1.1.1   Všechna zrcátka musí být seřiditelná.

6.1.1.2   Okraj odrazného povrchu musí být zachycen v ochranném pouzdře (držáku apod.), které musí mít na svém obvodu ve všech bodech a ve všech směrech hodnotu poloměru křivosti „c“ rovnou 2,5 mm nebo větší. Vyčnívá-li odrazný povrch z ochranného pouzdra, nesmí být poloměr křivosti „c“ okraje vyčnívající části menší než 2,5 mm a odrazný povrch musí být možno zasunout do ochranného pouzdra silou 50 N, kterou se působí v místě největšího vyčnívání z ochranného pouzdra ve vodorovném směru přibližně rovnoběžném se střední podélnou rovinou vozidla.

6.1.1.3   Je-li zrcátko namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může ve statickém stavu dotknout koule o průměru 165 mm u vnitřních zrcátek nebo o průměru 100 mm u vnějších zrcátek, bez ohledu na polohu seřízení zařízení, včetně částí, které po zkoušce podle bodu 6.1.3.2 zůstanou spojeny s podpěrou, poloměr křivosti „c“ nejméně 2,5 mm.

6.1.1.4   Ustanovení o poloměru podle bodu 6.1.1.3 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.

6.1.1.5   Zařízení pro připevnění zrcátek k vozidlu musí být navrženo tak, aby válec o poloměru 70 mm (50 mm v případě vozidla kategorie L), jehož osu tvoří osa nebo některá z os otáčení zajišťující vychýlení zrcátka ve směru možného nárazu, protínal alespoň část povrchu, k němuž je zařízení připevněno.

6.1.1.6   Na části vnějších zrcátek uvedené v bodech 6.1.1.2 a 6.1.1.3 se odpovídající ustanovení nevztahují, jsou-li zhotoveny z materiálu, jehož tvrdost není větší než 60 podle Shoreho stupnice A.

6.1.1.7   U těch částí vnitřních zrcátek, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodů 6.1.1.2 a 6.1.1.3 vztahují jen na podpěru.

6.1.2   ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE

6.1.2.1   ROZMĚRY

6.1.2.1.1   Vnitřní zpětná zrcátka (třída I)

Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat obdélník o délce jedné strany 40 mm a délce druhé strany „a“, přičemž platí:

Formula

kde „r“ je poloměr křivosti.

6.1.2.1.2   Hlavní vnější zpětná zrcátka (třídy II a III)

6.1.2.1.2.1   Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat:

| — | obdélník o výšce 40 mm a délce základny, která, měřená v milimetrech, má hodnotu „a“, |
| --- | --- |

—

obdélník o výšce 40 mm a délce základny, která, měřená v milimetrech, má hodnotu „a“,

| — | úsečku, která je rovnoběžná s výškou obdélníku a jejíž délka vyjádřená v milimetrech má hodnotu „b“. |
| --- | --- |

—

úsečku, která je rovnoběžná s výškou obdélníku a jejíž délka vyjádřená v milimetrech má hodnotu „b“.

6.1.2.1.2.2   Minimální hodnoty „a“ a „b“ jsou uvedeny v následující tabulce:

| Třída zpětného zrcátka | a
  (mm) | b
  (mm) |
| --- | --- | --- |
| II | | 200 |
| III | | 70 |

Třída zpětného zrcátka

a

(mm)

b

(mm)

II

Formula

200

III

Formula

70

6.1.2.1.3   „Širokoúhlá“ vnější zrcátka (třída IV)

Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo, v případě nutnosti ve spojení s vnějším zrcátkem třídy II, pole výhledu podle bodu 15.2.4.4.

6.1.2.1.4   „Blízkopohledová“ vnější zrcátka (třída V)

Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 15.2.4.5.

6.1.2.1.5   Přední zrcátka (třída VI)

Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 15.2.4.6.

6.1.2.1.6   Zrcátka pro vozidla kategorie L s karoserií (třída VII)

6.1.2.1.6.1   „Hlavní“ vnější zrcátka (třída VII)

Minimální rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby byly splněny tyto podmínky:

| a) | jeho plocha není menší než 6 900 mm2; |
| --- | --- |

a)

jeho plocha není menší než 6 900 mm2;

| b) | v případě kruhových zrcátek není průměr menší než 94 mm; |
| --- | --- |

b)

v případě kruhových zrcátek není průměr menší než 94 mm;

| c) | v případě nekruhových zpětných zrcátek jejich rozměry umožňují vepsání kružnice o průměru 78 mm na odraznou plochu. |
| --- | --- |

c)

v případě nekruhových zpětných zrcátek jejich rozměry umožňují vepsání kružnice o průměru 78 mm na odraznou plochu.

Maximální rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby byly splněny tyto podmínky:

| a) | v případě kruhových zpětných zrcátek není průměr větší než 150 mm; |
| --- | --- |

a)

v případě kruhových zpětných zrcátek není průměr větší než 150 mm;

| b) | v případě nekruhových zpětných zrcátek se odrazná plocha vejde do obdélníku o rozměru 120 × 200 mm. |
| --- | --- |

b)

v případě nekruhových zpětných zrcátek se odrazná plocha vejde do obdélníku o rozměru 120 × 200 mm.

6.1.2.2   Odrazný povrch a součinitele odrazivosti

6.1.2.2.1   Odrazný povrch zrcátka musí být buď rovinný, nebo sféricky vypuklý. Vnější zrcátka mohou být vybavena dodatečnou asférickou částí za předpokladu, že hlavní zrcátko vyhovuje požadavkům pro nepřímé pole výhledu.

6.1.2.2.2   Rozdíly mezi poloměry křivosti zrcátek

6.1.2.2.2.1   Rozdíl mezi ri nebo r'i, a rp v kterémkoli vztažném bodu nesmí být větší než 0,15 r.

6.1.2.2.2.2   Rozdíl mezi kterýmkoli z poloměrů křivosti (rp1, rp2, a rp3) a r nesmí být větší než 0,15 r.

6.1.2.2.2.3   Není-li „r“ menší než 3 000 mm, nahradí se hodnota 0,15 r uvedená v bodech 6.1.2.2.2.1 a 6.1.2.2.2.2 hodnotou 0,25 r.

6.1.2.2.3   Požadavky na asférické části zrcátek

6.1.2.2.3.1   Asférická zrcátka musí mít dostatečnou velikost a tvar, aby poskytla řidiči užitečné informace. To zpravidla znamená nejmenší šířku 30 mm v určitém bodu.

6.1.2.2.3.2   Poloměr zakřivení „ri“ asférické části nesmí být menší než 150 mm.

Hodnota „r“ u sféricky vypuklých zrcátek nesmí být menší než:

6.1.2.2.4.1   1 200 mm u vnitřních zpětných zrcátek (třída I);

6.1.2.2.4.2   1 200 mm u hlavních vnějších zpětných zrcátek třídy II a III;

6.1.2.2.4.3   300 mm u „širokoúhlých“ vnějších zrcátek (třída IV) a „blízkopohledových“ vnějších zrcátek (třída V);

6.1.2.2.4.4   200 mm u předních zrcátek (třída VI).

6.1.2.2.4.5   1 000 mm nebo větší než 1 500 mm u zrcátek třídy VII.

6.1.2.2.5   Hodnota normálového součinitele odrazivosti stanoveného metodou popsanou v příloze 6 nesmí být menší než 40 %.

V případě odrazného povrchu s proměnnou odrazivostí musí „denní“ nastavení dovolovat rozeznávání barev signálů používaných v silničním provozu. Hodnota normálového součinitele odrazivosti při „nočním“ nastavení nesmí být menší než 4 %.

6.1.2.2.6   Při běžném používání si musí odrazný povrch zachovat vlastnosti uvedené v bodě 6.1.2.2.5 i po delším vystavení nepříznivým povětrnostním podmínkám.

6.1.3   Zkoušky

Zrcátka tříd I až VI a třídy VII (se stejnou montáží jako zrcátka třídy III) se zkouší podle bodů 6.1.3.2.1 a 6.1.3.2.2. Zrcátka třídy VII upevněná na stopce se zkouší podle bodu 6.1.3.2.3.

6.1.3.1.1   Zkouška podle bodu 6.1.3.2 se nevyžaduje u vnějších zrcátek, jejichž žádná část není, nezávisle na poloze seřízení, níže než 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá maximální technicky přípustné hmotnosti.

Tato výjimka se vztahuje též na upevňovací části zrcátek (připevňovací desky, raménka, otočné klouby atd.), které se nacházejí níže než 2 m nad vozovkou a které nepřesahují celkovou šířku vozidla měřenou v příčné svislé rovině procházející nejnižším místem upevnění zrcátka nebo kterýmkoli bodem před touto rovinou, jestliže v této konfiguraci je celková šířka větší.

V těchto případech musí být dodán popis stanovující, že zrcátko musí být namontováno tak, aby splňovalo výše uvedené podmínky polohy jeho upevňovacích částí na vozidle.

Jestliže se tato výjimka použije, musí být držák nesmazatelně označen značkou
  Formula

a tato skutečnost musí být zaznamenána v certifikátu schválení typu.

6.1.3.2   Rázová zkouška

Zkouška podle tohoto bodu se neprovádí u zařízení zabudovaných do karoserie vozidla, pokud úhel, který svírá čelní odrazná plocha s podélnou střední rovinou vozidla, není větší než 45°, nebo u zařízení, která podle předpisu č. 26 nepřečnívají více než 100 mm přes vnější okraj karoserie vozidla.

6.1.3.2.1   Popis zkušebního zařízení

Zkušební zařízení se skládá z kyvadla, které se může kývat kolem dvou vodorovných vzájemně kolmých os, z nichž jedna je kolmá k rovině dráhy spuštěného kyvadla.

Na konci kyvadla je kladivo tvořené tuhou koulí o průměru (165 ± 1) mm potaženou pryží o tloušťce 5 mm a tvrdosti 50 podle Shoreho stupnice A.

Kyvadlo je opatřeno zařízením umožňujícím stanovit maximální úhel vychýlení ramena v rovině spouštění.

V souladu s požadavky na rázovou zkoušku stanovenými v bodě 6.1.3.2.2.6 slouží k přidržování vzorků podpěra pevně spojená s konstrukcí kyvadla.

Na obrázku 1 jsou uvedeny rozměry zkušebního zařízení (v mm) a zvláštní konstrukční údaje:

Obrázek 1

6.1.3.2.1.2   Střed úderu kyvadla se shoduje se středem koule tvořící kladivo. Jeho vzdálenost „l“ od osy kývání v rovině spouštění je rovna 1 m ± 5 mm. Redukovaná hmotnost kyvadla je mo = (6,8 ±0,05) kg. Vztah „mo“ k celkové hmotnosti „m“ kyvadla a ke vzdálenosti „d“ mezi těžištěm kyvadla a jeho osou otáčení je vyjádřen rovnicí:

Formula

6.1.3.2.2   Popis zkoušky

6.1.3.2.2.1   Zrcátko se připevní k podpěře postupem doporučeným výrobcem zařízení, popřípadě výrobcem vozidla.

Umístění zrcátka pro zkoušku:

6.1.3.2.2.2.1   zrcátka se na kyvadlovém zařízení pro rázovou zkoušku umístí tak, aby jejich osy byly v podobné vodorovné a svislé poloze, v jaké jsou po namontování na vozidlo podle montážního návodu žadatele;

6.1.3.2.2.2.2   je-li zrcátko seřiditelné vzhledem ke své základně, musí být zkušební poloha taková, aby natáčecí zařízení bylo v nejnepříznivější poloze v mezích seřízení stanovených žadatelem;

6.1.3.2.2.2.3   má-li zrcátko zařízení k seřizování vzdálenosti od základny, nastaví se toto zařízení do polohy, při níž je vzdálenost mezi ochranným pouzdrem a základnou nejkratší;

6.1.3.2.2.2.4   je-li odrazný povrch v ochranném pouzdře pohyblivý, seřídí se tak, aby jeho horní roh, který je nejdále od vozidla, byl v poloze největšího vyčnívání z ochranného pouzdra.

6.1.3.2.2.3   S výjimkou zkoušky 2 pro vnitřní zrcátka (viz bod 6.1.3.2.2.6.1) musí vodorovná rovina a podélná svislá rovina procházející středem kladiva, když je kyvadlo ve svislé poloze, procházet středem odrazného povrchu definovaným v bodě 2.1.1.11. Podélný směr kývání kyvadla musí být rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla.

6.1.3.2.2.4   Jestliže za podmínek seřízení podle bodů 6.1.3.2.2.1 a 6.1.3.2.2.2 omezují části zrcátka zpětný kyv kladiva, musí být bod nárazu posunut ve směru kolmém k příslušné ose otáčení.

Toto posunutí nesmí být větší, než je bezpodmínečně nutné k provedení zkoušky; musí se omezit tak,

| — | aby byla koule ohraničující kladivo alespoň tečná k válci definovanému v bodě 6.1.1.5, |
| --- | --- |

—

aby byla koule ohraničující kladivo alespoň tečná k válci definovanému v bodě 6.1.1.5,

| — | nebo aby bod dotyku kladiva byl ve vzdálenosti nejméně 10 mm od obvodu odrazného povrchu. |
| --- | --- |

—

nebo aby bod dotyku kladiva byl ve vzdálenosti nejméně 10 mm od obvodu odrazného povrchu.

6.1.3.2.2.5   Zkouška se provede tak, že se kladivo nechá spadnout z výšky odpovídající úhlu kyvadla 60° od svislice tak, aby narazilo na zrcátko v okamžiku, kdy kyvadlo dosáhne svislé polohy.

Zrcátka se podrobí rázu za těchto různých podmínek:

6.1.3.2.2.6.1   Vnitřní zrcátka

| — | Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně s odrazným povrchem. |
| --- | --- |

—

Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně s odrazným povrchem.

| — | Zkouška 2: Bod nárazu je na okraji ochranného pouzdra; k nárazu dochází pod úhlem 45° k rovině odrazného povrchu a ve vodorovné rovině procházející středem tohoto povrchu. Náraz musí směřovat na stranu s odrazným povrchem. |
| --- | --- |

—

Zkouška 2: Bod nárazu je na okraji ochranného pouzdra; k nárazu dochází pod úhlem 45° k rovině odrazného povrchu a ve vodorovné rovině procházející středem tohoto povrchu. Náraz musí směřovat na stranu s odrazným povrchem.

6.1.3.2.2.6.2   Vnější zrcátka

| — | Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně s odrazným povrchem. |
| --- | --- |

—

Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně s odrazným povrchem.

| — | Zkouška 2: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně protilehlé odraznému povrchu. |
| --- | --- |

—

Zkouška 2: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně protilehlé odraznému povrchu.

Jsou-li zpětná zrcátka třídy II nebo III připevněna k témuž držáku jako zpětná zrcátka třídy IV, provedou se výše uvedené zkoušky na dolním zrcátku. Technická zkušebna odpovědná za zkoušky však může opakovat jednu nebo obě tyto zkoušky na horním zrcátku, pokud je zrcátko níže než 2 m nad vozovkou.

6.1.3.2.3   Zkouška ohybem ochranného pouzdra upevněného na stopce (třída VII)

6.1.3.2.3.1   Popis zkoušky

Ochranné pouzdro se vodorovně uloží do zkušebního zařízení tak, aby nastavitelné části upevnění mohly být bezpečně upnuty. Konec ochranného pouzdra, který je ve směru největšího rozměru pouzdra nejblíže k bodu upevnění na nastavitelnou část, se znehybní pevnou zarážkou šířky 15 mm překrývající celou šířku pouzdra.

Na druhý konec pouzdra se umístí stejná zarážka tak, aby se na ni mohlo působit stanoveným zkušebním zatížením (obrázek 2).

Konec pouzdra protilehlý konci, na který se působí silou, se může upnout a nemusí se udržovat v poloze vyznačené na obrázku 2.

Obrázek 2

Příklad zkušebního zařízení pro zkoušku zpětného zrcátka ohybem

Kovové bloky

Ochranné pouzdro

Nastavitelná

zarážka

Nastavitelná

opěra

Závaží W

Upínací zařízení

6.1.3.2.3.2   Zkušební zatížení 25 kg působí po dobu jedné minuty.

6.1.3.3   Výsledky zkoušek

Při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 musí kyvadlo po nárazu pokračovat v pohybu tak, aby průmět polohy zaujímané ramenem na spouštěcí rovinu svíral se svislicí úhel nejméně 20°. Přesnost měření úhlu musí být v rozmezí ± 1°.

6.1.3.3.1.1   Tento požadavek se nevztahuje na zrcátka přilepená na čelní sklo, na která se po zkoušce vztahuje požadavek stanovený v bodě 6.1.3.3.2.

6.1.3.3.1.2   U všech zpětných zrcátek třídy II a třídy IV a u zpětných zrcátek třídy III, která jsou připevněna k témuž držáku jako zrcátka třídy IV, se požadovaný úhel zpětného kyvu kyvadla vzhledem k svislici snižuje ze 20° na 10°.

6.1.3.3.2   Jestliže se u zrcátek přilepených na čelní sklo při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 ulomí držák zrcátka, nesmí zbývající část přečnívat od základny více než o 10 mm a konfigurace zbytku po zkoušce musí vyhovovat podmínkám stanoveným v bodě 6.1.1.3.

Při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 se odrazný povrch zrcátka nesmí rozbít. Rozbití odrazného povrchu je však přípustné, je-li splněna některá z těchto podmínek:

6.1.3.3.3.1   úlomky skla nadále lnou k zadní části ochranného pouzdra nebo k povrchu pevně spojenému s ochranným pouzdrem; částečné oddělení skla je přípustné, pokud jeho rozměr na obou stranách praskliny není větší než 2,5 mm. Je přípustné, aby se v místě nárazu od povrchu skla oddělily drobné střepiny;

6.1.3.3.3.2   odrazný povrch je zhotoven z bezpečnostního skla.

6.2   ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED JINÁ NEŽ ZRCÁTKA

6.2.1   OBECNÉ POŽADAVKY

6.2.1.1   V případě potřeby musí být zařízení pro nepřímý výhled seřiditelné uživatelem bez použití nářadí.

6.2.1.2   Jestliže zařízení pro nepřímý výhled může zachytit celkové předepsané pole výhledu pouze snímáním pole výhledu, nesmí celkový proces snímání, zobrazení a uvedení do výchozí polohy trvat déle než dvě sekundy.

6.2.2   ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

6.2.2.1   Obecné požadavky

6.2.2.1.1   Je-li zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může za statického stavu dotknout koule o průměru 165 mm u monitoru nebo o průměru 100 mm u kamery, poloměr křivosti „c“ nejméně 2,5 mm bez ohledu na polohu seřízení zařízení.

6.2.2.1.2   Ustanovení o poloměru podle bodu 6.2.2.1.1 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.

6.2.2.1.3   U částí kamery a monitoru, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 60 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodu 6.2.2.1.1 vztahují jen na podpěru.

6.2.2.2   Funkční požadavky

6.2.2.2.1   Kamera musí být schopna dobře fungovat za podmínek slabého slunečního světla. Musí poskytovat kontrast jasu nejméně 1:3 za podmínek slabého slunečního světla v oblasti vně části obrazu, kde je zobrazen světelný zdroj (podmínky podle EN 12368:8.4). Světelný zdroj musí ozářit kameru 40 000 luxy. Úhel mezi kolmicí k rovině snímače a přímkou spojující střed snímače a světelný zdroj musí být 10°.

6.2.2.2.2   Monitor musí poskytovat minimální kontrast při různých světelných podmínkách podle ustanovení normy ISO 15008:2003.

6.2.2.2.3   Průměrný jas monitoru musí být možné ručně nebo automaticky seřizovat podle okolních podmínek.

6.2.2.2.4   Měření kontrastu jasu se provádí podle normy ISO 15008:2003.

6.2.3   OSTATNÍ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

Musí být prokázáno, že zařízení vyhovují následujícím požadavkům:

6.2.3.1   zařízení musí vnímat viditelnou část spektra a musí tento obraz vždy poskytovat ve viditelné části spektra bez potřeby interpretace;

6.2.3.2   funkčnost systému musí být zaručena za podmínek používání, za kterých je systém uveden do provozu. V závislosti na použité technologii získávání obrazů a jejich prezentace se bod 6.2.2.2 použije zcela nebo částečně. V ostatních případech je možno za tím účelem prokázat pomocí citlivosti systému obdobného bodu 6.2.2.2, že citlivost zařízení je zajištěna funkcí přinejmenším srovnatelnou s požadovanou, a prokázat, že je zaručena funkčnost přinejmenším rovnocenná funkčnosti zařízení pro nepřímý výhled se zrcátky nebo zařízení kamera-monitor.

7.   ZMĚNA TYPU ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každá změna typu zařízení pro nepřímý výhled, včetně jeho spojení s karoserií, se musí oznámit správnímu orgánu, který tento typ zařízení pro nepřímý výhled schválil. Tento orgán potom může buď:

7.1.1   usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že zařízení pro nepřímý výhled v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

7.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

7.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to postupem stanoveným v bodě 5.3.

7.3   Rozšíření schválení se oznámí všem smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to postupem stanoveným v bodě 5.3.

7.4   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.

8.   SHODNOST VÝROBY

8.1   Postup pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 (E/EHK/324-E/EHK/TRANS/505/Rev.2) dohody.

8.2   Každé zařízení pro nepřímý výhled schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodě 6.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

9.1   Schválení udělené typu zařízení pro nepřímý výhled podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud není dodržen požadavek stanovený v bodě 8.1 nebo jestliže typ zařízení pro nepřímý výhled nevyhovuje požadavkům předepsaným v bodě 8.2.

9.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře sdělení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu zařízení pro nepřímý výhled schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „VÝROBA UKONČENA“.

