# Euroopa Liidu L 164/2010

| | ISSN 1725-5082
  doi:10.3000/17255082.L_2010.164.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 164 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 53. köide30. juuni 2010 |

ISSN 1725-5082

doi:10.3000/17255082.L_2010.164.est

Euroopa Liidu

Teataja

L 164

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

53. köide30. juuni 2010

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 61 — Ühtsed sätted tarbesõidukite tüübikinnituse kohta seoses kabiini tagapaneelist eespool asuvate eenduvate osadega | 1 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 80 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse suurte reisijateveo sõidukite istmete tüübikinnitust ja suurte reisijateveo sõidukite tüübikinnitust seoses nende istmete ja nende kinnituspunktide tugevusega | 18 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 87 — Mootorsõidukite päevatulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted | 46 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 91 — Mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternate tüübikinnituste ühtsed sätted | 69 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 98 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite gaaslahendusega valgusallikatega varustatud esilaternate tüübikinnitust | 92 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 99 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite kinnitatud gaaslahendusega laternaseadmestikes kasutatavate gaaslahendusega valgusallikate tüübikinnitust | 151 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 116 — Ühtsed tehnonõuded seoses mootorsõidukite kaitsega omavolilise kasutamise eest | 181 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 122 — M-, N- ja O-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed tehnonõuded olenevalt nende sõidukite küttesüsteemidest | 231 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 61 — Ühtsed sätted tarbesõidukite tüübikinnituse kohta seoses kabiini tagapaneelist eespool asuvate eenduvate osadega

1

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 80 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse suurte reisijateveo sõidukite istmete tüübikinnitust ja suurte reisijateveo sõidukite tüübikinnitust seoses nende istmete ja nende kinnituspunktide tugevusega

18

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 87 — Mootorsõidukite päevatulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted

46

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 91 — Mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternate tüübikinnituste ühtsed sätted

69

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 98 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite gaaslahendusega valgusallikatega varustatud esilaternate tüübikinnitust

92

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 99 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite kinnitatud gaaslahendusega laternaseadmestikes kasutatavate gaaslahendusega valgusallikate tüübikinnitust

151

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 116 — Ühtsed tehnonõuded seoses mootorsõidukite kaitsega omavolilise kasutamise eest

181

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 122 — M-, N- ja O-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed tehnonõuded olenevalt nende sõidukite küttesüsteemidest

231

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/1

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 61 — Ühtsed sätted tarbesõidukite tüübikinnituse kohta seoses kabiini tagapaneelist eespool asuvate eenduvate osadega

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

eeskirja algversiooni 1. täienduseni – jõustumise kuupäev: 10. oktoober 2006

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Kohaldamisala ja eesmärk |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Üldnõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Erinõuded |
| --- | --- |

6.

| 7. | Sõiduki tüübi muutmine |
| --- | --- |

7.

| 8. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

11.

LISAD

| 1. lisa | Teatis sõidukitüübi väljaulatuvatele osadele tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või vastava sõidukitüübi tootmise lõpetamise kohta vastavalt eeskirjale nr 61 |
| --- | --- |

1. lisa

| 2. lisa | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

2. lisa

| 3. lisa | Punkti H ja seljatoe tegeliku nurga kindlaksmääramise kord ning nende ning punkti R ja seljatoe ettenähtud kaldenurga vahekorra kontrollimise kord |
| --- | --- |

3. lisa

| 4. lisa | Eendumise ja kauguste mõõtmine |
| --- | --- |

4. lisa

1.   KOHALDAMISALA JA EESMÄRK

1.1.   Käesolevat eeskirja kohaldatakse kategooriate N1, N2 ja N3
   (1) veoautode väljaulatuvate osade suhtes ja kohaldamisala piirdub nende välispinnaga, mis on järgnevalt määratletud.

Seda eeskirja ei kohaldata väliste tahavaatepeeglite suhtes, sealhulgas nende tugede suhtes, ega tarvikute, nagu antennide ja pakiraamide suhtes.

1.2.   Käesoleva eeskirja eesmärk on vähendada löögi tõttu sõiduki välispinnaga kokkupuutuval inimesel tekkida võivate kahjustuste ohtu ja raskusastet.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „välispind”– punktis 2.5 määratletud kabiini tagapaneelist eespool olev sõiduki osa, välja arvatud tagapaneel ise ning kaasa arvatud esitiivad, eesmine kaitseraud ja eesmised veljed;

2.2.   „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus seoses tema eenduvate osadega;

2.3.   „sõidukitüüp”– mootorsõidukid, mis ei erine sellise olulise osa poolest nagu välispind;

2.4.   „kabiin”– kere osa, mis kujutab endast sõidukijuhile ja reisijatele ettenähtud ruumi, kaasa arvatud uksed;

2.5.   „kabiini tagapaneel”– sõidukijuhile ja reisijatele ettenähtud ruumi välispinna tagumine osa. Kui kabiini tagapaneeli asendit ei ole võimalik kindlaks määrata, loetakse käesoleva eeskirja kohaldamisel kabiini tagapaneeliks püstist risttasandit, mis asetseb 50 cm tagapool sõidukijuhi istme punktist R, tingimusel et kui iste on reguleeritav, on see viidud äärmisesse tagumisse juhtimisasendisse (vt 3. lisa). Kui on võimalik tõendada, et kaugus 50 cm teatava sõiduki puhul ei sobi, võib valmistaja tehnilise teenistuse nõusolekul taotleda teistsugust kaugust (2);

2.6.   „baastasand”– esirataste keskpunkte läbiv rõhttasand või maapinnast 50 cm kõrgusel asetsev rõhttasand, olenevalt sellest, kumb on madalamal;

2.7.   „põrandajoon”– järgmiselt määratletud joon:

| | kui püstteljesuunalist määramata kõrguse ja 15-kraadise nurga all paikneva moodustajaga koonust liigutatakse täismassiga sõiduki välispinnal nii, et koonus püsib kokkupuutes sõiduki välispinnaga selle madalaimas punktis, moodustub kokkupuutepunktidest joon, mida nimetatakse põrandajooneks. |
| --- | --- |

kui püstteljesuunalist määramata kõrguse ja 15-kraadise nurga all paikneva moodustajaga koonust liigutatakse täismassiga sõiduki välispinnal nii, et koonus püsib kokkupuutes sõiduki välispinnaga selle madalaimas punktis, moodustub kokkupuutepunktidest joon, mida nimetatakse põrandajooneks.

| | Põrandajoone määramisel jäetakse arvesse võtmata heitgaasitorustik, rattad ning sõiduki põhja külge kinnitatud mehaanilised talitusosad, nagu tungraua toendid, amortisaatorite kinnitusosad või konksud, mida kasutatakse pukseerimisel või rikke korral. Eeldatakse, et rattakoobaste ruumi väliskülg on kaetud kujuteldava pinnaga, mis jätkab ühetaoliselt sellega külgnevat välispinda. Põrandajoone määramisel võetakse arvesse eesmist kaitserauda. Olenevalt sõiduki tüübist võib põrandajoon kulgeda kas kaitseraua ristlõike välisserval või kerepaneelil kaitseraua all. Kui üheaegselt on kaks või rohkem puutepunkti, määrab põrandajoone madalaim puutepunkt; |
| --- | --- |

Põrandajoone määramisel jäetakse arvesse võtmata heitgaasitorustik, rattad ning sõiduki põhja külge kinnitatud mehaanilised talitusosad, nagu tungraua toendid, amortisaatorite kinnitusosad või konksud, mida kasutatakse pukseerimisel või rikke korral. Eeldatakse, et rattakoobaste ruumi väliskülg on kaetud kujuteldava pinnaga, mis jätkab ühetaoliselt sellega külgnevat välispinda. Põrandajoone määramisel võetakse arvesse eesmist kaitserauda. Olenevalt sõiduki tüübist võib põrandajoon kulgeda kas kaitseraua ristlõike välisserval või kerepaneelil kaitseraua all. Kui üheaegselt on kaks või rohkem puutepunkti, määrab põrandajoone madalaim puutepunkt;

2.8.   „kõverusraadius”– sellise ringjoonekaare raadius, mis vastab kõige täpsemini vaadeldava osa kerakujulisele vormile.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

3.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses sõiduki eenduvate osadega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2.   Sellele tuleb lisada kolmes eksemplaris järgmised dokumendid:

| 3.2.1. | sõiduki eesmiste ja külgmiste osade fotod; |
| --- | --- |

3.2.1.

sõiduki eesmiste ja külgmiste osade fotod;

| 3.2.2. | sellised välispinna joonised, mis katsete eest vastutava tehnilise teenistuse arvates on nõutavad, et näidata vastavust punktide 5 ja 6 sätetega. |
| --- | --- |

3.2.2.

sellised välispinna joonised, mis katsete eest vastutava tehnilise teenistuse arvates on nõutavad, et näidata vastavust punktide 5 ja 6 sätetega.

3.3.   Taotleja esitab katsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele:

| 3.3.1. | kas kinnitatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki või sõiduki osa(d), mida peetakse käesolevas eeskirjas nõutud kontrollimiste ja katsete tegemisel olulisteks; |
| --- | --- |

3.3.1.

kas kinnitatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki või sõiduki osa(d), mida peetakse käesolevas eeskirjas nõutud kontrollimiste ja katsete tegemisel olulisteks;

| 3.3.2. | teatavad osad ja kasutatud materjalide näidised, kui tehniline teenistus nõuab nende esitamist. |
| --- | --- |

3.3.2.

teatavad osad ja kasutatud materjalide näidised, kui tehniline teenistus nõuab nende esitamist.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punktide 5 ja 6 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (käesoleval ajal „00”, mis tähendab eeskirja algversiooni) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kõige hilisemaid tehnilisi muudatusi, mis tüübikinnituse andmise ajaks on eeskirja tehtud. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teistsuguse välisehitusega samale sõidukitüübile või teisele sõidukitüübile.

4.3.   Teade sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormil, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele ning millele on lisatud tüübikinnituse taotleja esitatud joonised ja fotod, millele on viidatud punktides 3.2.1. ja 3.2.2. ja mille suurim formaat on A 4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning sobivas mõõtkavas.

4.4.   Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse hästi nähtavasse ja tüübikinnituse vormis kindlaksmääratud kergesti ligipääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

| 4.4.1. | ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3), |
| --- | --- |

4.4.1.

ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3),

| 4.4.2. | punktis 4.4.1 ette nähtud ringist paremal – käesoleva määruse numbrist, millele järgneb täht „R”, kriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

4.4.2.

punktis 4.4.1 ette nähtud ringist paremal – käesoleva määruse numbrist, millele järgneb täht „R”, kriips ja tüübikinnitusnumber.

4.5.   Kui sõiduk vastab ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, ei pea käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 4.4.1. nimetatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa kõigi nende eeskirjade numbrid ja tüübikinnitusnumbrid ning lisasümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on andnud kinnituse käesoleva eeskirja kohaselt.

4.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7.   Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmeplaadi lähedale või selle peale.

4.8.   Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5.   ÜLDNÕUDED

5.1.   Käesoleva eeskirja sätteid ei kohaldata sõiduki välispinna selliste osade suhtes, mis tühjas ja suletud uste, akende, luukidega jmt sõidukis paiknevad kas:

| 5.1.1. | väljaspool ala, mille ülemiseks piiriks on 2,00 m kõrgusel maapinnast paiknev rõhttasand ja alumiseks piiriks valmistaja valikul kas punktis 2.6 määratletud baastasand või punktis 2.7 määratletud põrandajoon või |
| --- | --- |

5.1.1.

väljaspool ala, mille ülemiseks piiriks on 2,00 m kõrgusel maapinnast paiknev rõhttasand ja alumiseks piiriks valmistaja valikul kas punktis 2.6 määratletud baastasand või punktis 2.7 määratletud põrandajoon või

| 5.1.2. | asendis, mis ei võimalda neil staatilistes tingimustes kokku puutuda 100 mm läbimõõduga kuuli pinnaga. |
| --- | --- |

5.1.2.

asendis, mis ei võimalda neil staatilistes tingimustes kokku puutuda 100 mm läbimõõduga kuuli pinnaga.

| 5.1.3. | Kui baastasand on ala alumiseks piiriks, tuleb võtta arvesse ainult selliseid sõiduki osi, mis jäävad kahe püsttasandi vahele, millest üks puudutab sõiduki välispinda ja teine, sellega rööbiti olev tasand läbib sõidukit esimesest tasandist 80 mm kaugusel. |
| --- | --- |

5.1.3.

Kui baastasand on ala alumiseks piiriks, tuleb võtta arvesse ainult selliseid sõiduki osi, mis jäävad kahe püsttasandi vahele, millest üks puudutab sõiduki välispinda ja teine, sellega rööbiti olev tasand läbib sõidukit esimesest tasandist 80 mm kaugusel.

5.2.   Sõidukite välispinnal ei tohi olla väljaulatuvaid osi, mis võivad haakuda jalakäijate, jalgratturite või mootorratturite külge.

5.3.   Punktis 6 nimetatud osadel ei tohi olla väljapoole suunatud teravaid otsi või servi, neil ei tohi olla sellise kuju, mõõdu, suuna või kõvadusega eenduvaid osi, mis võivad suurendada kehavigastuste tekkimise ohtu või raskusastet isikul, kes saab löögi sõiduki välispinnalt või puutub kokkupõrke korral selle vastu.

5.4.   Välispinnast eenduvate osade puhul, mille põrkekõvadus A ei ületa 60, võib kõverusraadius olla punktis 6 ettenähtust väiksem.

6.   ERINÕUDED

6.1.   Dekoratiivelemendid, kaubanduslikud tähised ning kaubamärkide tärgid

| 6.1.1. | Dekoratiivelementide, kaubanduslike tähiste ning kaubamärkide tärkide kõverusraadius ei tohi olla väiksem kui 2,5 mm. Seda nõuet ei kohaldata selliste osade suhtes, mis ei eendu ümbritsevast pinnast üle 5 mm; viimasel juhul peavad nende väljapoole suunatud servad olema tömbid. |
| --- | --- |

6.1.1.

Dekoratiivelementide, kaubanduslike tähiste ning kaubamärkide tärkide kõverusraadius ei tohi olla väiksem kui 2,5 mm. Seda nõuet ei kohaldata selliste osade suhtes, mis ei eendu ümbritsevast pinnast üle 5 mm; viimasel juhul peavad nende väljapoole suunatud servad olema tömbid.

| 6.1.2. | Ümbritsevast pinnast üle 10 mm eenduvad dekoratiivelemendid, kaubanduslikud tähised ning kaubamärkide tärgid peavad sisse vajuma, irduma või kõrvale painduma, kui nende kõige kaugemale eenduvat punkti mõjutatakse jõuga 100 N paigalduspinnaga ligikaudu rööbitises tasandis mis tahes suunas.
  Jõu 100 N rakendamiseks kasutatakse kuni 50 mm läbimõõduga tasapinnalise otsaga tõukurit. Kui see ei ole võimalik, kasutatakse muud võrdväärset meetodit. Pärast seda, kui dekoratiivelement on sisse vajunud, irdunud või kõrvale paindunud, ei tohi ta eenduda üle 10 mm ning tal ei tohi olla teravaid või lõikavaid otsi ega servi. |
| --- | --- |

6.1.2.

Ümbritsevast pinnast üle 10 mm eenduvad dekoratiivelemendid, kaubanduslikud tähised ning kaubamärkide tärgid peavad sisse vajuma, irduma või kõrvale painduma, kui nende kõige kaugemale eenduvat punkti mõjutatakse jõuga 100 N paigalduspinnaga ligikaudu rööbitises tasandis mis tahes suunas.

Jõu 100 N rakendamiseks kasutatakse kuni 50 mm läbimõõduga tasapinnalise otsaga tõukurit. Kui see ei ole võimalik, kasutatakse muud võrdväärset meetodit. Pärast seda, kui dekoratiivelement on sisse vajunud, irdunud või kõrvale paindunud, ei tohi ta eenduda üle 10 mm ning tal ei tohi olla teravaid või lõikavaid otsi ega servi.

6.2.   Esilaternate äärikud ja ehisvõrud

| 6.2.1. | Esilaternate puhul on lubatud kasutada eenduvaid äärikuid ja ehisvõrusid, kui nende eend, mõõdetuna esilaterna läbipaistva välispinna suhtes, ei ületa 30 mm ning nende kõverusraadius on kõikides osades vähemalt 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.2.1.

Esilaternate puhul on lubatud kasutada eenduvaid äärikuid ja ehisvõrusid, kui nende eend, mõõdetuna esilaterna läbipaistva välispinna suhtes, ei ületa 30 mm ning nende kõverusraadius on kõikides osades vähemalt 2,5 mm.

| 6.2.2. | Peitlaternad peavad nii töö- kui ka peiteasendis vastama punkti 6.2.1 nõuetele. |
| --- | --- |

6.2.2.

Peitlaternad peavad nii töö- kui ka peiteasendis vastama punkti 6.2.1 nõuetele.

| 6.2.3. | Punkti 6.2.1 sätteid ei kohaldata keresse peidetavate või kere alla jäävate esilaternate suhtes, kui kere vastab punkti 5.2 nõuetele. |
| --- | --- |

6.2.3.

Punkti 6.2.1 sätteid ei kohaldata keresse peidetavate või kere alla jäävate esilaternate suhtes, kui kere vastab punkti 5.2 nõuetele.

6.3.   Võred

Võre osa kõverusraadius peab olema:

| — | vähemalt 2,5 mm, kui külgnevate osade vahemaa on üle 40 mm; |
| --- | --- |

—

vähemalt 2,5 mm, kui külgnevate osade vahemaa on üle 40 mm;

| — | vähemalt 1 mm, kui vahemaa on 25–40 mm; |
| --- | --- |

—

vähemalt 1 mm, kui vahemaa on 25–40 mm;

| — | vähemalt 0,5 mm, kui vahemaa on alla 25 mm. |
| --- | --- |

—

vähemalt 0,5 mm, kui vahemaa on alla 25 mm.

6.4.   Tuuleklaasi ja esilaternate puhastamise seadmed

| 6.4.1. | Nimetatud seadmed peavad olema sellised, et klaasipuhasti varre kaitsekatte kõverusraadius oleks vähemalt 2,5 mm ja välispindala vähemalt 150 mm2, mõõdetuna eenduva osa ristlõiketasandis kõige kaugemale eenduvast punktist kuni 6,5 mm kaugusel. |
| --- | --- |

6.4.1.

Nimetatud seadmed peavad olema sellised, et klaasipuhasti varre kaitsekatte kõverusraadius oleks vähemalt 2,5 mm ja välispindala vähemalt 150 mm2, mõõdetuna eenduva osa ristlõiketasandis kõige kaugemale eenduvast punktist kuni 6,5 mm kaugusel.

| 6.4.2. | Tuuleklaasi puhastamise seadme suulise ja esilaterna puhastamise seadme suulise kõverusraadius peab olema vähemalt 2,5 mm. Kui need eenduvad vähem kui 5 mm, peab väljapoole suunatud serv olema tömp. |
| --- | --- |

6.4.2.

Tuuleklaasi puhastamise seadme suulise ja esilaterna puhastamise seadme suulise kõverusraadius peab olema vähemalt 2,5 mm. Kui need eenduvad vähem kui 5 mm, peab väljapoole suunatud serv olema tömp.

6.5.   Kaitserauad

| 6.5.1. | Kaitseraua otsad peavad olema suunatud kere välispinna poole. |
| --- | --- |

6.5.1.

Kaitseraua otsad peavad olema suunatud kere välispinna poole.

| 6.5.2. | Eesmise kaitseraua osad peavad olema sellise kujuga, et kõikide väljapoole suunatud jäikade osade kõverusraadius oleks vähemalt 5 mm. |
| --- | --- |

6.5.2.

Eesmise kaitseraua osad peavad olema sellise kujuga, et kõikide väljapoole suunatud jäikade osade kõverusraadius oleks vähemalt 5 mm.

| 6.5.3. | Pukseerimisel kasutatavad haakeseadmed ja vintsid ei tohi kaitseraua välispinna suhtes eenduda. Vintsid võivad siiski eenduda kaitseraua välispinna suhtes tingimusel, et kui neid ei kasutata, on nad kaetud sobiva kaitsekattega, mille kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.5.3.

Pukseerimisel kasutatavad haakeseadmed ja vintsid ei tohi kaitseraua välispinna suhtes eenduda. Vintsid võivad siiski eenduda kaitseraua välispinna suhtes tingimusel, et kui neid ei kasutata, on nad kaetud sobiva kaitsekattega, mille kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm.

| 6.5.4. | Punkti 6.5.2 nõudeid ei kohaldata nende kaitseraua või kaitseraua külge või sisse paigaldatud osade puhul, mis eenduvad vähem kui 5 mm. Vähem kui 5 mm eenduvate seadmete servad peavad olema tömbid. Käesoleva eeskirja muudes osades mainitud kaitseraua külge kinnitatud seadmete puhul kohaldatakse eeskirja erinõudeid. |
| --- | --- |

6.5.4.

Punkti 6.5.2 nõudeid ei kohaldata nende kaitseraua või kaitseraua külge või sisse paigaldatud osade puhul, mis eenduvad vähem kui 5 mm. Vähem kui 5 mm eenduvate seadmete servad peavad olema tömbid. Käesoleva eeskirja muudes osades mainitud kaitseraua külge kinnitatud seadmete puhul kohaldatakse eeskirja erinõudeid.

6.6.   Uste käepidemed, hinged ja surunupud, pakiruumid, tuulutusavad, juurdepääsuluugid ja sangad

| 6.6.1. | Nimetatud osad ei tohi eenduda rohkem kui: surunupud 30 mm, sangad ja pagasiruumilukustid 70 mm ning muud osad 50 mm. Nende kõverusraadius peab olema vähemalt 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.6.1.

Nimetatud osad ei tohi eenduda rohkem kui: surunupud 30 mm, sangad ja pagasiruumilukustid 70 mm ning muud osad 50 mm. Nende kõverusraadius peab olema vähemalt 2,5 mm.

| 6.6.2. | Külgukse pööratavate käepidemete puhul peab olema täidetud emb-kumb järgmistest nõuetest.






  6.6.2.1. | Ukse tasapinnaga rööbiti pöörduva käepideme vaba ots peab olema suunatud tahapoole. Selline käepideme ots peab olema suunatud ukse tasapinna poole ning paiknema kaitseümbrises või süvendis. |
| --- | --- | --- |

6.6.2.

Külgukse pööratavate käepidemete puhul peab olema täidetud emb-kumb järgmistest nõuetest.

6.6.2.1.

Ukse tasapinnaga rööbiti pöörduva käepideme vaba ots peab olema suunatud tahapoole. Selline käepideme ots peab olema suunatud ukse tasapinna poole ning paiknema kaitseümbrises või süvendis.

| 6.6.2.2. | Käepidemed, mis pöörduvad väljapoole suunas, mis ei ole ukse tasapinnaga rööbiti, peavad suletud asendis olema ümbritsetud kaitseümbrisega või paiknema süvendis. Vaba ots peab olema suunatud kas taha või alla.
  Sellest hoolimata võidakse pidada viimati nimetatud tingimusele mittevastavaid käepidemeid vastuvõetavaks, kui:






  — | nad on iseseisva tagastumismehhanismiga; |
| --- | --- | --- |

6.6.2.2.

Käepidemed, mis pöörduvad väljapoole suunas, mis ei ole ukse tasapinnaga rööbiti, peavad suletud asendis olema ümbritsetud kaitseümbrisega või paiknema süvendis. Vaba ots peab olema suunatud kas taha või alla.

Sellest hoolimata võidakse pidada viimati nimetatud tingimusele mittevastavaid käepidemeid vastuvõetavaks, kui:

—

nad on iseseisva tagastumismehhanismiga;

| — | tagastumismehhanismi rikke korral ei eendu nad üle 15 mm; |
| --- | --- |

—

tagastumismehhanismi rikke korral ei eendu nad üle 15 mm;

| — | avatud asendisse jäänud käepideme kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm (seda nõuet ei kohaldata, kui eendumine äärmises avatud asendis ei ületa 5 mm; sel juhul peavad väljapoole suunatud osad olema tömbid); |
| --- | --- |

—

avatud asendisse jäänud käepideme kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm (seda nõuet ei kohaldata, kui eendumine äärmises avatud asendis ei ületa 5 mm; sel juhul peavad väljapoole suunatud osad olema tömbid);

| — | käepideme otsa pindala, mõõdetuna kuni 6,5 mm kaugusel kõige kaugemale eenduvast punktist, ei ole väiksem kui 150 mm2. |
| --- | --- |

—

käepideme otsa pindala, mõõdetuna kuni 6,5 mm kaugusel kõige kaugemale eenduvast punktist, ei ole väiksem kui 150 mm2.

6.7.   Astmed ja astmelauad

Astmete ja astmelaudade servad peavad olema kumerad.

6.8.   Külgmised õhusuunajad, vihmaveerennid ja määrdumisvastased õhusuunajad

Väljapoole keeratavate servade kõverusraadius peab olema vähemalt 1 mm.

6.9.   Lehtmetallist servad

Lehtmetallist servad on lubatud, kui serv on keeratud kere suunas tagasi nii, et seda ei ole võimalik puudutada kuuliga, mille diameeter on 100 mm, või kui serval on kaitsekate kõverusraadiusega vähemalt 2,5 mm.

6.10.   Rattamutrid, rattakilbid ja laagri kaitsekapslid

| 6.10.1. | Rattamutritel, rattakilpidel ja laagri kaitsekapslitel ei tohi olla tiivakujulisi eendeid. |
| --- | --- |

6.10.1.

Rattamutritel, rattakilpidel ja laagri kaitsekapslitel ei tohi olla tiivakujulisi eendeid.

| 6.10.2. | Sirgjooneliselt liikuval sõidukil ei tohi ükski rataste pöörlemistelgi läbivast rõhttasandist ülalpool paiknev ratta osa, välja arvatud rehvid, ulatuda rõhttasandis kaugemale ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsioonist. Kui aga sõiduki funktsionaalsete nõuetega on see ette nähtud, võivad rattamutreid ja laagreid katvad kaitseseadmed eenduda ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsioonist, tingimusel et väljaulatuva osa pinna kõverusraadius on vähemalt 5 mm ja eend ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsiooni suhtes ei ületa 30 mm. |
| --- | --- |

6.10.2.

Sirgjooneliselt liikuval sõidukil ei tohi ükski rataste pöörlemistelgi läbivast rõhttasandist ülalpool paiknev ratta osa, välja arvatud rehvid, ulatuda rõhttasandis kaugemale ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsioonist. Kui aga sõiduki funktsionaalsete nõuetega on see ette nähtud, võivad rattamutreid ja laagreid katvad kaitseseadmed eenduda ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsioonist, tingimusel et väljaulatuva osa pinna kõverusraadius on vähemalt 5 mm ja eend ratta kohal asuva kerepaneeli serva rõhtprojektsiooni suhtes ei ületa 30 mm.

| 6.10.3. | Kui poldid või mutrid eenduvad rehvi välispinna tasandi suhtes (rataste pöörlemistelgi läbivast horisontaaltasandist ülalpool paiknevas rehvi osas), tuleb paigaldada punktile 6.10.2 vastavad rattakilbid. |
| --- | --- |

6.10.3.

Kui poldid või mutrid eenduvad rehvi välispinna tasandi suhtes (rataste pöörlemistelgi läbivast horisontaaltasandist ülalpool paiknevas rehvi osas), tuleb paigaldada punktile 6.10.2 vastavad rattakilbid.

6.11.   Tungraua toendid ja heitgaasitorustik

| 6.11.1. | Tungraua toendid ja heitgaasitorustik ei tohi eenduda põrandajoone rõhtprojektsiooni või baastasandi ja sõiduki välispinna lõikejoone rõhtprojektsiooni suhtes üle 10 mm. |
| --- | --- |

6.11.1.

Tungraua toendid ja heitgaasitorustik ei tohi eenduda põrandajoone rõhtprojektsiooni või baastasandi ja sõiduki välispinna lõikejoone rõhtprojektsiooni suhtes üle 10 mm.

| 6.11.2. | Erandina sellest nõudest võib heitgaasitoru eenduda üle 10 mm tingimusel, et selle otsa servade kumeruse kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm. |
| --- | --- |

6.11.2.

Erandina sellest nõudest võib heitgaasitoru eenduda üle 10 mm tingimusel, et selle otsa servade kumeruse kõverusraadius on vähemalt 2,5 mm.

7.   SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE

7.1.   Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teatada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

| 7.1.1. | olla seisukohal, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei kahjusta märgatavalt nõuetele vastavust ning sõiduk vastab endiselt nõuetele; või |
| --- | --- |

7.1.1.

olla seisukohal, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei kahjusta märgatavalt nõuetele vastavust ning sõiduk vastab endiselt nõuetele; või

| 7.1.2. | nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

7.1.2.

nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

7.2.   Käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi teavitatakse muudatusi käsitlevast tüübikinnitusest või sellest keeldumisest punktis 4.3 kindlaksmääratud korras.

8.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

8.1.   Iga käesoleva eeskirja kohast tüübikinnitusmärki kandev sõiduk peab seoses oma eenduvate osadega vastama kinnitatud sõidukitüübile.

8.2.   Punktis 8.1 sätestatud tüübivastavuse kontrollimiseks tehakse käesolevale eeskirjale vastavat tüübikinnitusmärki kandvate seeriatoodangu sõidukitega piisaval arvul pistelisi kontrolle.

9.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1.   Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 6 sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui sõiduk ei ole 3. lisas kirjeldatud katset edukalt läbinud.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teavitab ta sellest viivitamata teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades selleks allkirja ja kuupäevaga varustatud tüübikinnitusvormi, mille lõppu on suurte tähtedega kirjutatud märge „TÜÜBIKINNITUS TÜHISTATUD”.

10.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tootmise, teatab ta seda tüübikinnituse andnud asutusele. Asjaomase teate saamise järel teatab asutus seda teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile tüübikinnitusteate koopia, mille lõppu on koos kuupäeva ja allkirjaga lisatud suurte tähtedega kirjutatud märkus „TOOTMINE LÕPETATUD”.

11.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised esitavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata teistes riikides väljaantud tunnistused tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise või selle tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2)  Selle võimaluse kasutamine ei muuda käesoleva määruse kohaldamisala.

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 –(vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad ühenduse liikmesriigid, kasutades oma vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 –Tai. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele kronoloogilises järjekorras vastavalt sellele, millal nad ratifitseerivad mootorsõidukite varustuse ja osade tüübikinnituse ühtsete nõuete vastuvõtmise ja tüübikinnituse vastastikuse tunnustamise kokkuleppe või ühinevad kõnealuse kokkuleppega, ning ÜRO peasekretär edastab sel viisil antud numbrid kokkuleppeosalistele.

---

1. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.4)

Image

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

Image

---

(1)  Viimane number on esitatud üksnes näitena.