11.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

II.   MONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

12.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:

12.1   „zornými body řidiče“ se rozumí dva body vzdálené od sebe 65 mm a 635 mm svisle nad bodem „R“ sedadla řidiče definovaným v příloze 8. Přímka spojující tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba zorné body leží v podélné svislé rovině, která musí procházet středem určeného místa sezení řidiče podle údajů výrobce vozidla;

„ambinokulárním viděním“ se rozumí celkové pole výhledu získané složením monokulárních polí výhledu pravého a levého oka (viz obrázek 3 níže);

Obrázek 3

E = vnitřní zpětné zrcátko

OD = oči řidiče

OE = oči řidiče

ID = zdánlivé monokulární obrazy

IE = zdánlivé monokulární obrazy

I = zdánlivý ambinokulární obraz

A = zorný úhel levého oka

B = zorný úhel pravého oka

C = binokulární zorný úhel

D = ambinokulární zorný úhel

„typem vozidla z hlediska nepřímého výhledu“ se rozumí motorová vozidla, která se neliší v těchto základních vlastnostech:

12.3.1   typ zařízení pro nepřímý výhled;

12.3.2   vlastnosti karoserie, které omezují pole výhledu;

12.3.3   souřadnice bodu „R“ (jsou-li použitelné);

12.3.4   předepsané umístění a značky schválení typu povinných a (jsou-li namontována) nepovinných zařízení pro nepřímý výhled;

12.4   „vozidly kategorií L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2 a N3“ se rozumí vozidla v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2);

12.5   „bezkapotovou kabinou“ se rozumí uspořádání, kdy je více než polovina délky motoru za nejpřednějším bodem základny čelního skla a hlavice volantu je v přední čtvrtině délky vozidla.

13.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

13.1   Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

13.2   Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 2.

13.3   Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.

13.4   Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.

14.   SCHVÁLENÍ

14.1   Pokud typ vozidla předaný ke schválení podle bodu 13 splňuje požadavky bodu 15 tohoto předpisu, udělí se schválení.

14.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 02) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější nebo technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu vozidla.

14.3   Oznámení o udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu.

15.   POŽADAVKY

15.1   OBECNĚ

15.1.1   Povinná a nepovinná zařízení pro nepřímý výhled uvedená v tabulce v bodě 15.2.1.1.1 a namontovaná na vozidlo musí být typu schváleného podle tohoto předpisu.

15.1.2   Zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled musí být namontována takovým způsobem, aby zrcátko nebo jiné zařízení významně svým pohybem neměnilo změřené pole výhledu nebo aby se nechvělo takovou měrou, že by mohlo být příčinou nesprávné interpretace obrazu vnímaného řidičem.

15.1.3   Podmínky uvedené v bodě 15.1.2 musí být dodrženy při pohybu vozidla rychlostí do 80 % jeho maximální konstrukční rychlosti, avšak nejvýše 150 km/h.

15.1.4   Níže definovaná pole výhledu se získají při ambinokulárním vidění, přičemž oči jsou v poloze „zorných bodů řidiče“ definovaných v bodě 12.1. Pole výhledu se stanoví u vozidla v provozním stavu podle definice v dokumentu TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, příloha 7, bod 2.5.4, u vozidel kategorií M1 a N1 plus jeden cestující na předním sedadle (75 kg). Pole výhledu se stanoví průhledem oken, jejichž celkový součinitel průchodu světla odpovídá příloze 21 předpisu č. 43.

15.2   ZRCÁTKA

15.2.1   Počet

15.2.1.1   Minimální počet povinných zrcátek

15.2.1.1.1   Pole výhledu stanovená v bodě 15.2.4 musí být zajištěna minimálním počtem povinných zrcátek podle následující tabulky. Jestliže určité zrcátko není požadováno jako povinné, nejsou požadovány ani jiné systémy nepřímého výhledu.

| Kategorie vozidla | Vnitřní zrcátko | Vnější zrcátka |
| --- | --- | --- |
| Vnitřní zrcátko
  třídy I | Hlavní zrcátko (velké)
  třídy II | Hlavní zrcátko (malé)
  třídy III | Širokoúhlé zrcátko
  třídy IV | Blízkopohledové zrcátko
  třídy V | Přední zrcátko
  třídy VI |
| M1 | Povinné

  není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1

  Nepovinné

  pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu | Nepovinné | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné

  (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| M2 | Nepovinné

  (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné

  (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| M3 | Nepovinné

  (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné

  (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| N1 | Povinné

  není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1

  Nepovinné

  pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu | Nepovinné | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
  (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné

  (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| N2 ≤ 7,5 t | Nepovinné

  (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Povinné

  pro obě strany, lze-li namontovat zrcátko třídy V

  Nepovinné

  pro obě strany zároveň, není-li to možné | Povinné

  (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
  jedno na straně spolujezdce

  Nepovinné

  jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku); je povolená odchylka +10  cm | Nepovinné

  jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| N2 > 7,5 t | Nepovinné

  (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Povinné

  (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
  jedno na straně spolujezdce

  Nepovinné

  jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Povinné

  (viz bod 15.2.1.1.2)
  jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |
| N3 | Nepovinné

  (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Povinné

  jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Povinné

  (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
  jedno na straně spolujezdce

  Nepovinné

  jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Povinné

  (viz bod 15.2.1.1.2)
  jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |

Kategorie vozidla

Vnitřní zrcátko

Vnější zrcátka

Vnitřní zrcátko

třídy I

Hlavní zrcátko (velké)

třídy II

Hlavní zrcátko (malé)

třídy III

Širokoúhlé zrcátko

třídy IV

Blízkopohledové zrcátko

třídy V

Přední zrcátko

třídy VI

M1

Povinné

není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1

Nepovinné

pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu

Nepovinné

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II

Nepovinné

jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Nepovinné

(musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

M2

Nepovinné

(žádné požadavky na pole výhledu)

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Není dovoleno

Nepovinné

jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Nepovinné

(musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

M3

Nepovinné

(žádné požadavky na pole výhledu)

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Není dovoleno

Nepovinné

jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Nepovinné

(musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

N1

Povinné

není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1

Nepovinné

pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu

Nepovinné

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II

Nepovinné

jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

(obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Nepovinné

(musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

N2 ≤ 7,5 t

Nepovinné

(žádné požadavky na pole výhledu)

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Není dovoleno

Povinné

pro obě strany, lze-li namontovat zrcátko třídy V

Nepovinné

pro obě strany zároveň, není-li to možné

Povinné

(viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)

jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku); je povolená odchylka +10  cm

Nepovinné

jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

N2 > 7,5 t

Nepovinné

(žádné požadavky na pole výhledu)

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Není dovoleno

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Povinné

(viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)

jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Povinné

(viz bod 15.2.1.1.2)

jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

N3

Nepovinné

(žádné požadavky na pole výhledu)

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Není dovoleno

Povinné

jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce

Povinné

(viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)

jedno na straně spolujezdce

Nepovinné

jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)

Povinné

(viz bod 15.2.1.1.2)

jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)

15.2.1.1.2   V případě, že pole výhledu předepsané pro přední zrcátko podle bodu 15.2.4.6 a/nebo pro blízkopohledové zrcátko podle bodu 15.2.4.5 může být dosaženo jiným zařízením pro nepřímý výhled schváleným podle bodu 6.2 a namontovaným podle bodu 15, může být toto zařízení použito místo příslušného zrcátka nebo zrcátek.

V případě použití zařízení kamera-monitor musí monitor poskytovat výhradně:

| a) | pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.5, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko; |
| --- | --- |

a)

pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.5, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko;

| b) | pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.6 při pohybu vozidla dopředu rychlostí do 10 km/h, pokud je nahrazováno přední zrcátko, nebo |
| --- | --- |

b)

pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.6 při pohybu vozidla dopředu rychlostí do 10 km/h, pokud je nahrazováno přední zrcátko, nebo

| c) | současně pole výhledu předepsaná podle bodů 15.2.4.5 a 15.2.4.6, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko i přední zrcátko. Pokud se vozidlo pohybuje dopředu rychlostí vyšší než 10 km/h nebo couvá, lze monitor využít pro jiné informace za předpokladu, že je trvale zobrazováno pole výhledu podle bodu 15.2.4.5. |
| --- | --- |

c)

současně pole výhledu předepsaná podle bodů 15.2.4.5 a 15.2.4.6, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko i přední zrcátko. Pokud se vozidlo pohybuje dopředu rychlostí vyšší než 10 km/h nebo couvá, lze monitor využít pro jiné informace za předpokladu, že je trvale zobrazováno pole výhledu podle bodu 15.2.4.5.

15.2.1.1.3   Zpětná zrcátka požadovaná pro vozidla kategorie L s karoserií

| Kategorie vozidla | Vnitřní zrcátko
  (třída I) | Hlavní vnější zrcátko (zrcátka)
  (třídy III a VII) |
| --- | --- | --- |
| Motorová vozidla kategorie L opatřená karoserií, jež zčásti nebo zcela obklopuje řidiče | 1 (*1) | 1, je-li vnitřní zrcátko
  2, není-li vnitřní zrcátko |

Kategorie vozidla

Vnitřní zrcátko

(třída I)

Hlavní vnější zrcátko (zrcátka)

(třídy III a VII)

Motorová vozidla kategorie L opatřená karoserií, jež zčásti nebo zcela obklopuje řidiče

1 (*1)

1, je-li vnitřní zrcátko

2, není-li vnitřní zrcátko

Je-li namontováno pouze jedno vnější zpětné zrcátko, musí být umístěno na levé straně vozidla v těch zemích, kde je pravostranný provoz, a na pravé straně vozidla v těch zemích, kde je levostranný provoz.

15.2.1.1.4   Nepovinná zpětná zrcátka pro vozidla kategorie L

Vnější zpětné zrcátko lze montovat na opačnou stranu vozidla, než na kterou je montováno povinně podle bodu 15.2.1.1.3. Takové zpětné zrcátko musí splňovat požadavky tohoto předpisu.

15.2.1.2   Ustanovení tohoto předpisu se nevztahují na kontrolní zrcátka definovaná v bodě 2.1.1.3. Vnější kontrolní zrcátka však musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku při zatížení vozidla odpovídajícím jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.

15.2.2   Umístění

15.2.2.1   Zrcátka musí být umístěna tak, aby řidič sedící na sedadle v normální jízdní poloze měl jasný výhled na silnici za vozidlem, po straně (stranách) vozidla nebo před vozidlem.

15.2.2.2   Vnější zrcátka musí být viditelná bočními okny nebo částí čelního skla stíranou stíračem. Z konstrukčních důvodů se však toto ustanovení (tj. ustanovení pro stíranou část čelního okna) nevztahuje na:

| a) | vnější zrcátka na straně spolujezdce a nepovinná vnější zrcátka na straně řidiče u vozidel kategorií M2 a M3; |
| --- | --- |

a)

vnější zrcátka na straně spolujezdce a nepovinná vnější zrcátka na straně řidiče u vozidel kategorií M2 a M3;

| b) | zrcátka třídy VI. |
| --- | --- |

b)

zrcátka třídy VI.

15.2.2.3   Pro každé vozidlo v provedení podvozek s kabinou, u kterého se měří pole výhledu, musí být výrobcem uvedena maximální a minimální šířka karoserie a v případě potřeby jsou tyto šířky simulovány maketou čelního panelu. Veškeré konfigurace vozidla a zpětných zrcátek uvažované při zkouškách musí být uvedeny v certifikátu schválení typu vozidla z hlediska montáže zrcátek (viz příloha 4).

15.2.2.4   Předepsané vnější zrcátko na straně řidiče musí být umístěno tak, aby úhel mezi střední podélnou svislou rovinou vozidla a svislou rovinou procházející středem zrcátka a středem úsečky dlouhé 65 mm, která spojuje oba zorné body řidiče, nebyl větší než 55°.

15.2.2.5   Zrcátka nesmí přečnívat přes vnější obrys karoserie vozidla podstatně více, než je nezbytné ke splnění požadavků na pole výhledu stanovených v bodě 15.2.4.

15.2.2.6   Je-li spodní okraj vnějšího zrcátka při zatížení vozidla odpovídajícím maximální technicky přípustné hmotnosti níže než 2 m nad vozovkou, nesmí toto zrcátko přečnívat přes celkovou šířku vozidla měřenou bez zrcátek více než 250 mm.

15.2.2.7   Zrcátka třídy V a třídy VI musí být na vozidlech namontována tak, aby bez ohledu na jejich polohu po seřízení žádná část těchto zrcátek nebo jejich držáků nebyla níže než 2 m nad vozovkou, když zatížení vozidla odpovídá jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.

Tato zrcátka však nesmí být namontována na vozidlech, u nichž je výška kabiny taková, že tento požadavek nemůže být splněn. V takovém případě není vyžadováno jiné zařízení pro nepřímý výhled.

15.2.2.8   Za podmínek stanovených v bodech 15.2.2.5, 15.2.2.6 a 15.2.2.7 mohou zrcátka přečnívat přes maximální přípustnou šířku vozidla.

15.2.2.9   Všechna zrcátka třídy VII musí být namontována takovým způsobem, aby zůstávala ve stabilní poloze při normálních podmínkách jízdy vozidla.

15.2.3   Seřizování

15.2.3.1   Řidič musí mít možnost seřizovat vnitřní zrcátko ze své jízdní polohy.

15.2.3.2   Vnější zrcátko umístěné na straně řidiče musí být možno seřizovat zevnitř vozidla při zavřených dveřích, okno však může být otevřené. Poloha zrcátka se však může aretovat zvenčí.

15.2.3.3   Požadavky bodu 15.2.3.2 se nevztahují na vnější zrcátka, která po vychýlení nárazem mohou být bez seřizování vrácena do původní polohy.

15.2.4   Pole výhledu

15.2.4.1   Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 20 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která má střed ve střední podélné svislé rovině vozidla a sahá od místa vzdáleného 60 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 4).

Obrázek 4

Pole výhledu zrcátek třídy I

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

15.2.4.2   Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy II

15.2.4.2.1   Vnější zpětné zrcátko na straně řidiče

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 5).

15.2.4.2.2   Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdce

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena na straně spolujezdce rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 5).

Obrázek 5

Pole výhledu zrcátek třídy II

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

Úroveň vozovky

15.2.4.3   Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy III

15.2.4.3.1   Vnější zpětné zrcátko na straně řidiče

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 6).

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.

15.2.4.3.2   Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdce

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 6).

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.

Obrázek 6

Pole výhledu zrcátek třídy III

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

Úroveň vozovky

15.2.4.4   „Širokoúhlé“ vnější zrcátko (třída IV)

15.2.4.4.1   „Širokoúhlé“ vnější zrcátko na straně řidiče

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).

15.2.4.4.2   „Širokoúhlé“ vnější zrcátko na straně spolujezdce

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.

Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).

Obrázek 7

Pole výhledu širokoúhlých zrcátek třídy IV

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

Úroveň vozovky

15.2.4.5   „Blízkopohledové“ vnější zrcátko (třída V)

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl rovinnou a vodorovnou část vozovky podél boku vozidla ohraničenou následujícími svislými rovinami (viz obrázky 8a a 8b):

15.2.4.5.1   rovinou rovnoběžnou se střední svislou podélnou rovinou vozidla, která prochází krajním bodem kabiny vozidla na straně spolujezdce;

15.2.4.5.2   v příčném směru rovinou rovnoběžnou s rovinou podle bodu 15.2.4.5.1 a vzdálenou od ní 2 m;

15.2.4.5.3   vzadu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1,75 m za touto rovinou;

15.2.4.5.4   vpředu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1 m před touto rovinou. Je-li svislá příčná rovina procházející přední hranou nárazníku vozidla méně než 1 m před svislou rovinou procházející zornými body řidiče, omezí se pole výhledu touto rovinou.

Montáž blízkopohledového zrcátka třídy V není povinná v případě, že pole výhledu znázorněné na obrázcích 8a a 8b může být zprostředkováno kombinací polí výhledu širokoúhlého zrcátka třídy IV a předního zrcátka třídy VI.

Obrázky 8a a 8b

Pole výhledu blízkopohledových zrcátek třídy V

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

Úroveň vozovky

Zorné body řidiče

15.2.4.6   Přední zrcátko (třída VI)

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena

| a) | příčnou svislou rovinou procházející krajním bodem přední části vozidla; |
| --- | --- |

a)

příčnou svislou rovinou procházející krajním bodem přední části vozidla;

| b) | příčnou svislou rovinou ve vzdálenosti 2 000 mm před rovinou definovanou v písmeni a); |
| --- | --- |

b)

příčnou svislou rovinou ve vzdálenosti 2 000 mm před rovinou definovanou v písmeni a);

| c) | podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a |
| --- | --- |

c)

podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a

| d) | podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla ve vzdálenosti 2 000 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně, než je strana řidiče. |
| --- | --- |

d)

podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla ve vzdálenosti 2 000 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně, než je strana řidiče.

Přední část tohoto pole výhledu na opačné straně, než je strana řidiče, může být zaoblena poloměrem 2 000 mm (viz obrázek 9).

Pro definované pole výhledu viz rovněž bod 15.2.4.9.2.

Ustanovení pro přední zrcátka jsou povinná pro bezkapotové kabiny vozidel kategorií N2 > 7,5 t a N3 (podle definice v bodě 12.5).

Jestliže vozidla těchto kategorií nemohou splnit požadavky užitím předního zrcátka a/nebo zařízením kamera/monitor, musí být použit systém pro podporu výhledu. V případě systému pro podporu výhledu musí být toto zařízení schopno detekovat předmět o výšce 50 cm a průměru 30 cm uvnitř pole vymezeného na obrázku 9.

Obrázek 9

Pole výhledu předních zrcátek třídy VI

Úroveň vozovky

R2000

Zorné body řidiče

15.2.4.6.2   Přední zrcátko třídy VI však není povinné, jestliže je řidič schopen vidět, při uvážení překážky výhledu způsobené sloupky A, přímku 300 mm před vozidlem ve výšce 1 200 mm nad povrchem vozovky, která je umístěna mezi podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a mezi podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou 900 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně, než je strana řidiče.

15.2.4.6.3   Při stanovování předku vozidla pro účel bodů 15.2.4.6.1 a 15.2.4.6.2 se neberou v úvahu části trvale připojené k vozidlu, které jsou umístěny jak nad očními body řidiče, tak i před příčnou svislou rovinou procházející nejpřednějším povrchem předního nárazníku vozidla.

15.2.4.7   Zrcátka kategorie L (třída VII)

15.2.4.7.1   Vnější zpětné zrcátko na straně řidiče

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 2,50 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 10 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 10).

Obrázek 10

Pole výhledu zrcátek třídy VII

Hlavní vnější zpětné zrcátko

Pravostranný provoz vozidla

Pravé vnější

zpětné zrcátko

Pole výhledu na vozovce

Levé vnější

zpětné zrcátko

Pole výhledu na vozovce

Zorné body řidiče

15.2.4.7.2   Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdce

Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 10).

15.2.4.8   Sestává-li zrcátko z několika odrazných povrchů, které mají rozdílný poloměr křivosti nebo spolu navzájem svírají úhel, musí přinejmenším jeden z odrazných povrchů poskytnout pole výhledu a mít rozměry (viz bod 6.1.2.1.2.2) uvedené pro danou třídu zrcátka.

15.2.4.9   Překážky ve výhledu

15.2.4.9.1   Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)

Pole výhledu může být zmenšeno opěrkami hlavy a takovými zařízeními, jakými jsou zejména sluneční clony, stírače zadního skla, prvky vyhřívání a brzdová svítilna (brzdové svítilny) kategorie S3, nebo částmi karosérie, jako jsou sloupky oken zadních dělených dveří, a to za předpokladu, že požadované pole výhledu je zmenšeno jen částečně. Stupeň zakrytí se měří při nejnižší poloze opěrek hlavy a při sklopení slunečních clon směrem dozadu.

15.2.4.9.2   Vnější zrcátka (třídy II, III, IV, V, VI a VII)

U výše uvedených polí výhledu se neberou v úvahu překážky způsobené karoserií a některými jejími částmi, jako jsou jiná zrcátka, dveřní kliky, obrysové svítilny, směrové svítilny, přední a zadní nárazníky a součásti zařízení pro čištění odrazné plochy, pokud způsobují zakrytí výhledu menší než 10 % předepsaného pole výhledu. U vozidel konstruovaných pro zvláštní účely, u nichž v důsledku zvláštních vlastností není možno tento požadavek splnit, může být zakrytí požadovaného pole výhledu u zrcátek třídy VI způsobené zvláštními vlastnostmi vyšší než 10 %, ale nikoli více, než je pro jejich zvláštní funkci nezbytné.

15.2.4.10   Zkušební postup

Pole výhledu se stanoví tak, že se v zorných bodech umístí výkonné světelné zdroje a měří se světlo odražené na kontrolní svislou promítací plochu. Mohou se použít i jiné rovnocenné metody.

15.3   ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED JINÁ NEŽ ZRCÁTKA

15.3.1   Zařízení pro nepřímý výhled musí mít takové parametry, aby umožňovalo zpozorovat kritický objekt uvnitř popsaného pole výhledu, při uvážení kritického vnímání.

15.3.2   Překážky řidičova přímého výhledu způsobené montáží zařízení pro nepřímý výhled musí být omezeny na minimum.

15.3.3   V případě zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled musí být pro stanovení detekční vzdálenosti použita metoda uvedená v příloze 10.

15.3.4   Požadavky na montáž monitoru

Směr pohledu na monitor musí být přibližně shodný se směrem hlavního zrcátka.