---

3. LISA

Punkti H ja seljatoe tegeliku nurga kindlaksmääramise kord ning nende ja punkti R ning seljatoe ettenähtud nurga vahelise suhte kontrollimise kord

1.   MÕISTED

| 1.1. | „Punkt H” - sõitjatesalongis istuva reisija asendit iseloomustav punkt, mis asub pikisuunalisel püsttasandil ja mida läbib punktis 3 kirjeldatud inimkeha simuleeriva mannekeeni puusaliigese teoreetiline pöördetelg. |
| --- | --- |

1.1.

„Punkt H” - sõitjatesalongis istuva reisija asendit iseloomustav punkt, mis asub pikisuunalisel püsttasandil ja mida läbib punktis 3 kirjeldatud inimkeha simuleeriva mannekeeni puusaliigese teoreetiline pöördetelg.

| 1.2. | „Punkt R ehk istme võrdluspunkt” – sõiduki tootja ette nähtud võrdluspunkt,






  1.2.1. | mille koordinaadid on määratud vastavalt sõiduki konstruktsioonile; |
| --- | --- | --- |

1.2.

„Punkt R ehk istme võrdluspunkt” – sõiduki tootja ette nähtud võrdluspunkt,

1.2.1.

mille koordinaadid on määratud vastavalt sõiduki konstruktsioonile;

| 1.2.2. | mis vastab inimese puusaliigese teoreetilisele asukohale (punkt H) kõige madalama ja kõige tagapoolsema normaalse sõiduasendi korral või iga istekoha puhul sõiduki tootja määratud kasutusasendile. |
| --- | --- |

1.2.2.

mis vastab inimese puusaliigese teoreetilisele asukohale (punkt H) kõige madalama ja kõige tagapoolsema normaalse sõiduasendi korral või iga istekoha puhul sõiduki tootja määratud kasutusasendile.

| 1.3. | „Seljatoe kaldenurk” – seljatoe kaldenurk püstsihi suhtes. |
| --- | --- |

1.3.

„Seljatoe kaldenurk” – seljatoe kaldenurk püstsihi suhtes.

| 1.4. | „Istme seljatoe tegelik kaldenurk” – punkti H läbiva püstjoone ja punktis 3 kirjeldatud inimkeha simuleeriva mannekeeni torso võrdlusjoone vaheline nurk. |
| --- | --- |

1.4.

„Istme seljatoe tegelik kaldenurk” – punkti H läbiva püstjoone ja punktis 3 kirjeldatud inimkeha simuleeriva mannekeeni torso võrdlusjoone vaheline nurk.

| 1.5. | „Seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurk” – tootja ettenähtud kaldenurk,






  1.5.1. | millega nähakse ette seljatoe kaldenurk kõige madalamas ja kõige tagapoolsemas normaalses juhtimisasendis või kasutusasendis, mille sõiduki tootja on iga tema kindlaksmääratud istekoha jaoks ette näinud; |
| --- | --- | --- |

1.5.

„Seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurk” – tootja ettenähtud kaldenurk,

1.5.1.

millega nähakse ette seljatoe kaldenurk kõige madalamas ja kõige tagapoolsemas normaalses juhtimisasendis või kasutusasendis, mille sõiduki tootja on iga tema kindlaksmääratud istekoha jaoks ette näinud;

| 1.5.2. | mille moodustavad punktis R püstjoon ja torso võrdlusjoon; |
| --- | --- |

1.5.2.

mille moodustavad punktis R püstjoon ja torso võrdlusjoon;

| 1.5.3. | mis teoreetiliselt vastab seljatoe tegelikule kaldenurgale. |
| --- | --- |

1.5.3.

mis teoreetiliselt vastab seljatoe tegelikule kaldenurgale.

2.   PUNKTIDE H JA TEGELIKE SELJATOE KALDENURKADE KINDLAKSMÄÄRAMINE

| 2.1. | Punkt H ja istme seljatoe tegelik kaldenurk määratakse iga tootja ettenähtud istekoha jaoks. Kui samas reas olevaid istekohti võib käsitada võrdväärsetena (pinkistmed, samasugused istmed jne), määratakse iga istmerea puhul kindlaks vaid üks punkt H ja üks tegelik seljatoe kaldenurk, nii et punktis 3 kirjeldatud mannekeen on paigutatud selle rea tüüpilisele kohale. See koht on:






  2.1.1. | esimeses reas juhiiste; |
| --- | --- | --- |

2.1.

Punkt H ja istme seljatoe tegelik kaldenurk määratakse iga tootja ettenähtud istekoha jaoks. Kui samas reas olevaid istekohti võib käsitada võrdväärsetena (pinkistmed, samasugused istmed jne), määratakse iga istmerea puhul kindlaks vaid üks punkt H ja üks tegelik seljatoe kaldenurk, nii et punktis 3 kirjeldatud mannekeen on paigutatud selle rea tüüpilisele kohale. See koht on:

2.1.1.

esimeses reas juhiiste;

| 2.1.2. | tagumises reas või tagumistes ridades välimine iste. |
| --- | --- |

2.1.2.

tagumises reas või tagumistes ridades välimine iste.

| 2.2. | Punkti H ja istme seljatoe tegeliku kaldenurga määramiseks viiakse iste kõige madalamasse ja kõige tagapoolsemasse normaalsesse sõiduasendisse või tootja määratud kasutusasendisse. Reguleeritava seljatoega istme puhul lukustatakse seljatugi tootja nõuete kohaselt või nõuete puudumise korral nii, et tegelik nurk oleks võimalikult lähedane 25° nurgale püstsihi suhtes. |
| --- | --- |

2.2.

Punkti H ja istme seljatoe tegeliku kaldenurga määramiseks viiakse iste kõige madalamasse ja kõige tagapoolsemasse normaalsesse sõiduasendisse või tootja määratud kasutusasendisse. Reguleeritava seljatoega istme puhul lukustatakse seljatugi tootja nõuete kohaselt või nõuete puudumise korral nii, et tegelik nurk oleks võimalikult lähedane 25° nurgale püstsihi suhtes.

3.   MANNEKEENI KIRJELDUS

| 3.1. | Kasutatakse kolmemõõtmelist mannekeeni, mille mass ja mõõtmed vastavad keskmise pikkusega täiskasvanud mehe parameetritele. Mannekeen on kujutatud joonistel 1 ja 2. |
| --- | --- |

3.1.

Kasutatakse kolmemõõtmelist mannekeeni, mille mass ja mõõtmed vastavad keskmise pikkusega täiskasvanud mehe parameetritele. Mannekeen on kujutatud joonistel 1 ja 2.

| 3.2. | Mannekeen koosneb järgmistest osadest:






  3.2.1. | kahest osast, millest üks kujutab keha selja- ja teine istmikuosa, mis pöörduvad teineteise suhtes puusaliigese pöördetelge kujutava telje ümber; selle telje ja mannekeeni küljetasandi lõikepunkt on mannekeeni punkt H; |
| --- | --- | --- |

3.2.

Mannekeen koosneb järgmistest osadest:

3.2.1.

kahest osast, millest üks kujutab keha selja- ja teine istmikuosa, mis pöörduvad teineteise suhtes puusaliigese pöördetelge kujutava telje ümber; selle telje ja mannekeeni küljetasandi lõikepunkt on mannekeeni punkt H;

| 3.2.2. | kahest osast, mis kujutavad jalgu ja mis on liigendiga istmikuosaga ühendatud ning |
| --- | --- |

3.2.2.

kahest osast, mis kujutavad jalgu ja mis on liigendiga istmikuosaga ühendatud ning

| 3.2.3. | kahest osast, mis kujutavad jalalabasid ja on pahkluid kujutavate liigenditega kinnitatud jalgade külge. |
| --- | --- |

3.2.3.

kahest osast, mis kujutavad jalalabasid ja on pahkluid kujutavate liigenditega kinnitatud jalgade külge.

| 3.2.4. | Lisaks sellele on istmikku kujutaval osal lood, millega saab seda osa rõhtsihis loodida. |
| --- | --- |

3.2.4.

Lisaks sellele on istmikku kujutaval osal lood, millega saab seda osa rõhtsihis loodida.

| 3.3. | Asjaomastele raskuskeskmetele vastavad keharaskused kinnitatakse kohastesse punktidesse, nii et mannekeeni kogumass oleks umbes 75,6 kg. Andmed raskuste kohta on esitatud käesoleva lisa liite joonisel 2 olevas tabelis. |
| --- | --- |

3.3.

Asjaomastele raskuskeskmetele vastavad keharaskused kinnitatakse kohastesse punktidesse, nii et mannekeeni kogumass oleks umbes 75,6 kg. Andmed raskuste kohta on esitatud käesoleva lisa liite joonisel 2 olevas tabelis.

| 3.4. | Mannekeeni torso võrdlusjoon on sirgjoon, mis läbib mannekeeni puusaliigest ning kaela ja rindkere vahelist teoreetilist liigest (vt käesoleva lisa liite joonis 1). |
| --- | --- |

3.4.

Mannekeeni torso võrdlusjoon on sirgjoon, mis läbib mannekeeni puusaliigest ning kaela ja rindkere vahelist teoreetilist liigest (vt käesoleva lisa liite joonis 1).

4.   MANNEKEENI PAIGUTAMINE

Kolmemõõtmeline mannekeen paigutatakse järgmiselt:

| 4.1. | sõiduk asetatakse rõhttasapinnale ning istmed reguleeritakse vastavalt punktile 2.2; |
| --- | --- |

4.1.

sõiduk asetatakse rõhttasapinnale ning istmed reguleeritakse vastavalt punktile 2.2;

| 4.2. | katsetatav iste kaetakse riidega, et mannekeeni õige ülesseadmine oleks hõlpsam; |
| --- | --- |

4.2.

katsetatav iste kaetakse riidega, et mannekeeni õige ülesseadmine oleks hõlpsam;

| 4.3. | mannekeen pannakse asjaomasele istmele, pöörlemistelg risti sõiduki pikisümmeetriatasandiga; |
| --- | --- |

4.3.

mannekeen pannakse asjaomasele istmele, pöörlemistelg risti sõiduki pikisümmeetriatasandiga;

| 4.4. | mannekeeni jalad paigutatakse järgmiselt:






  4.4.1. | esiistmetel selliselt, et mannekeeni istmikuosa lood oleks rõhtne; |
| --- | --- | --- |

4.4.

mannekeeni jalad paigutatakse järgmiselt:

4.4.1.

esiistmetel selliselt, et mannekeeni istmikuosa lood oleks rõhtne;

| 4.4.2. | tagaistmetel nii, et jalad puudutaksid esiistet (niivõrd, kui see on võimalik). Kui jalad toetuvad siis põranda eri tasanditele, on võrdluspunktiks jalg, mis kõigepealt puutub kokku esiistmega, ja teine jalg pannakse nii, et mannekeeni istmikuosa lood oleks rõhtne; |
| --- | --- |

4.4.2.

tagaistmetel nii, et jalad puudutaksid esiistet (niivõrd, kui see on võimalik). Kui jalad toetuvad siis põranda eri tasanditele, on võrdluspunktiks jalg, mis kõigepealt puutub kokku esiistmega, ja teine jalg pannakse nii, et mannekeeni istmikuosa lood oleks rõhtne;

| 4.4.3. | kui punkti H määratakse keskmise istekoha jaoks, tuleb mannekeeni jalad paigutada teine teisele poole tunnelit; |
| --- | --- |

4.4.3.

kui punkti H määratakse keskmise istekoha jaoks, tuleb mannekeeni jalad paigutada teine teisele poole tunnelit;

| 4.5. | jalgadele asetatakse raskused, mannekeeni istmikuosa lood seatakse rõhtsaks ning mannekeeni istmikuosale asetatakse reieraskused; |
| --- | --- |

4.5.

jalgadele asetatakse raskused, mannekeeni istmikuosa lood seatakse rõhtsaks ning mannekeeni istmikuosale asetatakse reieraskused;

| 4.6. | mannekeen tõmmatakse põlveliigendite ühendusvardast hoides seljatoest eemale ja mannekeeni seljaosa kallutatakse ettepoole. Mannekeen asetatakse sõiduki istmel uude asendisse, nihutades teda istmel tahapoole seni, kuni on tunda takistust, ning seejärel toetatakse mannekeeni selg uuesti vastu seljatuge; |
| --- | --- |

4.6.

mannekeen tõmmatakse põlveliigendite ühendusvardast hoides seljatoest eemale ja mannekeeni seljaosa kallutatakse ettepoole. Mannekeen asetatakse sõiduki istmel uude asendisse, nihutades teda istmel tahapoole seni, kuni on tunda takistust, ning seejärel toetatakse mannekeeni selg uuesti vastu seljatuge;

| 4.7. | mannekeenile rakendatakse kahel korral 100 ± 10 N suurust rõhtsuunalist jõudu. Jõu rakendamissuund ja -punkt on näidatud joonisel 2 musta noolega; |
| --- | --- |

4.7.

mannekeenile rakendatakse kahel korral 100 ± 10 N suurust rõhtsuunalist jõudu. Jõu rakendamissuund ja -punkt on näidatud joonisel 2 musta noolega;

| 4.8. | raskused asetatakse paremasse ja vasemasse serva, seejärel seatakse torsoraskused õigesse asendisse. Mannekeeni istmikuosa loodi hoitakse rõhtsana; |
| --- | --- |

4.8.

raskused asetatakse paremasse ja vasemasse serva, seejärel seatakse torsoraskused õigesse asendisse. Mannekeeni istmikuosa loodi hoitakse rõhtsana;

| 4.9. | hoides mannekeeni istmikuosa loodi endiselt rõhtsana, kallutatakse mannekeeni seljaosa ettepoole, kuni torsoraskused jäävad punktist H kõrgemale, nii et ei tekiks hõõrdumist vastu seljatuge; |
| --- | --- |

4.9.

hoides mannekeeni istmikuosa loodi endiselt rõhtsana, kallutatakse mannekeeni seljaosa ettepoole, kuni torsoraskused jäävad punktist H kõrgemale, nii et ei tekiks hõõrdumist vastu seljatuge;

| 4.10. | mannekeeni selga lükatakse veidi tahapoole, millega on mannekeeni ülesseadmine lõpule jõudnud. Mannekeeni istmikuosa lood peab olema rõhtne. Vastasel korral korratakse eespool kirjeldatud toiminguid. |
| --- | --- |

4.10.

mannekeeni selga lükatakse veidi tahapoole, millega on mannekeeni ülesseadmine lõpule jõudnud. Mannekeeni istmikuosa lood peab olema rõhtne. Vastasel korral korratakse eespool kirjeldatud toiminguid.

5.   TULEMUSED

| 5.1. | Kui mannekeen on paigutatud punktis 4 kirjeldatud viisil, on asjaomase sõidukiistme punkt H ja seljatoe tegelik kaldenurk määratud mannekeeni punkti H ja torso võrdlusjoone kaldenurgaga. |
| --- | --- |

5.1.

Kui mannekeen on paigutatud punktis 4 kirjeldatud viisil, on asjaomase sõidukiistme punkt H ja seljatoe tegelik kaldenurk määratud mannekeeni punkti H ja torso võrdlusjoone kaldenurgaga.

| 5.2. | Mõõdetakse punkti H koordinaadid kolme omavahel risti asetseva tasandi suhtes ja istme seljatoe tegelik kaldenurk, et võrrelda neid sõiduki tootja esitatud andmetega. |
| --- | --- |

5.2.

Mõõdetakse punkti H koordinaadid kolme omavahel risti asetseva tasandi suhtes ja istme seljatoe tegelik kaldenurk, et võrrelda neid sõiduki tootja esitatud andmetega.

6.   PUNKTIDE R JA H SUHTELISTE ASUKOHTADE KONTROLLIMINE NING VALMISTAJA ETTE NÄHTUD SELJATOE KALDENURGA JA SELJATOE TEGELIKU KALDENURGA VAHEKORD

| 6.1. | Vastavalt punktile 5.2 korraldatud punkti H ja seljatoe tegeliku kaldenurga mõõtmiste tulemusi võrreldakse punkti R koordinaatidega ja sõiduki valmistaja ettenähtud seljatoe kaldenurgaga. |
| --- | --- |

6.1.

Vastavalt punktile 5.2 korraldatud punkti H ja seljatoe tegeliku kaldenurga mõõtmiste tulemusi võrreldakse punkti R koordinaatidega ja sõiduki valmistaja ettenähtud seljatoe kaldenurgaga.

| 6.2. | Punktide R ja H suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga vahekorda võib vaadeldava istekoha korral pidada rahuldavaks, kui punkt H, mis on määratud oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega rõht- ja püstkülgedega ruudus, mille diagonaalid ristuvad punktis R, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus valmistaja ettenähtud kaldenurgast ei ületa 5°. |
| --- | --- |

6.2.

Punktide R ja H suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga vahekorda võib vaadeldava istekoha korral pidada rahuldavaks, kui punkt H, mis on määratud oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega rõht- ja püstkülgedega ruudus, mille diagonaalid ristuvad punktis R, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus valmistaja ettenähtud kaldenurgast ei ületa 5°.

| 6.2.1. | Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse katsetamiseks punkti R ja seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurka ning vajaduse korral seadistatakse mannekeeni asendit nii, et punkt H langeb kokku punktiga R ning seljatoe tegelik kaldenurk langeb kokku seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurgaga. |
| --- | --- |

6.2.1.

Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse katsetamiseks punkti R ja seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurka ning vajaduse korral seadistatakse mannekeeni asendit nii, et punkt H langeb kokku punktiga R ning seljatoe tegelik kaldenurk langeb kokku seljatoe valmistaja ettenähtud kaldenurgaga.

| 6.3. | Kui punkt H või seljatoe tegelik kaldenurk ei vasta punkti 6.2 nõuetele, tehakse veel kaks punkti H koordinaatide ja seljatoe tegeliku kaldenurga määramist (kokku seega kolm korda). Kui kolmest määramisest kahe tulemused vastavad nõuetele, loetakse katse tulemus rahuldavaks. |
| --- | --- |

6.3.

Kui punkt H või seljatoe tegelik kaldenurk ei vasta punkti 6.2 nõuetele, tehakse veel kaks punkti H koordinaatide ja seljatoe tegeliku kaldenurga määramist (kokku seega kolm korda). Kui kolmest määramisest kahe tulemused vastavad nõuetele, loetakse katse tulemus rahuldavaks.

| 6.4. | Kui vähemalt kahe katse tulemused kolmest ei vasta punkti 6.2 nõuetele, loetakse katse tulemus mitterahuldavaks. |
| --- | --- |

6.4.

Kui vähemalt kahe katse tulemused kolmest ei vasta punkti 6.2 nõuetele, loetakse katse tulemus mitterahuldavaks.

| 6.5. | Kui saadakse punktis 6.4 kirjeldatud tulemus või kui kontrollimine ei ole võimalik, sest tootja ei ole esitanud andmeid punkti R või istme seljatoe ettenähtud kaldenurga kohta, võib kasutada kolme katse tulemuste keskmist ning loetakse, et seda tulemust võib rakendada kõikidel juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse kas punktile R või seljatoe valmistaja ettenähtud seljatoe kaldenurgale. |
| --- | --- |

6.5.

Kui saadakse punktis 6.4 kirjeldatud tulemus või kui kontrollimine ei ole võimalik, sest tootja ei ole esitanud andmeid punkti R või istme seljatoe ettenähtud kaldenurga kohta, võib kasutada kolme katse tulemuste keskmist ning loetakse, et seda tulemust võib rakendada kõikidel juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse kas punktile R või seljatoe valmistaja ettenähtud seljatoe kaldenurgale.

Liide

KOLMEMÕÕTMELISE MANNEKEENI OSAD

Image

MANNEKEENI MÕÕTMED JA MASS

Mannekeeni mass

| kg |
| --- |
| Torso seljaosa ja istmikuosa simuleerivad osad | 16,6 |
| Torso mass | 31,2 |
| Istmikuosa mass | 7,8 |
| Reieosa mass | 6,8 |
| Sääreosa mass | 13,2 |
| Kokku | 75,6 |

kg

Torso seljaosa ja istmikuosa simuleerivad osad

16,6

Torso mass

31,2

Istmikuosa mass

7,8

Reieosa mass

6,8

Sääreosa mass

13,2

Kokku

75,6

Joonis 2

Image

---

4. LISA

EENDITE JA KAUGUSTE MÕÕTMINE

1.   VÄLISPINNALE PAIGALDATUD OSA EENDI MÕÕTMETE MÄÄRAMISE MEETOD

| 1.1. | Kumerale paneelile paigaldatud osa eendi mõõtmed võib määrata kas otse või paigaldatud osa asjaomase lõike joonise põhjal. |
| --- | --- |

1.1.

Kumerale paneelile paigaldatud osa eendi mõõtmed võib määrata kas otse või paigaldatud osa asjaomase lõike joonise põhjal.

| 1.2. | Kui mittekumerale paneelile kinnitatud osa eendit ei saa määrata lihtsa mõõtmise abil, määratakse see paneeli baasjoone ja 100 mm diameetriga kuuli keskpunkti vahekauguse suurima muutuse järgi kuuli liigutamisel nii, et see on pidevas kokkupuutes kõnealuse osaga. Selle meetodi kasutamise näide on esitatud joonisel 1. |
| --- | --- |

1.2.

Kui mittekumerale paneelile kinnitatud osa eendit ei saa määrata lihtsa mõõtmise abil, määratakse see paneeli baasjoone ja 100 mm diameetriga kuuli keskpunkti vahekauguse suurima muutuse järgi kuuli liigutamisel nii, et see on pidevas kokkupuutes kõnealuse osaga. Selle meetodi kasutamise näide on esitatud joonisel 1.

| 1.3. | Sanga eendit mõõdetakse selle kinnituspunkte läbiva tasandi suhtes. Näide on esitatud joonisel 2. |
| --- | --- |

1.3.

Sanga eendit mõõdetakse selle kinnituspunkte läbiva tasandi suhtes. Näide on esitatud joonisel 2.

2.   ESILATERNATE ÄÄRIKUTE JA EHISVÕRUDE EENDUMISE MÄÄRAMISE MEETOD

| 2.1. | Eendumist esilaterna välispinna suhtes mõõdetakse rõhtsihis 100 mm läbimõõduga kuuli puutepunktist, nagu on kujutatud joonisel 3. |
| --- | --- |

2.1.

Eendumist esilaterna välispinna suhtes mõõdetakse rõhtsihis 100 mm läbimõõduga kuuli puutepunktist, nagu on kujutatud joonisel 3.

3.   VÕRE OSADE VAHELISE KAUGUSE MÄÄRAMINE

| 3.1. | Võre osade vaheline kaugus on kuuli puutepunkte läbiva ja neid punkte ühendava joonega ristuva kahe tasandi vaheline kaugus. Selle meetodi kasutamise näited on esitatud joonistel 4 ja 5. |
| --- | --- |

3.1.

Võre osade vaheline kaugus on kuuli puutepunkte läbiva ja neid punkte ühendava joonega ristuva kahe tasandi vaheline kaugus. Selle meetodi kasutamise näited on esitatud joonistel 4 ja 5.

Joonis 1

Image

Joonis 2

Image

Joonis 3

Image

Joonised 4 ja 5

Image

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/18

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 80 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse suurte reisijateveo sõidukite istmete tüübikinnitust ja suurte reisijateveo sõidukite tüübikinnitust seoses nende istmete ja nende kinnituspunktide tugevusega

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

01-seeria muudatuste 3. täiendus – jõustumise kuupäev: 18. juuni 2007

01-seeria muudatuste 1. parandus – jõustumise kuupäev: 12. november 2008

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnituse andmine |
| --- | --- |

4.

| 5. | Istmetele esitatavad nõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Sõidukitüübi istmete kinnituspunktidele esitatavad nõuded |
| --- | --- |

6.

| 7. | Istme sõidukitüüpi paigaldamise nõuded |
| --- | --- |

7.

| 8. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

9.

| 10. | Istme ja/või sõiduki tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

11.

| 12. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

12.

| 13. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

13.

| 1. liide – | Istmete katsemenetlused vastavalt punktile 5 ja/või kinnituspunktide katsemenetlused vastavalt punktile 6.1.2 |
| --- | --- |

1. liide –

| 2. liide – | Sõiduki kinnituspunktide katsemenetlus punkti 6.1.1 kohaldamisel |
| --- | --- |

2. liide –

| 3. liide – | Mõõtmised |
| --- | --- |

3. liide –

| 4. liide – | Ohutustingimused |
| --- | --- |

4. liide –

| 5. liide – | Staatilise koormuskatse nõuded ja menetlus |
| --- | --- |

5. liide –

| 6. liide – | Leenide tagumiste külgede energia neeldumise näitajad |
| --- | --- |

6. liide –

LISAD

| 1. lisa – | Teatis, milles käsitletakse istmetüübi või -tüüpide tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist või tüübikinnituse tühistamist või istmetüübi või -tüüpide tootmise lõpetamist seoses istmetüübi või -tüüpide tugevusega kooskõlas eeskirjaga nr 80 |
| --- | --- |

1. lisa –

| 2. lisa – | Teatis, milles käsitletakse sõidukitüübi tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist või tüübikinnituse tühistamist või sõidukitüübi tootmise lõpetamist seoses istmete kinnituspunktide tugevusega kooskõlas eeskirjaga nr 80 |
| --- | --- |

2. lisa –

| 3. lisa – | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

3. lisa –

| 4. lisa – | Mootorsõidukite istekohtade H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord |
| --- | --- |

4. lisa –

1.   REGULEERIMISALA

| 1.1. | Käesolevat eeskirja kohaldatakse






  a) | M2- ja M3-kategooria II, III ja B-klassi (1) sõidukite reisijaistmete suhtes, mis on paigaldatud näoga sõidusuunas; |
| --- | --- | --- |

1.1.

Käesolevat eeskirja kohaldatakse

a)

M2- ja M3-kategooria II, III ja B-klassi (1) sõidukite reisijaistmete suhtes, mis on paigaldatud näoga sõidusuunas;

| b) | M2- ja M3-kategooria II, III ja B-klassi (1) sõidukite reisijaistmete kinnituspunktide ja istmete paigalduse suhtes. |
| --- | --- |

b)

M2- ja M3-kategooria II, III ja B-klassi (1) sõidukite reisijaistmete kinnituspunktide ja istmete paigalduse suhtes.

| 1.2. | Tootja taotlusel loetakse, et M2-kategooria (1) sõidukid, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 17, vastavad käesoleva eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

1.2.

Tootja taotlusel loetakse, et M2-kategooria (1) sõidukid, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 17, vastavad käesoleva eeskirja nõuetele.

| 1.3. | Sõidukitele, mille osa istmete puhul võib kohaldada eeskirja nr 14 punktis 7.4 sätestatud erandit, antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja alusel. |
| --- | --- |

1.3.

Sõidukitele, mille osa istmete puhul võib kohaldada eeskirja nr 14 punktis 7.4 sätestatud erandit, antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja alusel.

2.   MÕISTED

2.1.   „Istme tüübikinnitus”– istme kui osa tüübikinnitus seoses sõidusuunas paigaldatud istmetel istuvate sõitjate kaitsega istmete tugevuse ja leenide konstruktsiooni osas;

2.2.   „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus sõiduki nende kereosade tugevusega seoses, mille külge istmed kinnitatakse, ja seoses istmete paigaldusega;

2.3.   „istmetüüp”– istmed, mis oluliselt ei erine järgmiste omaduste poolest, mis võivad mõjutada nende tugevust ja ohtlikkust:

2.4.   „sõidukitüüp”– mootorsõidukid, mis ei erine selliste oluliste omaduste poolest nagu:

2.5   „iste”– konstruktsioon koos katte ja kinnitusdetailidega, mida on võimalik kinnitada sõiduki kere külge ja millele saab istuda üks või mitu täiskasvanud isikut;

2.6.   „üksikiste”– ühe istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste;

2.7.   „topeltiste”– kahe kõrvuti istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste; kahte kõrvuti olevat ühenduseta istet käsitatakse kahe üksikistmena;

2.8.   „istmerida”– kolme või rohkema kõrvuti istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste; kõrvuti asetatud üksikistmeid või topeltistmeid ei käsitata istmereana;

2.9.   „istmepadi”– istmeosa, mis on asetatud peaaegu horisontaalselt ja mis on mõeldud istuva sõitja toetamiseks;

2.10.   „leen”– istmeosa, mis on peaaegu vertikaalne ja mis on mõeldud sõitja selja, õlgade ja võimaluse korral pea toetamiseks;

2.11.   „reguleerimissüsteem”– seadis istme või selle osade reguleerimiseks sõitjale sobivasse asendisse;

2.12.   „nihutussüsteem”– seadis, mis võimaldab nihutada istet või selle osa külg- või pikisuunas istme või istme osade kindla vaheasendita, et hõlbustada sõitjate pääsu sõidukisse;

2.13.   „lukustussüsteem”– seade, mis tagab istme ja selle osade püsimise kasutusasendis;

2.14.   „kinnituspunkt”– sõiduki põranda või kere osa, mille külge võib kinnitada istme;

2.15.   „kinnitusdetailid”– poldid või muud osad, mida kasutatakse istme kinnitamiseks sõiduki külge;

2.16.   „katsesõiduk”– katseseade, mis on tehtud ja mida kasutatakse liiklusõnnetuste, sealhulgas laupkokkupõrgete dünaamiliseks taasesituseks;

2.17.   „lisaiste”– mannekeeni iste, mis asub katsesõidukis katsetatava istme taga. See iste on katsetatava istme taga sõidukis kasutatava istme representatiivne näidis;

2.18.   „võrdlustasapind”– tasapind, mis läbib mannekeeni kandade puutepunkte ja mida kasutatakse H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks mootorsõiduki istekohal vastavalt 4. lisa sätetele;

2.19.   „võrdluskõrgus”– istme ülemise ääre kõrgus võrdlustasapinnast;

2.20.   „mannekeen”– HYBRID II või III spetsifikatsioonile vastav mannekeen (2);

2.21.   „kontrollvöönd”– ala kahe vertikaalse, teineteisest 400 mm kaugusel asuva ning H-punkti suhtes sümmeetrilise pikitasapinna vahel, mis on määratletud eeskirja nr 21 1. lisas kirjeldatud peakujulise seadise pööramisel vertikaalasendist horisontaalsesse. Seadis tuleb paigutada vastavalt eeskirja nr 21 nimetatud lisas esitatud kirjeldusele ning ülejääva ala piiramiseks reguleerida maksimaalsele pikkusele 840 mm ja minimaalsele pikkusele 736 mm;

2.22.   „kolmepunktivöö”– käesoleva eeskirja tähenduses hõlmab ka rohkem kui kolme kinnituspunktiga turvavöösid;

2.23.   „istmete vahekaugus”– samas suunas paiknevate istmete korral istmepadja eesosa ja istme ees oleva istme padja tagakülje vaheline kaugus, mida mõõdetakse põrandast 620 mm kõrguselt.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.1. | Istme tüübikinnituse taotluse esitab istme tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

3.1.