15.3.5   Vozidla mohou být vybavena doplňkovými zařízeními pro nepřímý výhled.

15.3.6   Ustanovení tohoto předpisu se nevztahují na sledovací zařízení kamera-monitor-záznamové zařízení podle definice v bodě 2.1.2.13. Vnější sledovací kamery musí být buď namontovány nejméně 2 m nad vozovku při zatížení vozidla odpovídajícím jeho maximální technicky přípustné hmotnosti, nebo je-li jejich spodní okraj níže než 2 m nad vozovkou, nesmí vyčnívat více než 50 mm přes celkovou šířku vozidla měřenou bez tohoto zařízení a musí mít rádius zaoblení nejméně 2,5 mm.

16.   ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každá změna typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán potom může buď:

16.1.1   usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky; nebo

16.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.

16.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu.

16.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.

17.   SHODNOST VÝROBY

17.1   Postup pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 (E/EHK/324-E/EHK/TRANS/505/Rev.2) dohody.

17.2   Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodě 15 výše.

18.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

18.1   Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud není dodržen požadavek stanovený v bodě 17.1 nebo jestliže vozidlo nevyhoví při kontrolách předepsaných v bodě 17.2.

18.2   Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“.

19.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „VÝROBA UKONČENA“.

20.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

21.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

21.1   Počínaje úředním datem vstupu série změn 02 tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne žádost o schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.

21.2   Od 26. ledna 2006 smluvní strany uplatňující tento předpis udělí schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled pouze tehdy, jestliže typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02. Toto datum se však odkládá o 12 měsíců, pokud jde o požadavky týkající se montáže předních zrcátek třídy VI.

21.3   Od 26. ledna 2006 smluvní strany uplatňující tento předpis udělí schválení typu zařízení pro nepřímý výhled pouze tehdy, jestliže daný typ splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02. Toto datum se však odkládá o 12 měsíců, pokud jde o požadavky týkající se předních zrcátek třídy VI jako konstrukčních částí a jejich montáže na vozidlo.

21.4   Od 26. ledna 2010 smí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, u vozidel kategorií M1 a N1 a od 26. ledna 2007 u vozidel ostatních kategorií odmítnout uznání schválení typu vozidla, jestliže nebyla vydána v souladu se sérií změn 02 tohoto předpisu.

21.5   Od 26. ledna 2010 smí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, u vozidel kategorií M1 a N1 a od 26. ledna 2007 u vozidel ostatních kategorií odmítnout uznání schválení typu zařízení pro nepřímý výhled, jestliže nebyla vydána v souladu se sérií změn 02 tohoto předpisu.

21.6   Schválení udělená pro zrcátka třídy I nebo III podle tohoto předpisu v původním znění (série 00) nebo ve znění série změn 01 před datem vstupu této série změn v platnost zůstávají platná.

21.7   Ustanovení tohoto předpisu nevylučují schválení typu vozidla z hlediska montáže zpětných zrcátek podle tohoto předpisu ve znění série změn 02, jestliže všechna zpětná zrcátka třídy I nebo III, jimiž je vozidlo osazeno, nebo jejich část, jsou opatřena značkou schválení typu předepsanou podle původního znění (série 00 nebo 01) tohoto předpisu.

21.8   Bez ohledu na ustanovení bodů 21.3 a 21.5 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pro účely náhradních dílů nadále udělovat schválení podle série změn 01 tohoto předpisu pro zařízení pro nepřímý výhled pro použití na typech vozidel, které byly schváleny před datem uvedeným v bodě 21.2 podle série změn 01 předpisu č. 46, a v případě potřeby vydávat rozšíření těchto schválení.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend.4).

(2)  Systém pro nepřímý výhled je určen k rozeznání účastníků silničního provozu, které je třeba brát v úvahu. Významnost účastníka silničního provozu je dána jeho polohou a (potenciální) rychlostí. Rozměry těchto účastníků silničního provozu (chodců, cyklistů, řidičů mopedů) se zvětšují víceméně úměrně jejich rychlosti. Pro účely detekce odpovídá řidič mopedu (D = 0,8 m) ve vzdálenosti 40 m chodci (D = 0,5 m) ve vzdálenosti 25 m. S přihlédnutím k rychlosti by měl být vybrán řidič mopedu jako kritérium pro detekční velikost; z toho důvodu se pro stanovení účinnosti detekce použije objekt o velikosti 0,8 m.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Následující čísla budou přidělena dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(*1)  Vnitřní zpětné zrcátko se nepožaduje, nemohou-li být splněny požadavky výhledu podle bodu 15.2.5.4.1. V takovém případě se požadují dvě vnější zpětná zrcátka, jedno na levé a druhé na pravé straně vozidla.

---

PŘÍLOHA 1

Informační dokument pro schválení typu zařízení pro nepřímý výhled

Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo.

Předkládají-li se výkresy, musí být vypracovány ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné.

Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.

1.   Značka (obchodní název výrobce): ...

2.   Typ a obecný obchodní popis (popisy): ...

3.   Způsob označení typu, je-li na zařízení vyznačen: ...

4.   Kategorie vozidla, pro kterou je zařízení určeno: ...

5.   Název a adresa výrobce: ...

6.   Umístění a způsob připevnění značky schválení typu: ...

7.   Adresa (adresy) výrobního závodu (výrobních závodů): ...

Zrcátka (uveďte pro každé zrcátko): ...

8.1   Varianta: ...

8.2   Výkres (výkresy) pro identifikaci zrcátka: ...

8.3   Podrobnosti způsobu připevnění: ...

Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: ...

Typ a vlastnosti (např. úplný popis zařízení): ...

9.1.1   V případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost (mm), kontrast, rozsah jasu, potlačení odlesku, zobrazení (černobílé/barevné), obnovovací frekvence obrazu, dosah jasu monitoru: ...

9.2   Dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci úplného zařízení včetně návodů k montáži; na výkrese musí být vyznačeno umístění značky schválení typu: ...

---

PŘÍLOHA 2

Informační dokument pro schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled

Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo.

Předkládají-li se výkresy, musí být vypracovány ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné.

Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.

OBECNĚ

1.   Značka (obchodní název výrobce): ...

2.   Typ a obecný obchodní popis (popisy): ...

3.   Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (b): ...

4.   Umístění tohoto označení: ...

5.   Kategorie vozidla (c): ...

6.   Název a adresa výrobce: ...

7.   Adresa (adresy) výrobního závodu (výrobních závodů): ...

OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

8.   Fotografie a/nebo výkres (výkresy) vozidla představujícího příslušný typ: ...

9.   Kabina řidiče (bezkapotová nebo kapotová) (1): ...

Řízení: vlevo/vpravo (1): ...

10.1   Vozidlo je vybaveno zařízením pro pravostranný/levostranný provoz (1).

Rozsah (vnějších) rozměrů vozidla (celkově): ...

Podvozek bez karoserie

Šířka (2): ...

11.1.1.1   Maximální dovolená šířka: ...

11.1.1.2   Minimální dovolená šířka: ...

Podvozek s karoserií: ...

11.2.1   Šířka (1): ...

Karoserie

Zařízení pro nepřímý výhled

Zrcátka ...

12.1.1.1   Výkres (výkresy) ukazující umístění zrcátka na vozidle: ...

12.1.1.2   Detaily způsobu připevnění zrcátka na vozidle včetně konstrukční části vozidla, ke které je připevněno: ...

12.1.1.3   Nepovinná zařízení, která mohou ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: ...

12.1.1.4   Stručný popis elektronických součástí seřizovacího mechanismu (jsou-li užity): ...

12.1.2   Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: ...

12.1.2.1   Dostatečně podrobné výkresy s návody k montáži: ...

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

(2)  „Celkovou šířkou“ vozidla se rozumí rozměr měřený podle bodu 6.2 normy ISO 612-1978. Nad rámec ustanovení uvedené normy se v případě měření šířky vozidel jiné kategorie než M1 neuvažují tato zařízení:

| — | těsnicí zařízení pro celní účely a jejich ochrana, |
| --- | --- |

—

těsnicí zařízení pro celní účely a jejich ochrana,

| — | zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana, |
| --- | --- |

—

zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana,

| — | zařízení indikující poškození pneumatiky, |
| --- | --- |

—

zařízení indikující poškození pneumatiky,

| — | přečnívající pružné části systému proti rozstřiku, |
| --- | --- |

—

přečnívající pružné části systému proti rozstřiku,

| — | světelná zařízení, |
| --- | --- |

—

světelná zařízení,

| — | u autobusů: nástupní rampy v provozním stavu, zvedací plošiny a podobná zařízení v provozním stavu, pokud jejich rozměr nepřesahuje 10 mm od boku vozidla a dopředu nebo dozadu směřující rohy ramp jsou zaobleny poloměrem nejméně 5 mm; hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm, |
| --- | --- |

—

u autobusů: nástupní rampy v provozním stavu, zvedací plošiny a podobná zařízení v provozním stavu, pokud jejich rozměr nepřesahuje 10 mm od boku vozidla a dopředu nebo dozadu směřující rohy ramp jsou zaobleny poloměrem nejméně 5 mm; hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm,

| — | zařízení pro nepřímý výhled, |
| --- | --- |

—

zařízení pro nepřímý výhled,

| — | ukazatele tlaku v pneumatikách, |
| --- | --- |

—

ukazatele tlaku v pneumatikách,

| — | zasouvatelné schůdky, |
| --- | --- |

—

zasouvatelné schůdky,

| — | prohnutá část boků pneumatiky bezprostředně nad bodem styku s vozovkou. |
| --- | --- |

—

prohnutá část boků pneumatiky bezprostředně nad bodem styku s vozovkou.

---

PŘÍLOHA 3

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 135

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu zařízení pro nepřímý výhled podle předpisu č. 46

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

| 1. | Obchodní název nebo značka zařízení: ... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka zařízení: ...

| 2. | Název typu zařízení podle výrobce: ... |
| --- | --- |

2.

Název typu zařízení podle výrobce: ...

| 3. | Název a adresa výrobce: ... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce: ...

| 4. | Případně název a adresa zástupce ... |
| --- | --- |

4.

Případně název a adresa zástupce ...

| 5. | Předáno ke schválení dne: ... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne: ...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...

| 7. | Datum protokolu vydaného uvedenou zkušebnou: ... |
| --- | --- |

7.

Datum protokolu vydaného uvedenou zkušebnou: ...

| 8. | Číslo protokolu vydaného uvedenou zkušebnou: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo protokolu vydaného uvedenou zkušebnou: ...

| 9. | Stručný popis: ...
  Identifikace zařízení: zrcátko, kamera/monitor, jiné zařízení (2)

  Zařízení pro nepřímý výhled třídy I, II, III, IV, V, VI, S (2)

  Symbol

  , jak je uvedeno v bodě 6.1.3.1.1 tohoto předpisu: ano/ne (2) |
| --- | --- |

9.

Stručný popis: ...

Identifikace zařízení: zrcátko, kamera/monitor, jiné zařízení (2)

Zařízení pro nepřímý výhled třídy I, II, III, IV, V, VI, S (2)

Symbol
  Formula
  , jak je uvedeno v bodě 6.1.3.1.1 tohoto předpisu: ano/ne (2)

| 10. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

10.

Umístění značky schválení typu: ...

| 11. | Důvod (důvody) případného rozšíření: ... |
| --- | --- |

11.

Důvod (důvody) případného rozšíření: ...

| 12. | Schválení uděleno/zamítnuto/rozšířeno/odejmuto (2) |
| --- | --- |

12.

Schválení uděleno/zamítnuto/rozšířeno/odejmuto (2)

| 13. | Místo: ... |
| --- | --- |

13.

Místo: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Podpis: ... |
| --- | --- |

15.

Podpis: ...

| 16. | K tomuto sdělení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání. |
| --- | --- |

16.

K tomuto sdělení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odejmula (viz ustanovení o schválení v předpisech).

(2)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 4

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 ×297 mm))

| (1) | Vydal: | Název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 136

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled podle předpisu č. 46

Schválení číslo: ... Rozšíření č.: ...

1.   Značka (obchodní název výrobce): ...

2.   Typ a obecný obchodní popis (popisy): ...

Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen: ...

3.1   Umístění tohoto označení: ...

4.   Kategorie vozidla: (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2)

5.   Název a adresa výrobce: ...

6.   Adresa (adresy) výrobního závodu (výrobních závodů): ...

7.   Doplňkové informace (jsou-li): viz dodatek

8.   Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek: ...

9.   Datum zkušebního protokolu: ...

10.   Číslo zkušebního protokolu: ...

11.   Poznámky (jsou-li): viz dodatek

12.   Místo: ...

13.   Datum: ...

14.   Podpis: ...

15.   Je přiložen seznam informačních dokumentů uložených u schvalovacího orgánu, které lze obdržet na požádání.

Dodatek k formuláři sdělení o schválení typu č. ... týkající se schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled podle předpisu č. 46

1.   Obchodní název nebo značka zrcátek a doplňkových zařízení pro nepřímý výhled a číslo schválení typu konstrukční části: ...

2.   Třída (třídy) zrcátek a zařízení pro nepřímý výhled (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2)

3.   Rozšíření schválení typu vozidla zahrnující následující zařízení pro nepřímý výhled: ...

4.   Údaje k určení bodu „R“ místa sezení řidiče: ...

5.   Maximální a minimální šířka karoserie, pro kterou bylo uděleno schválení typu pro zrcátko a pro zařízení pro nepřímý výhled (v případě provedení podvozek s kabinou podle bodu 15.2.2.3): ...

6.   K tomuto certifikátu jsou přiloženy následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení typu:

| — | výkresy znázorňující montáž zařízení pro nepřímý výhled, |
| --- | --- |

—

výkresy znázorňující montáž zařízení pro nepřímý výhled,

| — | výkresy a plány znázorňující místa montáže a vlastnosti části konstrukce, ke které jsou zařízení pro nepřímý výhled namontována. |
| --- | --- |

—

výkresy a plány znázorňující místa montáže a vlastnosti části konstrukce, ke které jsou zařízení pro nepřímý výhled namontována.

7.   Poznámky: (např. platnost pro pravostranný/levostranný provoz (2))

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odejmula (viz ustanovení o schválení v předpisech).

(2)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 5

Uspořádání značky schválení typu zařízení pro nepřímý výhled

(Viz bod 5.4 předpisu)

a = 12 mm min.

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na zařízení pro nepřímý výhled udává, že se jedná o zpětné zrcátko třídy II, které bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 46 a pod schvalovacím číslem 022439. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že při udělení schválení již předpis č. 46 obsahoval sérii změn 02.

Poznámka: Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být umístěny v blízkosti kružnice a buď nad, nebo pod písmenem „E“ nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. Doplňkový symbol musí být umístěn přímo proti číslu schválení typu. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.

---

PŘÍLOHA 6

ZKUŠEBNÍ METODA STANOVENÍ ODRAZIVOSTI

1.   DEFINICE

Standardní osvětlovací zdroj CIE A (1): kolorimetrický osvětlovací zdroj představující černé těleso při T68 = 2 855,6 K.

1.1.2   Standardní zdroj CIE A (1): plynem plněná žárovka s wolframovým vláknem s ekvivalentní barevnou teplotou T68 = 2 855,6 K.

1.1.3   Standardní kolorimetrický pozorovací přístroj CIE 1931 (1): přijímač záření, jehož kolorimetrické charakteristiky odpovídají hodnotám spektrálních trichromatických složek
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ) (viz tabulka).

1.1.4   Spektrální trichromatické složky CIE (1): trichromatické hodnoty spektrálních složek izoenergetického spektra v systému CIE (XYZ).

1.1.5   Fotopické vidění (1): vidění normálním okem, je-li přizpůsobeno hladinám jasu nejméně několika cd/m2.

2.   PŘÍSTROJ

2.1   Obecně

Přístroj se skládá ze zdroje světla, držáku zkoušeného vzorku, přijímače s fotosnímačem a indikátorem (viz obrázek 1) a z prostředků k potlačení účinku vnějšího světla.

Přijímač může obsahovat Ulbrichtovu kouli usnadňující měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek (viz obrázek 2).

2.2   Spektrální charakteristiky světelného zdroje a přijímače

Světelným zdrojem je standardní zdroj CIE A spojený s optickým systémem zajišťujícím téměř rovnoběžný svazek světelných paprsků. K udržování stálého napětí na žárovce za provozu přístroje se doporučuje použít stabilizátor napětí.

Přijímač musí obsahovat fotosnímač se spektrální odezvou úměrnou fotopické světelné účinnosti standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE (1931) (viz tabulka). Lze použít též jinou kombinaci osvětlovacího zdroje s filtrem a přijímačem, která poskytuje celkově rovnocenné výsledky jako standardní osvětlovací zdroj CIE A a fotopické vidění. Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být vnitřní povrch koule opatřen povlakem matné (difuzní) spektrálně neselektivní bílé barvy.

2.3   Geometrické podmínky

Svazek dopadajících světelných paprsků musí svírat s kolmicí na zkoušený povrch pokud možno úhel (θ) 0,44 ±0,09 rad (neboli 25 ± 5°) a nesmí překročit horní mezní hodnotu (tj. 0,53 rad neboli 30°). Osa přijímače musí s touto kolmicí svírat úhel (θ) rovnající se úhlu dopadajícího svazku světelných paprsků (viz obrázek 1). Svazek dopadajících světelných paprsků musí mít při dopadu na zkušební povrch průměr nejméně 13 mm (0,5 in.). Odražený svazek paprsků nesmí být širší než citlivá plocha fotosnímače, nesmí pokrývat méně než 50 % této plochy a musí pokud možno pokrývat stejnou část plochy jako svazek paprsků použitý při kalibraci přístroje.

Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být její průměr nejméně 127 mm (5 in.). Otvory ve stěně koule pro vzorek a dopadající svazek paprsků musí být dostatečně velké, aby umožňovaly plný průchod dopadajícího i odraženého svazku paprsků. Fotosnímač musí být umístěn tak, aby přímo nezachycoval světlo dopadajícího ani odraženého svazku paprsků.

2.4   Elektrické charakteristiky soustavy fotosnímač-indikátor

Výstup fotosnímače udávaný indikátorem musí být lineární funkcí svítivosti na fotocitlivé ploše. Musí být zajištěny prostředky (elektrické a/nebo optické) k usnadnění nulovacího a kalibračního seřizování. Tyto prostředky nesmí ovlivnit linearitu nebo spektrální charakteristiky přístroje. Přesnost soustavy přijímač-indikátor musí být v rozmezí ±2 % plného rozsahu nebo ±10 % měřené hodnoty, podle toho, která hodnota je menší.

2.5   Držák vzorku

Tento mechanismus musí umožňovat umístění zkušebního vzorku tak, aby se osy ramene zdroje a přijímače protínaly na odrazném povrchu. Tento odrazný povrch může být uvnitř vzorku zrcátka nebo na některé z jeho stran podle toho, zda jde o typ zrcátka s prvním povrchem, druhým povrchem nebo o hranolové zrcátko sklopného typu.

3.   POSTUP

3.1   Metoda přímé kalibrace

U metody přímé kalibrace se jako porovnávací etalon užívá vzduch. Tato metoda se používá u přístrojů konstruovaných tak, že dovolují kalibraci v rozsahu 100 % stupnice zapojením přijímače přímo do osy světelného zdroje (viz obrázek 1).

V některých případech může být žádoucí (např. při měření povrchů s malou odrazivostí) používat při této metodě mezilehlý kalibrační bod (v rozmezí od 0 % do 100 % rozsahu stupnice). V těchto případech je zapotřebí zařadit do optické dráhy neutrální filtr se známou prostupností a seřizovat kalibrační systém, dokud měřič neukazuje procento prostupnosti neutrálního filtru. Před zahájením měření odrazivosti se tento filtr vyjme.

3.2   Metoda nepřímé kalibrace

Metoda nepřímé kalibrace se používá u přístrojů s pevnou geometrií zdroje a přijímače. Je zapotřebí vhodně kalibrovaný a udržovaný etalon odrazivosti. Tímto porovnávacím etalonem má být pokud možno rovinné zrcátko s hodnotou odrazivosti co nejbližší zkoušeným vzorkům.

3.3   Měření rovinných zrcátek

Odrazivost vzorků rovinných zrcátek lze měřit na přístrojích, u nichž se používá přímá nebo nepřímá metoda kalibrace. Hodnota odrazivosti se přímo odečte na stupnici indikátoru.

3.4   Měření nerovinných (vypuklých) zrcátek

Měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek vyžaduje použití přístrojů s Ulbrichtovou koulí v přijímači (viz obrázek 2). Ukazuje-li indikátor přístroje u etalonového zrcátka s odrazivostí E % počet dílků ne, pak u zrcátka s neznámou odrazivostí bude počet dílků nx odpovídat odrazivosti X % podle vzorce:

Formula

Obrázek 1

Zobecněné schéma reflektometru se znázorněním seřízení pro dvě kalibrační metody

Měřidlo se seřizováním

Odrazivost v %

Seřízení nuly

Seřízení kalibrace

Držák vzorku

Světelný zdroj a kolimátor

Rameno přijímače v poloze pro „přímou“ kalibraci

Přijímač s fotobuňkou v poloze pro měření a „nepřímou“ kalibraci

Obrázek 2

Zobecněné schéma reflektometru s Ulbrichtovou koulí v přijímači

Světelný zdroj a kolimátor

Měřidlo se seřizováním

Odrazivost v %

Seřízení nuly

Seřízení kalibrace

Fotosnímač

Držák vzorku

Trichromatické hodnoty spektrálních složek standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE 1931 (2)

Tato tabulka byla převzata z publikace CIE 50 (45) (1970)

| λ
  nm | (λ) | (λ) | (λ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 380 | 0,001 4 | 0,000 0 | 0,006 5 |
| 390 | 0,004 2 | 0,000 1 | 0,020 1 |
| 400 | 0,014 3 | 0,000 4 | 0,067 9 |
| 410 | 0,043 5 | 0,001 2 | 0,207 4 |
| 420 | 0,134 4 | 0,004 0 | 0,645 6 |
| 430 | 0,283 9 | 0,011 6 | 1,385 6 |
| 440 | 0,348 3 | 0,023 0 | 1,747 1 |
| 450 | 0,336 2 | 0,038 0 | 1,772 1 |
| 460 | 0,290 8 | 0,060 0 | 1,669 2 |
| 470 | 0,195 4 | 0,091 0 | 1,287 6 |
| 480 | 0,095 6 | 0,139 0 | 0,813 0 |
| 490 | 0,032 0 | 0,208 0 | 0,465 2 |
| 500 | 0,004 9 | 0,323 0 | 0,272 0 |
| 510 | 0,009 3 | 0,503 0 | 0,158 2 |
| 520 | 0,063 3 | 0,710 0 | 0,078 2 |
| 530 | 0,165 5 | 0,862 0 | 0,042 2 |
| 540 | 0,290 4 | 0,954 0 | 0,020 3 |
| 550 | 0,433 4 | 0,995 0 | 0,008 7 |
| 560 | 0,594 5 | 0,995 0 | 0,003 9 |
| 570 | 0,762 1 | 0,952 0 | 0,002 1 |
| 580 | 0,916 3 | 0,870 0 | 0,001 7 |
| 590 | 1,026 3 | 0,757 0 | 0,001 1 |
| 600 | 1,062 2 | 0,631 0 | 0,000 8 |
| 610 | 1,002 6 | 0,503 0 | 0,000 3 |
| 620 | 0,854 4 | 0,381 0 | 0,000 2 |
| 630 | 0,642 4 | 0,265 0 | 0,000 0 |
| 640 | 0,447 9 | 0,175 0 | 0,000 0 |
| 650 | 0,283 5 | 0,107 0 | 0,000 0 |
| 660 | 0,164 9 | 0,061 0 | 0,000 0 |
| 670 | 0,087 4 | 0,032 0 | 0,000 0 |
| 680 | 0,046 8 | 0,017 0 | 0,000 0 |
| 690 | 0,22 7 | 0,008 2 | 0,000 0 |
| 700 | 0,011 4 | 0,004 1 | 0,000 0 |
| 710 | 0,005 8 | 0,002 1 | 0,000 0 |
| 720 | 0,02 9 | 0,001 0 | 0,000 0 |
| 730 | 0,001 4 | 0,000 5 | 0,000 0 |
| 740 | 0,000 7 | 0,000 2 (*1) | 0,000 0 |
| 750 | 0,000 3 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 760 | 0,000 2 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 770 | 0,000 1 | 0,000 0 | 0,000 0 |
| 780 | 0,000 0 | 0,000 0 | 0,000 0 |

λ

nm

Formula

Formula

Formula

380

0,001 4

0,000 0

0,006 5

390

0,004 2

0,000 1

0,020 1

400

0,014 3

0,000 4

0,067 9

410

0,043 5

0,001 2

0,207 4

420

0,134 4

0,004 0

0,645 6

430

0,283 9

0,011 6

1,385 6

440

0,348 3

0,023 0

1,747 1

450

0,336 2

0,038 0

1,772 1

460

0,290 8

0,060 0

1,669 2

470

0,195 4

0,091 0

1,287 6

480

0,095 6

0,139 0

0,813 0

490

0,032 0

0,208 0

0,465 2

500

0,004 9

0,323 0

0,272 0

510

0,009 3

0,503 0

0,158 2

520

0,063 3

0,710 0

0,078 2

530

0,165 5

0,862 0

0,042 2

540

0,290 4

0,954 0

0,020 3

550

0,433 4

0,995 0

0,008 7

560

0,594 5

0,995 0

0,003 9

570

0,762 1

0,952 0

0,002 1

580

0,916 3

0,870 0

0,001 7

590

1,026 3

0,757 0

0,001 1

600

1,062 2

0,631 0

0,000 8

610

1,002 6

0,503 0

0,000 3

620

0,854 4

0,381 0

0,000 2

630

0,642 4

0,265 0

0,000 0

640

0,447 9

0,175 0

0,000 0

650

0,283 5

0,107 0

0,000 0

660

0,164 9

0,061 0

0,000 0

670

0,087 4

0,032 0

0,000 0

680

0,046 8

0,017 0

0,000 0

690

0,22 7

0,008 2

0,000 0

700

0,011 4

0,004 1

0,000 0

710

0,005 8

0,002 1

0,000 0

720

0,02 9

0,001 0

0,000 0

730

0,001 4

0,000 5

0,000 0

740

0,000 7

0,000 2 (*1)

0,000 0

750

0,000 3

0,000 1

0,000 0

760

0,000 2

0,000 1

0,000 0

770

0,000 1

0,000 0

0,000 0

780

0,000 0

0,000 0

0,000 0

VYSVĚTLUJÍCÍ VYOBRAZENÍ

Příklad zařízení na měření odrazivosti sférických zrcátek

C = přijímač

D = clona

E = vstupní okénko

F = měřicí okénko

L = čočky

M = okénko na objekt měření

S = světelný zdroj

(S) = Ulbrichtova koule

---

(1)  Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.

(2)  Zkrácená tabulka. Hodnoty
  Formula
  (λ) = V (λ) jsou zaokrouhleny na čtyři desetinná místa.

(*1)  Změněno v r. 1966 (ze 3 na 2)

---

PŘÍLOHA 7

Postup stanovení poloměru křivosti „R“ odrazného povrchu zrcátka

1.   MĚŘENÍ

1.1   Měřicí zařízení

Použije se „sférometr“ podobný zařízení znázorněnému na obrázku 1 v této příloze, na kterém jsou uvedeny vzdálenosti mezi vyhledávacím hrotem měřicího přístroje a pevnými rameny zkušební tyčky.

1.2   Měřicí body

1.2.1   Hlavní poloměry křivosti se měří ve třech bodech ležících co nejblíže polohám v jedné třetině, polovině a dvou třetinách vzdálenosti na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu a rovnoběžném s úsečkou b nebo na oblouku procházejícím středem odrazného povrchu, který je k úsečce b kolmý, je-li tento oblouk delší.

1.2.2   Není-li vzhledem k rozměrům odrazného povrchu možné dosáhnout měření ve směrech definovaných v bodě 2.1.1.6 tohoto předpisu, mohou technické zkušebny odpovědné za zkoušky provést měření ve zmíněném bodu ve dvou kolmých směrech co nejbližších výše předepsaným směrům.

2.   VÝPOČET POLOMĚRU KŘIVOSTI „r“

Poloměr „r“ vyjádřený v mm se vypočte podle vzorce:

Formula

kde:

| rp1 | = | poloměr křivosti v prvním měřicím bodu, |
| --- | --- | --- |
| rp2 | = | poloměr křivosti v druhém měřicím bodu, |
| rp3 | = | poloměr křivosti v třetím měřicím bodu. |

rp1

=

poloměr křivosti v prvním měřicím bodu,

rp2

=

poloměr křivosti v druhém měřicím bodu,

rp3

=

poloměr křivosti v třetím měřicím bodu.

Obrázek 1

Sférometr

ø 4,5 stoupání závitu F 90-418

komparátor

pohyblivý hrot

---

PŘÍLOHA 8

Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle

1.   ÚČEL

Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo více míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu naměřených údajů ke konstrukčním specifikacím uváděným výrobcem vozidla (1).

2.   DEFINICE

Pro účely této přílohy se použijí tyto definice:

„vztažnými údaji“ se rozumí jedna nebo více následujících charakteristik místa k sezení:

2.1.1   bod „H“ a bod „R“ a jejich vztah;

2.1.2   skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah;

2.2   „trojrozměrným zařízením pro stanovení bodu ‚H‘“ (zařízení 3-D H) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy;

2.3   „bodem ‚H‘“ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3-D H umístěného na sedadle vozidla podle bodu 4 níže. Bod „H“ se nachází ve středu osy zařízení vedoucí mezi terčíky bodu „H“ na obou stranách zařízení 3-D H. Bod „H“ teoreticky odpovídá bodu „R“ (tolerance viz bod 3.2.2 níže). Jakmile je bod „H“ stanoven postupem popsaným v bodě 4, považuje se za pevný vzhledem ke konstrukci sedáku a pohybuje se při úpravě polohy sedadla spolu s ním;

2.4   „bodem ‚R‘“ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrnou vztažnou soustavu;

2.5   „linií trupu“ se rozumí osa sondy zařízení 3-D H se sondou ve zcela zadní poloze;

2.6   „skutečným úhlem trupu“ se rozumí úhel naměřený mezi svislicí vedoucí bodem „H“ a linií trupu při použití úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3-D H. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz bod 3.2.2 níže);

2.7   „konstrukčním úhlem trupu“ se rozumí úhel mezi svislicí vedoucí bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla stanovené výrobcem vozidla;

2.8   „střední rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina zařízení 3-D H umístěného na všech určených místech k sezení; představují ji souřadnice bodu „H“ na ose „Y“. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby udávána výrobcem;

2.9   „trojrozměrnou vztažnou soustavou“ se rozumí soustava popsaná v dodatku 2 této přílohy;

2.10   „výchozími značkami“ se rozumí fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;

2.11   „polohou vozidla pro měření“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích značek v trojrozměrné vztažné soustavě.

3.   POŽADAVKY

3.1   Uvedení údajů

Pro každé místo k sezení, u něhož jsou k prokázání souladu s ustanoveními tohoto předpisu vyžadovány vztažné údaje, musí být zaneseny na formuláři uvedeném v dodatku 3 této přílohy všechny nebo přiměřeně vybrané následující údaje:

3.1.1   souřadnice bodu „R“ vztažené k trojrozměrné vztažné soustavě;

3.1.2   konstrukční úhel trupu;

3.1.3   všechny údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy stanovené v bodě 4.3 níže.

3.2   Vztah mezi naměřenými údaji a konstrukčními specifikacemi

3.2.1   Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem stanoveným v bodě 4 níže se postupně porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a s hodnotou konstrukčního úhlu trupu uváděnými výrobcem vozidla.

3.2.2   Vzájemné polohy bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, jestliže bod „H“, určený svými souřadnicemi, leží ve čtverci se svislými a vodorovnými stranami o délce 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a jestliže skutečný úhel trupu se od konstrukčního úhlu trupu liší nejvýše o 5°.

3.2.3   Jestliže jsou tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel trupu k prokázání souladu s ustanoveními tohoto předpisu.

3.2.4   Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu nesplňují požadavky výše uvedeného bodu 3.2.2, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem třikrát). Pokud výsledky dvou z těchto tří úkonů splňují požadavky, platí podmínky výše uvedeného bodu 3.2.3.

3.2.5   Jestliže výsledky nejméně dvou ze tří úkonů popsaných v bodě 3.2.4 nevyhovují požadavkům bodu 3.2.2 nebo jestliže ověření nemůže být provedeno, protože výrobce vozidla nedodal informace týkající se polohy bodu „R“ nebo údaje o konstrukčním úhlu trupu, použije se těžiště tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů a tyto výsledky se považují za použitelné ve všech případech, kdy je v tomto předpise zmíněn bod „R“ nebo konstrukční úhel trupu.

4.   POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1   Vozidlo se podle uvážení výrobce předehřeje na teplotu 20 ± 10 °C, aby bylo zajištěno, že materiál sedadla dosáhne pokojové teploty. Jestliže sedadlo, které má být zkoušeno, nebylo ještě nikdy použito, usadí se na něj dvakrát po dobu jedné minuty osoba nebo zařízení o hmotnosti 70 až 80 kg, aby se prohnul sedák a opěradlo. Na žádost výrobce se sestavy všech sedadel ponechají nezatížené po dobu minimálně 30 minut před instalací zařízení 3-D H.

4.2   Vozidlo musí být v poloze pro měření definované v bodě 2.11 výše.

4.3   Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do nejzazší normální polohy pro řízení či jízdu podle údajů výrobce vozidla, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla s vyloučením posuvu sedadla používaného pro jiné účely, než je normální poloha pro řízení nebo jízdu. Existují-li jiné způsoby seřízení (seřízení výšky, úhlu sklonu, opěradla apod.), nastaví se sedadlo do polohy určené výrobcem vozidla. U odpružených sedadel se svislá poloha ustaví napevno, aby odpovídala normální poloze pro řízení podle údajů výrobce.

4.4   Oblast místa k sezení, která přijde do styku se zařízením 3-D H, se pokryje bavlněnou textilií dostatečných rozměrů a vhodné struktury, čímž se rozumí hladká bavlněná tkanina o hustotě 18,9 vlákna na cm2 a plošné hmotnosti 0,228 kg/m2 nebo pletená či netkaná textilie rovnocenných vlastností.

Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní vlastnosti (2) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.

4.5   Sestava sedací a trupové části zařízení 3-D H se umístí tak, aby střední rovina sedící osoby (C/LO) byla totožná se střední rovinou zařízení 3-D H. Na žádost výrobce může být zařízení 3-D H posunuto směrem dovnitř vzhledem k C/LO, pokud je zařízení 3-D H umístěno tak daleko vně, že hrana sedadla nedovolí vyrovnání zařízení 3-D H.

4.6   Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolní končetiny. Přímka vedená terčíky bodu „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá k podélné střední rovině sedadla.

Poloha chodidel a nohou zařízení 3-D H se nastaví takto:

4.7.1   Určené místo k sezení: řidič a spolujezdec na vnějším předním sedadle

4.7.1.1   Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3-D H, jako je pravé chodidlo od střední roviny vpravo. V případě potřeby se nastaví vodováha ověřující příčnou polohu zařízení 3-D H do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestav nohou a chodidel směrem vzad. Přímka procházející terčíky bodu „H“ je kolmá k podélné střední rovině sedadla.

4.7.1.2   Jestliže levá noha nemůže být udržena v poloze rovnoběžné s pravou nohou a levé chodidlo nelze opřít o nosnou konstrukci, posune se levé chodidlo tak, aby bylo podepřeno. Vzájemná poloha terčíků musí být zachována.

4.7.2   Určené místo k sezení: vnější zadní

Na zadních nebo přídavných sedadlech je poloha nohou určena výrobcem. Pokud v takovém případě chodidla spočívají na částech podlahy, které jsou různě vysoko, chodidlo, které jako první přijde do styku s předním sedadlem, slouží jako vztažné a druhé chodidlo se nastaví tak, aby vodováha udávající příčnou orientaci sedací části zařízení ukazovala vodorovnou polohu.

4.7.3   Ostatní určená místa k sezení:

Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1 s tou výjimkou, že chodidla se umístí podle určení výrobce vozidla.

4.8   Nasadí se závaží bérců a stehen a zařízení 3-D H se vyrovná.

Skořepina zádové části se sklopí vpřed až k dorazu a zařízení 3-D H se pomocí tyče T odtáhne od opěradla. Zařízení 3-D H se usadí do nové polohy na sedadle jedním z následujících způsobů:

4.9.1   jestliže má zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení 3-D H se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržovací sílu na tyč T, tj. až se skořepina zádové části dotkne opěradla. V případě potřeby se upraví poloha bérce;

4.9.2   jestliže zařízení 3-D H nemá tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení 3-D H se posune směrem dozadu působením vodorovné síly na tyč T, až se skořepina sedací části dotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 dodatku 1 k této příloze).

4.10   Na sestavu zádové a sedací části zařízení 3-D H se v místě průsečíku úhloměrné stupnice kyčelního úhlu a uložení tyče T působí silou 100 ± 10 N. Síla musí působit ve směru přímky procházející výše uvedeným průsečíkem do bodu těsně nad uložením stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze). Skořepina zádové části se pak opatrně vrátí k opěradlu. Po zbývající část postupu je potřeba postupovat opatrně a zabránit sklouznutí zařízení 3-D H směrem dopředu.

4.11   Nasadí se pravé a levé závaží hýždí a potom střídavě osm závaží trupu. Polohu zařízení 3-D H je třeba zachovat.

4.12   Skořepina zádové části se nakloní dopředu, aby se uvolnil tlak na opěradlo. Zařízením 3-D H se třikrát kývne ze strany na stranu v úhlu 10° (5° na každou stranu od svislé roviny), aby se uvolnilo nahromaděné tření mezi zařízením 3-D H a sedadlem.

Během kývání by se mohla tyč T zařízení 3-D H odchýlit od určeného vodorovného a svislého nastavení. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční silou přidržet. Při přidržování tyče T a kývání zařízením 3-D H je nezbytné zajistit, aby ve svislém směru nebo ve směru dopředu a dozadu neúmyslně nepůsobily žádné vnější síly.

Během tohoto kroku se chodidla zařízení 3-D H nesmí přidržovat. Pokud chodidla změní polohu, měla by tak prozatím zůstat.

Skořepina zádové části se opatrně vrátí k opěradlu a zkontroluje se, zda jsou obě vodováhy v nulové poloze. Pokud během kývání zařízením 3-D H došlo ke změně polohy chodidel, je třeba polohu znovu nastavit pomocí následujícího postupu:

Střídavě se mírně nadzvedávají obě chodidla od podlahy, až přestane docházet k dalšímu pohybu chodidel. Během zvedání musí být chodidla zcela volně, možnost rotace nesmí být omezena; nesmí působit žádné síly zepředu ani z boku. Jakmile se chodidla umístí zpět do dolní polohy, musí být pata v kontaktu s konstrukcí k tomu určenou.

Zkontroluje se, zda je boční vodováha v nulové poloze; podle potřeby se na horní část skořepiny zádové části zatlačí ze strany tak, aby se sedací část zařízení 3-D H na sedadle vyrovnala.

4.13   Tyč T je přidržována, aby zařízení 3-D H neklouzalo po sedáku směrem vpřed, a postupuje se takto:

| a) | skořepina zádové části se vrátí k opěradlu; |
| --- | --- |

a)

skořepina zádové části se vrátí k opěradlu;

| b) | na tyč úhlu zad se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřesahující 25 N, dokud úhloměrná stupnice kyčelního úhlu neukáže, že bylo po uvolnění zatížení dosaženo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3-D H nepůsobily žádné vnější síly směrem dolů nebo z boku. Pokud je nutná další úprava rovnovážné polohy zařízení 3-D H, sklopí se skořepina zádové části směrem dopředu, zařízení se znovu vyrovná a opakuje se postup od bodu 4.12. |
| --- | --- |

b)

na tyč úhlu zad se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřesahující 25 N, dokud úhloměrná stupnice kyčelního úhlu neukáže, že bylo po uvolnění zatížení dosaženo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3-D H nepůsobily žádné vnější síly směrem dolů nebo z boku. Pokud je nutná další úprava rovnovážné polohy zařízení 3-D H, sklopí se skořepina zádové části směrem dopředu, zařízení se znovu vyrovná a opakuje se postup od bodu 4.12.

Provedou se všechna měření:

4.14.1   souřadnice bodu „H“ se měří vzhledem k trojrozměrné vztažné soustavě;

4.14.2   skutečný úhel trupu se odečte na úhloměrné stupnici sklonu zad zařízení 3-D H se sondou ve zcela zadní poloze.

4.15   Je-li třeba zařízení 3-D H instalovat znovu, musí před novou instalací zůstat sestava sedadla nezatížená nejméně po dobu 30 minut. Zařízení 3-D H by nemělo zůstat nainstalované na sedadle déle než po dobu nezbytnou k provedení zkoušky.

Pokud je možno sedadla ve stejné řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, stejná sedadla atd.), stanoví se jen jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel trupu“ pro každou řadu sedadel, přičemž zařízení 3-D H popsané v dodatku 1 k této příloze je usazeno na místo pro danou řadu typické. Tímto místem je:

4.16.1   v případě přední řady – sedadlo řidiče;

4.16.2   v případě zadní řady nebo řad – vnější sedadlo.

---

(1)  U míst k sezení jiných než přední sedadla, u nichž nelze bod „H“ stanovit pomocí postupu nebo trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“, může být podle uvážení příslušného orgánu jako vztažný bod použit bod „R“ označený výrobcem.

(2)  Úhel sklonu, výškový rozdíl vůči upevnění sedadla, struktura povrchu atd.

DODATEK 1

POPIS TROJROZMĚRNÉHO ZAŘÍZENÍ PRO STANOVENÍ BODU „H“ (1)

(Zařízení 3-D H)

1.   Skořepiny zádové a sedací části

Skořepiny zádové a sedací části jsou vyrobeny z vyztužených plastů a kovu; simulují lidský trup a stehno a jsou mechanicky otočně spojeny v bodu „H“. K sondě otočně upevněné v bodu „H“ je připevněna úhloměrná stupnice (kvadrant) k měření skutečného úhlu trupu. Seřiditelná stehenní tyč připojená ke skořepině sedací části určuje osu stehna a slouží jako základní přímka pro úhloměrnou stupnici kyčelního úhlu.

2.   Prvky těla a dolních končetin

Segmenty bérců jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části tyčí T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V segmentech bérců jsou zabudovány úhloměrné stupnice pro měření kolenních úhlů. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. Ke stanovení polohy zařízení v prostoru slouží dvě vodováhy. V příslušných těžištích jsou umístěna závaží jednotlivých prvků těla, s jejichž pomocí lze vyvolat průhyb sedadla odpovídající muži o hmotnosti 76 kg. Všechny spoje zařízení 3-D H je třeba kontrolovat, zda se pohybují volně bez znatelného tření.