Istme tüübikinnituse taotluse esitab istme tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 3.2. | Sõiduki tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

3.2.

Sõiduki tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 3.3. | Istme või sõiduki tüübikinnituse taotlusele lisatakse kolm eksemplari järgmistest dokumentidest ja järgmised andmed:






  3.3.1. | istme tüübikinnituse puhul:






  3.3.1.1. | istme, selle kinnitusdetailide ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemi üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.

Istme või sõiduki tüübikinnituse taotlusele lisatakse kolm eksemplari järgmistest dokumentidest ja järgmised andmed:

3.3.1.

istme tüübikinnituse puhul:

3.3.1.1.

istme, selle kinnitusdetailide ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemi üksikasjalik kirjeldus;

| 3.3.1.2. | istme, selle kinnitusdetailide ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemi piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas; |
| --- | --- |

3.3.1.2.

istme, selle kinnitusdetailide ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemi piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas;

| 3.3.2. | sõiduki tüübikinnituse puhul:






  3.3.2.1. | sõiduki nende kereosade üksikasjalik kirjeldus, mida kasutatakse kinnituspunktidena; |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

sõiduki tüübikinnituse puhul:

3.3.2.1.

sõiduki nende kereosade üksikasjalik kirjeldus, mida kasutatakse kinnituspunktidena;

| 3.3.2.2. | sõiduki nende osade piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas, mida kasutatakse kinnituspunktidena. |
| --- | --- |

3.3.2.2.

sõiduki nende osade piisavalt üksikasjalikud joonised ettenähtud mõõtkavas, mida kasutatakse kinnituspunktidena.

| 3.4. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:






  3.4.1. | istme tüübikinnituse korral kaks istet, mis on kinnitatava istmetüübi representatiivsed näidised; |
| --- | --- | --- |

3.4.

Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:

3.4.1.

istme tüübikinnituse korral kaks istet, mis on kinnitatava istmetüübi representatiivsed näidised;

| 3.4.2. | sõiduki tüübikinnituse korral sõiduki kere osa. |
| --- | --- |

3.4.2.

sõiduki tüübikinnituse korral sõiduki kere osa.

4.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

| 4.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud iste vastab punkti 5 nõuetele, antakse sellele istmetüübile kinnitus. |
| --- | --- |

4.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud iste vastab punkti 5 nõuetele, antakse sellele istmetüübile kinnitus.

| 4.2. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punktide 6 ja 7 asjakohastele nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus. |
| --- | --- |

4.2.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punktide 6 ja 7 asjakohastele nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

| 4.3. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 01, mis tähistab 01-seeria muudatusi) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele istme- ega sõidukitüübile. |
| --- | --- |

4.3.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 01, mis tähistab 01-seeria muudatusi) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele istme- ega sõidukitüübile.

| 4.4. | Teade istmetüübile ja/või sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmisest keeldumise kohta edastatakse käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi abil käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele. |
| --- | --- |

4.4.

Teade istmetüübile ja/või sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmisest keeldumise kohta edastatakse käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi abil käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

| 4.5. | Igale istmele, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud istmetüübile, ja igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:






  4.5.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3); |
| --- | --- | --- |

4.5.

Igale istmele, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud istmetüübile, ja igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

4.5.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

| 4.5.2. | käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, mõttekriips ja punktis 4.5.1 nimetatud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

4.5.2.

käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, mõttekriips ja punktis 4.5.1 nimetatud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

| 4.6. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. |
| --- | --- |

4.6.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

| 4.7. | Tüübikinnitusmärk paigaldatakse kas istme(te) külge või tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale. |
| --- | --- |

4.7.

Tüübikinnitusmärk paigaldatakse kas istme(te) külge või tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale.

| 4.8. | Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud 3. lisas. |
| --- | --- |

4.8.

Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud 3. lisas.

5.   ISTMETELE ESITATAVAD NÕUDED

| 5.1. | Tootja taotlusel kohaldatakse iga istmetüübi suhtes kas 1. liite (dünaamiline koormuskatse) või 5. ja 6. liite (staatiline koormuskatse) nõudeid. |
| --- | --- |

5.1.

Tootja taotlusel kohaldatakse iga istmetüübi suhtes kas 1. liite (dünaamiline koormuskatse) või 5. ja 6. liite (staatiline koormuskatse) nõudeid.

| 5.2. | Katsed, mille istetüüp on läbinud, märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas. |
| --- | --- |

5.2.

Katsed, mille istetüüp on läbinud, märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas.

| 5.3. | Igas esitatud reguleerimis- ja nihutussüsteemis on lukustussüsteem, mis toimib automaatselt. |
| --- | --- |

5.3.

Igas esitatud reguleerimis- ja nihutussüsteemis on lukustussüsteem, mis toimib automaatselt.

| 5.4. | Reguleerimis- ja lukustussüsteem ei pea katse järel olema töökorras. |
| --- | --- |

5.4.

Reguleerimis- ja lukustussüsteem ei pea katse järel olema töökorras.

6.   SÕIDUKITÜÜBI ISTMETE KINNITUSPUNKTIDELE ESITATAVAD NÕUDED

| 6.1. | Sõidukis olevate istmete kinnituspunktid peavad pidama vastu:






  6.1.1. | kas 2. liites kirjeldatud katsele |
| --- | --- | --- |

6.1.

Sõidukis olevate istmete kinnituspunktid peavad pidama vastu:

6.1.1.

kas 2. liites kirjeldatud katsele

| 6.1.2. | või 1. liites ettenähtud katsetele, kui iste on paigaldatud sõiduki katsetatava kereosa külge. Iste ei pea olema tüübikinnitusega iste, eeldusel et see vastab eespool nimetatud liite punkti 3.2.1 nõuetele. |
| --- | --- |

6.1.2.

või 1. liites ettenähtud katsetele, kui iste on paigaldatud sõiduki katsetatava kereosa külge. Iste ei pea olema tüübikinnitusega iste, eeldusel et see vastab eespool nimetatud liite punkti 3.2.1 nõuetele.

| 6.2. | Kinnituspunkti või seda ümbritseva ala jäävdeformatsioon, kaasa arvatud murdumine, on lubatud, eeldusel et ettenähtud jõudu on rakendatud selleks määratud aja jooksul. |
| --- | --- |

6.2.

Kinnituspunkti või seda ümbritseva ala jäävdeformatsioon, kaasa arvatud murdumine, on lubatud, eeldusel et ettenähtud jõudu on rakendatud selleks määratud aja jooksul.

| 6.3. | Kui sõidukil on mitu kinnitustüüpi, tehakse sõiduki tüübikinnituse saamiseks katsed iga tüübiga. |
| --- | --- |

6.3.

Kui sõidukil on mitu kinnitustüüpi, tehakse sõiduki tüübikinnituse saamiseks katsed iga tüübiga.

| 6.4. | Ühe katsega võib tüübikinnituse anda korraga istmele ja sõidukile. |
| --- | --- |

6.4.

Ühe katsega võib tüübikinnituse anda korraga istmele ja sõidukile.

| 6.5. | M3-kategooria sõidukite puhul loetakse istmete kinnituspunktid punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastavaks, kui vastavate istekohtade turvavööde kinnituspunktid asuvad otse paigaldatavate istmete küljes ja turvavööde kinnituspunktid vastavad eeskirja nr 14 nõuetele ning vajaduse korral punktis 7.4 sätestatud erandile. |
| --- | --- |

6.5.

M3-kategooria sõidukite puhul loetakse istmete kinnituspunktid punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastavaks, kui vastavate istekohtade turvavööde kinnituspunktid asuvad otse paigaldatavate istmete küljes ja turvavööde kinnituspunktid vastavad eeskirja nr 14 nõuetele ning vajaduse korral punktis 7.4 sätestatud erandile.

7.   ISTME SÕIDUKITÜÜPI PAIGALDAMISE NÕUDED

| 7.1. | Kõigile näoga sõidusuunas paigaldatavatele istmetele antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja punkti 5 nõuete ja järgmiste tingimuste alusel:






  7.1.1. | istme võrdluskõrgus on vähemalt 1 m ja |
| --- | --- | --- |

7.1.

Kõigile näoga sõidusuunas paigaldatavatele istmetele antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja punkti 5 nõuete ja järgmiste tingimuste alusel:

7.1.1.

istme võrdluskõrgus on vähemalt 1 m ja

| 7.1.2. | vahetult taga oleva istme H-punkt on alla 72 mm kõrgem kõnealuse istme H-punktist või, kui tagumise istme H-punkt on üle 72 mm kõrgem, katsetatakse istet ja antakse paigalduse tüübikinnitus selles asendis. |
| --- | --- |

7.1.2.

vahetult taga oleva istme H-punkt on alla 72 mm kõrgem kõnealuse istme H-punktist või, kui tagumise istme H-punkt on üle 72 mm kõrgem, katsetatakse istet ja antakse paigalduse tüübikinnitus selles asendis.

| 7.2. | Kui tüübikinnitus antakse 1. liite alusel, kohaldatakse katset nr 1 ja nr 2, v.a järgmised juhud:






  7.2.1. | Katset nr 1 ei kohaldata, kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitamata sõitja ennast ära lüüa (st otse katsetatava istme taga ei ole näoga sõidusuunas istet). |
| --- | --- | --- |

7.2.

Kui tüübikinnitus antakse 1. liite alusel, kohaldatakse katset nr 1 ja nr 2, v.a järgmised juhud:

7.2.1.

Katset nr 1 ei kohaldata, kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitamata sõitja ennast ära lüüa (st otse katsetatava istme taga ei ole näoga sõidusuunas istet).

| 7.2.2. | Katset nr 2 ei kohaldata:






  7.2.2.1. | kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitatud sõitja ennast ära lüüa või |
| --- | --- | --- |

7.2.2.

Katset nr 2 ei kohaldata:

7.2.2.1.

kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitatud sõitja ennast ära lüüa või

| 7.2.2.2. | kui tagumine iste on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita), või |
| --- | --- |

7.2.2.2.

kui tagumine iste on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita), või

| 7.2.2.3. | kui iste vastab käesoleva eeskirja 6. liite nõuetele. |
| --- | --- |

7.2.2.3.

kui iste vastab käesoleva eeskirja 6. liite nõuetele.

| 7.3. | Kui tüübikinnitus antakse 5. ja 6. liite alusel, kohaldatakse kõiki katseid, v.a järgmised juhud:






  7.3.1. | 5. liite katset ei kohaldata, kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitamata sõitja ennast ära lüüa (st otse katsetatava istme taga ei ole näoga sõidusuunas istet). |
| --- | --- | --- |

7.3.

Kui tüübikinnitus antakse 5. ja 6. liite alusel, kohaldatakse kõiki katseid, v.a järgmised juhud:

7.3.1.

5. liite katset ei kohaldata, kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitamata sõitja ennast ära lüüa (st otse katsetatava istme taga ei ole näoga sõidusuunas istet).

| 7.3.2. | 6. liite katset ei kohaldata:






  7.3.2.1. | kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitatud sõitja ennast ära lüüa või |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

6. liite katset ei kohaldata:

7.3.2.1.

kui istme tagumise osa vastu ei saa turvavööga kinnitatud sõitja ennast ära lüüa või

| 7.3.2.2. | kui tagumine iste on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita). |
| --- | --- |

7.3.2.2.

kui tagumine iste on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita).

8.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetlus peab olema kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja vastama järgmistele nõuetele.

| 8.1. | Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud istmed ja/või sõidukid peavad olema valmistatud nii, et nad vastaksid punktides 5, 6 ja 7 sätestatud nõuetele. |
| --- | --- |

8.1.

Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud istmed ja/või sõidukid peavad olema valmistatud nii, et nad vastaksid punktides 5, 6 ja 7 sätestatud nõuetele.

| 8.2. | Punktis 8.1 nõutud tingimuste täitmise tõendamiseks viiakse läbi asjakohane toodangu kontroll. Sel juhul tähendab asjakohane kontroll toote mõõtmete kontrollimist ning toodete tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu. |
| --- | --- |

8.2.

Punktis 8.1 nõutud tingimuste täitmise tõendamiseks viiakse läbi asjakohane toodangu kontroll. Sel juhul tähendab asjakohane kontroll toote mõõtmete kontrollimist ning toodete tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu.

| 8.3. | Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrolli meetodeid ja teha näidistega kõiki vajalikuks peetavaid tüübikinnituskatseid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt üks kord aastas. |
| --- | --- |

8.3.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrolli meetodeid ja teha näidistega kõiki vajalikuks peetavaid tüübikinnituskatseid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt üks kord aastas.

9.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

| 9.1. | Istmele ja/või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool sätestatud tingimused ei ole täidetud. |
| --- | --- |

9.1.

Istmele ja/või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool sätestatud tingimused ei ole täidetud.

| 9.2. | Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele. |
| --- | --- |

9.2.

Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

10.   ISTME JA/VÕI SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

| 10.1. | Igast istmetüübis ja/või sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teatada istmetüübile ja/või sõidukitüübile tüübikinnituse andnud ametiasutusele. Seejärel võib asutus kas:






  10.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju, ning et istmetüüp ja/või sõidukitüüp vastab igal juhul endiselt nõuetele, või |
| --- | --- | --- |

10.1.

Igast istmetüübis ja/või sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teatada istmetüübile ja/või sõidukitüübile tüübikinnituse andnud ametiasutusele. Seejärel võib asutus kas:

10.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju, ning et istmetüüp ja/või sõidukitüüp vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

| 10.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet. |
| --- | --- |

10.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

| 10.2. | Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.4 sätestatud korras. |
| --- | --- |

10.2.

Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.4 sätestatud korras.

| 10.3. | Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja teatab sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele. |
| --- | --- |

10.3.

Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja teatab sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

11.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

12.   ÜLEMINEKUSÄTTED

| 12.1. | Alates 01-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast Euroopa Majanduskomisjoni (ECE) tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 01-seeria muudatustega. |
| --- | --- |

12.1.

Alates 01-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast Euroopa Majanduskomisjoni (ECE) tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

| 12.2. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised annavad alates 1. oktoobrist 1999 kuni 3 500 kg täismassiga M2-kategooria sõidukitele ja pärast 60 päeva möödumist 01-seeria muudatuste jõustumisest käesoleva eeskirja suhtes M3-kategooria sõidukitele ECE tüübikinnitusi vaid siis, kui on täidetud käesoleva eeskirja nõuded, mida on muudetud 01-seeria muudatustega. |
| --- | --- |

12.2.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised annavad alates 1. oktoobrist 1999 kuni 3 500 kg täismassiga M2-kategooria sõidukitele ja pärast 60 päeva möödumist 01-seeria muudatuste jõustumisest käesoleva eeskirja suhtes M3-kategooria sõidukitele ECE tüübikinnitusi vaid siis, kui on täidetud käesoleva eeskirja nõuded, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

| 12.3. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised võivad alates 1. oktoobrist 2001 keelduda tunnustamast M2-kategooria sõidukite ja alates 1. oktoobrist 1999 M3-kategooria sõidukite tüübikinnitusi, mis ei ole antud kooskõlas käesoleva eeskirja 01-seeria muudatustega. |
| --- | --- |

12.3.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised võivad alates 1. oktoobrist 2001 keelduda tunnustamast M2-kategooria sõidukite ja alates 1. oktoobrist 1999 M3-kategooria sõidukite tüübikinnitusi, mis ei ole antud kooskõlas käesoleva eeskirja 01-seeria muudatustega.

13.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud muudatusega 4) 7. lisas.

(2)  Hybrid II ja III tehnilised kirjeldused ja üksikasjalikud joonised, mis vastavad 50. protsentiili Ameerika Ühendriikide täisealise mehe põhilistele mõõtmetele, ning mannekeeni katseks vajalikud reguleerimisnäitajad on hoiule antud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile, nendega saab taotluse korral tutvuda Euroopa Majanduskomisjoni sekretariaadis aadressil Palais des Nations, Genf, Šveits.

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 – (vaba), 55 – (vaba) ja 56 – Montenegro. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

---

1. liide

Istmete katsemenetlused vastavalt punktile 5 ja/või kinnituspunktide katsemenetlused vastavalt punktile 6.1.2

1.   Nõuded

1.1.   Katsetega tuleb kindlaks määrata:

| 1.1.1. | kas eespool olev iste (olevad istmed) ja/või turvavöö kasutamine hoiab sõitja (sõitjad) korralikult oma kohal.






  1.1.1.1. | Nõue loetakse täidetuks, kui mannekeeni mis tahes kereosa ja pea ei liigu lisaistme punktist R 1,6 m kaugusel asuvast vertikaalsest risttasapinnast ettepoole; |
| --- | --- | --- |

1.1.1.

kas eespool olev iste (olevad istmed) ja/või turvavöö kasutamine hoiab sõitja (sõitjad) korralikult oma kohal.

1.1.1.1.

Nõue loetakse täidetuks, kui mannekeeni mis tahes kereosa ja pea ei liigu lisaistme punktist R 1,6 m kaugusel asuvast vertikaalsest risttasapinnast ettepoole;

| 1.1.2. | kas sõitja(d) ei saa raskeid vigastusi.






  1.1.2.1. | Nõue loetakse täidetuks, kui on täidetud järgmised 4. liite kohaselt kindlaksmääratud mõõtemannekeeni biomehaanilised vastavuskriteeriumid, s.o:






  1.1.2.1.1. | pea ohutuse tingimus HAC on alla 500; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.2.

kas sõitja(d) ei saa raskeid vigastusi.

1.1.2.1.

Nõue loetakse täidetuks, kui on täidetud järgmised 4. liite kohaselt kindlaksmääratud mõõtemannekeeni biomehaanilised vastavuskriteeriumid, s.o:

1.1.2.1.1.

pea ohutuse tingimus HAC on alla 500;

| 1.1.2.1.2. | rindkere ohutuse tingimus (ThAC) on alla 30 g, v.a kokku alla 3 ms pikkuste ajavahemike puhul (g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- |

1.1.2.1.2.

rindkere ohutuse tingimus (ThAC) on alla 30 g, v.a kokku alla 3 ms pikkuste ajavahemike puhul (g = 9,81 m/s2);

| 1.1.2.1.3. | reieluu ohutuse tingimus (FAC) on alla 10 kN ning üle 20 ms pikkuste ajavahemike puhul ei ületa see 8 kN; |
| --- | --- |

1.1.2.1.3.

reieluu ohutuse tingimus (FAC) on alla 10 kN ning üle 20 ms pikkuste ajavahemike puhul ei ületa see 8 kN;

| 1.1.3. | kas iste ja istme kinnitused on piisavalt tugevad.






  1.1.3.1. | Nõue loetakse täidetuks, kui:






  1.1.3.1.1. | istme, istme kinnituse või lisavarustuse ükski osa ei tule katse käigus täiesti lahti; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.3.

kas iste ja istme kinnitused on piisavalt tugevad.

1.1.3.1.

Nõue loetakse täidetuks, kui:

1.1.3.1.1.

istme, istme kinnituse või lisavarustuse ükski osa ei tule katse käigus täiesti lahti;

| 1.1.3.1.2. | iste jääb kindlalt oma kohale isegi siis, kui üks või mitu kinnituspunkti tuleb osaliselt lahti ning lukustussüsteemid on kogu katse ajal lukustunud; |
| --- | --- |

1.1.3.1.2.

iste jääb kindlalt oma kohale isegi siis, kui üks või mitu kinnituspunkti tuleb osaliselt lahti ning lukustussüsteemid on kogu katse ajal lukustunud;

| 1.1.3.1.3. | katse järel ei ole istme või lisavarustuse ükski struktuuriosa murdunud ning sellel ei ole teravaid servi ega nurki, mis võiksid tekitada kehavigastusi. |
| --- | --- |

1.1.3.1.3.

katse järel ei ole istme või lisavarustuse ükski struktuuriosa murdunud ning sellel ei ole teravaid servi ega nurki, mis võiksid tekitada kehavigastusi.

1.2.   Kõik seadmed, mis moodustavad leeni või selle lisavarustuse osad, peavad olema sellised, et need ei tekitaks kokkupõrke ajal sõitjale kehavigastusi. Nõue loetakse täidetuks, kui iga 165 mm läbimõõduga keraga kokkupuutuva osa kumerusraadius on vähemalt 5 mm.

| 1.2.1. | Kui eespool nimetatud kinnituste ja lisavarustuse mis tahes osa on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A jäigal alusel on alla 50, kohaldatakse punktis 1.2 kehtestatud nõudeid ainult jäiga aluse suhtes. |
| --- | --- |

1.2.1.

Kui eespool nimetatud kinnituste ja lisavarustuse mis tahes osa on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A jäigal alusel on alla 50, kohaldatakse punktis 1.2 kehtestatud nõudeid ainult jäiga aluse suhtes.

| 1.2.2. | Selliste leeni osade suhtes nagu istme reguleerimisseadmed ja lisavarustus ei kohaldata punkti 1.2 nõudeid, kui puhkeasendis on need võrdlustasapinnast 400 mm kõrgemal asuvast horisontaaltasapinnast madalamal ja olenemata sellest, kas sõitja puutub nendega kokku või mitte. |
| --- | --- |

1.2.2.

Selliste leeni osade suhtes nagu istme reguleerimisseadmed ja lisavarustus ei kohaldata punkti 1.2 nõudeid, kui puhkeasendis on need võrdlustasapinnast 400 mm kõrgemal asuvast horisontaaltasapinnast madalamal ja olenemata sellest, kas sõitja puutub nendega kokku või mitte.

2.   Katsetatava istme ettevalmistamine

2.1.   Katsetatav iste paigaldatakse:

| 2.1.1. | kas sõiduki kere representatiivsele katsealusele |
| --- | --- |

2.1.1.

kas sõiduki kere representatiivsele katsealusele

| 2.1.2. | või jäigale katsealusele. |
| --- | --- |

2.1.2.

või jäigale katsealusele.

2.2.   Katsealusel olevad katsetatava istme (katsetatavate istmete) kinnituspunktid on identsed või neil on samad omadused kui sõiduki(te)s, mille jaoks iste on mõeldud.

2.3.   Katsetatav iste on täielik, see on koos polsterduse ja lisavarustusega. Kui iste on varustatud lauaga, pannakse see ülestõstetud asendisse.

2.4.   Kui iste on külgsuunas reguleeritav, pannakse see kõige rohkem väljaulatuvasse asendisse.

2.5.   Kui leen on reguleeritav, reguleeritakse see nii, et H-punkti kindlaksmääramiseks kasutatud mannekeeni torso kaldenurk ja mootorsõidukite istekohtadel torso tegelik kaldenurk oleks võimalikult lähedal tootja soovitatud kaldenurgale tavakasutuse puhul või kui tootja konkreetsed soovitused puuduvad, võimalikul lähedal 25° vertikaalsuunas tahapoole.

2.6.   Kui iste on varustatud reguleeritava kõrgusega peatoega, pannakse see kõige madalamasse asendisse.

2.7.   Nii lisa- kui ka katsetatavale istmele paigaldatakse tüübikinnitusega turvavööd, mis vastavad eeskirjale nr 16 ja on kinnitatud kinnituspunktide külge, mis on paigaldatud vastavalt eeskirjale nr 14 (vajaduse korral ka eeskirja nr 14 punktis 7.4 sätestatud erandile).

3.   Dünaamilised koormuskatsed

3.1.   Katse nr 1

Katsealus paigutatakse katsesõidukile.

3.2.   Lisaiste

Lisaiste võib olla katsetatava istmega sama tüüpi ning asub paralleelselt otse katsetatava istme taga. Need kaks istet on ühekõrgused ja ühtmoodi reguleeritud ning nende istmete vahekaugus on 750 mm.

| 3.2.1. | Kui kasutatakse muud tüüpi lisaistet, märgitakse see istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas. |
| --- | --- |

3.2.1.

Kui kasutatakse muud tüüpi lisaistet, märgitakse see istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas.

3.3.   Mannekeen

| 3.3.1. | Mannekeen asetatakse turvavööga kinnitamata kujul lisaistmele nii, et selle sümmeetriatasand vastab kõnealuse istekoha sümmeetriatasandile. |
| --- | --- |

3.3.1.

Mannekeen asetatakse turvavööga kinnitamata kujul lisaistmele nii, et selle sümmeetriatasand vastab kõnealuse istekoha sümmeetriatasandile.

| 3.3.2. | Mannekeeni käed on reitel puhkeasendis ja küünarnukid toetuvad leenile; jalad on maksimaalselt välja sirutatud ja on võimaluse korral paralleelsed; kannad puudutavad põrandat. |
| --- | --- |

3.3.2.

Mannekeeni käed on reitel puhkeasendis ja küünarnukid toetuvad leenile; jalad on maksimaalselt välja sirutatud ja on võimaluse korral paralleelsed; kannad puudutavad põrandat.

| 3.3.3. | Iga vajaminev mannekeen asetatakse istmele vastavalt järgmisele menetlusele:






  3.3.3.1. | mannekeen pannakse istmele asendis, mis on võimalikult lähedal soovitavale asendile; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

Iga vajaminev mannekeen asetatakse istmele vastavalt järgmisele menetlusele:

3.3.3.1.

mannekeen pannakse istmele asendis, mis on võimalikult lähedal soovitavale asendile;

| 3.3.3.2. | sile jäik pind, mille mõõtmed on 76 mm × 76 mm, asetatakse võimalikult madalale mannekeeni torso esiosa vastu; |
| --- | --- |

3.3.3.2.

sile jäik pind, mille mõõtmed on 76 mm × 76 mm, asetatakse võimalikult madalale mannekeeni torso esiosa vastu;

| 3.3.3.3. | siledat pinda surutakse koormusega 25–35 daN horisontaalselt mannekeeni torso vastu;






  3.3.3.3.1. | torso tõmmatakse õlgadest ettepoole vertikaalasendisse, seejärel pannakse tagasi leeni vastu. Toimingut korratakse kaks korda; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.3.

siledat pinda surutakse koormusega 25–35 daN horisontaalselt mannekeeni torso vastu;

3.3.3.3.1.

torso tõmmatakse õlgadest ettepoole vertikaalasendisse, seejärel pannakse tagasi leeni vastu. Toimingut korratakse kaks korda;

| 3.3.3.3.2. | torsot liigutamata pannakse pea sellisesse asendisse, et peas olevaid mõõteriistu toetav alus on horisontaalne ja pea kesksagitaaltasapind on sõiduki kesksagitaaltasapinnaga paralleelne; |
| --- | --- |

3.3.3.3.2.

torsot liigutamata pannakse pea sellisesse asendisse, et peas olevaid mõõteriistu toetav alus on horisontaalne ja pea kesksagitaaltasapind on sõiduki kesksagitaaltasapinnaga paralleelne;

| 3.3.3.4. | sile pind eemaldatakse ettevaatlikult; |
| --- | --- |

3.3.3.4.

sile pind eemaldatakse ettevaatlikult;

| 3.3.3.5. | mannekeeni liigutatakse istmel ettepoole ja korratakse eespool kirjeldatud paigaldusmenetlust; |
| --- | --- |

3.3.3.5.

mannekeeni liigutatakse istmel ettepoole ja korratakse eespool kirjeldatud paigaldusmenetlust;

| 3.3.3.6. | vajaduse korral korrigeeritakse alajäsemete asendit; |
| --- | --- |

3.3.3.6.

vajaduse korral korrigeeritakse alajäsemete asendit;

| 3.3.3.7. | paigaldatud mõõteriistad ei või mingil moel mõjutada mannekeeni liikumist kokkupõrke ajal; |
| --- | --- |

3.3.3.7.

paigaldatud mõõteriistad ei või mingil moel mõjutada mannekeeni liikumist kokkupõrke ajal;

| 3.3.3.8. | mõõteriistade temperatuur stabiliseeritakse enne katset ja võimaluse korral hoitakse vahemikus 19–26 °C. |
| --- | --- |

3.3.3.8.

mõõteriistade temperatuur stabiliseeritakse enne katset ja võimaluse korral hoitakse vahemikus 19–26 °C.

3.4.   Kokkupõrke simuleerimine

| 3.4.1. | Katsesõiduki liikumiskiiruse kogumuutus simuleeritud kokkupõrkel peab olema 30–32 km/h. |
| --- | --- |

3.4.1.

Katsesõiduki liikumiskiiruse kogumuutus simuleeritud kokkupõrkel peab olema 30–32 km/h.

| 3.4.2. | Katsesõiduki aeglustamine või, taotleja valikul, kiirendamine kokkupõrke simuleerimise käigus peab vastama allpool esitatud joonise 1 sätetele. Katsesõiduki aeglustus- või kiirenduskõver ajaühikus jääb joonisel 1 näidatud piirkõverate vahele, välja arvatud kokku alla 3 ms pikkused ajavahemikud. |
| --- | --- |

3.4.2.

Katsesõiduki aeglustamine või, taotleja valikul, kiirendamine kokkupõrke simuleerimise käigus peab vastama allpool esitatud joonise 1 sätetele. Katsesõiduki aeglustus- või kiirenduskõver ajaühikus jääb joonisel 1 näidatud piirkõverate vahele, välja arvatud kokku alla 3 ms pikkused ajavahemikud.

| 3.4.3. | Peale selle on keskmine aeglustus või kiirendus 6,5–8,5 g. |
| --- | --- |

3.4.3.

Peale selle on keskmine aeglustus või kiirendus 6,5–8,5 g.

3.5.   Katse nr 2

| 3.5.1. | Korratakse katset nr 1 lisaistmel istuva mannekeeniga; mannekeen kinnitatakse turvavööga, mis on paigaldatud ja reguleeritud tootja juhendi kohaselt. Katse nr 2 puhul kasutatud turvavöö kinnituspunktide arv märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas. |
| --- | --- |

3.5.1.

Korratakse katset nr 1 lisaistmel istuva mannekeeniga; mannekeen kinnitatakse turvavööga, mis on paigaldatud ja reguleeritud tootja juhendi kohaselt. Katse nr 2 puhul kasutatud turvavöö kinnituspunktide arv märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas.

| 3.5.2. | Lisaiste on katsetatava istmega sama tüüpi või erinevat tüüpi, mille üksikasjad märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisesse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas. |
| --- | --- |

3.5.2.

Lisaiste on katsetatava istmega sama tüüpi või erinevat tüüpi, mille üksikasjad märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisesse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas.

| 3.5.3. | Juhul kui katse nr 2 viiakse läbi kolmepunktivööga kinnitatud mannekeeniga ja vigastuste kriteeriume ei ületata, loetakse lisaiste seoses paigaldamisega eeskirjas nr 14 määratletud staatiliste koormuskatsete nõuetele ja ülemise kinnituspunkti liikumiskatse nõuetele vastavaks. |
| --- | --- |

3.5.3.