Obrázek 1

Názvy prvků zařízení 3-D H

Sonda prostoru pro hlavu

Skořepina zádové části

Závěs závaží trupu

Vodováha úhlu zad

Úhloměrná stupnice kyčelního úhlu

Skořepina sedací části

Úhloměrná stupnice sklonu zad

Podložka závaží stehen

Terčík bodu „H“

Tyč T spojující kolena

Čep bodu „H“

Boční vodováha

Stehenní tyč

Úhloměrná stupnice kolenního úhlu

Úhloměrná stupnice úhlu chodidla

Obrázek 2

Rozměry prvků zařízení 3-D H a rozložení zatížení

Proměnné od 108 do 424

Závaží trupu

Závaží hýždí

Směr a místo působení zatížení

Závaží stehen

Závaží nohou

---

(1)  Podrobnosti ohledně konstrukce zařízení 3-D H může poskytnout Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Conmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania/15096, USA. Uvedené zařízení odpovídá popisu dle normy ISO 6549-1980.

DODATEK 2

TROJROZMĚRNÁ VZTAŽNÁ SOUSTAVA

1.   Trojrozměrná vztažná soustava je definována třemi pravoúhlými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1).

2.   Poloha vozidla pro měření se stanoví takovým umístěním vozidla na nosnou plochu, aby souřadnice výchozích značek odpovídaly hodnotám uvedeným výrobcem.

3.   Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se stanoví vůči výchozím značkám určeným výrobcem vozidla.

Obrázek

Trojrozměrná vztažná soustava

Nulová rovina Y (svislá

podélná nulová rovina)

Nulová rovina X (svislá

příčná nulová rovina)

Nulová rovina Z

(vodorovná nulová rovina)

Nosná plocha

---

(1)  Vztažná soustava odpovídá normě ISO 4130, 1978.

DODATEK 3

VZTAŽNÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE MÍST K SEZENÍ

1.   Kódování vztažných údajů

Vztažné údaje se zaznamenávají do seznamu postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení jsou označena dvoumístným kódem. Prvním znakem je arabská číslice určující řadu sedadel, počítáno směrem zepředu dozadu. Druhým znakem je velké písmeno označující umístění místa k sezení v řadě při pohledu ve směru jízdy vozidla; používají se tato písmena:

| L | = | levé |
| --- | --- | --- |
| C | = | střední |
| R | = | pravé |

L

=

levé

C

=

střední

R

=

pravé

2.   Popis polohy vozidla pro měření

2.1   Souřadnice výchozích značek

X ...

Y ...

Z ...

3.   Seznam vztažných údajů

Místo k sezení: ...

3.1.1   Souřadnice bodu „R“

X ...

Y ...

Z ...

3.1.2   Konstrukční úhel trupu: ...

3.1.3   Specifikace pro seřízení sedadla (1)

vodorovně: ...

svisle: ...

úhlově: ...

úhel trupu: ...

Poznámka: vztažné údaje pro další místa k sezení uveďte v bodech 3.2, 3.3 atd.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 9

(vyhrazeno)

---

PŘÍLOHA 10

VÝPOČET DETEKČNÍ VZDÁLENOSTI

1.   ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED

1.1   Rozlišovací práh kamery

Rozlišovací práh kamery je určen vzorcem:

Formula

kde:

| ωc | — | rozlišovací práh kamery (v úhlových minutách) |
| --- | --- | --- |
| βc | — | zorný úhel kamery (ve stupních) |
| Nc | — | počet řádek obrazu kamery |

ωc

—

rozlišovací práh kamery (v úhlových minutách)

βc

—

zorný úhel kamery (ve stupních)

Nc

—

počet řádek obrazu kamery

Hodnoty βc a Nc dodá výrobce.

1.2   Určení kritické vzdálenosti pohledu na monitor

Pro monitor s určitými rozměry a vlastnostmi lze vypočítat vzdálenost od monitoru, při níž je detekční vzdálenost závislá pouze na vlastnostech kamery. Tato kritická vzdálenost pohledu rm,c je vymezena takto:

Formula

kde:

| rm,c | — | kritická vzdálenost pohledu (m) |
| --- | --- | --- |
| Hm | — | výška obrazu monitoru (m) |
| Nm | — | počet řádek obrazu monitoru (-) |
| ωeye | — | rozlišovací práh pozorovatele (v úhlových minutách) |

rm,c

—

kritická vzdálenost pohledu (m)

Hm

—

výška obrazu monitoru (m)

Nm

—

počet řádek obrazu monitoru (-)

ωeye

—

rozlišovací práh pozorovatele (v úhlových minutách)

Číslo 60 je pro převod z úhlových minut na stupně.

Hodnoty Hm a Nm dodá výrobce.

ωeye = 1

1.3   Určení detekční vzdálenosti

1.3.1   Maximální detekční vzdálenost, která je menší než kritická vzdálenost pohledu: je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku instalace menší než kritická vzdálenost pohledu, je maximální dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:

Formula

kde:

| rd | — | detekční vzdálenost (m) |
| --- | --- | --- |
| Do | — | průměr objektu (m) |
| ƒ | — | součinitel zvýšení rozlišovacího prahu |

rd

—

detekční vzdálenost (m)

Do

—

průměr objektu (m)

ƒ

—

součinitel zvýšení rozlišovacího prahu

ωc, βc a Nc podle bodu 1.1

D0 = 0,8 m

ƒ = 8

1.3.2   Detekční vzdálenost, která je větší než kritická vzdálenost pohledu: je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku instalace větší než kritická vzdálenost pohledu, je maximální dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:

Formula

kde:

| rm | — | vzdálenost pohledu na monitor (m) |
| --- | --- | --- |
| Dm | — | úhlopříčka obrazovky monitoru (v palcích) |
| Nm | — | počet řádek obrazu monitoru (-) |

rm

—

vzdálenost pohledu na monitor (m)

Dm

—

úhlopříčka obrazovky monitoru (v palcích)

Nm

—

počet řádek obrazu monitoru (-)

βc a Nc podle bodu 1.1

Nm a ωeye podle bodu 1.2

2.   DALŠÍ FUNKČNÍ POŽADAVKY

Na základě montážních podmínek se stanoví, zda celé zařízení vyhovuje funkčním požadavkům uvedeným v bodě 6.2.2 tohoto předpisu, zejména požadavkům na potlačení odlesku a na maximální a minimální jas monitoru. Musí se také stanovit úroveň potlačení odlesku a úhel, pod kterým může sluneční světlo dopadat na monitor, a oba údaje se musí porovnat s odpovídajícími výsledky měření systému. To může být provedeno buď na základě modelu vytvořeného pomocí CAD pro stanovení úhlů světla pro zařízení namontované na daném vozidle, nebo provedením odpovídajících měření na daném vozidle podle bodu 6.2.2.2 tohoto předpisu.

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/263 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/263

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 118 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná technická ustanovení týkající se vlastností materiálů používaných ve vnitřní konstrukci určitých kategorií motorových vozidel při hoření

Datum vstupu v platnost: 6. duben 2005

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Rozsah použití |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Část I – Definice – Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Část II – Definice – Specifikace |
| --- | --- |

6.

| 7. | Změna typu a rozšíření schválení |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek. |
| --- | --- |

11.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Informační dokument pro vozidlo |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Informační dokument pro konstrukční část |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Oznámení o schválení typu vozidla |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Oznámení o schválení typu konstrukční části |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Uspořádání značek schválení |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Zkouška ke stanovení rychlosti hoření materiálů ve vodorovném směru |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Zkouška vlastností materiálů při tavení |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Zkouška ke stanovení rychlosti hoření materiálů ve svislém směru |
| --- | --- |

Příloha 8 –

1.   ROZSAH POUŽITÍ

1.1   Tento předpis se vztahuje na vlastnosti při hoření (zápalnost, rychlost hoření a tavné vlastnosti) vnitřních materiálů používaných ve vozidlech kategorie M3, tříd II a III (1) pro více než 22 cestujících, která nejsou konstruována pro stojící cestující a která nejsou určena pro městský provoz (městské autobusy).

Schválení typu se uděluje podle:

1.2   části I – schválení typu vozidla s ohledem na vlastnosti při hoření, pokud jde o vnitřní konstrukční části používané v prostoru pro cestující;

1.3   části II – schválení konstrukční části (materiál, sedadla, záclony, přepážky atd.) s ohledem na její vlastnosti při hoření.

2.   DEFINICE: Obecně

2.1   „výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby. Není nezbytné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech stupňů výroby vozidla nebo konstrukční části, které jsou předmětem postupu schválení;

2.2   „prostorem pro cestující“ se rozumí prostor pro pobyt pasažérů, včetně baru, kuchyňky, toalety apod.), který je ohraničen:

| — | střechou, |
| --- | --- |

—

střechou,

| — | podlahou, |
| --- | --- |

—

podlahou,

| — | bočními stěnami, |
| --- | --- |

—

bočními stěnami,

| — | dveřmi, |
| --- | --- |

—

dveřmi,

| — | vnějším zasklením, |
| --- | --- |

—

vnějším zasklením,

| — | přepážkou zadního prostoru nebo rovinou nosné konstrukce zadního sedadla, |
| --- | --- |

—

přepážkou zadního prostoru nebo rovinou nosné konstrukce zadního sedadla,

| — | zadní opěrou, |
| --- | --- |

—

zadní opěrou,

| — | na straně řidiče střední podélnou svislou rovinou vozidla a příčnou svislou rovinou procházející R-bodem řidiče definovaným v předpisu č. 17, |
| --- | --- |

—

na straně řidiče střední podélnou svislou rovinou vozidla a příčnou svislou rovinou procházející R-bodem řidiče definovaným v předpisu č. 17,

| — | na opačné straně střední podélné svislé roviny vozidla přední přepážkou; |
| --- | --- |

—

na opačné straně střední podélné svislé roviny vozidla přední přepážkou;

2.3   „výrobními materiály“ se rozumí výrobky ve formě volně loženého materiálu (např. role potahových textilií) nebo prefabrikované konstrukční části, dodávané výrobci k namontování do typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu nebo dílně pro použití při podnikání v oboru údržby nebo opravy vozidel;

2.4   „sedadlem“ se rozumí konstrukce včetně čalounění, která může, ale nemusí být pevnou součástí konstrukce vozidla a která je určena k sezení jedné dospělé osoby. Termín zahrnuje jak samostatné sedadlo, tak část lavicového sedadla určenou k sezení jedné dospělé osoby;

2.5   „skupinou sedadel“ se rozumí buď sedadlo lavicového typu, nebo sedadla, která jsou oddělená, avšak umístěná vedle sebe (tj. krajní přední ukotvení jednoho sedadla je v jedné rovině s krajním zadním ukotvením jiného sedadla nebo před ním a v jedné rovině s jeho krajním předním ukotvením nebo za ním) a která slouží k sezení jedné nebo několika dospělých osob;

2.6   „lavicovým sedadlem“ se rozumí konstrukce včetně čalounění určená k sezení více než jedné dospělé osoby.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení typu vozidla nebo konstrukční části podle tohoto předpisu předkládá výrobce.

3.2   K žádosti se přiloží informační dokument podle vzoru v příloze 1 nebo v příloze 2.

Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu musí být předloženy:

3.3.1   pro schválení vozidla: vzorové vozidlo typu, který má být schválen;

3.3.2   v případě vnitřních konstrukčních částí, jimž již bylo schválení typu uděleno: k žádosti o schválení typu vozidla se přiloží seznam čísel schválení typu a označení typu dotčených dílů podle výrobce;

v případě vnitřních konstrukčních částí bez schválení typu EHK:

3.3.3.1   vzorky konstrukčních částí užitých ve vzorových vozidlech typu, jenž má být schválen; počet vzorků je stanoven v přílohách 6 až 8;

3.3.3.2   Kromě toho se technické zkušebně předá jeden vzorek pro případné pozdější referenční účely;

3.3.3.3   U zařízení, jako jsou sedadla, záclony, přepážky apod., vzorky v počtu podle bodu 3.3.3.1 a jedno kompletní zařízení, jak je uvedeno výše;

3.3.3.4   Na vzorcích musí být zřetelně a nesmazatelně uveden obchodní název nebo značka žadatele a označení typu.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Jestliže typ dodaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky příslušného bodu / příslušných bodů tohoto předpisu, schválení se udělí.

4.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn zahrnující nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo konstrukční části definovaným v tomto předpisu.

4.3   Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody uplatňujícím tento předpis, a to na příslušném formuláři podle vzorů v příloze 3, resp. 4 tohoto předpisu.

Každé vozidlo odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu, balení každého materiálu (viz bod 4.4.2.3) odpovídajícího typu schválenému podle tohoto předpisu a každá odděleně dodávaná konstrukční část odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu se opatří mezinárodní značkou schválení, která musí být zřetelná a umístěná na dobře přístupném místě specifikovaném ve formuláři schválení a kterou tvoří:

4.4.1   písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu konstrukční části udělila (2);

v blízkosti kružnice pak:

4.4.2.1   značky označující směr, ve kterém byla stanovena rychlost hoření příslušné konstrukční části:

| ↔ | pro vodorovný směr (příloha 6), |
| --- | --- |
| ↑ | pro svislý směr (příloha 8), |
| ↓ | pro vodorovný i svislý smě
  (přílohy 6 a 8); |

↔

pro vodorovný směr (příloha 6),

↑

pro svislý směr (příloha 8),

↓

pro vodorovný i svislý smě

(přílohy 6 a 8);

4.4.2.2   značka v podobě kružnice s vepsaným velkým písmenem „V“ udávající, že konstrukční část byla schválena z hlediska jejích vlastností při tavení (příloha 7), a/nebo kružnice s vepsanými velkými písmeny „CD“ udávající, že konstrukční část byla schválena jako kompletní zařízení, tj. jako sedadlo, přepážka, police na zavazadla apod.

4.4.2.3   Výrobní materiály není třeba jednotlivě označovat. Balení, v němž jsou dodávány, však musí být jasně označeno výše popsanou značkou schválení.

4.4.2.4   Jsou-li značeny zvlášť, mohou mít rozměrné konstrukční části sestávající z více než jednoho kusu schváleného materiálu, např. sedadla, pouze jednu značku uvádějící číslo/čísla schválení použitého materiálu / použitých materiálů.

4.4.3   Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.4.1 opakovat. V takovém případě se předpis, podle něhož bylo uděleno schválení v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, musí umístit ve svislých sloupcích vpravo od značky předepsané v bodě 4.4.1.

4.4.4   Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

4.4.5   U vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti štítku s údaji o vozidle, který umísťuje výrobce, nebo na tomto štítku.

4.4.6   Příloha 5 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značek schválení.

5.   ČÁST I – SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA S OHLEDEM NA VLASTNOSTI PŘI HOŘENÍ VNITŘNÍCH KONSTRUKČNÍCH ČÁSTÍ POUŽITÝCH V PROSTORU PRO CESTUJÍCÍ

5.1   Definice

Pro účely části I tohoto předpisu platí, že:

5.1.1   „typem vozidla“ se rozumí vozidla, která se neliší v takových základních ohledech, jako je označení typu podle výrobce.

5.2   Specifikace

5.2.1   Vnitřní materiály v prostoru pro cestující používané ve vozidle, jehož typ má být schválen, musí splňovat požadavky uvedené v části II tohoto předpisu.

5.2.2   Materiály a/nebo zařízení použité v prostoru pro cestující a/nebo v zařízeních schválených jako konstrukční části musí být instalovány tak, aby se minimalizovalo riziko vzniku a šíření plamenů.

5.2.3   Tyto materiály a/nebo zařízení vnitřku vozidla mohou být instalovány pouze v souladu se zamýšleným účelem a se zkouškami, kterým byly podrobeny (viz body 6.2.1, 6.2.2 a 6.2.3), zejména z hlediska jejich vlastností při hoření a při tavení (ve vodorovném a svislém směru).

5.2.4   Lepidlo použité k připevnění vnitřních materiálů k jejich nosné konstrukci pokud možno nesmí zhoršit vlastnosti materiálu při hoření.

6.   ČÁST II – SCHVÁLENÍ KONSTRUKČNÍ ČÁSTI S OHLEDEM NA JEJÍ VLASTNOSTI PŘI HOŘENÍ

6.1   Definice

Pro účely části II tohoto předpisu se použijí následující definice:

„typem konstrukční části“ se rozumějí konstrukční části, které se neliší v takových podstatných ohledech, jako jsou:

6.1.1.1   označení typu od výrobce;

6.1.1.2   předpokládané použití (čalounění sedadel, obložení stropu apod.);

6.1.1.3   základní materiál/materiály (např. vlna, plasty, pryž, směsi materiálů);

6.1.1.4   počet vrstev u kompozitních materiálů a

6.1.1.5   jiné vlastnosti, pokud mají znatelný vliv na vlastnosti předepsané tímto předpisem;

6.1.2   „rychlostí hoření“ se rozumí poměr prohořelé délky měřené podle přílohy 6 a/nebo 8 tohoto předpisu k době potřebné k prohoření této délky. Vyjadřuje se v milimetrech za minutu;

6.1.3   „kompozitním materiálem“ se rozumí materiál, který sestává z více vrstev stejných nebo různých materiálů spojených na jejich povrchu tmelením, lepením, plátováním, svařováním atd. Různé materiály, které jsou spojeny přerušovaně (například šitím, nýtováním, vysokofrekvenčním svařováním atd.), se nepovažují za kompozitní;

6.1.4   „exponovanou stranou“ se rozumí strana materiálu, která je po namontování materiálu do vozidla obrácena do prostoru pro cestující;

6.1.5   „čalouněním“ se rozumí kombinace vnitřního polštářování a povrchového materiálu, které vytvářejí vypolštářování rámu sedadla;

6.1.6   „obložením vnitřku“ se rozumějí materiály, které (společně) tvoří povrchovou úpravu a vnitřní vrstvu střechy, stěny nebo podlahy.

6.2   Specifikace

6.2.1   Následující materiály se podrobí zkoušce popsané v příloze 6 tohoto předpisu:

| a) | materiál použitý / materiály použité pro čalounění sedadla a jeho příslušenství (včetně sedadla řidiče); |
| --- | --- |

a)

materiál použitý / materiály použité pro čalounění sedadla a jeho příslušenství (včetně sedadla řidiče);

| b) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení střechy; |
| --- | --- |

b)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení střechy;

| c) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení bočních stěn a zadní stěny včetně přepážek; |
| --- | --- |

c)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení bočních stěn a zadní stěny včetně přepážek;

| d) | materiál/materiály s tepelnou a/nebo akustickou funkcí; |
| --- | --- |

d)

materiál/materiály s tepelnou a/nebo akustickou funkcí;

| e) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení podlahy; |
| --- | --- |

e)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení podlahy;

| f) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení polic na zavazadla a topných a ventilačních potrubí; |
| --- | --- |

f)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení polic na zavazadla a topných a ventilačních potrubí;

| g) | materiál použitý / materiály použité pro osvětlovací tělesa. |
| --- | --- |

g)

materiál použitý / materiály použité pro osvětlovací tělesa.

Výsledek zkoušky se považuje za vyhovující, jestliže nejhorším výsledkem zkoušky je, že rychlost hoření ve vodorovném směru není větší než 100 mm/min nebo jestliže plamen před dosažením posledního bodu měření zhasne.

6.2.2   Následující materiály se podrobí zkoušce popsané v příloze 7 tohoto předpisu:

| a) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení střechy; |
| --- | --- |

a)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení střechy;

| b) | materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení polic na zavazadla a topných a ventilačních potrubí umístěných ve střeše; |
| --- | --- |

b)

materiál použitý / materiály použité pro vnitřní obložení polic na zavazadla a topných a ventilačních potrubí umístěných ve střeše;

| c) | materiál použitý / materiály použité pro osvětlovací tělesa umístěná v policích na zavazadla a/nebo ve střeše. |
| --- | --- |

c)

materiál použitý / materiály použité pro osvětlovací tělesa umístěná v policích na zavazadla a/nebo ve střeše.

Výsledek zkoušky se pokládá za vyhovující, jestliže se při nejhorším výsledku zkoušky nevytvoří žádná kapka, která zapálí vatu.

6.2.3   Materiály použité pro záclony a rolety (a/nebo jiné zavěšené materiály) se podrobí zkoušce popsané v příloze 8.

Výsledek zkoušky se pokládá za vyhovující, jestliže nejhorším výsledkem zkoušky je, že rychlost hoření ve svislém směru není větší než 100 mm/min.

Zkouškám podle příloh 6 až 8 se nemusí podrobovat tyto materiály:

6.2.4.1   díly vyrobené z kovu nebo skla;

6.2.4.2   každé jednotlivé příslušenství sedadla s hmotností nekovových materiálů nižší než 200 g. Pokud celková hmotnost příslušenství překročí 400 g nekovového materiálu na jedno sedadlo, musí být zkoušen každý materiál;

díly, u nichž povrch, resp. objem nepřekračuje:

6.2.4.3.1   100 cm2 nebo 40 cm3 u prvků spojených s jednotlivým místem k sezení;

6.2.4.3.2   300 cm2 nebo 120 cm3 na jednu řadu sedadel a nejvýše na jeden metr délky vnitřku prostoru pro cestující u těch prvků, které jsou rozmístěny ve vozidle a nejsou spojeny s jednotlivým místem k sezení;

6.2.4.4   elektrické kabely;

6.2.4.5   prvky, z nichž není možné vyjmout vzorek předepsaných rozměrů vymezených v bodě 3.1 přílohy 6, bodě 3 přílohy 7 a bodě 3.1 přílohy 8.

7.   ZMĚNA TYPU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každá změna typu vozidla nebo typu konstrukční části v souvislosti s tímto předpisem musí být oznámena správnímu orgánu, který typ vozidla nebo konstrukční části schválil. Tento orgán potom může buď:

7.1.1   usoudit, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidla nebo konstrukční části v každém případě stále vyhovují příslušným požadavkům, nebo

7.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení příslušných zkoušek další zkušební protokol.

7.2   Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se postupem podle bodu 4.3 výše zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis.

7.3   Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení takového rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle vzoru v příloze 3 nebo 4 tohoto předpisu.

8.   SHODNOST VÝROBY

Postupy pro zajištěni shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:

8.1   Vozidla / konstrukční části schválené podle tohoto předpisu musí být vyráběny tak, aby odpovídaly schválenému typu tím, že budou splňovat požadavky příslušné části / příslušných částí tohoto předpisu.

8.2   Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit postupy pro kontrolu shodnosti používané v kterémkoli výrobním zařízení. Obvyklá četnost provádění takových ověření je jednou za dva roky.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

9.1   V případě, že nejsou splněny výše uvedené požadavky, lze schválení z hlediska typu vozidla / konstrukční části udělené podle tohoto předpisu odejmout.

9.2   Jestliže některá strana dohody používající tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně uvědomit ostatní strany dohody používající tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle vzoru v příloze 3 nebo 4 tohoto předpisu.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Ihned po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním stranám dohody z roku 1958, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře oznámení podle vzoru v příloze 3 nebo 4 tohoto předpisu.

11.   NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v úplném znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloze 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

INFORMAČNÍ DOKUMENT

(podle bodu 3.2 tohoto předpisu, týkající se EHK schvalování typu vozidel z hlediska vlastností vnitřních konstrukčních částí používaných v prostoru pro cestující při hoření)

Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické ovládání, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.

1.   OBECNĚ

1.1   Značka (obchodní název výrobce): ...

1.2   Typ a obecný obchodní popis / obecné obchodní popisy: ...

1.3   Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen: ...

1.4   Umístění tohoto označení: ...

1.5   Kategorie vozidla (1): ...

1.6   Název a adresa výrobce: ...

1.7   Adresa/adresy montážního závodu / montážních závodů: ...

2.   OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

2.1   Fotografie a/nebo výkresy vzorového vozidla:

3.   KAROSERIE

Vnitřní výbava

Sedadla

3.1.1   Počet: ...

Vlastnosti materiálů použitých ve vnitřní konstrukci vozidla při hoření

Materiál užitý / materiály užité k obložení stropu

3.2.1.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité na zadní stěně a na bočních stěnách

3.2.2.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité pro podlahu

3.2.3.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité pro čalounění sedadel

3.2.4.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité pro potrubí topení a ventilace

3.2.5.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité na police pro zavazadla

3.2.6.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Materiál užitý / materiály užité k jiným účelům

3.2.7.1   Předpokládané účely: ...

3.2.7.2   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

Konstrukční části schválené jako kompletní zařízení (sedadla, přepážky, police pro zavazadla atd.)

3.2.8.1   Číslo/čísla schválení typu konstrukční části: ...

---

(1)  Podle definice v úplném znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloze 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

---

PŘÍLOHA 2

INFORMAČNÍ DOKUMENT

(podle bodu 3.2 předpisu, týkající se EHK schvalování typu konstrukčních částí z hlediska vlastností při hoření)

Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické ovládání, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.

1.   OBECNĚ

1.1   Značka (obchodní název výrobce): ...

1.2   Typ a obecný obchodní popis / obecné obchodní popisy: ...

1.3   Název a adresa výrobce: ...

1.4   U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky EHS schválení typu: ...

1.5   Adresa/adresy montážního závodu / montážních závodů: ...

2.   VNITŘNÍ MATERIÁLY

2.1   Materiál užitý / materiály užité pro: ...

2.2   Základní materiál/materiály – označení: .../... ...

2.3   Kompozitní/homogenní (1) materiál, počet vrstev (1): ...

2.4   Druh krycí vrstvy (1): ...

2.5   Maximální/minimální tloušťka ... mm

2.6   Číslo schválení typu, je-li k dispozici: ...

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 3

OZNÁMENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | vydal: | název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 145

vydal:

název správního orgánu:

...

...

...

| o (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍM UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

o (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍM UKONČENÍ VÝROBY

typu vozidla podle předpisu č. 118

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

Důvod rozšíření: ...

ČÁST I

OBECNÉ ÚDAJE

1.1   Značka (obchodní název výrobce): ...

1.2   Typ: ...

Způsob označení typu, je-li na vozidle / konstrukční části / samostatném technickém celku (2) vyznačen (3): ...

1.3.1   Umístění tohoto označení: ...

1.4   Kategorie vozidla (4): ...

1.5   Název a adresa výrobce: ...

1.6   Umístění značky EHK schválení: ...

1.7   Adresa/adresy montážního závodu / montážních závodů: ...

ČÁST II

1.   Případné doplňující informace: ...

2.   Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek: ...

3.   Datum protokolu o provedení zkoušky: ...

4.   Číslo protokolu o provedení zkoušky: ...

5.   Případné poznámky: ...

6.   Místo: ...

7.   Datum: ...

8.   Podpis: ...

9.   Přiložen je se seznam dokumentace uložené u schvalovacího orgánu, kterou lze obdržet na požádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte (v některých případech připadá v úvahu více možností a není třeba nic vypustit).

(3)  Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).

(4)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, ve znění pozdějších předpisů).

---

PŘÍLOHA 4

OZNÁMENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | vydal: | název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 146

vydal:

název správního orgánu:

...

...

...

| o (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍM UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

o (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍM UKONČENÍ VÝROBY

typu konstrukční části podle předpisu č. 118

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

Důvod rozšíření: ...

ČÁST I

OBECNÉ ÚDAJE

1.1   Značka (obchodní název výrobce): ...

1.2   Typ: ...

Způsob označení typu, je-li je na zařízení vyznačen (3): ...

1.3.1   Umístění tohoto označení: ...

1.4   Název a adresa výrobce: ...

1.5   Umístění značky EHK schválení: ...

1.6   Adresa/adresy montážního závodu (montážních závodů): ...

ČÁST II

1.   Případné doplňující informace: ...

2.   Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek: ...

3.   Datum protokolu o provedení zkoušky: ...

4.   Číslo protokolu o provedení zkoušky: ...

5.   Případné poznámky: ...

6.   Místo: ...

7.   Datum: ...

8.   Podpis: ...

9.   Přiložen je se seznam dokumentace uložené u schvalovacího orgánu, kterou lze obdržet na požádání.

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte (v některých případech připadá v úvahu více možností a není třeba nic vypustit).

(3)  Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem„?“ (např. ABC??123??).

---

PŘÍLOHA 5

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ

Příklad 1

(viz část I tohoto předpisu)

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení, jíž je vozidlo opatřeno, udává, že daný typ byl schválen v Nizozemsku (E4), podle části I předpisu č. 118, pod číslem schválení 001234. První dvě číslice (00) čísla schválení typu udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 118 v jeho původním znění.

Příklad 2

(viz část II tohoto předpisu)

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení, jíž je konstrukční část opatřena, udává, že daný typ byl schválen v Nizozemsku (E4), podle části II předpisu č. 118, pod číslem schválení 001234. První dvě číslice (00) čísla schválení typu udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 118 v jeho původním znění.

Doplňková značka
  Image 150
  udává, že tento typ konstrukční části byl schválen z hlediska rychlosti hoření ve vodorovném a svislém směru.

Značky
  Image 151
  a/nebo
  Image 152
  označují schválení podle přílohy 7 a/nebo schválení kompletního zařízení, např. sedadla, přepážky apod. Doplňkové značky se použijí pouze v oprávněných případech.

---

PŘÍLOHA 6

Zkouška ke stanovení rychlosti hoření materiálů ve vodorovném směru

1.   Odběr vzorků a postup zkoušky

1.1   U izotropních materiálů se zkouška provede na pěti vzorcích, a u anizotropních materiálů na deseti vzorcích (na pěti vzorcích v každém směru).

1.2   Vzorky se odeberou ze zkoušeného materiálu. U materiálů s různou rychlostí hoření v různých směrech musí být zkouška provedena pro každý směr. Vzorky se odeberou a umístí do zkušebního zařízení tak, aby byla měřena nejvyšší rychlost hoření. Dodává-li se materiál v určitých šířkách, odřízne se alespoň 500 mm dlouhý kus v celé šířce. Z něj se odeberou vzorky ve vzdálenosti alespoň 100 mm od okraje a stejně vzdálené jeden od druhého. Pokud to dovolí tvar výrobku, odeberou se vzorky z hotových výrobků stejným způsobem. Je-li tloušťka výrobku větší než 13 mm, zmenší se mechanicky na 13 mm, a to na straně, která není přivrácena k prostoru pro cestující. Není-li to možné, provede se zkouška po dohodě s příslušnou technickou zkušebnou na materiálu v původní tloušťce a tato skutečnost se uvede v protokolu o provedení zkoušky.

Kompozitní materiály (viz bod 6.1.3) se zkouší, jako kdyby byly homogenní. U materiálů s vrstvami různého složení, které nejsou kompozitními materiály, se všechny vrstvy materiálu až do hloubky 13 mm od povrchu přivráceného k prostoru pro cestující zkoušejí samostatně.

1.3   Vzorek se upne vodorovně do držáku tvaru U a vystaví se ve spalovací komoře po dobu 15 sekund působení stanoveného plamene, přičemž plamen působí na volný okraj vzorku. Zkouškou se zjistí, zda a kdy plamen zhasne, nebo jakou dobu plamen potřebuje k překonání měřené vzdálenosti.

2.   Zařízení

Spalovací komora (viz obrázek 1), pokud možno z nerezavějící oceli, která má rozměry uvedené na obrázku 2. Na přední stěně komory je plamenovzdorné pozorovací okénko, které může zaujímat celou přední stěnu a které může být konstruováno jako přístupový panel.

Na dně komory jsou větrací otvory a větrací štěrbina je i po celém obvodu horní části. Spalovací komora stojí na čtyřech patkách o výšce 10 mm.

Komora může mít na jednom konci otvor pro vsunutí držáku se vzorkem; na protějším konci je otvor pro plynové potrubí. Roztavený materiál se zachycuje v jímce (viz obrázek 3), která je umístěna na dně komory mezi větracími otvory, aniž by je kdekoli zakrývala.

Obrázek 1

Příklad spalovací komory s držákem vzorku a odkapávací jímkou

Obrázek 2

Příklad spalovací komory

(rozměry v milimetrech)

větrací štěrbina

vzorek

plynový hořák

Obrázek 3

Typická odkapávací jímka

(rozměry v milimetrech)

Držák vzorků sestávající ze dvou kovových desek tvaru U nebo rámů z korozivzdorného materiálu. Rozměry jsou uvedeny na obrázku 4.

Spodní deska je opatřena kolíky s odpovídajícími otvory v horní desce, aby bylo zajištěno pevné uchycení vzorku. Kolíky zároveň slouží jako body měření na začátku a na konci dráhy hoření.

Spodní část rámu tvaru U se vyztuží sítí žáruvzdorných drátů o průměru 0,25 mm procházejících celou spodní částí rámu v rozestupech 25 mm (viz obrázek 5).

Plocha spodní strany vzorků musí být 178 mm nad deskou, která tvoří dno. Vzdálenost předního okraje držáku vzorku od okraje komory je 22 mm; vzdálenost podélných stran držáku vzorku od stěn komory je 50 mm (všechny uvedené rozměry jsou vnitřní); (viz obrázky 1 a 2).

Obrázek 4

Příklad držáku vzorků

(rozměry v milimetrech)

krycí deska

vzorek

Obrázek 5

Příklad konstrukce sekce spodní desky rámu tvaru U pro podpěrnou síť drátů

(rozměry v milimetrech)

drážky 0,5 x 0,5

délka

→

(směr vzorku)

vnější strana

rámu

drážky 2 x 2

2.3   Plynový hořák

Zdroj zážehu tvoří Bunsenův hořák s vnitřním průměrem 9,5 ± 0,5 mm. Je umístěn ve zkušební komoře tak, aby střed jeho trysky byl 19 mm pod středem spodního okraje volného konce vzorku (viz obrázek 2).

2.4   Zkušební plyn

Plyn, který napájí hořák, musí mít výhřevnost přibližně 38 MJ/m3 (např. zemní plyn).

2.5   Kovový hřeben alespoň 110 mm dlouhý, se sedmi až osmi hladce zaoblenými zuby na každých 25 mm délky.

2.6   Stopky s přesností 0,5 s.

2.7   Digestoř: Spalovací komora může být umístěna v digestoři za předpokladu, že vnitřní objem digestoře je alespoň 20krát, avšak nejvýše 110krát větší než objem spalovací komory, a za předpokladu, že žádný z rozměrů digestoře (výška, šířka ani délka) není větší než 2,5násobek některého ze zbývajících dvou rozměrů. Před zkouškou se změří rychlost vzduchu v digestoři ve svislém směru, a to 100 mm před a za konečným umístěním spalovací komory. Musí být mezi 0,10 a 0,30 m/s, aby obsluha nebyla obtěžována spalinami. Je možné použít digestoř s přirozeným větráním a vhodnou rychlostí vzduchu.

3.   Vzorky

3.1   Tvar a rozměry

Tvar a rozměry vzorků jsou uvedeny na obrázku 6. Tloušťka vzorku odpovídá tloušťce zkoušeného výrobku. Nesmí být větší než 13 mm. Je-li to možné, odebere se vzorek, který má v celé délce stejný průřez.

Obrázek 6

Vzorek

(rozměry v milimetrech)

3.1.2   Pokud tvar a rozměry výrobku nedovolují odebrat vzorek uvedených rozměrů, musí být dodrženy tyto minimální rozměry:

| a) | vzorky o šířce 3 až 60 mm musí mít délku 356 mm; v tomto případě se materiál zkouší v celé šířce výrobku; |
| --- | --- |

a)

vzorky o šířce 3 až 60 mm musí mít délku 356 mm; v tomto případě se materiál zkouší v celé šířce výrobku;

| b) | vzorky o šířce 60 až 100 mm musí mít délku alespoň 138 mm; v tomto případě odpovídá potenciální dráha hoření délce vzorku a měření začíná v prvním bodě měření. |
| --- | --- |

b)

vzorky o šířce 60 až 100 mm musí mít délku alespoň 138 mm; v tomto případě odpovídá potenciální dráha hoření délce vzorku a měření začíná v prvním bodě měření.

3.2   Kondicionování

Vzorky se stabilizují po dobu alespoň 24 hodin, avšak nejvýše sedm dnů při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 % a udržují se při těchto podmínkách až do doby bezprostředně před zkouškou.

4.   Postup zkoušky

4.1   Vzorky s vlasovými nebo chomáčovitými povrchy se umístí na rovnou plochu a dvakrát přejedou hřebenem (viz bod 2.5) proti vlasu.

4.2   Vzorek se vloží do držáku vzorku (viz bod 2.2) exponovanou stranou směrem dolů k plameni.

4.3   Plamen plynového hořáku se při uzavřeném přívodu vzduchu nastaví na výšku 38 mm pomocí značky na komoře. Před začátkem první zkoušky se plamen nechá hořet alespoň jednu minutu, aby se stabilizoval.

4.4   Držák vzorku se vsune do spalovací komory tak, aby byl konec vzorku vystaven plameni, a po 15 sekundách se uzavře přívod plynu.

4.5   Měření doby hoření začíná v okamžiku, kdy pata plamene prochází prvním bodem měření. Šíření plamene se sleduje na straně, která hoří rychleji (horní nebo spodní strana).

4.6   Měření doby hoření končí v okamžiku, kdy plamen dospěje do posledního bodu měření nebo kdy plamen zhasne, aniž by tohoto bodu dosáhl. Jestliže plamen nedosáhne posledního bodu měření, změří se prohořelá délka k bodu, kde plamen zhasl. Prohořelou délkou se rozumí porušená část vzorku, která byla zničena hořením na povrchu nebo uvnitř.

4.7   Pokud se vzorek nevznítí nebo pokud přestane hořet po zhasnutí hořáku nebo pokud plamen zhasne před dosažením prvního bodu měření, a není tedy naměřena žádná doba hoření, uvede se do protokolu o zkoušce, že rychlost hoření je 0 mm/min.

4.8   Při provádění série zkoušek nebo při opakování zkoušek je nutné zajistit, aby spalovací komora a držák vzorku měly před zahájením každé další zkoušky teplotu nejvýše 30 °C.

5.   Výpočet

Rychlost hoření B (1) v milimetrech za minutu se vypočte podle vzorce:

B = 60 s/t

Kde

| s | = | prohořelá délka v milimetrech; |
| --- | --- | --- |
| t | = | doba prohoření délky s v sekundách. |

s

=

prohořelá délka v milimetrech;

t

=

doba prohoření délky s v sekundách.

---

(1)  Rychlost hoření (B) se u každého vzorku vypočte pouze v případě, že plamen dosáhne posledního bodu měření nebo konce vzorku.

---

PŘÍLOHA 7

Zkouška ke stanovení vlastností materiálů při tavení

1.   Odběr vzorků a postup zkoušky

1.1   Zkouška se provede na čtyřech vzorcích na obou stranách (nejsou-li strany shodné).

1.2   Vzorek se ve vodorovné poloze vystaví působení elektrického radiátoru. Pod vzorek se umístí jímka k zachycování vzniklých kapek. Do jímky se vloží kousek vaty, aby se zjistilo, zda kapky hoří.

2.   Zařízení

Zařízení tvoří (viz obrázek 1):

| a) | elektrický radiátor; |
| --- | --- |

a)

elektrický radiátor;

| b) | nosič vzorku s mřížkou; |
| --- | --- |

b)

nosič vzorku s mřížkou;

| c) | jímka (pro zachycení vzniklých kapek); |
| --- | --- |

c)

jímka (pro zachycení vzniklých kapek);

| d) | stojan (pro zařízení). |
| --- | --- |

d)

stojan (pro zařízení).

2.1   Zdrojem žáru je elektrický radiátor s užitečným výkonem 500 W. Povrch, který vydává žár, musí být tvořen průhlednou deskou z křemene o průměru 100 ± 5 mm.

Žár vyzařovaný zařízením, měřený na povrchu rovnoběžném s povrchem radiátoru ve vzdálenosti 30 mm, musí být 3 W/cm2.

2.2   Kalibrace

Ke kalibraci radiátoru se použije měřič tepelného toku (radiometr) Gardonova (foliového) typu s konstrukčním rozsahem do 10 W/cm2. Záření, případně v malé míře též proudění, působí na plochý, kruhový terč, který má průměr nejvýše 10 mm a trvanlivou matně černou povrchovou úpravu.

Terč je umístěn ve vodou chlazeném tělese, jehož přední strana je plochá, kruhová, o průměru přibližně 25 mm, z vysoce leštěného kovu a odpovídá rovině terče.

Než záření dosáhne terče, nesmí procházet žádným oknem.

Přístroj musí být robustní, jeho instalace a použití musí být jednoduché a musí být odolný vůči průvanu a se stabilní kalibrací. Musí mít přesnost ± 3 % a reprodukovatelnost v rozmezí 0,5 %.

Kalibrace měřiče tepelného toku se musí zkontrolovat při každé nové kalibraci radiátoru srovnáním s přístrojem, který slouží jako referenční norma a používá se výhradně pro tento účel.

Nástroj sloužící jako referenční norma musí být v ročních intervalech plně kalibrován v souladu s příslušnou vnitrostátní normou.

2.2.1   Kontrola kalibrace

Intenzita záření produkovaného zdrojem energie, která při počáteční kalibraci měla hodnotu 3 W/cm2, musí být často kontrolována (nejméně po každých 50 hodinách provozu) a zařízení musí být znovu kalibrováno, pokud se při této kontrole zjistí odchylka vyšší než 0,06 W/cm2.

2.2.2   Postup kalibrace

Zařízení se umístí do prostředí, které je v zásadě bez vzdušného proudění (ne více než 0,2 m/s).

Měřič tepelného toku se do zařízení vloží v poloze vzorku tak, aby terč měřiče tepelného toku byl ve středu plochy radiátoru.

Zapne se přívod elektrického proudu a určí se příkon kontrolního zařízení nutný k dosažení intenzity záření o hodnotě 3 W/cm2 ve středu plochy radiátoru. Napájecí jednotka se nastaví tak, aby bylo dosaženo hodnoty 3 W/cm2, a poté se po dobu pěti minut nastavení nemění, aby byla zajištěna rovnováha.

2.3   Nosič vzorku má formu kovového prstence (viz obrázek 1). Na něj se umístí mřížka z drátů z nerezové oceli o těchto rozměrech:

| a) | vnitřní průměr: 118 mm; |
| --- | --- |

a)

vnitřní průměr: 118 mm;

| b) | velikost otvorů: 2,10 mm2; |
| --- | --- |

b)

velikost otvorů: 2,10 mm2;

| c) | průměr ocelového drátu: 0,70 mm. |
| --- | --- |

c)

průměr ocelového drátu: 0,70 mm.

2.4   Jímka je tvořena válcem o vnitřním průměru 118 mm a hloubce 12 mm. Jímka se naplní vatou.

2.5   Předměty vymezené v bodech 2.1, 2.3 a 2.4 jsou upevněny na svislém sloupu.

Radiátor se umístí na horní část sloupu tak, aby plocha vyzařující teplo, byla ve vodorovné poloze a aby záření směřovalo dolů.

Sloup musí být opatřen pákou/pedálem za účelem pomalého zdvižení nosiče radiátoru. Rovněž by měl být vybaven zařízením pro případné zachycení radiátoru, aby bylo možné vrátit radiátor zpět do normální polohy.

Osy radiátoru, nosiče vzorku a jímky musí být v normální poloze rovnoběžné.

3.   Vzorky

Zkoušené vzorky musí mít tyto rozměry: 70 mm × 70 mm. Pokud to tvar výrobku umožňuje, odeberou se vzorky z hotových výrobků vždy stejným způsobem. Je-li tloušťka výrobku větší než 13 mm, zmenší se mechanicky na 13 mm, a to na straně, která není přivrácena k prostoru pro cestující. Není-li to možné, provede se zkouška po dohodě s příslušnou technickou zkušebnou na materiálu v původní šířce a tato skutečnost se uvede v protokolu o provedení zkoušky.