Juhul kui katse nr 2 viiakse läbi kolmepunktivööga kinnitatud mannekeeniga ja vigastuste kriteeriume ei ületata, loetakse lisaiste seoses paigaldamisega eeskirjas nr 14 määratletud staatiliste koormuskatsete nõuetele ja ülemise kinnituspunkti liikumiskatse nõuetele vastavaks.

Joonis 1

Image

---

2. Liide

Sõiduki kinnituspunktide katsemenetlus punkti 6.1.1 kohaldamisel

1.   Katseseade

| 1.1. | Jäik struktuur, mis on sõidukis kasutamiseks mõeldud istme piisavalt representatiivne näidis, kinnitatakse tootja antud kinnitusvahenditega (poldid, kruvid jne) katseks esitatud kereosade külge. |
| --- | --- |

1.1.

Jäik struktuur, mis on sõidukis kasutamiseks mõeldud istme piisavalt representatiivne näidis, kinnitatakse tootja antud kinnitusvahenditega (poldid, kruvid jne) katseks esitatud kereosade külge.

| 1.2. | Kui sama kinnituspunkti külge saab kinnitada mitut istmetüüpi, mis erinevad jalgade esi- ja tagaservade vahelise vahemaa poolest, tehakse katse kõige lühemate jalgadega istmega. Kasutatud jalad märgitakse tüübikinnitustunnistusele. |
| --- | --- |

1.2.

Kui sama kinnituspunkti külge saab kinnitada mitut istmetüüpi, mis erinevad jalgade esi- ja tagaservade vahelise vahemaa poolest, tehakse katse kõige lühemate jalgadega istmega. Kasutatud jalad märgitakse tüübikinnitustunnistusele.

2.   Katsemenetlus

| 2.1. | Kohaldatakse jõudu F: |
| --- | --- |

2.1.

Kohaldatakse jõudu F:

| 2.1.1. | punktis 1.1 määratletud jäiga struktuuriga võrdlustasapinnast 750 mm kõrgusel vertikaaljoonel, mis sisaldab hulknurgaga, mille tippudeks on erinevad kinnituspunktid või võimaluse korral istme välimised kinnituspunktid, piiritletud pinna geomeetrilist keset; |
| --- | --- |

2.1.1.

punktis 1.1 määratletud jäiga struktuuriga võrdlustasapinnast 750 mm kõrgusel vertikaaljoonel, mis sisaldab hulknurgaga, mille tippudeks on erinevad kinnituspunktid või võimaluse korral istme välimised kinnituspunktid, piiritletud pinna geomeetrilist keset;

| 2.1.2. | horisontaalselt sõiduki esiosa suunas; |
| --- | --- |

2.1.2.

horisontaalselt sõiduki esiosa suunas;

| 2.1.3. | võimalikult kiiresti ja vähemalt 0,2 s jooksul. |
| --- | --- |

2.1.3.

võimalikult kiiresti ja vähemalt 0,2 s jooksul.

| 2.2. | Jõud F määratakse kindlaks kas: |
| --- | --- |

2.2.

Jõud F määratakse kindlaks kas:

| 2.2.1. | vastavalt valemile F = (5 000 ± 50) × i
  kus:
  F on antud N-des ja i näitab istme istekohtade arvu, mille kinnituspunkte katsetatakse ja tüübikinnitust taotletakse, või tootja soovil |
| --- | --- |

2.2.1.

vastavalt valemile F = (5 000 ± 50) × i

kus:

F on antud N-des ja i näitab istme istekohtade arvu, mille kinnituspunkte katsetatakse ja tüübikinnitust taotletakse, või tootja soovil

| 2.2.2. | vastavalt käesoleva eeskirja 1. liites kirjeldatud dünaamiliste koormuskatsete ajal mõõdetud representatiivsetele koormustele. |
| --- | --- |

2.2.2.

vastavalt käesoleva eeskirja 1. liites kirjeldatud dünaamiliste koormuskatsete ajal mõõdetud representatiivsetele koormustele.

---

3. liide

MÕÕTMISED

1.   Kõik vajalikud mõõtmised tehakse mõõtesüsteemides, mis vastavad rahvusvahelise standardi ISO 6487:1987 „Technique of measurement in impact tests: Instrumentation” nõuetele.

2.   Dünaamiline koormuskatse

2.1.   Katsesõidukil tehtavad mõõtmised

Katsesõiduki aeglustus- või kiirenduskarakteristikuid mõõdetakse katsesõiduki jäigal raamil mõõdetud aeglustuste või kiirenduse alusel mõõtesüsteemis, mille andmekanali sagedusklass on 60.

2.2.   Mannekeenidel tehtavad mõõtmised

Mõõtevahendite näidud salvestatakse sõltumatute andmekanalite kaudu, mille sagedusklassid on järgmised.

| 2.2.1. | Mannekeeni peas tehtavad mõõtmised
  Kolmeteljeline täiskiirendus raskuskeskme (γr) suhtes (1) mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 600. |
| --- | --- |

2.2.1.

Mannekeeni peas tehtavad mõõtmised

Kolmeteljeline täiskiirendus raskuskeskme (γr) suhtes (1) mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 600.

| 2.2.2. | Mannekeeni rindkeres tehtavad mõõtmised
  Täiskiirendus raskuskeskmes mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 180. |
| --- | --- |

2.2.2.

Mannekeeni rindkeres tehtavad mõõtmised

Täiskiirendus raskuskeskmes mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 180.

| 2.2.3. | Mannekeeni reieluus tehtavad mõõtmised
  Telgsurvejõudu mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 600. |
| --- | --- |

2.2.3.

Mannekeeni reieluus tehtavad mõõtmised

Telgsurvejõudu mõõdetakse andmekanali sagedusklassiga 600.

---

(1)  väljendatud g-des (= 9,81 m/s2), mille skalaarne suurus arvutatakse järgmise valemi abil:

Formula

kus:

| γl | = | pikisuunalise hetkkiirenduse väärtus; |
| --- | --- | --- |
| γv | = | vertikaalse hetkkiirenduse väärtus; |
| γt | = | põikisuunalise hetkkiirenduse väärtus. |

γl

=

pikisuunalise hetkkiirenduse väärtus;

γv

=

vertikaalse hetkkiirenduse väärtus;

γt

=

põikisuunalise hetkkiirenduse väärtus.

---

4. liide

OHUTUSTINGIMUSED

1.   Pea ohutuse tingimus (HAC)

| 1.1. | See vigastuste tingimus (HAC) arvutatakse vastavalt 3. liite punktile 2.2.1 mõõdetud kolmeteljelise täiskiirenduse alusel, kasutades järgmist valemit:



  kus t1 ja t2 on mis tahes ajaväärtused katse ajal, HAC on t1 ja t2 vaheline maksimumväärtus. t1 ja t2 väärtused väljendatakse sekundites. |
| --- | --- |

1.1.

See vigastuste tingimus (HAC) arvutatakse vastavalt 3. liite punktile 2.2.1 mõõdetud kolmeteljelise täiskiirenduse alusel, kasutades järgmist valemit:

Formula

kus t1 ja t2 on mis tahes ajaväärtused katse ajal, HAC on t1 ja t2 vaheline maksimumväärtus. t1 ja t2 väärtused väljendatakse sekundites.

2.   Rindkere ohutuse tingimus (ThAC)

| 2.1. | See tingimus määratakse kindlaks vastavalt 3. liite punktile 2.2.2 mõõdetud ja g-des väljendatud täiskiirenduse absoluutväärtusega ja ms-des väljendatud kiirendusajaga. |
| --- | --- |

2.1.

See tingimus määratakse kindlaks vastavalt 3. liite punktile 2.2.2 mõõdetud ja g-des väljendatud täiskiirenduse absoluutväärtusega ja ms-des väljendatud kiirendusajaga.

3.   Reieluu ohutuse tingimus (FAC)

See tingimus määratakse kindlaks kN-des väljendatud survekoormusega, mis on edastatud teljesuunaliselt mannekeeni mõlemale reieluule ja on mõõdetud vastavalt 3. liite punktile 2.2.3, ning ms-des väljendatud survekoormuse kestusega.

---

5. liide

STAATILISE KOORMUSKATSE NÕUDED JA MENETLUS

1.   Nõuded

1.1.   Vastavalt käesolevale liitele katsetatavatele istmetele esitatavate nõuete eesmärk on kindlaks määrata:

| 1.1.1. | kas eespool olevad istmed hoiavad sõitjaid korralikult kinni; |
| --- | --- |

1.1.1.

kas eespool olevad istmed hoiavad sõitjaid korralikult kinni;

| 1.1.2. | ega sõitjad ei saa raskeid vigastusi ning |
| --- | --- |

1.1.2.

ega sõitjad ei saa raskeid vigastusi ning

| 1.1.3. | kas iste ja istme kinnitused on piisavalt tugevad. |
| --- | --- |

1.1.3.

kas iste ja istme kinnitused on piisavalt tugevad.

1.2.   Punkti 1.1.1 nõuded loetakse täidetuks, kui punktis 2.2.1 ettenähtud iga rakendatava jõu keskpunkt, mida mõõdetakse horisontaaltasapinnal ja asjaomase istekoha keskpikitasapinnal, nihkub maksimaalselt kuni 400 mm.

1.3.   Punkti 1.1.2 nõuded loetakse täidetuks, kui on täidetud järgmised tingimused:

| 1.3.1. | Punktis 2.2.1 ettenähtud iga rakendatava jõu keskpunkt, mida mõõdetakse punktis 1.2 ettenähtud korras, nihkub vähemalt 100 mm. |
| --- | --- |

1.3.1.

Punktis 2.2.1 ettenähtud iga rakendatava jõu keskpunkt, mida mõõdetakse punktis 1.2 ettenähtud korras, nihkub vähemalt 100 mm.

| 1.3.2. | Punktis 2.2.2 ettenähtud iga rakendatava jõu keskpunkt, mida mõõdetakse punktis 1.2 ettenähtud korras, nihkub vähemalt 50 mm. |
| --- | --- |

1.3.2.

Punktis 2.2.2 ettenähtud iga rakendatava jõu keskpunkt, mida mõõdetakse punktis 1.2 ettenähtud korras, nihkub vähemalt 50 mm.

| 1.3.3. | Kõik seadmed, mis moodustavad leeni või selle lisavarustuse osad, peavad olema sellised, et need ei tekitaks kokkupõrke ajal sõitjale kehavigastusi. Nõue loetakse täidetuks, kui iga 165 mm läbimõõduga keraga kokkupuutuva osa kumerusraadius on vähemalt 5 mm. |
| --- | --- |

1.3.3.

Kõik seadmed, mis moodustavad leeni või selle lisavarustuse osad, peavad olema sellised, et need ei tekitaks kokkupõrke ajal sõitjale kehavigastusi. Nõue loetakse täidetuks, kui iga 165 mm läbimõõduga keraga kokkupuutuva osa kumerusraadius on vähemalt 5 mm.

| 1.3.4. | Kui eespool nimetatud kinnituste ja lisavarustuse mis tahes osa on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A jäigal alusel on alla 50, kohaldatakse punktis 1.3.3 kehtestatud nõudeid ainult jäiga aluse suhtes. |
| --- | --- |

1.3.4.

Kui eespool nimetatud kinnituste ja lisavarustuse mis tahes osa on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A jäigal alusel on alla 50, kohaldatakse punktis 1.3.3 kehtestatud nõudeid ainult jäiga aluse suhtes.

| 1.3.5. | Selliste leeni osade suhtes nagu istme reguleerimisseadmed ja lisavarustus ei kohaldata punkti 1.3.3 nõudeid, kui puhkeasendis on need võrdlustasapinnast 400 mm kõrgemal asuvast horisontaaltasapinnast madalamal ja olenemata sellest, kas sõitja puutub nendega kokku või mitte. |
| --- | --- |

1.3.5.

Selliste leeni osade suhtes nagu istme reguleerimisseadmed ja lisavarustus ei kohaldata punkti 1.3.3 nõudeid, kui puhkeasendis on need võrdlustasapinnast 400 mm kõrgemal asuvast horisontaaltasapinnast madalamal ja olenemata sellest, kas sõitja puutub nendega kokku või mitte.

1.4.   Punkti 1.1.3 nõuded loetakse täidetuks, kui:

| 1.4.1. | ükski istme, istme kinnituse või lisavarustuse osa ei tule katse käigus täiesti lahti; |
| --- | --- |

1.4.1.

ükski istme, istme kinnituse või lisavarustuse osa ei tule katse käigus täiesti lahti;

| 1.4.2. | iste jääb kindlalt oma kohale isegi siis, kui üks või mitu kinnituspunkti tuleb osaliselt lahti ning lukustussüsteemid on kogu katse ajal lukustatud; |
| --- | --- |

1.4.2.

iste jääb kindlalt oma kohale isegi siis, kui üks või mitu kinnituspunkti tuleb osaliselt lahti ning lukustussüsteemid on kogu katse ajal lukustatud;

| 1.4.3. | katse järel ei ole ükski istme või lisavarustuse struktuuriosa murdunud ning sellel ei ole teravaid servi ega nurki, mis võiksid tekitada kehavigastusi. |
| --- | --- |

1.4.3.

katse järel ei ole ükski istme või lisavarustuse struktuuriosa murdunud ning sellel ei ole teravaid servi ega nurki, mis võiksid tekitada kehavigastusi.

2.   Staatilised katsed

2.1.   Katseseade

| 2.1.1. | Katseseade koosneb silindrilisest pinnast, mille kumerusraadius on 82 ± 3 mm ja laius:






  2.1.1.1. | on ülemise vormi puhul vähemalt võrdne katsetatava istme iga istekoha leeni laiusega; |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

Katseseade koosneb silindrilisest pinnast, mille kumerusraadius on 82 ± 3 mm ja laius:

2.1.1.1.

on ülemise vormi puhul vähemalt võrdne katsetatava istme iga istekoha leeni laiusega;

| 2.1.1.2. | on alumise vormi puhul 320 (- 0/+ 10 mm), nagu näha käesoleva liite joonisel 1. |
| --- | --- |

2.1.1.2.

on alumise vormi puhul 320 (- 0/+ 10 mm), nagu näha käesoleva liite joonisel 1.

| 2.1.2. | Istmeosade vastu toetuvad pinnad tehakse materjalist, mille Shore’i kõvadus A on vähemalt 80. |
| --- | --- |

2.1.2.

Istmeosade vastu toetuvad pinnad tehakse materjalist, mille Shore’i kõvadus A on vähemalt 80.

| 2.1.3. | Iga silinderpind on varustatud vähemalt ühe jõuanduriga, millega saab mõõta punktis 2.2.1.1 määratletud suunas rakendatud jõude. |
| --- | --- |

2.1.3.

Iga silinderpind on varustatud vähemalt ühe jõuanduriga, millega saab mõõta punktis 2.2.1.1 määratletud suunas rakendatud jõude.

2.2.   Katsemenetlus

| 2.2.1. | Istme tagumisel küljel rakendatakse katsejõudu

  N iga istekoha juures, kasutades punktile 2.1 vastavat seadet.





  2.2.1.1. | Jõu rakendamissuund on asjaomase istekoha vertikaalsel kesktasapinnal; see on horisontaalne ning suunatud istme tagumiselt küljelt ettepoole. |
| --- | --- | --- |

2.2.1.

Formula

2.2.1.1.

Jõu rakendamissuund on asjaomase istekoha vertikaalsel kesktasapinnal; see on horisontaalne ning suunatud istme tagumiselt küljelt ettepoole.

| 2.2.1.2. | See suund on kõrgusel H1, mis on vahemikus 0,70 kuni 0,80 m ja on võrdlustasapinna kohal. Täpse kõrguse määrab kindlaks tootja. |
| --- | --- |

2.2.1.2.

See suund on kõrgusel H1, mis on vahemikus 0,70 kuni 0,80 m ja on võrdlustasapinna kohal. Täpse kõrguse määrab kindlaks tootja.

| 2.2.2. | Samaaegselt rakendatakse katsejõudu

  N istme tagumisel küljel iga istekoha juures samal vertikaaltasapinnal ja samas suunas kõrgusel H2, mis on 0,45–0,55 m kõrgusel võrdlustasapinna kohal, kasutades punktile 2.1 vastavat seadet. Täpse kõrguse määrab kindlaks tootja. |
| --- | --- |

2.2.2.

Formula

| 2.2.3. | Punktides 2.2.1 ja 2.2.2 määratletud jõudude rakendamisel hoitakse katsevormi võimalikult palju kontaktis istme tagumise küljega. Katsevormid võivad pöörelda horisontaaltasapinnal. |
| --- | --- |

2.2.3.

Punktides 2.2.1 ja 2.2.2 määratletud jõudude rakendamisel hoitakse katsevormi võimalikult palju kontaktis istme tagumise küljega. Katsevormid võivad pöörelda horisontaaltasapinnal.

| 2.2.4. | Kui iste koosneb mitmest istekohast, rakendatakse igale istekohale jõudu üheaegselt ning ülemisi ja alumisi katsevorme on sama palju kui istekohti. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kui iste koosneb mitmest istekohast, rakendatakse igale istekohale jõudu üheaegselt ning ülemisi ja alumisi katsevorme on sama palju kui istekohti.

| 2.2.5. | Katsevormi ja iga istekoha algasend määratakse kindlaks nii, et katseseadmed viiakse istmega kontakti jõu abil, mis on vähemalt 20 N. |
| --- | --- |

2.2.5.

Katsevormi ja iga istekoha algasend määratakse kindlaks nii, et katseseadmed viiakse istmega kontakti jõu abil, mis on vähemalt 20 N.

| 2.2.6. | Punktides 2.2.1 ja 2.2.2 osutatud jõudusid rakendatakse võimalikult kiiresti ning neid hoitakse koos olenemata deformatsioonist kindla väärtuse juures vähemalt 0,2 sekundit. |
| --- | --- |

2.2.6.

Punktides 2.2.1 ja 2.2.2 osutatud jõudusid rakendatakse võimalikult kiiresti ning neid hoitakse koos olenemata deformatsioonist kindla väärtuse juures vähemalt 0,2 sekundit.

| 2.2.7. | Kui katse on tehtud ühe või mitme jõuga, kuid mitte kõigi jõududega, ja need on suuremad punktides 2.2.1 ja 2.2.2 osutatud jõududest, ning kui iste vastab nõuetele, loetakse katse edukaks. |
| --- | --- |

2.2.7.

Kui katse on tehtud ühe või mitme jõuga, kuid mitte kõigi jõududega, ja need on suuremad punktides 2.2.1 ja 2.2.2 osutatud jõududest, ning kui iste vastab nõuetele, loetakse katse edukaks.

Joonis 1

Staatilise koormuskatse seade

Image

---

6 liide

Leenide tagumiste külgede energia neeldumise näitajad

| 1. | Käesoleva eeskirja punktis 2.21 määratletud kontrollvööndis asuvate leenide tagumiste külgede osi kontrollitakse tootja taotlusel vastavalt eeskirja nr 21 4. lisas kehtestatud energia neeldumise nõuetele. Selleks katsetatakse kogu paigaldatud lisavarustust kõigis kasutusasendites, v.a lauad, mis pannakse ülestõstetud asendisse. |
| --- | --- |

1.

Käesoleva eeskirja punktis 2.21 määratletud kontrollvööndis asuvate leenide tagumiste külgede osi kontrollitakse tootja taotlusel vastavalt eeskirja nr 21 4. lisas kehtestatud energia neeldumise nõuetele. Selleks katsetatakse kogu paigaldatud lisavarustust kõigis kasutusasendites, v.a lauad, mis pannakse ülestõstetud asendisse.

| 2. | Kõnealune katse märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas. Lisatakse joonised, mis näitavad leeni selle osa piirkonda, mille energia hajumist on kontrollitud. |
| --- | --- |

2.

Kõnealune katse märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas. Lisatakse joonised, mis näitavad leeni selle osa piirkonda, mille energia hajumist on kontrollitud.

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)

Image

Image

---

2. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)

Image

---

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

1.   Istme tüübikinnitusmärgi kujundus

Image

2.   Sõidukitüübi tüübikinnitusmärgi kujundus

Image

---

4. LISA

Mootorsõidukite istekohtade H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord

1.   EESMÄRK

Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühele või mitmele istekohale mootorsõidukis ning mõõteandmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki tootja esitatud tehnilistele andmetele (1).

2.   MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „võrdlusandmed”– üks või mitu järgmistest istumisasendi omadustest:

2.2.   „kolmemõõtmeline H-punkti aparaat” (edaspidi „3-DH-aparaat”)– seade, mida kasutatakse H-punktide ja torso tegelike kaldenurkade kindlaksmääramiseks. Nimetatud aparaati on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites;

2.3.   „H-punkt”– torso ja reie pöördetsenter 3-DH-aparaadil, mis on paigaldatud sõidukiistmele kooskõlas punktiga 4. H-punkt asub aparaadi telgjoone keskpunktis; telgjoon paikneb H-punkti kontrollnuppude vahel, mis asuvad 3-DH-aparaadi kummalgi küljel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (tolerantsid on esitatud lõikes 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud korrale kindlaks määratud, loetakse H-punkt fikseerituks istmepolstri konstruktsiooni suhtes ja koos sellega liikuvaks, kui istet reguleeritakse;

2.4.   „R-punkt” või „istme võrdluspunkt”– arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud;

2.5.   „torsojoon”– 3-DH-aparaadi mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis;

2.6.   „torso tegelik kaldenurk”– nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel, kasutades 3-DH-aparaadi selja kaldenurga mõõturit. Torso tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt torso arvutuslikule kaldenurgale (vt tolerantsid punktis 3.2.2);

2.7.   „torso arvutuslik kaldenurk”– nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel asendis, mis vastab tootja projektijärgsele leeni asendile;

2.8.   „sõitja sümmeetriatasand” (C/LO)– 3-DH-aparaadi kesktasand iga istekoha korral, kuhu aparaat on paigutatud; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja;

2.9.   „kolmemõõtmeline taustsüsteem”– süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites;

2.10.   „koordinaatmärgid”– füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja määratlustele;

2.11.   „sõiduki mõõteasend”– sõiduki asend, mis on määratletud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis.

3.   NÕUDED

3.1.   Andmete esitamine

Iga istekoha puhul, mille kohta on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetele, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist vormis, millele on osutatud käesoleva lisa 3. liites:

| 3.1.1. | R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; |
| --- | --- |

3.1.1.

R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;

| 3.1.2. | torso arvutuslik kaldenurk; |
| --- | --- |

3.1.2.

torso arvutuslik kaldenurk;

| 3.1.3. | kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud punktis 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3.

kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud punktis 4.3.

3.2.   Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe

3.2.1.   H-punkti koordinaate ja torso tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud torso arvutusliku kaldenurgaga.

3.2.2.   R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning torso arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui torso tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5 ° piiridesse.

3.2.3.   Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamiseks käesoleva eeskirja sätetele R-punkti ja torso arvutuslikku kaldenurka.

3.2.4.   Kui H-punkt või torso tegelik kaldenurk ei vasta lõike 3.2.2 nõuetele, määratakse H-punkt ja torso tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest rahuldavad nõudeid, kohaldatakse punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi.

3.2.5.   Kui vähemalt kahe punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei rahulda punkti 3.2.2 nõudeid või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või torso arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või torso arvutuslikule kaldenurgale.

4.   H-PUNKTI JA TORSO TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMISE KORD

4.1.   Sõiduk viiakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuurile 20 ± 10 °C tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-aparaadi paigaldamist.

4.2.   Sõiduk peab olema punktis 2.11 määratletud mõõteasendis.

4.3.   Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki tootja poolt määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või leeni asendi suhtes jne, reguleeritakse need seejärel sõiduki tootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile.

4.4.   Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-aparaadiga, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/cm2 ) või omadustelt samaväärse silmkoe- või lausriidega.

Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada.

4.5.   3-DH-aparaadi istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandiga. Tootja nõudel võib 3-DH-aparaati nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-aparaat paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-aparaadi loodimist.

4.6.   Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-profiili ja sääreosa. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme piki-sümmeetriatasandiga.

4.7.   3-DH-aparaadi jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt:

4.7.1.   Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste.

| 4.7.1.1. | Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandist vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti. |
| --- | --- |

4.7.1.1.

Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandist vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti.

| 4.7.1.2. | Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena. |
| --- | --- |

4.7.1.2.

Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena.

4.7.2.   Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste.

Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevatel põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit.

4.7.3.   Teised ettenähtud istekohad:

Järgitakse lõikes 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, kuid jalalabad tuleb asetada sõiduki tootja poolt ettenähtud asendisse.

4.8.   Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning looditakse 3-DH-aparaat.

4.9.   Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-aparaat tõmmatakse T-profiili kasutades leenist eemale. 3-DH-aparaat asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest:

| 4.9.1. | Kui 3-DH-aparaat kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu leeni. Vajadusel korrigeeritakse sääreosa asendit. |
| --- | --- |

4.9.1.

Kui 3-DH-aparaat kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu leeni. Vajadusel korrigeeritakse sääreosa asendit.

| 4.9.2. | Kui 3-DH-aparaat ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaati libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab leeni (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). |
| --- | --- |

4.9.2.

Kui 3-DH-aparaat ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaati libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab leeni (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2).

4.10.   3-DH-aparaadi selja- ja istmikuosale rakendatakse 100 + 10 N suurust jõudu puusa nurgamõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis. Koormuse rakendussuunda hoitakse sellise joone suunalisena, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonis 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu leeni. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-aparaadi libisemist ettepoole.

4.11.   Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa torsoraskust. 3-DH-aparaat hoitakse loodis.

4.12.   Leeni survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneeli ettepoole. 3-DH-aparaati õõtsutatakse kolm korda 10° kaarega küljelt küljele (5° vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-aparaadi ja istme vahel.

Õõtsutamise ajal võib 3-DH-aparaadi T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-aparaadi õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust.

3-DH-aparaadi labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta.

Seljaosa viiakse ettevaatlikult tagasi leenile ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-aparaadi õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need uuesti kohale asetada allpool kirjeldatud viisil.

Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud osa.

Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajadusel rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-aparaadi istmikuosa loodimiseks istmel.

4.13.   Hoides T-profiili kinni, et hoida ära 3-DH-aparaadi ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt:

| a) | viiakse seljapaneel tagasi leenile; |
| --- | --- |

a)

viiakse seljapaneel tagasi leenile;

| b) | kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu torsole asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust. |
| --- | --- |

b)

kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu torsole asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust.

4.14.   Tehakse kõik järgmised mõõtmised.

| 4.14.1. | Mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes. |
| --- | --- |

4.14.1.

Mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes.

| 4.14.2. | Torso tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. |
| --- | --- |

4.14.2.

Torso tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.

4.15.   Kui soovitakse 3-DH-aparaadi paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-aparaati ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks.

4.16.   Kui sama istmerea istmeid võib käsitada sarnastena (nt pinkiste, identsed istmed vmt), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks torso tegelik kaldenurk; sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-aparaat kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on:

| 4.16.1. | esimeses reas juhiiste; |
| --- | --- |

4.16.1.

esimeses reas juhiiste;

| 4.16.2. | tagumises reas/tagumistes ridades välimine iste. |
| --- | --- |

4.16.2.

tagumises reas/tagumistes ridades välimine iste.

---

(1)  Muude istmete puhul kui esiistmed, kus H-punkti ei saa kindlaks määrata kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi või meetodi abil, võib pädeva asutuse äranägemisel aluseks võtta tootja ette nähtud R-punkti.

(2)  Kaldenurk, istme kinnituse kõrguse erinevus, pinna omadused jne.

1. liide

Kolmemõõtmelise H-punktiga aparaadi kirjeldus
   (1)

(3-DH-aparaat)

1.   Seljapaneel ja istmikuosa

Seljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese torsot ja reisi ning on H-punktis mehaaniliselt liigendina ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse torso tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite keskjoon ja seda kasutatakse puusa nurgamõõturi nulljoonena.

2.   Kere- ja jalaosad

Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-aparaadi kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta.

Joonis 1

3-DH-aparaadi osade nimetused

Image

Joonis 2

3-DH-aparaadi osade mõõtmed ja koormuse jaotus

Image

---

(1)  3-DH-aparaadi konstruktsiooni üksikasjade kohta teabe saamiseks pöörduda: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Aparaat vastab ISO standardis 6549:1980 kirjeldatule.

2. liide

KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM

| 1. | Kolmemõõtmeline taustsüsteem on määratud kolme ristuva tasapinnaga, mille on kindlaks määranud sõiduki tootja (vt joonis) (1). |
| --- | --- |

1.

Kolmemõõtmeline taustsüsteem on määratud kolme ristuva tasapinnaga, mille on kindlaks määranud sõiduki tootja (vt joonis) (1).

| 2. | Sõiduki mõõteasendi kindlaksmääramiseks on sõiduk paigutatud toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele. |
| --- | --- |

2.

Sõiduki mõõteasendi kindlaksmääramiseks on sõiduk paigutatud toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele.

| 3. | R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukitootja määratletud koordinaatmärkide suhtes. |
| --- | --- |

3.

R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukitootja määratletud koordinaatmärkide suhtes.

Joonis

Kolmemõõtmeline taustsüsteem

Image

---

(1)  Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130:1978.

3. liide

ISTEKOHTADE VÕRDLUSANDMED

1.   Võrdlusandmete kodeerimine

Kõigi istekohtade võrdlusandmed on järjest üles loetud. Istekohad identifitseeritakse kahekohalise koodiga. Esimesel kohal on araabia number, mis tähistab istmerida, loendatuna sõiduki esiosast tagaosa suunas. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha paiknemist reas, vaadatuna sõiduki edasiliikumise suunas; kasutatakse järgmisi tähti:

| L | = | vasak, |
| --- | --- | --- |
| C | = | keskmine, |
| R | = | parem. |

L

=

vasak,

C

=

keskmine,

R

=

parem.

2.   Sõiduki mõõteasendi kirjeldus

2.1.   Koordinaatmärkide asukoht

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Võrdlusandmete nimekiri

3.1.   Istekoht: ...

3.1.1.   R-punkti koordinaadid

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Torso arvutuslik kaldenurk: ...

3.1.3.   Istme reguleerimise tehnilised andmed (1)

| | horisontaalselt: ... |
| --- | --- |

horisontaalselt: ...

| | vertikaalselt: ... |
| --- | --- |

vertikaalselt: ...

| | kaldenurga suhtes: ... |
| --- | --- |

kaldenurga suhtes: ...

| | torso kaldenurk: |
| --- | --- |

torso kaldenurk:

Märkus : täiendavate istekohtade võrdlusandmed loetletakse punktides 3.2, 3.3 jne.

---

(1)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/46

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 87 — Mootorsõidukite päevatulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni

eeskirja algversiooni 14. täienduseni – jõustumise kuupäev: 24. oktoober 2009

2.versiooni 1. parandus – jõustumise kuupäev 11. november 2009

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Märgistus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

5.

| 6. | Üldised nõuded |
| --- | --- |

6.

| 7. | Valgustugevus |
| --- | --- |

7.

| 8. | Nähtav pind |
| --- | --- |

8.

| 9. | Valguse värvus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Katsemenetlus |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kuumuskindluse katse |
| --- | --- |

11.

| 12. | Päevatulelaterna tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

12.

| 13. | Tootmise vastavus nõuetele |
| --- | --- |

13.

| 15. | Tootmise lõplik peatamine |
| --- | --- |

15.

| 14. | Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

14.

| 16. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

16.

LISAD

| 1. lisa | Teatis päevatulelaterna tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise või tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta kooskõlas eeskirjaga nr 87 |
| --- | --- |

1. lisa

| 2. lisa | Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidis |
| --- | --- |

2. lisa

| 3. lisa | Fotomeetrilised mõõtmised |
| --- | --- |

3. lisa

| 4. lisa | Tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse miinimumnõuded |
| --- | --- |

4. lisa

| 5. lisa | Näidiste võtmise miinimumnõuded |
| --- | --- |

5. lisa

| 6. lisa | Valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad |
| --- | --- |

6. lisa

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse L-, M-, N- ja T-kategooria (1) sõidukite päevatulelaternate suhtes.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 2.1. | „päevatulelatern” – ettepoole suunatud latern, mis on ette nähtud sõiduki nähtavamaks tegemiseks päevase sõidu ajal; |
| --- | --- |

2.1.

„päevatulelatern” – ettepoole suunatud latern, mis on ette nähtud sõiduki nähtavamaks tegemiseks päevase sõidu ajal;

| 2.2. | käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid; |
| --- | --- |

2.2.

käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid;

| 2.3. | „eri tüüpi päevatulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:






  a) | kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- | --- |

2.3.

„eri tüüpi päevatulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

a)

kaubanimi või kaubamärk;

| b) | optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valgusjaotuse nurgad, hõõglambi kategooria, valgusallika moodul jne). |
| --- | --- |

b)

optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valgusjaotuse nurgad, hõõglambi kategooria, valgusallika moodul jne).

Hõõglambi värvuse või mõne filtri värvuse muutmine ei ole tüübimuutus;

| 2.4. | käesoleva eeskirja viidetega standardhõõglampidele ja eeskirjale nr 37 osutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale. |
| --- | --- |

2.4.

käesoleva eeskirja viidetega standardhõõglampidele ja eeskirjale nr 37 osutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1.   Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadme võib sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite või maapinna suhtes või kas see pöörleb ümber oma nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud märgitakse ära teatises.

3.2.   Iga päevatulelaterna tüübi puhul lisatakse taotlusele:

| 3.2.1. | joonised kolmes eksemplaris, mis on päevatulelaterna tüübi kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud ja millel näidatakse päevatulelaterna sõidukile paigaldamise geomeetriline asend (geomeetrilised asendid), katsetes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°), katsetes nullkeskmena kasutatav punkt ning valgusava; |
| --- | --- |

3.2.1.

joonised kolmes eksemplaris, mis on päevatulelaterna tüübi kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud ja millel näidatakse päevatulelaterna sõidukile paigaldamise geomeetriline asend (geomeetrilised asendid), katsetes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°), katsetes nullkeskmena kasutatav punkt ning valgusava;

| 3.2.2. | lühike tehniline kirjeldus, kus määratakse eelkõige kindlaks (välja arvatud mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):






  a) | ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest; ja/või |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

lühike tehniline kirjeldus, kus määratakse eelkõige kindlaks (välja arvatud mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):

a)

ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest; ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

| 3.2.3. | kaks laternat. |
| --- | --- |

3.2.3.

kaks laternat.

4.   MÄRGISTUS

Tüübikinnituse saamiseks esitatud päevatulelaternad peavad vastama järgmistele nõuetele:

4.1.   laternaklaasil on taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

4.2.   laternal on selgesti loetav ja kustumatu märgistus (välja arvatud mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul), millel on näha:

| a) | ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või |
| --- | --- |

a)

ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

4.3.   elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestikuga ja/või mitteasendatavate valgusallikatega ja/või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul on laternale märgitud nimipinge või pingevahemik ja nimivõimsus;

4.4.   laternal on tüübikinnitusmärgi ja allpool punktis 5.2 kirjeldatud lisatähiste jaoks vastav ala; kõnealust ala on näidatud punktis 3.2.1 osutatud joonistel;

4.5.   valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul kantakse valgusallika mooduli(te)le:

| 4.5.1. | taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu; |
| --- | --- |

4.5.1.

taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

| 4.5.2. | mooduli tunnuskood; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, millele järgneb tüübikinnitusmärk ilma punktis 5.2.1.1 ette nähtud ringjooneta ning kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, siis ka asjaomased lisatähised või -märgid; see tunnuskood märgitakse punktis 3.2.1 osutatud joonistel.
  Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgid peavad olema sama taotleja esitatud; |
| --- | --- |

4.5.2.

mooduli tunnuskood; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, millele järgneb tüübikinnitusmärk ilma punktis 5.2.1.1 ette nähtud ringjooneta ning kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, siis ka asjaomased lisatähised või -märgid; see tunnuskood märgitakse punktis 3.2.1 osutatud joonistel.

Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgid peavad olema sama taotleja esitatud;

| 4.5.3. | nimipinge ja nimivõimsuse märgistus; |
| --- | --- |

4.5.3.

nimipinge ja nimivõimsuse märgistus;

4.6.   laternatel, mille tööpinge ei vasta elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestiku kasutamisel, mis ei ole laterna osa, nimipingele kas 6 V, 12 V või 24 V, peab olema samuti märge sekundaarse pinge kohta;

4.7.   elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestikule, mis on laterna osa, aga ei kuulu laterna korpusesse, kantakse tootja nimi ja selle identifitseerimisnumber.

5.   TÜÜBIKINNITUS

5.1.   Üldsätted

5.1.1.   Kui punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud kaks laternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse tüübikinnitus.

5.1.2.   Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme 1958. aasta kokkuleppele lisatud eeskirja nõuetele, võib kasutada ainult ühte rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, tingimusel et sellised laternad ei ole grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna(te)ga, mis mõne osutatud eeskirja nõuetele ei vasta.

5.1.3.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale laternatüübile.

5.1.4.   Teatis laternatüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

5.1.5.   Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud laternatüübile vastavale laternale kinnitatakse eespool punktis 4.4 osutatud alale allpool punktides 5.2 ja 5.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.

5.1.6.   Punktis 5.2 osutatud märk ja tähised on kustumatud ja selgesti loetavad ka siis, kui latern on sõidukile paigaldatud.

5.2.   Tüübikinnitusmärgi osad

Tüübikinnitusmärk koosneb järgmistest elementidest:

| 5.2.1. | rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:






  5.2.1.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2); |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

5.2.1.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2);

| 5.2.1.2. | tüübikinnitusnumbrist; |
| --- | --- |

5.2.1.2.

tüübikinnitusnumbrist;

| 5.2.2. | lisatähisest „RL”. |
| --- | --- |

5.2.2.

lisatähisest „RL”.

| 5.2.3. | Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit, mis tähistavad tüübikinnituse andmise ajal kehtinud muudatuste seeriat, võivad paikneda eespool osutatud lisatähiste läheduses. |
| --- | --- |

5.2.3.

Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit, mis tähistavad tüübikinnituse andmise ajal kehtinud muudatuste seeriat, võivad paikneda eespool osutatud lisatähiste läheduses.

5.3.   Tüübikinnitusmärgi kujundus

5.3.1.   Sõltumatud laternad

Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 1 on esitatud tüübikinnitusmärgi kujunduse näidis koos eespool osutatud lisatähistega.

5.3.2.   Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad

5.3.2.1.   Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib kasutada ühte rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, mis koosneb ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber ja tüübikinnitusnumber. Selle tüübikinnitusmärgi võib grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatel asetada ükskõik kuhu, tingimusel et:

| 5.3.2.1.1. | märk on pärast laternate paigaldamist nähtav; |
| --- | --- |

5.3.2.1.1.

märk on pärast laternate paigaldamist nähtav;

| 5.3.2.1.2. | ühtegi valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samaaegselt ka tüübikinnitusmärki. |
| --- | --- |

5.3.2.1.2.

ühtegi valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samaaegselt ka tüübikinnitusmärki.

5.3.2.2.   Iga laterna tunnusmärk, mis vastab tüübikinnituse aluseks olnud vastavale eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise kuupäevaks eeskirja viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeria ja vajaduse korral nõutav nool märgitakse:

| 5.3.2.2.1. | kas asjakohasele valgusavale |
| --- | --- |

5.3.2.2.1.

kas asjakohasele valgusavale

| 5.3.2.2.2. | või laternate grupile sellisel viisil, et kõik grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad oleks selgesti identifitseeritavad. |
| --- | --- |

5.3.2.2.2.

või laternate grupile sellisel viisil, et kõik grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad oleks selgesti identifitseeritavad.

5.3.2.3.   Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed.

5.3.2.4.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübile.

5.3.2.5.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 2 on esitatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised koos kõigi eespool osutatud lisatähistega.

5.3.3.   Muude laternatega vastastikku ühendatud laternad, mille klaase saab kasutada ka muude seadmetüüpide juures

Kohaldatakse punkti 5.3.2 sätteid.

5.3.3.1.   Peale selle võivad samade laternaklaaside kasutamisel olla nendel klaasidel erinevad tüübikinnitusmärgid, mis vastavad esilaternate või laternate üksuste eri tüüpidele, tingimusel et ka seadme korpusel, isegi kui see on klaasidega lahutamatult ühendatud, on punktis 4.4 kirjeldatud ala ning tegelikule talitlusele vastavad tüübikinnitusmärgid.

Kui eri tüüpi seadmetel on ühine korpus, võivad korpusel olla erinevad tüübikinnitusmärgid.

5.3.3.2.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 3 on esitatud eespool osutatud juhul kasutatavate tüübikinnitusmärkide näidised.

6.   ÜLDISED NÕUDED

6.1.   Kõik laternad vastavad alljärgnevates punktides esitatud nõuetele.

6.2.   Päevatulelaternad peavad olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõltumata neile mõjuda võivast vibratsioonist töötavad need tavapärastes kasutustingimustes rahuldaval viisil edasi ja säilitavad käesoleva eeskirjaga ette nähtud omadused.

6.3.   Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:

| 6.3.1. | valgusallika mooduli(te) ehitus vastab järgmistele tingimustele:






  a) | ühtegi valgusallika moodulit ei saa paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud ja õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil; |
| --- | --- | --- |

6.3.1.

valgusallika mooduli(te) ehitus vastab järgmistele tingimustele:

a)

ühtegi valgusallika moodulit ei saa paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud ja õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil;

| b) | kui seadme korpuses kasutatakse enam kui ühte valgusallika moodulit, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid; |
| --- | --- |

b)

kui seadme korpuses kasutatakse enam kui ühte valgusallika moodulit, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid;

| 6.3.2. | valgusallika moodulid on avamiskindlad. |
| --- | --- |

6.3.2.

valgusallika moodulid on avamiskindlad.

6.4.   Valgusallika moodul

6.4.1.   valgusallika mooduli(d) peavad olema projekteeritud nii, et isegi pimedas ei ole valgusallika moodulit või mooduleid võimalik paigaldada teisiti, kui vaid õiges asendis;

6.4.2.   valgusallika moodulid on avamiskindlad.

6.5.   Asendatavate hõõglampide korral:

| 6.5.1. | võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglampide kategooriaid, eeldusel et tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtinud eeskirjaga nr 37 ega selle muudatuste seeriaga ei ole nende kasutamist piiratud; |
| --- | --- |

6.5.1.

võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglampide kategooriaid, eeldusel et tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtinud eeskirjaga nr 37 ega selle muudatuste seeriaga ei ole nende kasutamist piiratud;

| 6.5.2. | peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis; |
| --- | --- |

6.5.2.

peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis;

| 6.5.3. | peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 osutatud näitajatele. Sellega seoses kohaldatakse kasutatud hõõglambikategooria pesa andmelehte. |
| --- | --- |

6.5.3.

peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 osutatud näitajatele. Sellega seoses kohaldatakse kasutatud hõõglambikategooria pesa andmelehte.

7.   VALGUSTUGEVUS

7.1.   Ühegi laterna valgustugevus ei ole nullteljel väiksem kui 400 kandelat.

7.2.   Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 6. lisas esitatud kujundusskeemil määratletud nurgaaladel peab iga laterna valgustugevus:

| 7.2.1. | kõigis käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud standardvalgusjaotuse tabelis osutatud punktidele vastavates suundades võrduma vähemalt eespool punktis 7.1 kirjeldatud minimaalse väärtuse ja kõnealuses tabelis vastavale suunale määratud protsentuaalse näitaja korrutisega; |
| --- | --- |

7.2.1.

kõigis käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud standardvalgusjaotuse tabelis osutatud punktidele vastavates suundades võrduma vähemalt eespool punktis 7.1 kirjeldatud minimaalse väärtuse ja kõnealuses tabelis vastavale suunale määratud protsentuaalse näitaja korrutisega;

| 7.2.2. | olema kõigis laterna nähtavuse suundades väiksem kui 1 200 kandelat. |
| --- | --- |

7.2.2.

olema kõigis laterna nähtavuse suundades väiksem kui 1 200 kandelat.

7.3.   Samuti ei tohi valgustugevus 6. lisa skeemil määratletud aladel olla väiksem kui 1 kandela.

7.4.   Enam kui ühe valgusallikaga laterna puhul vastab latern ühe valgusallika rikke korral minimaalse valgustugevuse väärtuse nõudele; kui kõik valgusallikad on töös, ei tohi latern ületada maksimaalset valgustugevuse väärtust.

Kui valgusallikate rühm on omavahel juhtmetega ühendatud nii, et ühe valgusallika rikke korral kustuvad kõik, loetakse see rühm üheks valgusallikaks.

8.   NÄHTAV PIND

Nähtava pinna suurus laterna nulltelje suunas ei tohi olla väiksem kui 25 cm2 ega suurem kui 200 cm2.

9.   VALGUSE VÄRVUS

Valguse värvus on valge. Seda mõõdetakse punktiga 10 ette nähtud tingimustel.

10.   KATSEMENETLUS

10.1.   Kõik fotomeetrilised ja kolorimeetrilised mõõtmised tehakse seadme jaoks ette nähtud kategooriasse kuuluva värvitu standardhõõglambiga, kusjuures toitepinge seadistatakse sellisele tasemele, et tekiks asjaomase laternakategooria puhul nõutav etalonvalgusvoog, kui laternat ei käitata elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestiku abil.

10.2.   Süsteemi puhul, milles kasutatakse elektroonilist valgusallika juhtimisseadmestikku, mis on laterna osa, (3) rakendatakse kõigil fotomeetrilistel ja kolorimeetrilistel mõõtmistel laterna sisendklemmidele pinget vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

10.3.   Süsteemi puhul, milles kasutatakse elektroonilist valgusallika juhtimisseadmestikku, mis ei ole laterna osa, rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja kavandatud pinget. Katselabor palub tootjal edastada talle valgusallika ja rakendatavate funktsioonide käitamiseks vajaliku elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestiku. Laternale rakendatav pinge märgitakse käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud teatise vormil.

10.4.   Kõikide laternate puhul, välja arvatud hõõglampidega varustatud laternate puhul, vastavad laterna käivitumisest ühe minuti möödumisel ja seejärel 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtused miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotumist pärast laterna üheminutilist tööd saab arvutada valgustugevuse jaotumise põhjal 30 tööminuti pärast, kasutades igas mõõtepunktis üks minut pärast laterna käivitumist horisontaal- ja vertikaalpunktis mõõdetud valgustugevuse väärtuse ning 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtuse suhtarvu.

10.5.   Määratakse kindlaks valgussignaalseadme nähtava pinna piirid nulltelje suunas.

11.   KUUMUSKINDLUSE KATSE

11.1.   Laternaga tuleb pärast 20-minutilist soojenemist teha ühe tunni pikkune pideva töötamise katse. Ümbritseva õhu temperatuur on 23 °C ± + 5 °C. Kasutatav hõõglamp kuulub laterna jaoks ette nähtud kategooriasse ja seda varustatakse vooluga sellisel pingel, mis annab asjaomase katsepinge jaoks kindlaksmääratud keskmise võimsuse. Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jms) laternate puhul tehakse katse laternas olevate valgusallikatega kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 10.2.

11.2.   Kui ette on nähtud ainult maksimumvõimsus, reguleeritakse katse ajal pinget nii, et saadakse 90 % kindlaksmääratud võimsusest. Eespool osutatud kindlaksmääratud keskmine või maksimumvõimsus on igal juhul kas 6 V, 12 V või 24 V, mille juures saavutatakse kõrgeim väärtus; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jms) laternate puhul kohaldatakse käesoleva eeskirja punktis 10.2 sätestatud katsetingimusi.

11.3.   Kui laterna temperatuur on ühtlustunud ümbritseva õhu temperatuuriga, ei tohi laternal olla märgatavaid muutusi, deformeerumist, pragunemist ega värvimuutust. Kahtluse korral mõõdetakse valgustugevust punkti 7 kohaselt. Sellel mõõtmisel saadud väärtused peavad olema vähemalt 90 % nendest väärtustest, mis saadi samal seadmel enne kuumuskindluskatse tegemist.

12.   PÄEVATULELATERNA TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

12.1.   Igast laternatüübi muudatusest teatatakse laterna tüübikinnituse väljastanud haldusasutustele. Seejärel võib kõnealune asutus:

| 12.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ning et latern vastab igal juhul endiselt nõuetele, või |
| --- | --- |

12.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ning et latern vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

| 12.1.2. | nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

12.1.2.

nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

12.2.   Muudetud tüübile tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktiga 5.1.4 ette nähtud korras, täpsustades tehtud muudatused.

12.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ning teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

13.   TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavust kontrollitakse kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.

| 13.1. | Käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud laternad on valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites eespool punktides 6, 7, 8 ja 9 sätestatud nõudeid. |
| --- | --- |

13.1.

Käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud laternad on valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites eespool punktides 6, 7, 8 ja 9 sätestatud nõudeid.

| 13.2. | Käesoleva eeskirja 4. lisas sätestatud miinimumnõuded tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse jaoks peavad olema täidetud. |
| --- | --- |

13.2.

Käesoleva eeskirja 4. lisas sätestatud miinimumnõuded tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse jaoks peavad olema täidetud.

| 13.3. | Käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud miinimumnõuded kontrollijapoolse näidiste võtmise jaoks peavad olema täidetud. |
| --- | --- |

13.3.

Käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud miinimumnõuded kontrollijapoolse näidiste võtmise jaoks peavad olema täidetud.

| 13.4. | Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul. |
| --- | --- |

13.4.

Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

14.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

14.1.   Päevatulelaterna tüübile kooskõlas käesoleva eeskirjaga antud tüübikinnituse võib tühistada, kui nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärki kandev päevatulelatern ei vasta tüübikinnituse saanud tüübile.

14.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

15.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud päevatulelaterna tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

16.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega) 7. lisas.

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 ja 55 – (vaba), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

(3)  Käesoleva eeskirja tähenduses on „laterna osa” element, mis asub füüsiliselt laternakorpuse sees, või element, mis asub laternakorpusest väljaspool kas korpuse küljes või sellest eraldi, aga mille laternatootja on tarninud laternasüsteemi osana.

---

l. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUSE NÄIDIS

Joonis 1

Image

Sõiduki esiosas asuvate grupeeritud laternate võimalike märgistuste näidised

Joonis 2

Vertikaalsed ja horisontaalsed jooned näitavad skemaatiliselt valgustusseadme kuju. Need ei kuulu tüübikinnitusmärgi juurde.

Image

Esilaternaga vastastikku ühendatud latern

Joonis 3

Image

Esilaterna korpusel on ainult üks kehtiv tüübikinnitusnumber, näiteks:

Image

---

3. LISA

FOTOMEETRILISED MÕÕTMISED

1.   Fotomeetrilistel mõõtmistel kasutatakse juhusliku peegelduse vältimiseks asjakohast kaitset.

2.   Mõõtmistulemuste vaidlustamise korral tehakse mõõtmised nii, et need vastaksid järgmistele nõuetele:

| 2.1. | mõõtmiskaugus on selline, et rakendada saab ruutpöördvõrdelisuse seadust; |
| --- | --- |

2.1.

mõõtmiskaugus on selline, et rakendada saab ruutpöördvõrdelisuse seadust;

| 2.2. | mõõteseadme vastuvõtjale valguse nullkeskmest nähtav nurk on vahemikus 10′–1°; |
| --- | --- |

2.2.

mõõteseadme vastuvõtjale valguse nullkeskmest nähtav nurk on vahemikus 10′–1°;

| 2.3. | teatavas vaatlussuunas ettenähtud valgustugevuse nõue on täidetud, kui nõutav valgustugevus saavutatakse suunal, mille kõrvalekalle vaatlussuunast ei ole rohkem kui veerand kraadi. |
| --- | --- |

2.3.

teatavas vaatlussuunas ettenähtud valgustugevuse nõue on täidetud, kui nõutav valgustugevus saavutatakse suunal, mille kõrvalekalle vaatlussuunast ei ole rohkem kui veerand kraadi.

3.   Kui päevatulelaterna võib sõidukile paigaldada rohkem kui ühte kohta või ühel alal eri asukohtadesse, tehakse fotomeetrilised mõõtmised uuesti igas asukohas või äärmistes asukohtades tootja kindlaksmääratud nullteljealal.

4.   Laternate fotomeetriline mõõtmine

Fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse:

| 4.1. | mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul
  laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 10 kohaselt; |
| --- | --- |

4.1.

mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul

laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 10 kohaselt;

| 4.2. | asendatavate valgusallikate puhul,
  kui neil on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandustegur on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi keskväärtusest erineda üle ± 5 %. Alternatiivina võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite mõõtetulemused liidetakse kokku; |
| --- | --- |

4.2.

asendatavate valgusallikate puhul,

kui neil on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandustegur on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi keskväärtusest erineda üle ± 5 %. Alternatiivina võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite mõõtetulemused liidetakse kokku;

| 4.3. | kõigi päevatulelaternate, välja arvatud hõõglambiga (hõõglampidega) laternate valgustugevuse väärtused, mida mõõdetakse ühe minuti möödumisel laterna käivitumisest ja seejärel 30 minuti pärast, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotumist pärast laterna üheminutilist tööd saab arvutada valgustugevuse jaotumise põhjal 30 tööminuti pärast, kasutades igas mõõtepunktis üks minut pärast laterna käivitumist horisontaal- ja vertikaalpunktis mõõdetud valgustugevuse väärtuse ning 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtuse suhtarvu. |
| --- | --- |

4.3.

kõigi päevatulelaternate, välja arvatud hõõglambiga (hõõglampidega) laternate valgustugevuse väärtused, mida mõõdetakse ühe minuti möödumisel laterna käivitumisest ja seejärel 30 minuti pärast, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotumist pärast laterna üheminutilist tööd saab arvutada valgustugevuse jaotumise põhjal 30 tööminuti pärast, kasutades igas mõõtepunktis üks minut pärast laterna käivitumist horisontaal- ja vertikaalpunktis mõõdetud valgustugevuse väärtuse ning 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtuse suhtarvu.

5.   Standardse valgusjaotuse tabel

Image

| 5.1. | Suunad H = 0° ja V = 0° vastavad nullteljele. (Sõidukil on see horisontaalne, paralleelne sõiduki pikisuunalise keskjoonega ning suunatud vajalikku nähtavussuunda). See läbib nullkeskme. Tabelis esitatud väärtused väljendavad minimaalset valgustugevust eri mõõtmissuundades protsendina iga laterna nulltelje minimaalsest valgustugevusest (suundades H = 0° ja V = 0°). |
| --- | --- |

5.1.

Suunad H = 0° ja V = 0° vastavad nullteljele. (Sõidukil on see horisontaalne, paralleelne sõiduki pikisuunalise keskjoonega ning suunatud vajalikku nähtavussuunda). See läbib nullkeskme. Tabelis esitatud väärtused väljendavad minimaalset valgustugevust eri mõõtmissuundades protsendina iga laterna nulltelje minimaalsest valgustugevusest (suundades H = 0° ja V = 0°).

| 5.2. | Punktis 5 ruudustikuna kujutatud valgusjaotuse alal peaks valgusmuster olema valdavalt ühtlane, st nii, et valgustugevus ruudustikujoontest moodustatud ala osa igas suunas vastab vähemalt madalaimale miinimumväärtusele, mis on näidatud protsendina kõnealust suunda ümbritsevatel ruudustikujoontel. |
| --- | --- |

5.2.

Punktis 5 ruudustikuna kujutatud valgusjaotuse alal peaks valgusmuster olema valdavalt ühtlane, st nii, et valgustugevus ruudustikujoontest moodustatud ala osa igas suunas vastab vähemalt madalaimale miinimumväärtusele, mis on näidatud protsendina kõnealust suunda ümbritsevatel ruudustikujoontel.

Joonis 4

Valgusallika moodulid

MD E3 17325

Joonisel kujutatud tunnuskoodiga valgusallika moodul on koos laternaga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.

---

4. LISA

Tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse miinimumnõuded

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Vastavusnõuded loetakse käesoleva eeskirja nõuete kohaselt mehaaniliselt ja geomeetriliselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatud laternate nõuetele vastavust järgmistel juhtudel: juhuslikult valitud standardhõõglambiga laterna või mitteasendatavate valgusallikatega laternate (hõõglambid vms) katsetamisel, kui kõik mõõtmised on tehtud vastavalt pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V,

| 1.2.1. | ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

| 1.2.2. | Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid laternatega teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid laternatega teist standardhõõglampi kasutades.

1.3.   Standardhõõglambiga või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) laternate puhul täidetakse kolorimeetriliste näitajate kontrollimisel (laternas oleva valgusallikaga) trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavaid nõudeid.

2.   MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLILE

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel tegema iga laterna tüübiga vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teostada vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta muud näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toote nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste ja kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks.

2.2.   Katsemenetlus

| 2.2.1. | Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi. |
| --- | --- |

2.2.1.

Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

| 2.2.2. | Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada samaväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega samaväärsed. |
| --- | --- |

2.2.2.

Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada samaväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega samaväärsed.

| 2.2.3. | Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamiseks on vaja katseseadmeid regulaarset kalibreerida ja tagada nende vastavus pädeva asutuse teostatud mõõtmistele. |
| --- | --- |

2.2.3.

Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamiseks on vaja katseseadmeid regulaarset kalibreerida ja tagada nende vastavus pädeva asutuse teostatud mõõtmistele.

| 2.2.4. | Kõigil juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kõigil juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3.   Näidiste võtmine

Laternate näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi laternate rühma.

Hindamine hõlmab tavaliselt ühe tehase seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4.   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised näitajad

Näidiseks võetud laternal teostatakse miinimumväärtuste saamiseks fotomeetrilised mõõtmised 3. lisas loetletud punktides ja nõutavate trikromaatiliste koordinaatide juures.

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja peab katsetulemused statistiliselt töötlema ning määratlema koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid nii, et on täidetud käesoleva eeskirja punktis 13.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded.

Toodete nõuetele vastavuse kriteeriumid peavad olema niisugused, et 5. lisas kirjeldatud juhusliku kontrollnäidise (esimese võetud näidise) puhul on kontrolli läbimise minimaalne tõenäosus 0,95 (95 % usaldatavusega).

---

5. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Vastavusnõuded loetakse käesoleva eeskirja nõuete kohaselt, kui neid on, mehaaniliselt ja geomeetriliselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatud laternate nõuetele vastavust järgmistel juhtudel: juhuslikult valitud standardhõõglambiga laterna või mitteasendatavate valgusallikatega laternate (hõõglambid vms) katsetamisel, ja kui kõik mõõtmised on tehtud vastavalt pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V,

| 1.2.1. | ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

| 1.2.2. | Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid laternatega teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid laternatega teist standardhõõglampi kasutades.

| 1.2.3. | Ilmsete defektidega laternaid ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.3.

Ilmsete defektidega laternaid ei võeta arvesse.

1.3.   Standardhõõglambiga või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) laternate puhul täidetakse kolorimeetriliste näitajate kontrollimisel (laternas oleva valgusallikaga) trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavaid nõudeid.

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli laternat. Esimene kahest laternast koosnev näidis märgistatakse A-tähega, teine kahest laternast koosnev näidis B-tähega.

2.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 2.1.1. | Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:






  2.1.1.1. | näidis A







  A1: | ühel laternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| A2: | mõlemal laternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele B | |

2.1.1.

Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1.

näidis A

A1:

ühel laternal

0 %

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

A2:

mõlemal laternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele B

| 2.1.1.2. | näidis B







  B1: | mõlemal laternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2.

näidis B

B1:

mõlemal laternal

0 %

| 2.1.2. | või kui näidise A puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

2.1.2.

või kui näidise A puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

2.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 2.2.1. | Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust tuleb seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  2.2.1.1. | näidis A







  A3: | ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.

Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust tuleb seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1.

näidis A

A3:

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.1.2. | näidis B







  B2: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| B3: | A2 korral | |
| ühel laternal | 0 % |
| ühel laternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.2.

näidis B

B2:

A2 korral

ühel laternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

B3:

A2 korral

ühel laternal

0 %

ühel laternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.2. | või kui näidise A puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

2.2.2.

või kui näidise A puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

2.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 14 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 2.3.1. | näidis A







  A4: | ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 30 % |
| A5: | mõlemal laternal rohkem kui | 20 % |

2.3.1.

näidis A

A4:

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal rohkem kui

30 %

A5:

mõlemal laternal rohkem kui

20 %

| 2.3.2. | näidis B







  B4: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel laternal rohkem kui | 20 % |
| B5: | A2 korral | |
| mõlemal laternal rohkem kui | 20 % |
| B6: | A2 korral | |
| ühel laternal | 0 % |
| ühel laternal rohkem kui | 30 % |

2.3.2.

näidis B

B4:

A2 korral

ühel laternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal rohkem kui

20 %

B5:

A2 korral

mõlemal laternal rohkem kui

20 %

B6:

A2 korral

ühel laternal

0 %

ühel laternal rohkem kui

30 %

| 2.3.3. | või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

2.3.3.

või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

3.   KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised, võttes kahest laternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest laternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu ühtlustamist valmistatud ja laos oleva kauba hulgast.

3.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 3.1.1. | Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.1.1.1. | näidis C







  C1: | ühel laternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| C2: | mõlemal laternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele D | |

3.1.1.