Kompozitní materiály (viz bod 6.1.3 tohoto předpisu) se zkouší, jako kdyby byly homogenní.

U materiálů s vrstvami rozdílného složení, které nejsou kompozitními materiály, se všechny vrstvy materiálu až do hloubky 13 mm od povrchu přivráceného k prostoru pro cestující zkoušejí samostatně.

Celková hmotnost zkoušeného vzorku musí být nejméně 2 g. Je-li hmotnost jednoho vzorku nižší, přidá se dostatečný počet vzorků.

Pokud se obě strany materiálu liší, musí se zkoušet obě, což znamená, že se zkouší osm vzorků. Vzorky a vata se stabilizují po dobu alespoň 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 % a udržují se při těchto podmínkách až do doby bezprostředně před zkouškou.

4.   Postup zkoušky

Vzorek se položí na nosič, který se umístí do takové polohy, aby vzdálenost mezi povrchem radiátoru a horní stranou vzorku byla 30 mm.

Pod mřížku nosiče se ve vzdálenosti 300 mm umístí jímka s vatou.

Radiátor se odsune stranou tak, aby nemohl zářit na vzorek, a zapne se. Když dosáhne plné kapacity záření, umístí se nad vzorek a začne se měřit čas.

Pokud se materiál taví, či deformuje, upraví se výška radiátoru tak, aby vzdálenost byla 30 mm.

Pokud se materiál vznítí, radiátor se po třech sekundách odstaví. Poté, co plamen zhasne, se radiátor vrátí do původní polohy a celý postup se během prvních pěti minut zkoušky opakuje tak často, jak je třeba.

Po pěti minutách zkoušky:

| i) | pokud vzorek zhasl (ať už se během prvních pěti minut zkoušky vznítil, či ne), ponechá se radiátor v původní poloze, i pokud se vzorek znovu vznítí, |
| --- | --- |

i)

pokud vzorek zhasl (ať už se během prvních pěti minut zkoušky vznítil, či ne), ponechá se radiátor v původní poloze, i pokud se vzorek znovu vznítí,

| ii) | pokud materiál hoří, je třeba před vrácením radiátoru do původní polohy počkat, až zhasne. |
| --- | --- |

ii)

pokud materiál hoří, je třeba před vrácením radiátoru do původní polohy počkat, až zhasne.

V obou případech se musí ve zkoušce pokračovat dalších pět minut.

5.   Výsledky

Pozorování se zaznamená do protokolu o provedení zkoušky. Např.:

| i) | zda roztavený materiál odkapává, ať už hoří, či ne, |
| --- | --- |

i)

zda roztavený materiál odkapává, ať už hoří, či ne,

| ii) | zda se vznítila vata v jímce. |
| --- | --- |

ii)

zda se vznítila vata v jímce.

Obrázek 1

(rozměry v milimetrech)

1 = radiátor

2 = vzorek

3 = mřížka (pro nosič vzorku)

4 = vata

5 = jímka

mřížka

pohyblivý kovový prstenec

kovový prstenec

(upevněný)

detail kovových prstenců držáku

vzorku

---

PŘÍLOHA 8

Zkouška ke stanovení rychlosti hoření materiálů ve svislém směru

1.   ODBĚR VZORKŮ A POSTUP ZKOUŠKY

1.1   U izotropních materiálů se zkouška provede na třech vzorcích, a u anizotropních materiálů na šesti vzorcích.

1.2   Zkouška spočívá v tom, že se vzorky ve svislé poloze vystaví působení plamene a určí se rychlost šíření plamene zkoušeným materiálem.

2.   ZAŘÍZENÍ

Zařízení tvoří:

| a) | držák vzorku; |
| --- | --- |

a)

držák vzorku;

| b) | hořák; |
| --- | --- |

b)

hořák;

| c) | systém ventilace k odvádění plynu a spalin; |
| --- | --- |

c)

systém ventilace k odvádění plynu a spalin;

| d) | šablona; |
| --- | --- |

d)

šablona;

| e) | značkovací vlákna z vláken bílé mercerované vaty s maximální délkovou hustotou 50 tex. |
| --- | --- |

e)

značkovací vlákna z vláken bílé mercerované vaty s maximální délkovou hustotou 50 tex.

2.1   Držák vzorku tvoří obdélníkový rám vysoký 560 mm a dvě pevně spojené rovnoběžné tyče vzdálené od sebe 150 mm, na nichž jsou upevněny kolíky nesoucí zkoušený vzorek umístěný v rovině ve vzdálenosti alespoň 20 mm od rámu. Kolíky nesoucí vzorek mají průměr nejvýše 2 mm a délku alespoň 27 mm. Umístění kolíků na rovnoběžných tyčích znázorňuje obrázek 1. Rám je upevněn na vhodném držáku tak, aby tyče během zkoušky byly ve svislé poloze. (Aby bylo možné umístit vzorek, který kolíky nesou, v rovině mimo rám, mohou se vedle kolíků upevnit rozpěry o průměru 2mm).

2.2   Hořák je znázorněn na obrázku 3.

Plynem přiváděným do hořáku může být buď obchodní propan nebo obchodní butan.

Hořák se umístí před vzorek, avšak níže, než je vzorek, tak, aby se nacházel v rovině procházející svislou střednicí vzorku a kolmé k jeho přední straně (viz obrázek 2), přičemž podélná osa směřuje nahoru ke spodnímu okraji vzorku v úhlu 30 °C s jeho svislicí. Vzdálenost mezi vrškem hořáku a spodním okrajem vzorku musí být 20 mm.

2.3   Zkušební zařízení může být umístěno v digestoři za předpokladu, že vnitřní objem digestoře je alespoň 20 krát, avšak nejvýše 110 krát větší než objem zkušebního zařízení, a za předpokladu, že žádný z rozměrů digestoře (výška, šířka ani délka) není větší než 2,5 násobek některého ze zbývajících dvou rozměrů. Před zkouškou se změří rychlost vzduchu v digestoři ve svislém směru, a to 100 mm před a za konečným umístěním zkušebního zařízení. Musí být mezi 0,10 a 0,30 m/s, aby obsluha nebyla obtěžována spalinami. Je možné použít digestoř s přirozeným větráním a vhodnou rychlostí vzduchu.

2.4   Použije se plochá tuhá šablona zhotovená z vhodného materiálu, jejíž rozměry odpovídají rozměrům vzorku. Do šablony se vyvrtají otvory o průměru přibližně 2 mm umístěné tak, aby vzdálenosti mezi středy otvorů odpovídaly vzdálenostem mezi kolíky na rámu (viz obrázek 1). Všechny otvory musí být stejně vzdálené od svislé střednice šablony.

3.   VZORKY

3.1   Rozměry vzorků: 560 × 170 mm

3.2   Vzorky se stabilizují po dobu alespoň 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 % a udržují se při těchto podmínkách až do doby bezprostředně před zkouškou.

4.   POSTUP ZKOUŠKY

4.1   Zkouška se provede při teplotě mezi 10 °C a 30 °C a relativní vlhkosti mezi 15 a 80 %.

4.2   Hořák se předehřívá po dobu 2 minut. Plamen se nastaví na výšku 40 ± 2 mm měřenou jako vzdálenost konce trubice hořáku a špičky žluté části plamene, přičemž hořák je ve svislé poloze a plamen je pozorován ve slabém světle.

4.3   Vzorek se umístí na kolíky zkušebního rámu, přičemž je nutné zajistit, aby kolíky procházely body vyznačenými šablonou a aby vzdálenost vzorku od rámu byla alespoň 20 mm. Rám se upevní na držák tak, aby byl vzorek ve svislé poloze.

4.4   Před vzorek se vodorovně připevní značkovací nitě v místech podle obrázku 1. V každém místě se z nitě vytvoří smyčka tak, aby obě její části od sebe byly vzdáleny 1 mm a od roviny přední strany vzorku 5 mm.

Každá smyčka se připevní ke vhodnému časoměrnému zařízení. Nit musí být dostatečně napnuta, aby její poloha vůči vzorku zůstala zachována;

4.5   Vzorek se vystaví působení plamene po dobu 5 minut. Má se za to, že došlo ke vznícení, pokud vzorek hoří ještě 5 sekund po odstavení zapalovacího plamene. Nedojde-li ke vznícení, působí se plamenem po dobu 15 sekund na další kondicionovaný vzorek.

4.6   Pokud některý výsledek u některého souboru tří vzorků překročí minimální výsledek o 50 %, zkouška se pro stejný směr hoření nebo stejnou stranu provede ještě na dalším souboru tří vzorků. Pokud jeden nebo dva vzorky v některém souboru tří vzorků nedohoří k horní značkovací niti, zkouška se pro stejný směr hoření nebo stejnou stranu provede ještě na dalším souboru tří vzorků.

4.7   Měří se následující doby, v sekundách:

| a) | doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení první značkovací nitě (t1); |
| --- | --- |

a)

doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení první značkovací nitě (t1);

| b) | doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení druhé značkovací nitě (t2); |
| --- | --- |

b)

doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení druhé značkovací nitě (t2);

| c) | doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení třetí značkovací nitě (t3). |
| --- | --- |

c)

doba od začátku působení zapalovacího plamene do přetržení třetí značkovací nitě (t3).

5.   VÝSLEDKY

Pozorování se zapíše do protokolu o provedení zkoušky, a to včetně:

| i) | dob trvání spalování: t1, t2 a t3 v sekundách a |
| --- | --- |

i)

dob trvání spalování: t1, t2 a t3 v sekundách a

| ii) | odpovídajících drah hoření: d1, d2 a d3 v mm. |
| --- | --- |

ii)

odpovídajících drah hoření: d1, d2 a d3 v mm.

Rychlost hoření V1 a případně rychlosti V2 a V3 se vypočtou (pro každý vzorek, pokud plamen dosáhne alespoň první značkovací nitě) takto:

Vi = 60 di/ti (mm/min)

Počítá se nejvyšší z rychlostí V1, V2 a V3.

Obrázek 1

Držák vzorku

(rozměry v milimetrech)

třetí značkovací nit

druhá značkovací nit

vzorek látky

první značkovací nit

kolíky k uchycení vzorku

Ø rozpěry (volitelné)

hořák

Obrázek 2

Umístění hořáku

vzorek

rám

rozpěra

(volitelné)

minutes

kolíky

hořák

hořák

vznícení okraje

Obrázek 3

Plynový hořák

(rozměry v milimetrech)

tryska motoru

připevněn

o při

montáži

trubice hořáku

stabilizátor plamene

škrticí

průchod

drážka

a) uspořádání plynového hořáku

c) stabilizátor plamene

b) plynová

tryska

(*) průměr roztečné kružnice: 4,4 mm

zóna mísení plynu

zóna difuze

Vzduchová

komora

výstup

d) trubice hořáku

---

| 10.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 177/290 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 177/290

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 121 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

dodatek 3 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 24. října 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Změny typu vozidla nebo jakýchkoliv aspektů ovládačů, kontrolek, indikátorů a rozšíření schválení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

7.

| 8. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Názvy a adresy technických zkušeben, odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, a správních orgánů |
| --- | --- |

10.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení typu vozidla z hlediska umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů podle předpisu č. 121 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na vozidla kategorií M a N (1). Stanovuje požadavky na umístění, označení, barvu a osvětlení ručních ovládačů motorových vozidel, kontrolek a indikátorů. Je určen pro zajištění přístupnosti a viditelnosti ovládačů, kontrolek a indikátorů vozidel a pro usnadnění jejich výběru za podmínek denních i nočních, aby se tak snížila bezpečnostní rizika zaviněná odváděním pozornosti řidiče od vlastního řízení a chybnou volbou ovládačů.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

2.1   „ovládačem“ ručně ovládaná část zařízení, která řidiči umožňuje změnit stav nebo funkci vozidla nebo subsystému vozidla.

2.2   „zařízením“ část nebo soubor částí určených k výkonu jedné nebo více funkcí.

2.3   „indikátorem“ zařízení, které ukazuje hodnotu fyzikálních vlastností, pro jejichž detekci je toto zařízení konstruováno.

2.4   „společnou plochou“ plocha, na které mohou být zobrazeny dvě nebo více funkcí (např. symboly), nikoliv však současně.

2.5   „kontrolkou“ optické signalizační zařízení, které po rozsvícení indikuje aktivaci zařízení, jeho správnou nebo vadnou funkci nebo stav, případně nefunkčnost.

2.6   „vedle“ znamená, že se mezi identifikačním symbolem a kontrolkou, indikátorem nebo ovládačem, který daný symbol označuje, neobjeví žádný ovládač, kontrolka, indikátor nebo jiný potenciální zdroj rozptýlení pozornosti.

2.7   „výrobcem“ osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně zapojeni přímo do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování typu,

2.8   „typem vozidla“ motorová vozidla, která se vzájemně neliší z hlediska vnitrního uspořádání, které by mohlo ovlivnit identifikaci symbolů ovládačů, kontrolek a indikátorů a ovládání ovládačů.

2.9   „schválením vozidla“ schválení typu vozidla z hlediska způsobu montáže, grafického designu, čitelnosti, barvy a jasnosti ovládačů, kontrolek a indikátorů.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení typu vozidla z hlediska specifikace ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

K žádosti se přikládají v trojím vyhotovení tyto dokumenty a údaje:

3.2.1   popis typu vozidla;

3.2.2   soupis položek určených v tabulce 1 tohoto předpisu, stanovených výrobcem pro ovládače, kontrolky a indikátory vozidla;

3.2.3   grafický design symbolů označujících ovládače, kontrolky a indikátory vozidla; a dále

3.2.4   výkresy a/nebo fotografie, zobrazující uspořádání ovládačů a umístění kontrolek a indikátorů ve vozidle.

3.3   Technické zkušebně odpovědné za provedení zkoušky pro schválení typu musí být dodáno vozidlo nebo odpovídající část vozidla s namontovanou úplnou soupravou ovládačů, kontrolek a indikátorů podle výše uvedeného odstavce 3.2.2, které představují typ vozidla, které má být schváleno.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Schválení typu vozidla bude uděleno, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky tohoto předpisu.

4.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit toto číslo jinému typu vozidla nebo stejnému typu vozidla, dodávaného se zařízením neuvedeným na seznamu uvedeném výše v odstavci 3.2.2, podle ustanovení odstavce 6 tohoto předpisu.

4.3   Zpráva o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo trvale ukončené výrobě typu vozidla/části vozidla v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.

Na každé vozidlo shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupné místo uvedené ve zprávě o schválení typu připevní mezinárodní značka schválení typu. Tato mezinárodní značka schválení typu se skládá z:

4.4.1   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);

4.4.2   z čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.4.1;

4.5   Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení typu a další symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.

4.6   Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

4.7   Značka schválení se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce.

4.8   Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značek schválení.

5.   SPECIFIKACE

Vozidlo, které má namontován ovládač, kontrolku nebo indikátor podle seznamu v tabulce 1, musí splňovat předepsané požadavky na umístění, označení, barvu a osvětlení takového ovládače, kontrolky nebo indikátoru, stanovené tímto předpisem.

5.1   Umístění

5.1.1   Ovládače, které mají být řidičem užívány při řízení vozidla, musí být umístěny tak, aby je řidič mohl ovládat za podmínek uvedených v odstavci 5.6.2.

5.1.2   Kontrolky a indikátory musí být umístěny tak, aby je řidič mohl vidět a rozeznat za noci i za dne, za podmínek stanovených v odstavcích 5.6.1 a 5.6.2. Kontrolky a indikátory nemusí být viditelné nebo rozeznatelné, pokud nejsou aktivovány.

5.1.3   Označení ovládačů, kontrolek a indikátorů se umístí na ovládače, kontrolky a indikátory, které označuje, nebo vedle nich. U ovládačů s více funkcemi nemusí být označení bezprostředně vedle. Přesto ale musí být tak blízko, jak je to pro takové multifunkční ovládače proveditelné.

5.1.4   Bez ohledu na ustanovení odstavců 5.1.1, 5.1.2 a 5.1.3 musí být případně montovaná kontrolka „airbag cestujícího odpojen“ umístěna uvnitř vozidla, před a nad konstrukčním H-bodem jak sedadla řidiče, tak i cestujícího (cestujících), posunutých do polohy co nejvíce dopředu. Kontrolka, která varuje cestující na předních sedadlech, že je airbag cestujícího odpojen, musí být viditelná pro řidiče i pro cestujícího (cestující) na předních sedadlech za všech podmínek řízení.

5.2   Označení

5.2.1   Pokud jsou montovány, musí být ovládač, kontrolky a indikátory uvedené ve sloupci 3 tabulky 1 označeny symboly pro ně určenými ve sloupci 2 tabulky 1. Tento požadavek se nevztahuje na ovládač houkačky (zařízení pro zvukový signál), pokud je tento aktivován úzkým kruhovým ovládačem nebo lankem. Pokud je pro identifikaci ovládače, kontrolky nebo indikátoru užit symbol, který není uveden v tabulce 1, doporučuje se k takovému účelu užívání symbolu podle normy ISO 2575:2000, pokud je zde takový symbol uveden a pokud je pro daný účel vhodný.

5.2.2   K identifikaci ovládače, kontrolky nebo indikátoru, který není uveden v tabulce 1 nebo normě ISO 2575:2000, může výrobce užít symbol podle vlastního uvážení. Takovým symbolem může být mezinárodně uznávané abecední nebo číselné označení. Veškeré symboly musí odpovídat zásadám designu stanoveným v odstavci 4 normy ISO 2575:2000.

5.2.3   Pokud je to nezbytné z hlediska srozumitelnosti, lze použít doplňující symboly v kombinaci s kterýmkoliv symbolem uvedeným v tabulce 1 nebo normě ISO 2575:2000.

5.2.4   Každý další nebo doplňující symbol, který užije výrobce, nesmí být příčinou záměny s kterýmkoliv symbolem podle ustanovení v tomto předpisu.

5.2.5   V případe, že jsou ovládač, kontrolka nebo indikátor pro shodnou funkci kombinovány, může být pro označení takové kombinace užit jeden symbol.

5.2.6   S výjimkou ustanovení v odstavci 5.2.7 se musí veškerá označení kontrolek, indikátorů a ovládačů na seznamu v tabulce 1 nebo v normě ISO 2575:2000 objevovat řidiči ve směru přímého pohledu. U rotačních ovládačů se tento bod vztahuje na stav, kdy je takový ovládač ve své poloze klidové (vypnuté).

Následující označení nemusí být v přímém pohledu řidiče:

5.2.7.1   ovládač houkačky;

5.2.7.2   jakýkoliv ovládač, kontrolka nebo indikátor umístěný na volantu, pokud je volant v poloze, kdy má vozidlo jet v jiném než v přímém směru, a

5.2.7.3   jakýkoliv rotační ovládač, který nemá klidovou (vypnutou) polohu.

5.2.8   Každý ovládač pro automatické řízení rychlosti vozidla (tempomat) a každý ovládač systému topení a klimatizace musí mít označení pro každou funkci každého jednotlivého systému.

5.2.9   Každý namontovaný ovládač, který reguluje funkci systému ve spojitém rozsahu, musí mít označení pro meze rozsahu nastavení každé takové funkce.

Pokud je pro označení mezí nastavení rozsahu tepelné funkce užito barevného kódovaní, musí být horní mez tepla označena červenou barvou a horní mez chladu označena barvou modrou. Pokud jsou stav nebo meze funkce udávány indikátorem odděleným a nesousedícím s ovládačem takové funkce, musí být jak ovládač, tak i indikátor označeny nezávisle a v souladu s ustanovením bodu 5.1.3.

5.3   Osvětlení

5.3.1   Označení ovládačů, u kterých je ve 4. sloupci tabulky 1 uvedeno slovo „ano“, musí být možné osvětlit, kdykoliv jsou rozsvíceny světlomety vozidla. To se netýká ovládačů umístěných na podlaze, na konzole podlahy, na volantu nebo na sloupku řízení, v horním prostoru celního skla, nebo u ovládači systému topení a klimatizace, pokud tyto systémy nesměrují přímý vzduch na čelní sklo.

5.3.2   Indikátory a jejich označení, u kterých je ve 4. sloupci tabulky 1 uvedeno slovo „ano“, musí být osvětleny kdykoliv, kdy je zařízení pro start a/nebo zastavení motoru v poloze umožňující provoz motoru a kdy jsou rozsvíceny světlomety vozidla.

5.3.3   Indikátory, jejich označení a označení ovládačů nemusí být osvětleny, pokud jsou světlomety rozsvěcovány jako světelná houkačka nebo jako denní svítilny.

5.3.4   Pokud to výrobce uzná za vhodné, může být možné kdykoliv osvítit kterýkoliv ovládač, indikátor nebo jejich označení.

5.3.5   Kontrolka nesmí vyzařovat žádné světlo, kromě situace, kdy hlásí vadnou funkci nebo stav vozidla, pro který je určena, nebo v průběhu kontroly žárovek.

5.3.6   Jas osvětlení kontrolky

Musí být zajištěno způsob, aby za všech jízdních podmínek byly kontrolky a jejich označení viditelné a pro řidiče rozeznatelné.

5.4   Barva

Světlo vyzařované každou kontrolkou uvedenou na seznamu v tabulce 1 musí mít barvu uvedenou v 5. sloupci této tabulky.

5.4.1.1   Pokud je však již na vozidle umístěna, jak je uvedeno v tabulce 1, s barvou stanovenou ve sloupci 5, může být, aby se tak vyjádřil odlišný význam, každý symbol s poznámkou pod čarou 18 jiné barvy, podle obecných kódu barev navržených v odstavci 5 normy ISO 2575:2004.