Pärast käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1.

näidis C

C1:

ühel laternal

0 %

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

C2:

mõlemal laternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele D

| 3.1.1.2. | näidis D







  D1: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| mõlemal laternal | 0 % |

3.1.1.2.

näidis D

D1:

C2 korral

mõlemal laternal

0 %

| 3.1.2. | või kui näidise C puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

3.1.2.

või kui näidise C puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

3.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 3.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.2.1.1. | näidis D







  D2: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |

3.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1.

näidis D

D2:

C2 korral

ühel laternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

| 3.2.1.2. | või kui näidise C puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

või kui näidise C puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

3.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 14 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 3.3.1. | näidis C







  C3: | ühel laternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal rohkem kui | 20 % |
| C4: | mõlemal laternal rohkem kui | 20 % |

3.3.1.

näidis C

C3:

ühel laternal mitte rohkem kui

20 %

ühel laternal rohkem kui

20 %

C4:

mõlemal laternal rohkem kui

20 %

| 3.3.2. | näidis D







  D3: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel laternal 0 või rohkem kui | 0 % |
| ühel laternal rohkem kui | 20 % |

3.3.2.

näidis D

D3:

C2 korral

ühel laternal 0 või rohkem kui

0 %

ühel laternal rohkem kui

20 %

| 3.3.3. | või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused. |
| --- | --- |

3.3.3.

või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud tingimused.

Joonis 1

Image

---

6. LISA

VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE MIINIMUMNURGAD

Käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvate päevatulelaternate puhul on valguse ruumis jaotumise minimaalsed vertikaalnurgad kõigil juhtudel 10° üleval- ja 5° allpool horisontaaljoont.

Valguse ruumis jaotumise minimaalsed horisontaalnurgad:

Image

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/69 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/69

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleks kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis aadressil:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 91 — Mootorsõidukite ja nende haagiste küljeääretulelaternate tüübikinnituste ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

Eeskirja algversiooni 11. täiendus – jõustumise kuupäev: 15. oktoober 2008

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Märgistus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

5.

| 6. | Üldnõuded |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kiiratava valguse tugevus |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kiiratava valguse värvus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Katsemenetlus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Küljeääretulelaterna tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

11.

| 12. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

12.

| 13. | Tootmise lõplik peatamine |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

14.

| 15. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

15.

LISAD

| 1. lisa | Nõutavad valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad |
| --- | --- |

1. lisa

| 2. lisa | Teatis SM1/SM2 märgisega küljeääretulelaterna tüübile tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta |
| --- | --- |

2. lisa

| 3. lisa | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

3. lisa

| 4. lisa | Fotomeetrilised mõõtmised |
| --- | --- |

4. lisa

| 5. lisa | Kiiratava valguse värvus: valguse trikromaatilised koordinaadid |
| --- | --- |

5. lisa

| 6. lisa | Toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise menetluse miinimumnõuded |
| --- | --- |

6. lisa

| 7. lisa | Näidiste võtmise miinimumnõuded |
| --- | --- |

7. lisa

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M-, N-, O- ja T-kategooria (1) sõidukite küljeääretulelaternate suhtes.

2.   MÕISTED

| 2.1. | Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatuste seerias sätestatud mõisteid. |
| --- | --- |

2.1.

Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatuste seerias sätestatud mõisteid.

| 2.2. | „küljeääretulelatern” – latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna; |
| --- | --- |

2.2.

„küljeääretulelatern” – latern, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna;

| 2.3. | „eri tüüpi küljeääretulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:






  a) | kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- | --- |

2.3.

„eri tüüpi küljeääretulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

a)

kaubanimi või kaubamärk;

| b) | optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valgusjaotuse nurgad, hõõglampide kategooria, valgusallika moodul jne). |
| --- | --- |

b)

optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valgusjaotuse nurgad, hõõglampide kategooria, valgusallika moodul jne).

Laternat ei loeta teise tüüpi kuuluvaks, kui tal on teist värvi hõõglamp või filter.

| 2.4. | Käesolevas eeskirjas sisalduvaid viiteid standardhõõglambile (standardhõõglampidele) ja eeskirjale nr 37 käsitatakse viidetena tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale. |
| --- | --- |

2.4.

Käesolevas eeskirjas sisalduvaid viiteid standardhõõglambile (standardhõõglampidele) ja eeskirjale nr 37 käsitatakse viidetena tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.1. | Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või -märgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.
  Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet võib sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või kas see pöörleb ümber oma nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud tuleb teatises ära märkida. Taotluses tuleb täpsustada:






  3.1.1. | kas küljeääretulelatern on ette nähtud kiirgama merevaikkollast või punast valgust. |
| --- | --- | --- |

3.1.

Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või -märgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet võib sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või kas see pöörleb ümber oma nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud tuleb teatises ära märkida. Taotluses tuleb täpsustada:

3.1.1.

kas küljeääretulelatern on ette nähtud kiirgama merevaikkollast või punast valgust.

| 3.2. | Iga küljeääretulelaterna tüübi puhul tuleb taotlusele lisada:






  3.2.1. | joonised kolmes eksemplaris, mis on laterna tüübi kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud ja millel on geomeetriliselt kujutatud seadme sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustel nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°); kõnealustel katsetustel nullkeskmena kasutatav punkt; valgusava vertikaalsed ja horisontaalsed puutepunktid ja nende kaugus laterna nullkeskmest. Joonistel tuleb näidata tüübikinnitusnumbri ja lisasümbolite kavandatav asukoht tüübikinnitusmärgi ringi suhtes; |
| --- | --- | --- |

3.2.

Iga küljeääretulelaterna tüübi puhul tuleb taotlusele lisada:

3.2.1.

joonised kolmes eksemplaris, mis on laterna tüübi kindlaksmääramiseks piisavalt üksikasjalikud ja millel on geomeetriliselt kujutatud seadme sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustel nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°); kõnealustel katsetustel nullkeskmena kasutatav punkt; valgusava vertikaalsed ja horisontaalsed puutepunktid ja nende kaugus laterna nullkeskmest. Joonistel tuleb näidata tüübikinnitusnumbri ja lisasümbolite kavandatav asukoht tüübikinnitusmärgi ringi suhtes;

| 3.2.2. | lühike tehniline kirjeldus, kus on esitatud eelkõige (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):






  a) | ette nähtud hõõglambi (hõõglampide) kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest; ja/või |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

lühike tehniline kirjeldus, kus on esitatud eelkõige (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):

a)

ette nähtud hõõglambi (hõõglampide) kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest; ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

| 3.2.3. | kaks näidist; kui tüübikinnitust taotletakse mitteidentsetele, kuid sümmeetrilistele küljeääretulelaternatele, millest ühte saab paigaldada sõiduki vasakule ning teist sõiduki paremale küljele ja/või ühte sõiduki esiosale ja teist sõiduki tagaosale, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning mõeldud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele ja/või ainult sõiduki esiosale või tagaosale. |
| --- | --- |

3.2.3.

kaks näidist; kui tüübikinnitust taotletakse mitteidentsetele, kuid sümmeetrilistele küljeääretulelaternatele, millest ühte saab paigaldada sõiduki vasakule ning teist sõiduki paremale küljele ja/või ühte sõiduki esiosale ja teist sõiduki tagaosale, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning mõeldud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele ja/või ainult sõiduki esiosale või tagaosale.

4.   MÄRGISTUS

| 4.1. | Tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad: |
| --- | --- |

4.1.

Tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad:

| 4.2. | kandma taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu; |
| --- | --- |

4.2.

kandma taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

| 4.3. | kandma selgesti loetavat ja kustumatut märgistust (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternad), millelt on näha:






  a) | ette nähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või |
| --- | --- | --- |

4.3.

kandma selgesti loetavat ja kustumatut märgistust (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternad), millelt on näha:

a)

ette nähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

| 4.4. | omama piisava suurusega ala tüübikinnitusmärgi ja allpool punktis 5.4 ette nähtud lisasümbolite jaoks; see ala on näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel; |
| --- | --- |

4.4.

omama piisava suurusega ala tüübikinnitusmärgi ja allpool punktis 5.4 ette nähtud lisasümbolite jaoks; see ala on näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel;

| 4.5. | kandma mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul nimipinge või pingevahemiku ja nimivõimsuse märgistust; |
| --- | --- |

4.5.

kandma mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul nimipinge või pingevahemiku ja nimivõimsuse märgistust;

| 4.6. | valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul kandma valgusallika mooduli(te)l:






  4.6.1. | taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu; |
| --- | --- | --- |

4.6.

valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul kandma valgusallika mooduli(te)l:

4.6.1.

taotleja kaubanime või -märki; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

| 4.6.2. | spetsiaalset mooduli tunnuskoodi; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Mooduli tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, millele järgneb allpool punktis 5.4.1.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma seda ümbritseva ringjooneta ja mitme mitteidentse valgusallika mooduli puhul järgnevad nimetatud tähtedele lisasümbolid või -märgid; see tunnuskood peab olema näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel.
  Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud. |
| --- | --- |

4.6.2.

spetsiaalset mooduli tunnuskoodi; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Mooduli tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, millele järgneb allpool punktis 5.4.1.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma seda ümbritseva ringjooneta ja mitme mitteidentse valgusallika mooduli puhul järgnevad nimetatud tähtedele lisasümbolid või -märgid; see tunnuskood peab olema näidatud eespool punktis 3.2.1 osutatud joonistel.

Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud.

| 4.6.3. | nimipinge (ja nimivõimsuse) märgistust. |
| --- | --- |

4.6.3.

nimipinge (ja nimivõimsuse) märgistust.

5.   TÜÜBIKINNITUS

| 5.1. | Kui kaks punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele tüübile kinnitus. |
| --- | --- |

5.1.

Kui kaks punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele tüübile kinnitus.

| 5.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise ajaks eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale küljeääretulelaterna tüübile, välja arvatud tüübikinnituse laiendamise korral üksnes kiiratava valguse värvuse poolest erinevale küljeääretulelaternale. |
| --- | --- |

5.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise ajaks eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale küljeääretulelaterna tüübile, välja arvatud tüübikinnituse laiendamise korral üksnes kiiratava valguse värvuse poolest erinevale küljeääretulelaternale.

| 5.3. | Teade küljeääretulelaterna tüübile tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil. |
| --- | --- |

5.3.

Teade küljeääretulelaterna tüübile tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

| 5.4. | Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale küljeääretulelaternale tuleb lisaks punktides 4.2 ja 4.3 või punktis 4.4 kirjeldatud märgistusele kanda eespool punktis 4.4 osutatud alale:






  5.4.1. | rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:






  5.4.1.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2) ja |
| --- | --- | --- | --- |

5.4.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale küljeääretulelaternale tuleb lisaks punktides 4.2 ja 4.3 või punktis 4.4 kirjeldatud märgistusele kanda eespool punktis 4.4 osutatud alale:

5.4.1.

rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

5.4.1.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2) ja

| 5.4.1.2. | eespool punktis 5.2 kirjeldatud tüübikinnitusnumbrist; |
| --- | --- |

5.4.1.2.

eespool punktis 5.2 kirjeldatud tüübikinnitusnumbrist;

| 5.4.2. | lisasümbol „SM1” või „SM2”. |
| --- | --- |

5.4.2.

lisasümbol „SM1” või „SM2”.

| 5.4.3. | Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit, mis näitavad tüübikinnituse andmise kuupäeval kehtivat muudatuste seeriat, võib märkida eelnimetatud lisasümbolite kõrvale. |
| --- | --- |

5.4.3.

Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit, mis näitavad tüübikinnituse andmise kuupäeval kehtivat muudatuste seeriat, võib märkida eelnimetatud lisasümbolite kõrvale.

| 5.4.4. | Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.5 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist lähtuv vertikaalnool suunaga allapoole. |
| --- | --- |

5.4.4.

Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.5 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist lähtuv vertikaalnool suunaga allapoole.

| 5.5. | Eespool punktides 5.4.1–5.4.3 nimetatud märgistused ja sümbolid peavad olema kustumatud ja selgesti loetavad ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile. |
| --- | --- |

5.5.

Eespool punktides 5.4.1–5.4.3 nimetatud märgistused ja sümbolid peavad olema kustumatud ja selgesti loetavad ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile.

| 5.6. | Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib kasutada ainult ühte rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, tingimusel et need laternad ei ole grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna või laternatega, mis ei vasta ühegi nimetatud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

5.6.

Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib kasutada ainult ühte rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, tingimusel et need laternad ei ole grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laterna või laternatega, mis ei vasta ühegi nimetatud eeskirja nõuetele.

| 5.6.1. | Tüübikinnitusmärk koosneb ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; tüübikinnitusmärgi võib grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatel paigutada mis tahes kohale, tingimusel et:






  5.6.1.1. | märk on pärast paigaldamist nähtav; |
| --- | --- | --- |

5.6.1.

Tüübikinnitusmärk koosneb ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber; tüübikinnitusmärgi võib grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatel paigutada mis tahes kohale, tingimusel et:

5.6.1.1.

märk on pärast paigaldamist nähtav;

| 5.6.1.2. | ühtegi valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samal ajal ka tüübikinnitusmärki. |
| --- | --- |

5.6.1.2.

ühtegi valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samal ajal ka tüübikinnitusmärki.

| 5.7. | Iga laterna tunnusmärk, mis vastab igale tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeria tuleb märkida:






  5.7.1. | kas asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või |
| --- | --- | --- |

5.7.

Iga laterna tunnusmärk, mis vastab igale tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeria tuleb märkida:

5.7.1.

kas asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või

| 5.7.2. | laternate grupile sellisel viisil, et kõik laternad oleks selgesti tuvastatavad (vt kolme võimalikku mudelit 3. lisa näidises 2). |
| --- | --- |

5.7.2.

laternate grupile sellisel viisil, et kõik laternad oleks selgesti tuvastatavad (vt kolme võimalikku mudelit 3. lisa näidises 2).

| 5.8. | Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed. |
| --- | --- |

5.8.

Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed.

| 5.9. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Üks ja sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale laternakoostu tüübile. |
| --- | --- |

5.9.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Üks ja sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvale laternakoostu tüübile.

| 5.10. | Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud üksiklaternate (joonis 1) ja laternakoostude (joonis 2) tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised. |
| --- | --- |

5.10.

Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud üksiklaternate (joonis 1) ja laternakoostude (joonis 2) tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised.

| 5.11. | Laternate suhtes, mis on grupeeritud sellist tüüpi esilaternatega, mille hajutiklaasi kasutatakse ka muud tüüpi esilaternate puhul, kohaldatakse punktide 5.6–5.9 sätteid. |
| --- | --- |

5.11.

Laternate suhtes, mis on grupeeritud sellist tüüpi esilaternatega, mille hajutiklaasi kasutatakse ka muud tüüpi esilaternate puhul, kohaldatakse punktide 5.6–5.9 sätteid.

| 5.11.1. | Kui eri tüüpi esilaternatel või esilaternat hõlmavatel laternaüksustel on ühine hajutiklaas, võib see kanda teistsugust tüübikinnitusmärki kui kõnealused esilaterna või laternaüksuste tüübid, tingimusel et esilaterna korpusele on ka juhul, kui seda ei saa hajutiklaasist eraldada, kinnitatud tegelikule talitlusele vastavad tüübikinnitusmärgid. Kui eri tüüpi esilaternatel on ühine korpus, siis võivad korpusel olla erinevad tüübikinnitusmärgid. |
| --- | --- |

5.11.1.

Kui eri tüüpi esilaternatel või esilaternat hõlmavatel laternaüksustel on ühine hajutiklaas, võib see kanda teistsugust tüübikinnitusmärki kui kõnealused esilaterna või laternaüksuste tüübid, tingimusel et esilaterna korpusele on ka juhul, kui seda ei saa hajutiklaasist eraldada, kinnitatud tegelikule talitlusele vastavad tüübikinnitusmärgid. Kui eri tüüpi esilaternatel on ühine korpus, siis võivad korpusel olla erinevad tüübikinnitusmärgid.

| 5.11.2. | Esilaternaga grupeeritud laternate tüübikinnitusmärkide näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas (näidis 3). |
| --- | --- |

5.11.2.

Esilaternaga grupeeritud laternate tüübikinnitusmärkide näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas (näidis 3).

| 5.12. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib kinnitada seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate või pagasiruumi kaas või sõiduki uks, on avatud. |
| --- | --- |

5.12.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib kinnitada seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on paigaldatud sõidukile või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate või pagasiruumi kaas või sõiduki uks, on avatud.

6.   ÜLDNÕUDED

| 6.1. | Kõik tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 8 sätestatud nõuetele. |
| --- | --- |

6.1.

Kõik tüübikinnituse saamiseks esitatud küljeääretulelaternad peavad vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 8 sätestatud nõuetele.

| 6.2. | Küljeääretulelaternad peavad olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende nõuetekohane töötamine ning käesoleva eeskirjaga ette nähtud omaduste säilimine. |
| --- | --- |

6.2.

Küljeääretulelaternad peavad olema konstrueeritud ja valmistatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende nõuetekohane töötamine ning käesoleva eeskirjaga ette nähtud omaduste säilimine.

| 6.3. | Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:






  6.3.1. | valgusallika mooduli(te) ehitus vastab järgmistele tingimustele:






  a) | ühtegi valgusallika moodulit ei saa paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud ja õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil; |
| --- | --- | --- | --- |

6.3.

Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:

6.3.1.

valgusallika mooduli(te) ehitus vastab järgmistele tingimustele:

a)

ühtegi valgusallika moodulit ei saa paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud ja õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil;

| b) | kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid. |
| --- | --- |

b)

kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid.

| 6.3.2. | Valgusallika moodulid on avamiskindlad. |
| --- | --- |

6.3.2.

Valgusallika moodulid on avamiskindlad.

| 6.4. | Asendatava(te) hõõglambi (hõõglampide) korral:






  6.4.1. | võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglambi (hõõglampide) kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtiva eeskirja nr 37 ega selle muudatuste seeriaga piiratud; |
| --- | --- | --- |

6.4.

Asendatava(te) hõõglambi (hõõglampide) korral:

6.4.1.

võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglambi (hõõglampide) kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtiva eeskirja nr 37 ega selle muudatuste seeriaga piiratud;

| 6.4.2. | peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis; |
| --- | --- |

6.4.2.

peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis;

| 6.4.3. | peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud omadustele. Sellega seoses kohaldatakse asjaomase kategooria hõõglambi pesa andmelehte. |
| --- | --- |

6.4.3.

peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud omadustele. Sellega seoses kohaldatakse asjaomase kategooria hõõglambi pesa andmelehte.

7.   KIIRATAVA VALGUSE TUGEVUS

| 7.1. | Mõlema esitatud näidise poolt kiiratava valguse tugevus peab olema järgmine:








  Küljeääretulelaterna kategooria | SM1 | SM2 |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.1. | Vähim valgustugevus |

7.1.

Mõlema esitatud näidise poolt kiiratava valguse tugevus peab olema järgmine:

Küljeääretulelaterna kategooria

SM1

SM2

7.1.1.

Vähim valgustugevus

Nullteljel

4,0 cd

0,6 cd

Määratud nähtavusväljas, v.a eespool nimetatud alas

0,6 cd

0,6 cd

| 7.1.2. | Suurim valgustugevus |
| --- | --- |

7.1.2.

Suurim valgustugevus

Määratud nähtavusväljas (3)

25,0 cd

25,0 cd

| 7.1.3. | Nähtavusväli |
| --- | --- |

7.1.3.

Nähtavusväli

Horisontaalsuunas

± 45 kraadi

± 30 kraadi

Vertikaalsuunas

± 10 kraadi

± 10 kraadi

| 7.1.4. | Enam kui ühe valgusallikaga laterna puhul: | ei tohi laterna valgustugevus olla ühe valgusallika rikke korral väiksem ettenähtud minimaalsest valgustugevusest; |
| --- | --- | --- |

7.1.4.

Enam kui ühe valgusallikaga laterna puhul:

ei tohi laterna valgustugevus olla ühe valgusallika rikke korral väiksem ettenähtud minimaalsest valgustugevusest;

| | ei tohi selle valgustugevus kõigi valgusallikate töötamise korral ületada ettenähtud maksimaalset valgustugevust. |
| --- | --- |

ei tohi selle valgustugevus kõigi valgusallikate töötamise korral ületada ettenähtud maksimaalset valgustugevust.

Kõiki jadaühenduses valgusallikaid käsitatakse ühe valgusallikana.

| 7.2. | Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 1. lisa joonistel määratletud nähtavusväljadel peab mõlema esitatud küljeääretulelaterna kiiratava valguse tugevus olema järgmine:






  7.2.1. | see peab igas käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud valguse jaotumise tabeli punktidele vastavas suunas olema vähemalt võrdne eespool punktis 7.1 sätestatud miinimumväärtuse ja nimetatud tabelis kõnealuse suuna suhtes sätestatud protsentuaalse väärtuse korrutisega; |
| --- | --- | --- |

7.2.

Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 1. lisa joonistel määratletud nähtavusväljadel peab mõlema esitatud küljeääretulelaterna kiiratava valguse tugevus olema järgmine:

7.2.1.

see peab igas käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud valguse jaotumise tabeli punktidele vastavas suunas olema vähemalt võrdne eespool punktis 7.1 sätestatud miinimumväärtuse ja nimetatud tabelis kõnealuse suuna suhtes sätestatud protsentuaalse väärtuse korrutisega;

| 7.2.2. | ei tohi üheski suunas, kus kõnealune küljeääretulelatern on nähtav, ületada eespool punktis 7.1 sätestatud maksimumväärtust; |
| --- | --- |

7.2.2.

ei tohi üheski suunas, kus kõnealune küljeääretulelatern on nähtav, ületada eespool punktis 7.1 sätestatud maksimumväärtust;

| 7.2.3. | tuleb järgida käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.2 sätteid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta. |
| --- | --- |

7.2.3.

tuleb järgida käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.2 sätteid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta.

| 7.3. | Üksikasjalik teave kasutatavate mõõtmismeetodite kohta on esitatud 4. lisas, millele on osutatud punktis 7.2.1. |
| --- | --- |

7.3.

Üksikasjalik teave kasutatavate mõõtmismeetodite kohta on esitatud 4. lisas, millele on osutatud punktis 7.2.1.

8.   KIIRATAVA VALGUSE VÄRVUS

| 8.1. | Küljeääretulelatern peab kiirgama merevaikkollast valgust; see võib kiirata ka punast valgust, kui kõige tagumine küljeääretulelatern on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tagumise ääretulelaternaga, tagumise ülemise ääretulelaternaga, tagumise udutulelaternaga, piduritulelaternaga või kui see on grupeeritud tagumise helkuriga või moodustab koos tagumise helkuriga osa ühisest valgust kiirgavast pinnast. |
| --- | --- |

8.1.

Küljeääretulelatern peab kiirgama merevaikkollast valgust; see võib kiirata ka punast valgust, kui kõige tagumine küljeääretulelatern on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tagumise ääretulelaternaga, tagumise ülemise ääretulelaternaga, tagumise udutulelaternaga, piduritulelaternaga või kui see on grupeeritud tagumise helkuriga või moodustab koos tagumise helkuriga osa ühisest valgust kiirgavast pinnast.

| 8.2. | 4. lisa punktis 2 määratletud valguse jaotumise alas kiiratava valguse värvus peab käesoleva eeskirja 5. lisa kohasel mõõtmisel jääma asjaomase värvuse jaoks ette nähtud trikromaatiliste koordinaatide piiresse. Sellest alast väljaspool ei tohi värvus järsult muutuda. |
| --- | --- |

8.2.

4. lisa punktis 2 määratletud valguse jaotumise alas kiiratava valguse värvus peab käesoleva eeskirja 5. lisa kohasel mõõtmisel jääma asjaomase värvuse jaoks ette nähtud trikromaatiliste koordinaatide piiresse. Sellest alast väljaspool ei tohi värvus järsult muutuda.

9.   KATSEMENETLUS

| 9.1. | Mõõtmised tehakse küljeääretulelaterna jaoks ette nähtud tüüpi värvitu standardhõõglambiga, mis on reguleeritud nii, et tekiks sellist tüüpi hõõglampide puhul ette nähtud etalonvalgusvoog, võttes arvesse punkti 9.2 sätteid. |
| --- | --- |

9.1.

Mõõtmised tehakse küljeääretulelaterna jaoks ette nähtud tüüpi värvitu standardhõõglambiga, mis on reguleeritud nii, et tekiks sellist tüüpi hõõglampide puhul ette nähtud etalonvalgusvoog, võttes arvesse punkti 9.2 sätteid.

| 9.2. | Kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) laternate mõõtmised tehakse pingel 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.
  Spetsiaalse energiaallika abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool osutatud toitepingeid kõnealuse energiaallika sisendklemmidele. Katselabor võib paluda tootjal edastada talle valgusallikate käitamiseks vajalikud spetsiaalsed energiaallikad. |
| --- | --- |

9.2.

Kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) laternate mõõtmised tehakse pingel 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V.

Spetsiaalse energiaallika abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool osutatud toitepingeid kõnealuse energiaallika sisendklemmidele. Katselabor võib paluda tootjal edastada talle valgusallikate käitamiseks vajalikud spetsiaalsed energiaallikad.

| 9.3. | Määratakse kindlaks valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid. |
| --- | --- |

9.3.

Määratakse kindlaks valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid.

10.   KÜLJEÄÄRETULELATERNA TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

| 10.1. | Kõigist küljeääretulelaterna tüübis tehtavatest muudatustest teavitatakse laternale tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:






  10.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ja et küljeääretulelatern vastab igal juhul endiselt nõuetele või |
| --- | --- | --- |

10.1.

Kõigist küljeääretulelaterna tüübis tehtavatest muudatustest teavitatakse laternale tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:

10.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ja et küljeääretulelatern vastab igal juhul endiselt nõuetele või

| 10.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

10.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

| 10.2. | Tüübikinnituse laiendamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele eespool punktis 5.3 sätestatud korras, täpsustades tehtud muudatused. |
| --- | --- |

10.2.

Tüübikinnituse laiendamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele eespool punktis 5.3 sätestatud korras, täpsustades tehtud muudatused.

| 10.3. | Tüübikinnituse laienduse väljastanud pädev asutus annab igale sellise laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri ning teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi. |
| --- | --- |

10.3.

Tüübikinnituse laienduse väljastanud pädev asutus annab igale sellise laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri ning teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Tootmismenetluste nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ja need peavad vastama järgmistele nõuetele.

| 11.1. | Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternad peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites eespool punktides 7 ja 8 sätestatud nõudeid. |
| --- | --- |

11.1.

Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternad peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites eespool punktides 7 ja 8 sätestatud nõudeid.

| 11.2. | Käesoleva eeskirja 6. lisas sätestatud toodangu nõuetele vastavuse kontrolli menetluse miinimumnõuded peavad olema täidetud. |
| --- | --- |

11.2.

Käesoleva eeskirja 6. lisas sätestatud toodangu nõuetele vastavuse kontrolli menetluse miinimumnõuded peavad olema täidetud.

| 11.3. | Käesoleva eeskirja 7. lisas sätestatud kontrollijapoolse näidiste võtmise miinimumnõuded peavad olema täidetud. |
| --- | --- |

11.3.

Käesoleva eeskirja 7. lisas sätestatud kontrollijapoolse näidiste võtmise miinimumnõuded peavad olema täidetud.

| 11.4. | Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. Neid kontrollimisi tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul. |
| --- | --- |

11.4.

Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. Neid kontrollimisi tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

12.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

| 12.1. | Küljeääretulelaternale antud tüübikinnituse võib eespool nimetatud nõuete täitmata jätmisel tühistada. |
| --- | --- |

12.1.

Küljeääretulelaternale antud tüübikinnituse võib eespool nimetatud nõuete täitmata jätmisel tühistada.

| 12.2. | Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teavitab ta sellest kohe teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi. |
| --- | --- |

12.2.

Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teavitab ta sellest kohe teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

13.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternate tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

14.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE TEGEMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

15.   ÜLEMINEKUSÄTTED

| 15.1. | Alates käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäevast ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda ECE tüübikinnituse andmisest käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel. |
| --- | --- |

15.1.

Alates käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäevast ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda ECE tüübikinnituse andmisest käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

| 15.2. | 24 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitamiseks esitatud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

15.2.

24 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitamiseks esitatud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

| 15.3. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohastele tüübikinnitustele laienduse andmisest. |
| --- | --- |

15.3.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohastele tüübikinnitustele laienduse andmisest.

| 15.4. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad tüübikinnituste andmist käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste nõuetele vastavatele küljeääretulelaternate tüüpidele 12 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva. |
| --- | --- |

15.4.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad tüübikinnituste andmist käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste nõuetele vastavatele küljeääretulelaternate tüüpidele 12 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva.

| 15.5. | Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste laiendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased laiendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud kokkuleppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi. |
| --- | --- |

15.5.

Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste laiendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased laiendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud küljeääretulelaterna tüüp vastab käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud kokkuleppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi.

| 15.6. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja 3. täienduse kohaselt. |
| --- | --- |

15.6.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja 3. täienduse kohaselt.

| 15.7. | 36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel. |
| --- | --- |

15.7.

36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tagasi lükata küljeääretulelaterna tüüpi, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel.

| 15.8. | 36 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise küljeääretulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta käesoleva eeskirja 3. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui küljeääretulelatern on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena. |
| --- | --- |

15.8.

36 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise küljeääretulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta käesoleva eeskirja 3. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui küljeääretulelatern on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena.

| 15.9. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad küljeääretulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need küljeääretulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena. |
| --- | --- |

15.9.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad küljeääretulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need küljeääretulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena.

| 15.10. | Pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata sõidukile sellise küljeääretulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel. |
| --- | --- |

15.10.

Pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse ametliku jõustumise kuupäeva ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata sõidukile sellise küljeääretulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

| 15.11. | 48 kuu jooksul pärast 00-seeria muudatuste 3. täienduse jõustumise kuupäeva lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkuvalt käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternate paigaldamist sõidukile. |
| --- | --- |

15.11.

48 kuu jooksul pärast 00-seeria muudatuste 3. täienduse jõustumise kuupäeva lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkuvalt käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel tüübikinnituse saanud küljeääretulelaternate paigaldamist sõidukile.

| 15.12. | 48 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti siseriiklik sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

15.12.

48 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti siseriiklik sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

| 15.13. | 60 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esimest korda hiljem kui 60 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

15.13.

60 kuud pärast 3. täienduse jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata küljeääretulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esimest korda hiljem kui 60 kuud pärast käesoleva eeskirja 3. täienduse jõustumise kuupäeva, kui see küljeääretulelatern ei vasta käesoleva, 3. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kes kasutavat vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 –Tai, 54 ja 55 – (vabad), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures määratud numbrid teatab kokkuleppeosalistele Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.

(3)  Lisaks sellele on punase küljeääretulelaterna puhul maksimaalne valgustugevus nähtavusväljas 60°–90° horisontaalsuunas ja ± 20° vertikaalsuunas sõiduki esiosa poole kuni 0,25 cd.

---

1. LISA

VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE MIINIMUMNURGAD

Minimaalsed vertikaalnurgad, SM1 ja SM2:

Image

Horisontaalteljest 10 ° allapoole jäävat nurka võib vähendada 5 °-ni, kui laternate paigaldamise kõrgus on kuni 750 mm maapinnast.

Minimaalsed horisontaalnurgad, SM1:

Image

Minimaalsed horisontaalnurgad, SM2:

Image

---

2. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

Näidis 1(a)

Image

Näidis 1(b)

Image

Näidis 2

Ühe ja sama üksuse osaks olevast mitmest laternast koostu lihtsustatud märgistus

NÄIDIS A

Image

NÄIDIS B

Image

NÄIDIS C

Image

Märkus: Kolm tüübikinnitusmärgi näidet, näidised A, B ja C, kujutavad sellise valgussignaalseadme kolme võimalikku märgistamisviisi, mille puhul kaks või enam laternat moodustavad osa ühest ja samast grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest koosnevast üksusest.

Tüübikinnitusmärk näitab, et seade on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4), kannab tüübikinnitusnumbrit 3333 ja koosneb järgmistest osadest:

| | IA klassi tagumine ja külgmine helkur, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 3, mida on muudetud 02-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

IA klassi tagumine ja külgmine helkur, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 3, mida on muudetud 02-seeria muudatustega;

| | kategooria 2a tagumine suunatulelatern, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 6, mida on muudetud 01-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

kategooria 2a tagumine suunatulelatern, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 6, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

| | tagumine ääretulelatern (R), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

tagumine ääretulelatern (R), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

| | tagumine udutulelatern (F), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 38, mida on muudetud 01-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

tagumine udutulelatern (F), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 38, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

| | tagurdustulelatern (AR), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 23, mida on muudetud 01-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

tagurdustulelatern (AR), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 23, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

| | piduritulelatern (S1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

piduritulelatern (S1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 7, mida on muudetud 01-seeria muudatustega;

| | küljeääretulelatern (SM1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva eeskirja algversioonile. |
| --- | --- |

küljeääretulelatern (SM1), mis on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva eeskirja algversioonile.

Esilaternaga vastastikku ühendatud ja grupeeritud latern

Näidis 3

Image

Esilaterna korpusel tohib olla ainult üks kehtiv tüübikinnitusnumber, näiteks:

Image

Näidis 4

Valgusallika moodulid

MD E3 17325

Ülal kujutatud tunnuskoodiga valgusallika moodul on koos laternaga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.

---

4. LISA

FOTOMEETRILISED MÕÕTMISED

1.   Mõõtmismeetodid

1.1.   Fotomeetriliste mõõtmiste ajal tuleb sobivate kaitsetega vältida häirivaid peegeldusi.

1.2.   Kahtlustäratavate mõõtmistulemuste korral tuleb mõõtmised teha järgmiste nõuete kohaselt:

| 1.2.1. | mõõtmiskaugus peab olema selline, et saaks rakendada ruutjuureseadust; |
| --- | --- |

1.2.1.

mõõtmiskaugus peab olema selline, et saaks rakendada ruutjuureseadust;

| 1.2.2. | mõõteseadmed peavad olema sellised, et vastuvõtja nurgaava laterna nullkeskme poolt vaadatuna jääb vahemikku 10’–1°; |
| --- | --- |

1.2.2.

mõõteseadmed peavad olema sellised, et vastuvõtja nurgaava laterna nullkeskme poolt vaadatuna jääb vahemikku 10’–1°;

| 1.2.3. | teatavale vaatlussuunale ette nähtud valgustugevuse nõue on täidetud, kui see vastab valgustugevusele suunas, mis ei erine vaatlussuunast rohkem kui üks neljandikku kraadi. |
| --- | --- |

1.2.3.

teatavale vaatlussuunale ette nähtud valgustugevuse nõue on täidetud, kui see vastab valgustugevusele suunas, mis ei erine vaatlussuunast rohkem kui üks neljandikku kraadi.

1.3.   Juhul kui seadet saab paigaldada sõidukile rohkem kui ühes asendis või teatavas asendite vahemikus, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi korrata iga asendi puhul või tootja määratud nulltelje ala piirasendite puhul.

1.4.   Suund H = 0° ja V = 0° vastab nullteljele. (Sõidukil on see horisontaalne, risti sõiduki keskpikitasapinnaga ning suunatud nõutavasse nähtavussuunda). See läbib nullkeset.

2.   Valguse jaotumise tabelid

2.1.   SM1-kategooria küljeääretulelaternad

Image

| 2.1.1. | Miinimumväärtused:
  0,6 cd mis tahes punktis, välja arvatud nullteljel, kus väärtus peab olema 4,0 cd. |
| --- | --- |

2.1.1.

Miinimumväärtused:

0,6 cd mis tahes punktis, välja arvatud nullteljel, kus väärtus peab olema 4,0 cd.

| 2.1.2. | Maksimumväärtused:
  25,0 cd mis tahes punktis |
| --- | --- |

2.1.2.

Maksimumväärtused:

25,0 cd mis tahes punktis

2.2.   SM2-kategooria küljeääretulelaternad

Image

| 2.2.1. | Miinimumväärtused:
  0,6 cd mis tahes punktis |
| --- | --- |

2.2.1.

Miinimumväärtused:

0,6 cd mis tahes punktis

| 2.2.2. | Maksimumväärtused:
  25,0 cd mis tahes punktis |
| --- | --- |

2.2.2.

Maksimumväärtused:

25,0 cd mis tahes punktis

2.3.   SM1- ja SM2-kategooria küljeääretulelaternate puhul piisab ainult katseasutuse valitud viie punkti kontrollimisest.

2.4.   Valgus peab eespool ruudustikuna kujutatud valguse jaotumise alas jaotuma ühtlaselt, s.t valgustugevus peab ruudustikujoontega piiratud ala osa igas suunas saavutama vähemalt vastavate ruudustikujoonte puhul lubatud minimaalse väärtuse.

2.5.   Kui seade on aga mõeldud paigaldamiseks maapinnast kuni 750 mm kõrgusele, kontrollitakse fotomeetrilist valgustugevust ainult 5° nurga ja sellest väiksemate nurkade puhul.

3.   Laternate fotomeetriline mõõtmine

Fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse:

3.1.   mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul:

laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 9.2 kohaselt;

3.2.   asendatavate valgusallikate puhul:

kui neil on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandusteguriks on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi keskväärtusest erineda rohkem kui ± 5 %. Teise võimalusena võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab konkreetse etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite üksikute mõõtmiste tulemused liidetakse kokku.

3.3.   Iga märgutulelaterna, v.a hõõglambiga (hõõglampidega) märgutulelaterna valgustugevuse väärtused, mida mõõdetakse üks minut ja seejärel 30 minutit pärast seadme käivitamist, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotust pärast seadme üheminutilist tööd saab arvutada valgustugevuse jaotusest pärast 30minutilist tööd, kasutades selleks igas mõõtepunktis HV juures pärast seadme üheminutilist tööd mõõdetud valgustugevuse ja pärast 30minutilist tööd mõõdetud valgustugevuse jagatist.

---

5. LISA

Kiiratava valguse värvus: valguse trikromaatilised koordinaadid

Kolorimeetriliste omaduste kontrollimisel kasutatakse valgusallikat värvustemperatuuril 2 856 K, mis vastab Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) valgusallikale A. Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul tuleb kolorimeetriliste omaduste kontrollimiseks kasutada laternas olevaid valgusallikaid vastavalt käesoleva eeskirja punktile 9.2.

---

6. LISA

TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMISE MENETLUSE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast peetakse vastavusnõudeid käesoleva eeskirja kohaselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Hulgi toodetud küljeääretulelaternate fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele vastavust ei vaidlustata, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud küljeääretulelaterna katsetamisel või kui laternatel on mitteasendatavad valgusallikad (hõõglambid vms) ja kui kõik mõõtmised on tehtud pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V:

| 1.2.1. | ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

| 1.2.2. | Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades.

1.3.   Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui küljeääretulelatern on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud küljeääretulelaternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste omaduste kontrollimiseks kasutatakse küljeääretulelaternas olevaid valgusallikaid.

2.   MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLILE

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel iga küljeääretulelaterna tüübi puhul läbi viima vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teha vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta muud näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toodangu nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste ja kolorimeetriliste omaduste kontrollimiseks.

2.2.   Katsemeetodid

| 2.2.1. | Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite kohaselt. |
| --- | --- |

2.2.1.

Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite kohaselt.

| 2.2.2. | Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada samaväärseid meetodeid. Tootja on kohustatud tõestama, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega samaväärsed. |
| --- | --- |

2.2.2.

Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada samaväärseid meetodeid. Tootja on kohustatud tõestama, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega samaväärsed.

| 2.2.3. | Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastavusse viimist pädeva asutuse tehtud mõõtmiste tulemustega. |
| --- | --- |

2.2.3.

Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastavusse viimist pädeva asutuse tehtud mõõtmiste tulemustega.

| 2.2.4. | Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3.   Näidiste võtmine

Küljeääretulelaternate näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi küljeääretulelaternate rühma.

Tavaliselt hinnatakse üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4.   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised omadused

Näidislaternatel tehakse fotomeetrilised mõõtmised, et määrata kindlaks miinimumväärtused 4. lisas loetletud punktides ning nõutavad kromaatilised koordinaadid.

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja vastutab katsetulemuste statistilise töötlemise eest ja koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivate kriteeriumide määratlemise eest, et oleksid täidetud käesoleva eeskirja punktis 11.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded.

Toodangu nõuetele vastavuse kriteeriumid peavad olema sellised, et 7. lisa kohase pistelise kontrolli (esimese näidiste võtmise) läbimise minimaalne tõenäosus oleks 95 % kindlusega 0,95.

---

7. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Vastavusnõudeid peetakse käesoleva eeskirja nõuete osas, kui neid on, mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Hulgi toodetud küljeääretulelaternate fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele vastavust ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga küljeääretulelaterna fotomeetriliste tööparameetrite katsetamisel või kui küljeääretulelaternatel on mitteasendatavad valgusallikad (hõõglambid vm) ja kui kõik mõõtmised on tehtud pinge juures 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V:

| 1.2.1. | ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei ole mitte ühegi mõõdetud väärtuse kõrvalekalle ebasoodsas suunas üle 20 % käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

| 1.2.2. | Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui küljeääretulelaternal on asendatav valgusallikas ja kui eelkirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse küljeääretulelaternatega tehtavaid katseid teist standardhõõglampi kasutades.

| 1.2.3. | Ilmsete defektidega küljeääretulelaternaid ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.3.

Ilmsete defektidega küljeääretulelaternaid ei võeta arvesse.

1.3.   Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui küljeääretulelatern on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud küljeääretulelaternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse küljeääretulelaternas olevaid valgusallikaid..

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel välja neli küljeääretulelaternat. Esimene kahest laternast koosnev näidis märgistatakse A-tähega, teine B-tähega.

2.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 2.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:






  2.1.1.1. | näidis A







  A1: | ühel küljeääretulelaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| A2: | mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele B | |

2.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1.

näidis A

A1:

ühel küljeääretulelaternal

0 %

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

A2:

mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele B

| 2.1.1.2. | näidis B







  B1: | mõlemal küljeääretulelaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2.

näidis B

B1:

mõlemal küljeääretulelaternal

0 %

| 2.1.2. | või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.1.2.

või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 2.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  2.2.1.1. | näidis A







  A3: | ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1.

näidis A

A3:

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.1.2. | näidis B







  B2: | A2 puhul | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| B3: | A2 puhul | |
| ühel küljeääretulelaternal | 0 % |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.2.

näidis B

B2:

A2 puhul

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

B3:

A2 puhul

ühel küljeääretulelaternal

0 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.2. | või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.2.2.

või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 12 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 2.3.1. | näidis A







  A4: | ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 30 % |
| A5: | mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |

2.3.1.

näidis A

A4:

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

30 %

A5:

mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

| 2.3.2. | näidis B







  B4: | A2 puhul | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |
| B5: | A2 puhul | |
| mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |
| B6: | A2 puhul | |
| ühel küljeääretulelaternal | 0 % |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 30 % |

2.3.2.

näidis B

B4:

A2 puhul

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

B5:

A2 puhul

mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

B6:

A2 puhul

ühel küljeääretulelaternal

0 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

30 %

| 2.3.3. | või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.3.3.

või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.   KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb kahe kuu jooksul pärast teatamist võtta uued näidised, võttes kahest küljeääretulelaternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest küljeääretulelaternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu nõuetele vastavusse viimist valmistatud ja laos oleva kauba hulgast.

3.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 3.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.1.1.1. | näidis C







  C1: | ühel küljeääretulelaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| C2: | mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele D | |

3.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavust juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1.

näidis C

C1:

ühel küljeääretulelaternal

0 %

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

C2:

mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele D

| 3.1.1.2. | näidis D







  D1: | C2 puhul | |
| --- | --- | --- | --- |
| mõlemal küljeääretulelaternal | 0 % |

3.1.1.2.

näidis D

D1:

C2 puhul

mõlemal küljeääretulelaternal

0 %

| 3.1.2. | või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.1.2.

või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 3.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.2.1.1. | näidis D







  D2: | C2 puhul | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |

3.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb hulgi toodetud küljeääretulelaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (vastavusse viimist) juhul, kui küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1.

näidis D

D2:

C2 puhul

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

| 3.2.1.2. | või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 12 kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on küljeääretulelaternate mõõdetud väärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 3.3.1. | näidis C







  C3: | ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |
| C4: | mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |

3.3.1.

näidis C

C3:

ühel küljeääretulelaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

C4:

mõlemal küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

| 3.3.2. | näidis D







  D3: | C2 puhul | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel küljeääretulelaternal 0 või rohkem kui | 0 % |
| ühel küljeääretulelaternal rohkem kui | 20 % |

3.3.2.

näidis D

D3:

C2 puhul

ühel küljeääretulelaternal 0 või rohkem kui

0 %

ühel küljeääretulelaternal rohkem kui

20 %

| 3.3.3. | või kui näidise C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.3.3.

või kui näidise C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

Joonis 1

Image

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/92 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/92

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 98 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite gaaslahendusega valgusallikatega varustatud esilaternate tüübikinnitust

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

Eeskirja algversiooni 13. täiendus – jõustumise kuupäev: 19. august 2010

SISUKORD

EESKIRI

A.   HALDUSSÄTTED

| 0. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

0.

| 1. | Mõisted |
| --- | --- |

1.

| 2. | Esilaterna tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märgistus |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnituse andmine |
| --- | --- |

4.

B.   ESILATERNATELE ESITATAVAD TEHNILISED NÕUDED

| 5. | Üldnõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valgustus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ebamugavuse ja/või võimetuse hindamine |
| --- | --- |

7.

C.   TÄIENDAVAD HALDUSSÄTTED

| 8. | Esilaterna tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

8.

| 9. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

9.

| 10. | Karistused toodangu nõuetele mittevastuse korral |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

12.

| 13. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

13.

LISAD

| 1. lisa — | Teatis, milles käsitletakse esilaternatüübi tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist kooskõlas eeskirjaga nr 98 |
| --- | --- |

1. lisa —

| 2. lisa — | Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised |
| --- | --- |

2. lisa —

| 3. lisa — | Mõõteekraanid |
| --- | --- |

3. lisa —

| 4. lisa — | Töötavate esilaternate fotomeetriliste näitajate püsivuse katsetamine
  Liide— Fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katsetamisega seotud tööperioodide ülevaade |
| --- | --- |

4. lisa —

Töötavate esilaternate fotomeetriliste näitajate püsivuse katsetamine

Liide— Fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katsetamisega seotud tööperioodide ülevaade

| 5. lisa — | Plastmaterjalist hajutiklaasidega laternatele esitatavad nõuded – hajutiklaasi või materjalinäidiste ja laternakoostude katsetamine
  1. liide— Tüübikinnituskatsete kronoloogiline järjekord
  2. liide— Valguse hajumise ja läbipaistvuse mõõtmise meetod
  3. liide— Pihustuskatse meetod
  4. liide— Kleeplindi nakkekatse |
| --- | --- |

5. lisa —

Plastmaterjalist hajutiklaasidega laternatele esitatavad nõuded – hajutiklaasi või materjalinäidiste ja laternakoostude katsetamine

1. liide— Tüübikinnituskatsete kronoloogiline järjekord

2. liide— Valguse hajumise ja läbipaistvuse mõõtmise meetod

3. liide— Pihustuskatse meetod

4. liide— Kleeplindi nakkekatse

| 6. lisa — | Nullkese |
| --- | --- |

6. lisa —

| 7. lisa — | Pinge märgistus |
| --- | --- |

7. lisa —

| 8. lisa — | Toodangu nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse miinimumnõuded |
| --- | --- |

8. lisa —

| 9. lisa — | Näidiste võtmise miinimumnõuded |
| --- | --- |

9. lisa —

| 10. lisa — | Eesmiste lähitulelaternate varju piiri kontrollimine mõõtmiste abil |
| --- | --- |

10. lisa —

| 11. lisa — | LED-moodulitele ja neid sisaldavatele esilaternatele esitatavad nõuded |
| --- | --- |

11. lisa —

A.   HALDUSSÄTTED

0.   REGULEERIMISALA (1)

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M-, N- ja L3-kategooria sõidukite

| a) | esilaternate ja |
| --- | --- |

a)

esilaternate ja

| b) | hajuvalgustussüsteemide |
| --- | --- |

b)

hajuvalgustussüsteemide

suhtes, milles kasutatakse gaaslahendusega valgusallikaid.

1.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

1.1.   Käesolevas eeskirja suhtes kohaldatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid.

1.2.   „Hajutiklaas” – esilaterna või laterna üksuse kõige välimine osa, mis laseb valguse läbi valgusava;

1.3.   „pinne” – toode või tooted, mis paigaldatakse ühes või mitmes kihis hajutiklaasi välispinnale;

1.4.   „liiteseadis” – gaaslahendusega valgusallika elektrivarustus. Liiteseadis võib olla osaliselt või täielikult esilaterna sees või väljaspool esilaternat;

1.5.   „ühilduv paar” – sõiduki vasakul ja paremal küljel asuvate ühesuguse funktsiooniga laternate komplekt;

1.6.   erinevat „tüüpi” esilaternad – esilaternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

| 1.6.1. | kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- |

1.6.1.

kaubanimi või kaubamärk;

| 1.6.2. | optilise süsteemi omadused; |
| --- | --- |

1.6.2.

optilise süsteemi omadused;

| 1.6.3. | niisuguste osade lisamine või kõrvaldamine, mis võivad seadmete töötamise ajal esineva peegeldumise, murdumise, neeldumise ja/või moonutuste tõttu muuta optilist mõju; |
| --- | --- |

1.6.3.

niisuguste osade lisamine või kõrvaldamine, mis võivad seadmete töötamise ajal esineva peegeldumise, murdumise, neeldumise ja/või moonutuste tõttu muuta optilist mõju;

| 1.6.4. | sobivus parempoolseks või vasakpoolseks liikluseks või mõlemaks; |
| --- | --- |

1.6.4.

sobivus parempoolseks või vasakpoolseks liikluseks või mõlemaks;

| 1.6.5. | tekitatava valgusvihu laad (lähituli, kaugtuli või mõlemad); |
| --- | --- |

1.6.5.

tekitatava valgusvihu laad (lähituli, kaugtuli või mõlemad);

| 1.6.6. | hajutiklaaside ja võimaliku pinde materjalid. |
| --- | --- |

1.6.6.

hajutiklaaside ja võimaliku pinde materjalid.

| 1.6.7. | Sõiduki vasakule poolele paigaldamiseks mõeldud seadet ja sõiduki paremale poolele paigaldamiseks mõeldud samasugust seadet loetakse aga sama tüüpi seadmeteks. |
| --- | --- |

1.6.7.

Sõiduki vasakule poolele paigaldamiseks mõeldud seadet ja sõiduki paremale poolele paigaldamiseks mõeldud samasugust seadet loetakse aga sama tüüpi seadmeteks.

1.7.   Käesoleva eeskirja viidetega standardsetele (etalon-)hõõglampidele ja gaaslahendusega valgusallikatele osutatakse vastavalt tüübikinnituse taotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja eeskirjale nr 99 ning nende muudatuste seeriatele.

2.   ESILATERNA TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE (2)

2.1.   Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. Taotluses tuleb ära näidata:

| 2.1.1. | andmed selle kohta, kas esilaternat kavatsetakse kasutada lähitule, kaugtule või mõlema jaoks; |
| --- | --- |

2.1.1.

andmed selle kohta, kas esilaternat kavatsetakse kasutada lähitule, kaugtule või mõlema jaoks;

| 2.1.2. | kui esilaternat kavatsetakse kasutada lähitule jaoks, siis kas see on projekteeritud nii vasak- kui ka parempoolseks või üksnes vasakpoolseks või üksnes parempoolseks liikluseks; |
| --- | --- |

2.1.2.

kui esilaternat kavatsetakse kasutada lähitule jaoks, siis kas see on projekteeritud nii vasak- kui ka parempoolseks või üksnes vasakpoolseks või üksnes parempoolseks liikluseks;

| 2.1.3. | kui esilatern on varustatud reguleeritava peegeldiga, siis laterna paigaldusasend(id) maapinna ja sõiduki keskmise pikitasapinna suhtes; |
| --- | --- |

2.1.3.

kui esilatern on varustatud reguleeritava peegeldiga, siis laterna paigaldusasend(id) maapinna ja sõiduki keskmise pikitasapinna suhtes;

| 2.1.4. | maksimaalsed vertikaalsuunalised nurgad ülal- ja allpool normaalasendit (-asendeid), mida reguleerimisseadme abil on võimalik saavutada; |
| --- | --- |

2.1.4.

maksimaalsed vertikaalsuunalised nurgad ülal- ja allpool normaalasendit (-asendeid), mida reguleerimisseadme abil on võimalik saavutada;

| 2.1.5. | millised valgusallikad lülituvad sisse eri tulekombinatsioonide kasutamisel; |
| --- | --- |

2.1.5.

millised valgusallikad lülituvad sisse eri tulekombinatsioonide kasutamisel;

| 2.1.6. | kas kasutatakse hajuvalgustussüsteemi ning mis liiki tule või tulede puhul; |
| --- | --- |

2.1.6.

kas kasutatakse hajuvalgustussüsteemi ning mis liiki tule või tulede puhul;

| 2.1.7. | valgusallika kategooria vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 või nr 99 ja nimetatud eeskirjade kehtivatele muudatustele.
  Hajuvalgustussüsteemi puhul, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, mis ei ole eeskirja nr 99 alusel tüübikinnitust saanud, valgusgeneraatorile tootja poolt antud osa number. |
| --- | --- |

2.1.7.

valgusallika kategooria vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 või nr 99 ja nimetatud eeskirjade kehtivatele muudatustele.

Hajuvalgustussüsteemi puhul, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, mis ei ole eeskirja nr 99 alusel tüübikinnitust saanud, valgusgeneraatorile tootja poolt antud osa number.

2.2.   Igale taotlusele lisatakse:

| 2.2.1. | kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt üksikasjalikud, et võimaldada tüübi määramist (vt punktid 3.2 ja 4.2). Joonistel peab olema näidatud tüübikinnitusnumbri paiknemine ning tüübikinnitusmärki ümbritsevale ringile lisatud täiendavad tähised; LED-mooduli(te) korral ka mooduli(te) tunnuskoodi(de) jaoks jäetud ruum; samuti peab olema näidatud esilaterna pikilõige (telglõige) ja eestvaade ning optiliste omaduste peamised üksikasjad, sealhulgas vajaduse korral lainestused; |
| --- | --- |

2.2.1.

kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt üksikasjalikud, et võimaldada tüübi määramist (vt punktid 3.2 ja 4.2). Joonistel peab olema näidatud tüübikinnitusnumbri paiknemine ning tüübikinnitusmärki ümbritsevale ringile lisatud täiendavad tähised; LED-mooduli(te) korral ka mooduli(te) tunnuskoodi(de) jaoks jäetud ruum; samuti peab olema näidatud esilaterna pikilõige (telglõige) ja eestvaade ning optiliste omaduste peamised üksikasjad, sealhulgas vajaduse korral lainestused;

| 2.2.2. | tehniline lühikirjeldus, mis vajaduse korral hõlmab liiteseadis(t)e marki ja liiki ning, kui esilaternat kasutatakse kurvivalgustuse saamiseks, äärmiseid asendeid vastavalt punktile 6.2.7. LED-mooduli(te) korral hõlmab see:






  a) | LED-mooduli(te) tehnilist lühikirjeldust; |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

tehniline lühikirjeldus, mis vajaduse korral hõlmab liiteseadis(t)e marki ja liiki ning, kui esilaternat kasutatakse kurvivalgustuse saamiseks, äärmiseid asendeid vastavalt punktile 6.2.7. LED-mooduli(te) korral hõlmab see:

a)

LED-mooduli(te) tehnilist lühikirjeldust;

| b) | joonist, millel on näidatud mõõtmed, peamised elektrilised ja fotomeetrilised näitajad ning objektiivne valgusvoog. |
| --- | --- |

b)

joonist, millel on näidatud mõõtmed, peamised elektrilised ja fotomeetrilised näitajad ning objektiivne valgusvoog.

Hajuvalgustussüsteemi korral tuleb peale selle esitada tehniline lühikirjeldus, mis hõlmab valgusjuhi (valgusjuhtide) ja sellega (nendega) seotud optiliste osade loetelu ning valgusgeneraatori(te) identifitseerimiseks piisavat kirjeldust. Teave sisaldab valgusgeneraatori tootja antud osa numbrit, joonist mõõtmete ning peamiste elektriliste ja fotomeetriliste näitajatega ning ametlikku katseprotokolli seoses käesoleva eeskirja punktiga 5.8;

| 2.2.3. | järgmised näidised:






  2.2.3.1. | esilaterna tüübikinnituse korral iga esilaternatüübi kaks näidist, millest üks on mõeldud paigaldamiseks sõiduki vasakule ja teine paremale poolele, koos standardse gaaslahendusega valgusallikaga ja vajaduse korral ühega igat liiki liiteaseadisest.
  Kui tüübikinnitust taotletakse hajuvalgustussüsteemile, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, mis ei ole saanud tüübikinnitust eeskirja nr 99 alusel, tuleb esitada süsteemi kaks näidist koos valgusgeneraatoriga ning vajaduse korral ühega igat liiki liiteseadisest; |
| --- | --- | --- |

2.2.3.

järgmised näidised:

2.2.3.1.

esilaterna tüübikinnituse korral iga esilaternatüübi kaks näidist, millest üks on mõeldud paigaldamiseks sõiduki vasakule ja teine paremale poolele, koos standardse gaaslahendusega valgusallikaga ja vajaduse korral ühega igat liiki liiteaseadisest.

Kui tüübikinnitust taotletakse hajuvalgustussüsteemile, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, mis ei ole saanud tüübikinnitust eeskirja nr 99 alusel, tuleb esitada süsteemi kaks näidist koos valgusgeneraatoriga ning vajaduse korral ühega igat liiki liiteseadisest;

| 2.2.4. | hajutiklaaside valmistamiseks kasutatud plastmaterjali katsetamiseks:






  2.2.4.1. | neliteist hajutiklaasi;






  2.2.4.1.1. | kümme klaasi kõnealustest hajutiklaasidest võib asendada kümne, vähemalt 60 mm × 80 mm suuruse materjalinäidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm × 15 mm suurune põhiliselt lame ala (kõveruse raadiusega vähemalt 300 mm); |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.4.

hajutiklaaside valmistamiseks kasutatud plastmaterjali katsetamiseks:

2.2.4.1.

neliteist hajutiklaasi;

2.2.4.1.1.

kümme klaasi kõnealustest hajutiklaasidest võib asendada kümne, vähemalt 60 mm × 80 mm suuruse materjalinäidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm × 15 mm suurune põhiliselt lame ala (kõveruse raadiusega vähemalt 300 mm);

| 2.2.4.1.2. | iga selline hajutiklaas või materjalinäidis peab olema saadud masstoodangu valmistamisel kasutatava meetodi kohaselt; |
| --- | --- |

2.2.4.1.2.

iga selline hajutiklaas või materjalinäidis peab olema saadud masstoodangu valmistamisel kasutatava meetodi kohaselt;

| 2.2.4.2. | peegeldi, millele saab hajutiklaasid tootja juhendi kohaselt kinnitada; |
| --- | --- |

2.2.4.2.

peegeldi, millele saab hajutiklaasid tootja juhendi kohaselt kinnitada;

| 2.2.5. | esilaternate sees olevate, gaaslahendusvalgusallikate ultraviolettkiirguse eest kaitsvast plastmaterjalist valmistatud valgust kiirgavate osade ultraviolettkiirgusele vastupidavuse katsetamiseks:






  2.2.5.1. | üks näidis igast esilaternas kasutatavast asjaomasest materjalist või üks kõnealuseid materjale sisaldava esilaterna näidis. Iga materjalinäidis peab välimuse ja pinnatöötluse (olemasolu korral) poolest olema selline, nagu kavatsetakse kasutada tüübikinnituse saamiseks esitatavas esilaternas. |
| --- | --- | --- |

2.2.5.

esilaternate sees olevate, gaaslahendusvalgusallikate ultraviolettkiirguse eest kaitsvast plastmaterjalist valmistatud valgust kiirgavate osade ultraviolettkiirgusele vastupidavuse katsetamiseks:

2.2.5.1.

üks näidis igast esilaternas kasutatavast asjaomasest materjalist või üks kõnealuseid materjale sisaldava esilaterna näidis. Iga materjalinäidis peab välimuse ja pinnatöötluse (olemasolu korral) poolest olema selline, nagu kavatsetakse kasutada tüübikinnituse saamiseks esitatavas esilaternas.

| 2.2.5.2. | Süsteemi sisedetailides kasutatavate plastmaterjalide vastupidavust valgusallika ultraviolettkiirguse mõjule ei ole vaja kontrollida:






  2.2.5.2.1. | kui tegemist on gaaslahendusega valgusallikaga, mis on madala ultraviolettkiirguse tasemega, nagu täpsustatud eeskirjas nr 99, või |
| --- | --- | --- |

2.2.5.2.