5.4.2   Indikátory a kontrolky a označení indikátorů a kontrolek, které nejsou uvedeny na seznamu v tabulce 1, mohou mít podle volby výrobce jakoukoliv barvu, tato barva však nesmí rušit nebo maskovat označení kteréhokoliv ovládače, kontrolky nebo indikátoru, uvedeného na seznamu v tabulce 1. Zvolená barva musí odpovídat pokynům uvedeným v odstavci 5 normy ISO 2575:2000

5.4.3   Každý symbol užitý k označení kontrolky, ovládače nebo indikátoru musí zřetelně vynikat na pozadí.

5.4.4   Tmavá část každého symbolu se může nahradit jeho obrysem.

5.5   Společná plocha pro zobrazení více informací najednou

Pro zobrazení informací z jakéhokoli zdroje lze užít společnou plochu za předpokladu, že jsou splněny následující požadavky:

5.5.1.1   kontrolky a indikátory na společné ploše musí poskytovat odpovídající informace při vzniku jakýchkoli příslušných podmínek.

pokud existují příslušné podmínky pro aktivaci dvou nebo více kontrolek, musí být informace buď:

5.5.1.2.1   automaticky postupně opakovány, nebo

5.5.1.2.2   viditelným způsobem signalizovány nebo musí mít řidič možnost volit zobrazení za podmínek, které uvádí bod 5.6.2.

5.5.1.3   Na společné ploše nesmí být umístěny kontrolky závady brzdového systému, rozsvícení dálkového světlometu, svícení směrových svítilen a nezapnutí bezpečnostních pásu.

5.5.1.4   Pokud by byla některá z kontrolek závady brzdového systému, rozsvícení dálkového světlometu, směrových svítilen a nezapnutí bezpečnostních pásů zobrazena na společné ploše, pak musí být při vzniku podmínek pro její aktivaci překryt jakýkoliv jiný symbol na takové společné ploše.

5.5.1.5   S výjimkou kontrolek pro závadu brzdového systému, rozsvícení dálkového světlometu, svícení směrových svítilen a pro nezapnutí bezpečnostních pásu je možno připustit vypnutí kontrolek automaticky nebo řidičem.

5.5.1.6   Pokud není barva kontrolky předepsána ve zvláštním předpise, požadavky na barvu kontrolek neplatí, pokud jsou kontrolky umístěny na společné ploše.

5.6   Podmínky

5.6.1   Je třeba, aby se řidič adaptoval na okolní světelné podmínky.

5.6.2   Řidič je zadržován namontovaným bezpečnostním systémem proti nárazu, který je seřízen podle pokynu výrobce a má možnost pohybu v rámci omezení tímto systémem.

6.   ZMĚNY TYPU VOZIDLA NEBO JAKÝCHKOLIV ASPEKTŮ SPECIFIKACE OVLÁDAČŮ, KONTROLEK A INDIKÁTORŮ A ROZŠÍRENÍ SCHVÁLENÍ TYPU

Každá změna typu vozidla nebo jakéhokoliv aspektu specifikace ovládačů, kontrolek a indikátoru nebo seznamu uvedeného výše v odstavci 3.2.2 musí být oznámena správnímu orgánu, který daný typ vozidla schválil. Tento orgán potom může buď:

6.1.1   dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že vozidlo v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo

6.1.2   požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení hodnocení nový protokol o hodnocení.

6.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení, s uvedením změn, se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.3.

6.3   Příslušný orgán, který rozšíření schválení typu vystavil, přidělí každému formuláři, jímž se rozšíření schválení udílí, pořadové číslo a informuje o této skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958, které toto nařízení uplatňují; k tomu použije formulář sdělení odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

7.   SHODNOST VÝROBY

Shodnost výrobních postupů musí být v souladu s postupy uvedenými v příloze 2 dohody (dokument E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), přičemž platí následující požadavky:

7.1   vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodu 5 výše.

7.2   Orgán, který schválení udělil, může kdykoli prověřit metody kontrolování shody používané v jednotlivých výrobních zařízeních. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.

8.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

8.1   Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud vozidlo opatřené značkou schválení typu neodpovídá schválenému typu, může být schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu odejmuto.

8.2   Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které předtím udělila, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to s použitím formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.

9.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Ihned po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán o této skutečnosti uvědomí ostatní strany dohody, které uplatňují tento předpis, zasláním formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.

10.   NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK

Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

11.   ÚVODNÍ USTANOVENÍ

11.1   Od data vstupu tohoto předpisu v platnost smluvní strany, které tento předpis používají, nesmí:

| a) | odmítnout udělit schválení EHK typu vozidla podle tohoto předpisu, |
| --- | --- |

a)

odmítnout udělit schválení EHK typu vozidla podle tohoto předpisu,

| b) | zakázat prodej nebo uvedení do provozu typu vozidla z hlediska specifikace ovládačů, kontrolek a indikátorů, |
| --- | --- |

b)

zakázat prodej nebo uvedení do provozu typu vozidla z hlediska specifikace ovládačů, kontrolek a indikátorů,

pokud je vozidlo v souladu s požadavky tohoto předpisu.

11.2   Po dobu dvou let od vstupu tohoto předpisu v platnost nesmějí smluvní strany používající tento předpis odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu vozidla z hlediska specifikace ovládačů, kontrolek a indikátorů, pokud typ vozidla neplní požadavky tohoto předpisu.

Tabulka 1

Symboly, jejich osvětlení a barva světla

| Č. | Sloupec 1 | Sloupec 2 | Sloupec 3 | Sloupec 4 | Sloupec 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | Položka | Symbol (4) | Funkce | Osvětlení | Barva |
| 1. | Hlavní ovládač světel | (3) | Ovládač | Ne | — |
| | Kontrolka nesmí působit jako kontrolka pro obrysové svítilny | Kontrolka (14) | Ano | Zelená |
| 2. | Potkávací světlomet | (3)
   (8)
   (15) | Ovládač | Ne | — |
| Kontrolka | Ano | Zelená |
| 3. | Dálkový světlomet | (3)
   (15) | Ovládač | Ne | — |
| Kontrolka | Ano | Modrá |
| 4. | Čistič světlometů
  (se samostatným ovládačem funkce) | (15) | Ovládač | Ne | |
| 5. | Směrové svítilny | (3)
   (5) | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka | Ano | Zelená |
| 6. | Varovný signál v nebezpečí | (3) | Ovládač | Ano | |
| Kontrolka (6) | Ano | Červená |
| 7. | Přední mlhové světlomety | (3) | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka | Ano | Zelená |
| 8. | Zadní mlhové světlomety | (3) | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 9. | Hladina paliva | (20) | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| nebo | Indikátor | Ano | |
| 10. | Tlak oleje v motoru | (7)
   (20) | Kontrolka | Ano | Červená |
| Indikátor | Ano | |
| 11. | Teplota chladící kapaliny motoru | (7)
   (20) | Kontrolka | Ano | Červená |
| Indikátor | Ano | |
| 12. | Nabíjení baterie | (20) | Kontrolka | Ano | Červená |
| | Stav | Indikátor | Ano | |
| 13. | Stírání čelního skla
  (spojité) | | Ovládač | Ano | |
| 14. | Dálkové ovládání oken | nebo | Ovládač | Ne | |
| 15. | Omývání čelního skla | | Ovládač | Ano | |
| 16. | Omývání a stírání čelního skla | | Ovládač | Ano | |
| 17. | Odmrazování a odmlžování čelního skla
  (se samostatně fungujícími ovládači) | | Ovládač | Ano | |
| Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 18. | Odmrazování a odmlžování zadního skla
  (se samostatně fungujícími ovládači) | | Ovládač | Ano | |
| Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 19. | Obrysové, boční obrysové a doplňkové obrysové svítilny | (3)
   (8) | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka (14) | Ano (8) | Zelená |
| 20. | Parkovací svítilny | | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka | Ano | Zelená |
| 21. | Bezpečnostní pásy | nebo | Kontrolka | Ano | Červená |
| 22. | Závada v systému airbagu | (10) | Kontrolka | Ano | Žlutá a/nebo červená |
| 23. | Závada v systému bočního airbagu | (9)
   (10) | Kontrolka | Ano | Žlutá a/nebo červená |
| 24. | Airbag spolucestujícího odpojen | | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 25. | Závada v brzdovém systému | (10) | Kontrolka | Ano | Viz předpis pro brzdy. |
| 26. | Závada v protiblokovacím systému | (11) | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 27. | Rychloměr | km/h, pokud ukazuje kilometry, mph, pokud ukazuje míle (16) | Indikátor | Ano | |
| 28. | Zatažená parkovací brzda | (11) | Kontrolka | Ano | Červená |
| 29. | Houkačka | | Ovládač | Ne | |
| 30. | Palubní diagnostika motoru nebo závada motoru | | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 31. | Předehřívání vznětového motoru | | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 32. | Sytič (zařízení pro start za studena) | | Ovládač | Ne | |
| Kontrolka | | Žlutá |
| 33. | Klimatizace | nebo A/C | Ovládač | Ano | |
| 34. | Ovládač automatické
  převodovky: parkování
  zpětný chod
  neutrál jízda | P R N D (12) | Indikátor | Ano | |
| 35. | Startování motoru | (13)
   (21) | Ovládač | Ne | |
| 36. | Zastavení motoru | (13)
   (21) | Ovládač | Ano | |
| 37. | Opotřebované brzdové obložení | (11) | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 38. | Systém topení | | Ovládač | Ano | |
| 39. | Ventilátor topení a/nebo klimatizace | (3) | Ovládač | Ano | |
| 40. | Nastavení sklonu světlometu | nebo





  a






   (15) | Ovládač | Ne | |
| 41. | Meřič ujeté dráhy | km/h, pokud ukazuje kilometry, mph, pokud ukazuje míle (17) | Indikátor | Ano | |
| 42a | Nízký tlak v pneumatice
  (včetně funkční poruchy) | (18) | Kontrolka | Ano | Žlutá |
| 42b | Nízký tlak v pneumatice
  (včetně funkční poruchy)
  identifikuje poškozenou pneumatiku | (18)
   (19) | Kontrolka | Ano | Žlutá |

Č.

Sloupec 1

Sloupec 2

Sloupec 3

Sloupec 4

Sloupec 5

Položka

Symbol (4)

Funkce

Osvětlení

Barva

1.

Hlavní ovládač světel

Image 163

Ovládač

Ne

—

Kontrolka nesmí působit jako kontrolka pro obrysové svítilny

Kontrolka (14)

Ano

Zelená

2.

Potkávací světlomet

Image 164

Ovládač

Ne

—

Kontrolka

Ano

Zelená

3.

Dálkový světlomet

Image 165

Ovládač

Ne

—

Kontrolka

Ano

Modrá

4.

Čistič světlometů

(se samostatným ovládačem funkce)

Image 166

Ovládač

Ne

5.

Směrové svítilny

Image 167

Ovládač

Ne

Kontrolka

Ano

Zelená

6.

Varovný signál v nebezpečí

Image 168

Ovládač

Ano

Kontrolka (6)

Ano

Červená

7.

Přední mlhové světlomety

Image 169

Ovládač

Ne

Kontrolka

Ano

Zelená

8.

Zadní mlhové světlomety

Image 170

Ovládač

Ne

Kontrolka

Ano

Žlutá

9.

Hladina paliva

Image 171

Image 172

Kontrolka

Ano

Žlutá

Image 173

Indikátor

Ano

10.

Tlak oleje v motoru

Image 174

Kontrolka

Ano

Červená

Indikátor

Ano

11.

Teplota chladící kapaliny motoru

Image 175

Kontrolka

Ano

Červená

Indikátor

Ano

12.

Nabíjení baterie

Image 176

Kontrolka

Ano

Červená

Stav

Indikátor

Ano

13.

Stírání čelního skla

(spojité)

Image 177

Ovládač

Ano

14.

Dálkové ovládání oken

Image 178

nebo

Image 179

Ovládač

Ne

15.

Omývání čelního skla

Image 180

Ovládač

Ano

16.

Omývání a stírání čelního skla

Image 181

Ovládač

Ano

17.

Odmrazování a odmlžování čelního skla

(se samostatně fungujícími ovládači)

Image 182

Ovládač

Ano

Kontrolka

Ano

Žlutá

18.

Odmrazování a odmlžování zadního skla

(se samostatně fungujícími ovládači)

Image 183

Ovládač

Ano

Kontrolka

Ano

Žlutá

19.

Obrysové, boční obrysové a doplňkové obrysové svítilny

Image 184

Ovládač

Ne

Kontrolka (14)

Ano (8)

Zelená

20.

Parkovací svítilny

Image 185

Ovládač

Ne

Kontrolka

Ano

Zelená

21.

Bezpečnostní pásy

Image 186

Image 187

Kontrolka

Ano

Červená

22.

Závada v systému airbagu

Image 188

Kontrolka

Ano

Žlutá a/nebo červená

23.

Závada v systému bočního airbagu

Image 189

Kontrolka

Ano

Žlutá a/nebo červená

24.

Airbag spolucestujícího odpojen

Image 190

Kontrolka

Ano

Žlutá

25.

Závada v brzdovém systému

Image 191

Kontrolka

Ano

Viz předpis pro brzdy.

26.

Závada v protiblokovacím systému

Image 192

Kontrolka

Ano

Žlutá

27.

Rychloměr

km/h, pokud ukazuje kilometry, mph, pokud ukazuje míle (16)

Indikátor

Ano

28.

Zatažená parkovací brzda

Image 193

Kontrolka

Ano

Červená

29.

Houkačka

Image 194

Ovládač

Ne

30.

Palubní diagnostika motoru nebo závada motoru

Image 195

Kontrolka

Ano

Žlutá

31.

Předehřívání vznětového motoru

Image 196

Kontrolka

Ano

Žlutá

32.

Sytič (zařízení pro start za studena)

Image 197

Ovládač

Ne

Kontrolka

Žlutá

33.

Klimatizace

Image 198

Ovládač

Ano

34.

Ovládač automatické

převodovky: parkování

zpětný chod

neutrál jízda

P R N D (12)

Indikátor

Ano

35.

Startování motoru

Image 199

Ovládač

Ne

36.

Zastavení motoru

Image 200

Ovládač

Ano

37.

Opotřebované brzdové obložení

Image 201

Kontrolka

Ano

Žlutá

38.

Systém topení

Image 202

Ovládač

Ano

39.

Ventilátor topení a/nebo klimatizace

Image 203

Ovládač

Ano

40.

Nastavení sklonu světlometu

Image 204

nebo

Image 205

a

Image 206

(15)

Ovládač

Ne

41.

Meřič ujeté dráhy

km/h, pokud ukazuje kilometry, mph, pokud ukazuje míle (17)

Indikátor

Ano

42a

Nízký tlak v pneumatice

(včetně funkční poruchy)

Image 207

Kontrolka

Ano

Žlutá

42b

Nízký tlak v pneumatice

(včetně funkční poruchy)

identifikuje poškozenou pneumatiku

Image 208

Kontrolka

Ano

Žlutá

---

(1)  Kategorie M a N ve smyslu definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Další čísla budou přidělena dalším zemím chronologicky tak, jak budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných podmínek pro schvalování a vzájemné uznávání schválení motorových vozidel, jejich zařízení a součástí, nebo jak budou k dohodě přistupovat, a o takto přidělených číslech bude strany dohody informovat generální tajemník OSN.

(3)  Zarámované plochy symbolu mohou být plné

(4)  Symboly, uvedené v tomto předpisu jsou v zásadě identické se symboly popisovanými v normě ISO 2575:2000 Musí být dodrženy rozměrové proporce, stanovené v normě ISO 2575:2000.

(5)  Dvojice šipek je jediný symbol. Pokud ovládače a kontrolky pro levou a pravou stranu pracují nezávisle, mohou však být obě šipky považovány za samostatné symboly a musí být příslušně umístěny.

(6)  Nepožaduje se, pokud šipky kontrolek směrových světel, které jinak fungují nezávisle na sobě, svítí současně jako kontrolka výstražného signálu v nebezpečí.

(7)  Připouští se kombinace symbolu pro tlak oleje v motoru a pro teplotu chladící kapaliny motoru u jediné kontrolky.

(8)  Nepožaduje se oddělené označení, pokud je funkce kombinována s hlavním spínačem osvětlení.

(9)  Pokud je k signalizaci vadné funkce airbagu použita jediná kontrolka, musí se použít symbol závady airbagu (22).

(10)  Smluvní strany, které ke dni vstupu tohoto předpisu v platnost povolovaly nebo požadovaly pro tuto funkci text, mohou do šedesáti měsíců od data vstupu tohoto předpisu v platnost pokračovat v povolování nebo požadování textu jako doplňku k předepsaným symbolům u vozidel, která mají být registrovány v jejich zemi.

(11)  Pokud je užita jediná kontrolka k signalizaci více než jednoho stavu brzdového systému, musí být užit symbol pro závadu ve funkci brzdového systému.

(12)  Písmeno „D“ může být nahrazeno nebo doplněno jiným alfanumerickým znakem (znaky) nebo symbolem (symboly), zvoleným výrobcem k signalizaci dalších možností volby.

(13)  Užije se, pokud je ovládání motoru odděleno od systému zamykání.

(14)  Nepožaduje se, pokud se osvětlení přístrojové desky automaticky rozsvítí při zapojení hlavního spínače osvětlení.

(15)  Místo značky se čtyřmi čarami je možno užít značku s pěti čarami (a naopak).

(16)  Požadované označení může být zobrazeno jako velká nebo malá písmena.

(17)  Požadované označení textu musí být zobrazeno jako malá písmena. Pokud jsou udávány míle, lze použít zkratky.

(18)  Dodatečně je možno užít kteroukoliv z kontrolek nízkého tlaku pro indikaci závady monitorovacího systému tlaku v pneumatice.

(19)  Uvedený obrys vozidla není jediným možným, je pouze doporučeným obrysem. Lze užít jiné obrysy vozidla, které lépe vyjadřují jeho skutečný obrys.

(20)  Pro sdělení odlišného významu lze symbol zobrazit v jiných barvách v souladu s obecným barevným kódováním, jak je navrženo v odstavci 5 normy ISO.

(21)  Funkce „start“ a „stop“ lze kombinovat na jednom ovládači. Jako alternativu k předepsanému symbolu (symbolům) je povoleno užít text „START“ a/nebo „STOP“, nebo kombinaci obou symbolů a textu. Text lze zobrazit jako velká nebo malá písmena.

---

PŘÍLOHA 1

OZNÁMENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | vydal: | název správního orgánu:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 209

vydal:

název správního orgánu:

...

...

...

| ve věci (2): | UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
  ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
  ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
  ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
  DEFINITIVNÍHO UKONČENÍ VÝROBY |
| --- | --- |

ve věci (2):

ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ

ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ

DEFINITIVNÍHO UKONČENÍ VÝROBY

typu vozidla z hlediska umístění a označení ručních ovládačů motorových vozidel, kontrolek a indikátorů podle předpisu č. 121.

Číslo schválení: ... Číslo rozšíření schválení: ...

| 1. | Obchodní název nebo značka vozidla:... |
| --- | --- |

1.

Obchodní název nebo značka vozidla:...

| 2. | Název typu vozidla podle výrobce:... |
| --- | --- |

2.

Název typu vozidla podle výrobce:...

| 3. | Název a adresa výrobce:... |
| --- | --- |

3.

Název a adresa výrobce:...

| 4. | Název a adresa případného zástupce výrobce:
  ... |
| --- | --- |

4.

Název a adresa případného zástupce výrobce:

...

| 5. | Předáno ke schválení dne... |
| --- | --- |

5.

Předáno ke schválení dne...

| 6. | Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek:
  ... |
| --- | --- |

6.

Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek:

...

| 7. | Datum zkušebního protokolu: ... |
| --- | --- |

7.

Datum zkušebního protokolu: ...

| 8. | Číslo zkušebního protokolu: ... |
| --- | --- |

8.

Číslo zkušebního protokolu: ...

| 9. | Stručný popis: | Ruční ovládače, kontrolky a indikátory vozidla | Odpovídá |
| --- | --- | --- | --- |
| 9.1. | | Ano/ne (2) |
| 9.2. | | Ano/ne (2) |
| ... | | Ano/ne (2) |

9.

Stručný popis:

Ruční ovládače, kontrolky a indikátory vozidla

Odpovídá

9.1.

Ano/ne (2)

9.2.

Ano/ne (2)

...

Ano/ne (2)

| 10. | Poznámky
  ...
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Poznámky

...

...

...

...

| 11. | Umístění značky schválení typu: ... |
| --- | --- |

11.

Umístění značky schválení typu: ...

| 12. | Důvod (důvody) případného rozšíření: ...
  ... |
| --- | --- |

12.

Důvod (důvody) případného rozšíření: ...

...

| 13. | Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2) |
| --- | --- |

13.

Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2)

| 14. | Místo:... |
| --- | --- |

14.

Místo:...

| 15. | Datum:... |
| --- | --- |

15.

Datum:...

| 16. | Podpis:... |
| --- | --- |

16.

Podpis:...

| 17. | Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání: ...
  ...
  ... |
| --- | --- |

17.

Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání: ...

...

...

---

(1)  Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

VZOR A

(Viz bod 4.4. tohoto předpisu)

a = 8 mm min.

Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl z hlediska umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 121 pod číslem schválení 001234. První dvě číslice (00) čísla schválení typu udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 121 v jeho původním znění.

VZOR B

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

a = 8 mm min.

Tato značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisů č. 121 a č. 33 (1). Číslo schválení udává, že k datům, kdy byla jednotlivá schválení udělena, byl předpis číslo 121 v původním znění a také předpis č. 33 byl v původním znění.

---

(1)  Toto číslo je uváděno pouze pro příklad.

---