Süsteemi sisedetailides kasutatavate plastmaterjalide vastupidavust valgusallika ultraviolettkiirguse mõjule ei ole vaja kontrollida:

2.2.5.2.1.

kui tegemist on gaaslahendusega valgusallikaga, mis on madala ultraviolettkiirguse tasemega, nagu täpsustatud eeskirjas nr 99, või

| 2.2.5.2.2. | kui esilaterna asjaomaste osade kaitsmiseks ultraviolettkiirguse eest kasutatakse eraldi vahendeid, näiteks klaasfiltreid; |
| --- | --- |

2.2.5.2.2.

kui esilaterna asjaomaste osade kaitsmiseks ultraviolettkiirguse eest kasutatakse eraldi vahendeid, näiteks klaasfiltreid;

2.3.   hajuvalgustussüsteemi korral kümme näidist materjali(de)st ning vajaduse korral kaitsepindest/-kestast, millest on valmistatud süsteemi valgusjuhe ja muud optilised osad.

2.4.   Hajutiklaasi materjalidele ja hajuvalgustussüsteemi korral süsteemi optiliste osade materjalidele ning vajaduse korral kaitsepinnetele/-kestadele lisatakse nende materjalide ja pinnete omaduste katseprotokoll juhul, kui nimetatud materjale on juba katsetatud.

3.   MÄRGISTUS

3.1.   Tüübikinnituse saamiseks esitatud esilaternatele või hajuvalgustussüsteemidele peab olema selgelt ja kustutamatult kantud taotleja kaubanimi või kaubamärk.

3.2.   Hajutiklaasil ja korpusel (3) peavad olema piisava suurusega alad punktis 4 osutatud tüübikinnitusmärgi ja lisatähiste jaoks; kõnealused alad näidatakse punktis 2.2.1 nimetatud joonistel.

3.3.   Esilaternad, mis on mõeldud kasutamiseks nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes, peavad kandma märgiseid, mis määravad kindlaks optilise osa kaks paigaldusasendit sõidukil või gaaslahendusega valgusallika kaks paigaldusasendit peegeldil; need tähised koosnevad tähtedest „R/D” parempoolse liikluse jaoks ja „L/G” vasakpoolse liikluse jaoks.

3.4.   Kõikidel tuledel võib valgust kiirgaval pinnal olla nullkese, nagu näidatud 6. lisas.

3.5.   Hajuvalgustussüsteemi puhul, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, mis ei ole eeskirja nr 99 alusel tüübikinnitust saanud, peab valgusgeneraatorile olema kantud tootja kaubanimi või kaubamärk ning punktis 2.2.2 osutatud osa number.

3.6.   LED-mooduli(te)ga laternatele peab olema märgitud nimipinge ja nimivõimsus ning valgusallika mooduli tunnuskood.

3.7.   Koos laterna tüübikinnituse taotlusega esitatavatele LED-moodulitele:

| 3.7.1. | peab olema kantud taotleja kaubanimi või kaubamärk. Kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustutamatu; |
| --- | --- |

3.7.1.

peab olema kantud taotleja kaubanimi või kaubamärk. Kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustutamatu;

| 3.7.2. | peab olema kantud mooduli tunnuskood. Kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.
  Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, ning sellele järgneb punktis 4.2.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisasümbolid või -tähised. See tunnuskood tuleb näidata punktis 2.2.1 nimetatud joonistel. Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama, mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud. |
| --- | --- |

3.7.2.

peab olema kantud mooduli tunnuskood. Kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.

Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistab sõna „moodul”, ning sellele järgneb punktis 4.2.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisasümbolid või -tähised. See tunnuskood tuleb näidata punktis 2.2.1 nimetatud joonistel. Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama, mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud.

3.8.   Kui LED-mooduli(te) käitamiseks kasutatakse elektroonilist valgusallika juhtimisseadmestikku, mis ei ole LED-mooduli osa, märgitakse sellele asjaomase juhtimisseadmestiku tunnuskood(id), sisend-nimipinge ja võimsus.

4.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

4.1.   Üldosa

4.1.1.   Kui kõik punkti 2 kohaselt esitatud esilaternatüübi näidised vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse tüübikinnitus.

4.1.2.   Käesolevale eeskirjale vastavaid esilaternaid võib grupeerida, kombineerida või vastastikku ühendada mis tahes muu(de) valgustus- või valgussignaali funktsiooni(de)ga, tingimusel et nende valgustusfunktsioonid sellest ei halvene.

4.1.3.   Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad rohkem kui ühe eeskirja nõuetele, võib laternale kanda ühe rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi tingimusel, et igaüks nendest grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest vastab selle suhtes kohaldatavatele nõuetele.

4.1.4.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 00) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirjaga hõlmatud esilaternatüübile. Ühilduvat paari loetakse aga üheks tüübiks.

4.1.5.   Teade esilaternatüübi käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmisest keeldumise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

4.1.6.   Igal esilaternal, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, peab lisaks punktiga 3.1 ettenähtud märgistusele olema punktis 3.2 osutatud aladel punktides 4.2 ja 4.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.

4.2.   Tüübikinnitusmärgi elemendid

Tüübikinnitusmärk koosneb järgmistest elementidest:

| 4.2.1. | rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:






  4.2.1.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4); |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

4.2.1.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4);

| 4.2.1.2. | tüübikinnitusnumbrist, mis vastab punktis 4.1.4 sätestatule; |
| --- | --- |

4.2.1.2.

tüübikinnitusnumbrist, mis vastab punktis 4.1.4 sätestatule;

| 4.2.2. | järgmistest lisatähistest:






  4.2.2.1. | ainult vasakpoolses liikluses kasutatavate esilaternate puhul horisontaalne nool, mille teravik on suunatud näoga esilaterna poole seisva vaataja suhtes paremale, s.o liiklussuuna poole; |
| --- | --- | --- |

4.2.2.

järgmistest lisatähistest:

4.2.2.1.

ainult vasakpoolses liikluses kasutatavate esilaternate puhul horisontaalne nool, mille teravik on suunatud näoga esilaterna poole seisva vaataja suhtes paremale, s.o liiklussuuna poole;

| 4.2.2.2. | esilaternate puhul, mis optilise osa või valgusallika asjakohaselt reguleeritava asendi tõttu vastavad mõlema liiklussüsteemi nõuetele, horisontaalne nool teravikuga mõlemas otsas, mis näitavad vastavalt paremale ja vasakule; |
| --- | --- |

4.2.2.2.

esilaternate puhul, mis optilise osa või valgusallika asjakohaselt reguleeritava asendi tõttu vastavad mõlema liiklussüsteemi nõuetele, horisontaalne nool teravikuga mõlemas otsas, mis näitavad vastavalt paremale ja vasakule;

| 4.2.2.3. | esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele üksnes seoses lähitulega, tähed „DC”; |
| --- | --- |

4.2.2.3.

esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele üksnes seoses lähitulega, tähed „DC”;

| 4.2.2.4. | esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele üksnes seoses kaugtulega, tähed „DR”; |
| --- | --- |

4.2.2.4.

esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele üksnes seoses kaugtulega, tähed „DR”;

| 4.2.2.5. | esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele seoses nii lähi- kui ka kaugtulega, tähed „DCR”; |
| --- | --- |

4.2.2.5.

esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele seoses nii lähi- kui ka kaugtulega, tähed „DCR”;

| 4.2.2.6. | plastmaterjalist hajutiklaasiga varustatud esilaternate puhul kantakse punktidega 4.2.2.3–4.2.2.5 ettenähtud tähiste lähedale tähed „PL”; |
| --- | --- |

4.2.2.6.

plastmaterjalist hajutiklaasiga varustatud esilaternate puhul kantakse punktidega 4.2.2.3–4.2.2.5 ettenähtud tähiste lähedale tähed „PL”;

| 4.2.2.7. | esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele seoses kaugtulega, maksimaalse valgustugevuse tähis punktis 6.3.2.2 nimetatud viitemärgi kujul, mis paigutatakse E-tähte ümbritseva ringjoone lähedale.
  Vastastikku ühendatud esilaternate puhul väljendatakse kaugtule maksimaalset valgustugevust tervikuna eespool kirjeldatud viisil; |
| --- | --- |

4.2.2.7.

esilaternate puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele seoses kaugtulega, maksimaalse valgustugevuse tähis punktis 6.3.2.2 nimetatud viitemärgi kujul, mis paigutatakse E-tähte ümbritseva ringjoone lähedale.

Vastastikku ühendatud esilaternate puhul väljendatakse kaugtule maksimaalset valgustugevust tervikuna eespool kirjeldatud viisil;

| 4.2.2.8. | hajuvalgustussüsteemide puhul asendatakse punktides 4.2.2.3, 4.2.2.4 ja 4.2.2.5 nõutav D-täht tähtedega „DLS”, kohaldades samu kriteeriume. |
| --- | --- |

4.2.2.8.

hajuvalgustussüsteemide puhul asendatakse punktides 4.2.2.3, 4.2.2.4 ja 4.2.2.5 nõutav D-täht tähtedega „DLS”, kohaldades samu kriteeriume.

| 4.2.3. | Igal juhul peavad katsemenetluse ajal vastavalt 4. lisa punktile 1.1.1.1 kasutatud asjakohane töötamismoodus ning vastavalt 4. lisa punktile 1.1.1.2 lubatud pinge/pinged olema kantud tüübikinnitusvormidele ja teatistele, mis saadetakse kokkuleppe osalisteks olevatele ja käesolevat eeskirja kohaldavatele riikidele.
  Vastavatel juhtudel märgistatakse seade järgmiselt.






  4.2.3.1. | Käesoleva eeskirja nõuetele vastavate esilaternate puhul, mis on konstrueeritud nii, et lähituli ei sütti samaaegselt ühegi muu valgustusfunktsiooniga, millega see võib olla vastastikku ühendatud, märgitakse tüübikinnitusmärgil oleva lähitulelaterna tähise taha kaldjoon (/). |
| --- | --- | --- |

4.2.3.

Igal juhul peavad katsemenetluse ajal vastavalt 4. lisa punktile 1.1.1.1 kasutatud asjakohane töötamismoodus ning vastavalt 4. lisa punktile 1.1.1.2 lubatud pinge/pinged olema kantud tüübikinnitusvormidele ja teatistele, mis saadetakse kokkuleppe osalisteks olevatele ja käesolevat eeskirja kohaldavatele riikidele.

Vastavatel juhtudel märgistatakse seade järgmiselt.

4.2.3.1.

Käesoleva eeskirja nõuetele vastavate esilaternate puhul, mis on konstrueeritud nii, et lähituli ei sütti samaaegselt ühegi muu valgustusfunktsiooniga, millega see võib olla vastastikku ühendatud, märgitakse tüübikinnitusmärgil oleva lähitulelaterna tähise taha kaldjoon (/).

| 4.2.3.2. | Punkti 4.2.3.1 nõuet ei kohaldata käesoleva eeskirja nõuetele vastavate esilaternate suhtes, mis on konstrueeritud nii, et lähi- ja kaugtuld kiirgab sama gaaslahendusega valgusallikas. |
| --- | --- |

4.2.3.2.

Punkti 4.2.3.1 nõuet ei kohaldata käesoleva eeskirja nõuetele vastavate esilaternate suhtes, mis on konstrueeritud nii, et lähi- ja kaugtuld kiirgab sama gaaslahendusega valgusallikas.

| 4.2.4. | Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit (praegu 00), mis näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi, ning vajadusel ka eespool kirjeldatud nool võivad paikneda eespool nimetatud lisatähiste läheduses. |
| --- | --- |

4.2.4.

Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit (praegu 00), mis näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi, ning vajadusel ka eespool kirjeldatud nool võivad paikneda eespool nimetatud lisatähiste läheduses.

| 4.2.5. | Punktides 4.2.1–4.2.3 nimetatud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja kustutamatud. Need võib kanda esilaterna sisemisele või välimisele osale (ei ole tähtis, kas see on läbipaistev või mitte), mida ei saa esilaterna läbipaistvast valgust kiirgavast osast eraldada. Hajuvalgustussüsteemi puhul, millel on valgusjuhti sisse ehitatud väline hajutiklaas, loetakse käesolev tingimus täidetuks, kui tüübikinnitusmärgistus paikneb vähemalt valgusgeneraatoril ja valgusjuhil või selle kaitsekestal. Igal juhul peab märgistus olema nähtav, kui esilatern või süsteem on sõidukile paigaldatud või kui liikuv osa, nt kapott, on avatud. |
| --- | --- |

4.2.5.

Punktides 4.2.1–4.2.3 nimetatud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja kustutamatud. Need võib kanda esilaterna sisemisele või välimisele osale (ei ole tähtis, kas see on läbipaistev või mitte), mida ei saa esilaterna läbipaistvast valgust kiirgavast osast eraldada. Hajuvalgustussüsteemi puhul, millel on valgusjuhti sisse ehitatud väline hajutiklaas, loetakse käesolev tingimus täidetuks, kui tüübikinnitusmärgistus paikneb vähemalt valgusgeneraatoril ja valgusjuhil või selle kaitsekestal. Igal juhul peab märgistus olema nähtav, kui esilatern või süsteem on sõidukile paigaldatud või kui liikuv osa, nt kapott, on avatud.

4.3.   Tüübikinnitusmärgi kujundus

4.3.1.   Sõltumatud laternad

Käesoleva eeskirja 2. lisa joonistel 1–9 on esitatud tüübikinnitusmärkide ja eespool osutatud lisatähiste näidiseid.

4.3.2.   Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad

| 4.3.2.1. | Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile kinnitada ühe rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, millel on E-tähte ümbritsev ringjoon, millele järgneb kinnituse andnud riigi tunnusnumber ja tüübikinnitusnumber. Tüübikinnitusmärk võib paikneda mis tahes kohas grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate peal, tingimusel et:






  4.3.2.1.1. | tüübikinnitusmärk on punktis 4.2.5 kirjeldatud olukorras nähtav; |
| --- | --- | --- |

4.3.2.1.

Kui grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile kinnitada ühe rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, millel on E-tähte ümbritsev ringjoon, millele järgneb kinnituse andnud riigi tunnusnumber ja tüübikinnitusnumber. Tüübikinnitusmärk võib paikneda mis tahes kohas grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate peal, tingimusel et:

4.3.2.1.1.

tüübikinnitusmärk on punktis 4.2.5 kirjeldatud olukorras nähtav;

| 4.3.2.1.2. | ühtegi grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust ülekandvat osa ei saa eemaldada, eemaldamata samaaegselt tüübikinnitusmärki. |
| --- | --- |

4.3.2.1.2.

ühtegi grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust ülekandvat osa ei saa eemaldada, eemaldamata samaaegselt tüübikinnitusmärki.

| 4.3.2.2. | Iga laterna tunnusmärk, mis vastab tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise ajal eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi hõlmav seeria ja vajadusel nõuetekohane nool märgitakse:






  4.3.2.2.1. | asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või |
| --- | --- | --- |

4.3.2.2.

Iga laterna tunnusmärk, mis vastab tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale, ning tüübikinnituse andmise ajal eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi hõlmav seeria ja vajadusel nõuetekohane nool märgitakse:

4.3.2.2.1.

asjakohasele valgust kiirgavale pinnale või

| 4.3.2.2.2. | laternate grupile selliselt, et iga latern grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest oleks selgesti identifitseeritav (vt 2. lisa joonisel 10 esitatud neli võimalikku näidet). |
| --- | --- |

4.3.2.2.2.

laternate grupile selliselt, et iga latern grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest oleks selgesti identifitseeritav (vt 2. lisa joonisel 10 esitatud neli võimalikku näidet).

| 4.3.2.3. | Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed. |
| --- | --- |

4.3.2.3.

Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ette nähtud miinimummõõtmed.

| 4.3.2.4. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübile. |
| --- | --- |

4.3.2.4.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja reguleerimisalasse kuuluvate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübile.

| 4.3.2.5. | Käesoleva eeskirja lisa 2 joonisel 10 on esitatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate kinnitusmärkide kujunduse näidised koos kõigi eespool nimetatud lisatähistega. |
| --- | --- |

4.3.2.5.

Käesoleva eeskirja lisa 2 joonisel 10 on esitatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate kinnitusmärkide kujunduse näidised koos kõigi eespool nimetatud lisatähistega.

4.3.3.   Laternad, mille hajutiklaase saab kasutada ka muude esilaternatüüpide juures ja mis võivad olla muude laternatega vastastikku ühendatud või kombineeritud

Kohaldatakse punkti 4.3.2 sätteid.

| 4.3.3.1. | Peale selle võivad samade hajutiklaaside kasutamisel olla nendel klaasidel erinevad tüübikinnitusmärgid, mis vastavad esilaternate või laternaüksuste eri tüüpidele, tingimusel et ka hajutiklaasiga lahutamatult ühendatud korpusel või hajuvalgustussüsteemil on punktis 3.2. kirjeldatud ala ning tegelikule talitlusele vastav tüübikinnitusmärk. |
| --- | --- |

4.3.3.1.

Peale selle võivad samade hajutiklaaside kasutamisel olla nendel klaasidel erinevad tüübikinnitusmärgid, mis vastavad esilaternate või laternaüksuste eri tüüpidele, tingimusel et ka hajutiklaasiga lahutamatult ühendatud korpusel või hajuvalgustussüsteemil on punktis 3.2. kirjeldatud ala ning tegelikule talitlusele vastav tüübikinnitusmärk.

| 4.3.3.2. | Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 11 on esitatud eespool nimetatud juhul kasutatavate tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised. |
| --- | --- |

4.3.3.2.

Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 11 on esitatud eespool nimetatud juhul kasutatavate tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised.

4.3.4.   Hajuvalgustussüsteemid

Hajuvalgustussüsteemid peavad vastama punktide 4.3.1–4.3.3.2 asjakohastele nõuetele ning punkti 3.4 nõuetele.

B.   ESILATERNATELE ESITATAVAD TEHNILISED NÕUDED (5)

5.   ÜLDNÕUDED

5.1.   Iga näidis peab vastama punktides 6–8 esitatud nõuetele.

5.2.   Esilaternad tuleb valmistada nii, et tavapärastes kasutustingimustes, vaatamata neile mõjuda võivale vibratsioonile, säiliksid ettenähtud fotomeetrilised omadused ja need oleksid heas töökorras.

5.2.1.   Esilaternate paigaldamisel tuleb kasutada seadet, mis võimaldab sõidukil esilaternate reguleerimist vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele. Sellist seadet ei ole vaja üksustele, mille puhul peegeldit ja hajutiklaasi ei saa teineteisest eraldada, tingimusel et selliste üksuste kasutamine piirdub sõidukitega, mille puhul esilaternate seadistust saab reguleerida teistmoodi.

Kui lihtlähituld kiirgav esilatern ja kaugtuld kiirgav esilatern, mis mõlemad on varustatud eraldi valgusallika(te)ga, on ühtseks seadmeks kokku ühendatud, peab reguleerimisseade võimaldama iga optilist süsteemi eraldi nõuetekohaselt reguleerida. Sama nõue kehtib eesmist udutuld ja kaugtuld kiirgavate esilaternate, lihtlähituld ja eesmist udutuld kiirgavate esilaternate ning neid kolme tuld kiirgavate esilaternate suhtes.

5.2.2.   Nimetatud nõudeid ei kohaldata siiski püsivalt kokkuehitatud peegelditega esilaternakoostude suhtes. Seda tüüpi esilaternakoostude suhtes kohaldatakse käesoleva eeskirja punkti 6.3 nõudeid.

5.3.   Esilaternaid, mis on konstrueeritud nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse nõuetele vastavalt, võib reguleerida konkreetsele liiklussüsteemile sobivaks kas sobiva algseadistusega sõidukile paigaldamisel või kasutaja valitava seadistusega. Niisugune algseadistus või kasutaja valitud seadistus võib hõlmata näiteks optilise osa kinnitamist sõidukile kindla nurga all või valgusallika(te) seadmist kindla nurga all optilise osa suhtes. Kõigil juhtudel tohib olla ainult kaks võimalikku erinevat ja selgelt eristuvat seadistusasendit, üks parempoolse ja üks vasakpoolse liikluse jaoks, ning konstruktsioon peab välistama soovimatu ümberasetuse ühelt seadistuselt teisele või vahepealsesse asendisse. Kui valgusallika jaoks on kaks erinevat seadistusasendit, peavad valgusallika peegeldile kinnitamise detailid olema projekteeritud ja valmistatud selliselt, et kummagi seadistuse puhul hoitaks valgusallikat asendis sama täpsusega, nagu on nõutav vaid ühe liiklussüsteemi jaoks ettenähtud esilaternate puhul. Käesoleva punkti nõuete täitmist tuleb kontrollida visuaalse vaatlusega ja vajadusel katselise paigaldamisega.

5.4.   Valgustuse konfiguratsioon eri liiklustingimuste korral

5.4.1.   Ühepoolse (parem- või vasakpoolse) liikluse nõuetele vastavalt projekteeritud esilaternate puhul tuleb võtta asjakohased meetmed, et mitte tekitada kasutajatele ebamugavusi vastupidise liiklussüsteemiga riigis (6). Need meetmed võivad seisneda järgmises:

| a) | esilaterna välimise hajutiklaasi alast osa varjamine; |
| --- | --- |

a)

esilaterna välimise hajutiklaasi alast osa varjamine;

| b) | tule liigutamine allapoole. Horisontaalne liigutamine on lubatud; |
| --- | --- |

b)

tule liigutamine allapoole. Horisontaalne liigutamine on lubatud;

| c) | muud meetmed valgusvihu asümmetrilise osa kõrvaldamiseks või vähendamiseks. |
| --- | --- |

c)

muud meetmed valgusvihu asümmetrilise osa kõrvaldamiseks või vähendamiseks.

5.4.2.   Pärast nimetatud meetme(te) kohaldamist peavad olema täidetud järgmised valgustusele esitatavad nõuded, kusjuures ei muudeta algse liiklussuuna jaoks tehtud seadistust:

| 5.4.2.1. | parempoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mida on kohandatud vasakpoolseks liikluseks:






  0,86 D – 1,72 L | vähemalt 5 luksi; |
| --- | --- | --- |
| 0,57 U – 3,43 R | mitte rohkem kui 1,4 luksi; |

5.4.2.1.

parempoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mida on kohandatud vasakpoolseks liikluseks:

0,86 D – 1,72 L

vähemalt 5 luksi;

0,57 U – 3,43 R

mitte rohkem kui 1,4 luksi;

| 5.4.2.2. | vasakpoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mida on kohandatud parempoolseks liikluseks:






  0,86 D – 1,72 R | vähemalt 5 luksi; |
| --- | --- | --- |
| 0,57 U – 3,43 L | mitte rohkem kui 1,4 luksi. |

5.4.2.2.

vasakpoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mida on kohandatud parempoolseks liikluseks:

0,86 D – 1,72 R

vähemalt 5 luksi;

0,57 U – 3,43 L

mitte rohkem kui 1,4 luksi.

5.5.   Vaheldumisi kaug- ja lähituld andvatel esilaternatel või lähituld ja/või kurvivalgustuseks lülituma projekteeritud kaugtuld andvatel esilaternatel peab esilaternaga kokkuehitatud mehaaniliste, elektromehaaniliste või muude nende eesmärkide jaoks ettenähtud seade (7) olema konstrueeritud niisugusel viisil, et:

| 5.5.1. | seade on normaalsetes kasutustingimustes piisavalt tugev 50 000 lülituseks. Käesoleva nõude täitmise kontrollimiseks võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:






  a) | nõuda, et taotleja võimaldab katse tegemiseks vajalikud seadmed; |
| --- | --- | --- |

5.5.1.

seade on normaalsetes kasutustingimustes piisavalt tugev 50 000 lülituseks. Käesoleva nõude täitmise kontrollimiseks võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:

a)

nõuda, et taotleja võimaldab katse tegemiseks vajalikud seadmed;

| b) | loobuda katsest, kui taotleja esitatud esilaternaga koos on esitatud sama ehitusega (koostuga) esilaternate tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistuse välja antud katseprotokoll, milles kinnitatakse käesoleva nõude täitmist; |
| --- | --- |

b)

loobuda katsest, kui taotleja esitatud esilaternaga koos on esitatud sama ehitusega (koostuga) esilaternate tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistuse välja antud katseprotokoll, milles kinnitatakse käesoleva nõude täitmist;

| 5.5.2. | rikke korral ei ületa valgustus joonest H-H ülalpool punktis 6.2.6 kaugtule jaoks sätestatud väärtusi; lisaks peab esilaternate puhul, mis on mõeldud andma lähituld ja/või kurvivalgustuseks lülituma projekteeritud kaugtuld, olema täidetud 5 luksi miinimumnõue katsepunktis 25 V (joon VV, D 75 cm).
  Käesolevatele nõuetele vastavuse kontrollimiseks katseid tehes lähtub tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus taotleja esitatud juhistest; |
| --- | --- |

5.5.2.

rikke korral ei ületa valgustus joonest H-H ülalpool punktis 6.2.6 kaugtule jaoks sätestatud väärtusi; lisaks peab esilaternate puhul, mis on mõeldud andma lähituld ja/või kurvivalgustuseks lülituma projekteeritud kaugtuld, olema täidetud 5 luksi miinimumnõue katsepunktis 25 V (joon VV, D 75 cm).

Käesolevatele nõuetele vastavuse kontrollimiseks katseid tehes lähtub tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus taotleja esitatud juhistest;

| 5.5.3. | kas lihtlähituld või kaugtuld saab alati sisse lülitada, välistades mehhanismi seiskumise kahe asendi vahel; |
| --- | --- |

5.5.3.

kas lihtlähituld või kaugtuld saab alati sisse lülitada, välistades mehhanismi seiskumise kahe asendi vahel;

| 5.5.4. | kasutaja ei saa liikuvate detailide kuju või asendit tavaliste tööriistadega muuta. |
| --- | --- |

5.5.4.

kasutaja ei saa liikuvate detailide kuju või asendit tavaliste tööriistadega muuta.

5.6.   Veendumaks, et kasutamisel ei muutu fotomeetrilised tööparameetrid ülemääraselt, tehakse 4. lisa nõuetele vastavad lisakatsed.

5.7.   Plastmaterjalist valmistatud valgust kiirgavaid osasid katsetatakse 5. lisa nõuete kohaselt.

5.8.   Valgusallikate asendatavus

5.8.1.   Gaaslahendusega esilaternates või hajuvalgustussüsteemides kasutatav(ad) gaaslahendusega valgusallikas (valgusallikad) peavad olema asendatavad ning saanud tüübikinnituse vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale. Gaaslahendusega valgusallikat (valgusallikaid), mis ei ole eeskirja nr 99 kohaselt tüübikinnitust saanud, võib siiski kasutada üksnes juhul, kui see (need) on valgusgeneraatori mitteasendatav osa. Hajuvalgustussüsteemide puhul võib aga valgusgeneraator olla asendatav ilma eritöövahendeid kasutamata ka juhul, kui selles kasutatav valgusallikas ei ole tüübikinnitust saanud.

5.8.2.   Kui gaaslahendusega esilaternas kasutataks üht või mitut (täiendavat) hõõgniidiga valgusallikat, peavad need olema tüübikinnituse saanud vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale, tingimusel et tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtiva eeskirjaga nr 37 ja selle muudatuste seeriaga ei piirata nende valgusallikate kasutamist.

5.8.3.   Seadme ehitus peab võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis.

5.8.4.   Asendatavate gaaslahendusega valgusallikate ja täiendavate hõõgniidiga valgusallikate puhul peab valgusallika pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaande 60061 andmelehel esitatud asjaomas(t)e valgusallika(te) kategooriale ettenähtud mõõtmetele. Valgusallikas (valgusallikad) peavad olema hõlpsalt esilaternasse paigaldatavad.

5.9.   Mitteasendatavad gaaslahendusega valgusallikad, mis ei ole saanud tüübikinnitust eeskirja nr 99 kohaselt ja mida kasutatakse hajuvalgustussüsteemides, peavad peale selle vastama järgmistele nõuetele (mis vastavad eeskirjas nr 99 gaaslahendusega valgusallikate tüübikinnitusele sätestatud nõuetele):

| 5.9.1. | käivitamine, stabiliseerimine ja kaare taassüttimine vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.6; |
| --- | --- |

5.9.1.

käivitamine, stabiliseerimine ja kaare taassüttimine vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.6;

| 5.9.2. | värvus vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.9. Värvus peab olema valge; |
| --- | --- |

5.9.2.

värvus vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.9. Värvus peab olema valge;

| 5.9.3. | ultraviolettkiirgus vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.10, kui see on tüübikinnitustaotlusega ette nähtud (käesoleva eeskirja punkt 2.2.2). |
| --- | --- |

5.9.3.

ultraviolettkiirgus vastavalt eeskirja nr 99 punktile 3.10, kui see on tüübikinnitustaotlusega ette nähtud (käesoleva eeskirja punkt 2.2.2).

5.10.   Esilaterna ja liiteseadise süsteem ei tohi tekitada kiirgus- ega toiteahela häiringuid, mis põhjustavad sõiduki muude elektriliste/elektrooniliste süsteemide tõrkeid (8).

5.11.   Kui see on katsemenetluse jaoks vajalik, võib katseasutus nõuda tootjalt täiendavaid katsenäidised, katsestende (hoidikuid) või spetsiaalseid energiaallikaid.

5.12.   Katsemenetlus tehakse tootja paigaldusnõuete kohaselt.

5.13.   Esilatern (kui see on varustatud LED-moodulitega) ja LED-moodul(id) peavad vastama käesoleva eeskirja 11. lisa asjakohastele nõuetele. Nõuetele vastavust katsetatakse.

6.   VALGUSTUS

6.1.   Üldosa

6.1.1.   Esilaternad või hajuvalgustussüsteemid tuleb valmistada nii, et sobiva gaaslahendusega valgusallika puhul valgustavad need piisavalt ja pimestamata lähitulerežiimis ning hästi kaugtulena.

6.1.2.   Esilaternast saadavat valgustust tuleb kontrollida lamedal vertikaalekraanil, mis paigaldatakse esilaterna ette 25 m kaugusele ja selle telje suhtes täisnurkselt, nagu on näidatud käesoleva eeskirja 3. lisas. Katseekraan peab olema piisavalt lai, et võimaldada lähitule varju piiri uurimist ja reguleerimist vähemalt 5 ° ulatuses kummalegi poole joont V-V.

6.1.3.   Esilatern või hajuvalgustussüsteem loetakse rahuldavaks, kui üks valgusallikas, mida on vanandatud vähemalt 15 tsükli jooksul vastavalt eeskirja nr 99 4. lisa punktile 4, täidab käesolevas punktis 6 sätestatud fotomeetrilised nõuded.

Kui gaaslahendusega valgusallikas on saanud eeskirja nr 99 kohase tüübikinnituse, on tegemist standardse (etalon-)valgusallikaga ning selle valgusvoog võib erineda eeskirjaga nr 99 ettenähtud objektiivsest valgusvoost. Sellisel juhul tuleb valgustatust vastavalt korrigeerida.

Korrigeerimist ei kohaldata hajuvalgustussüsteemide suhtes, milles kasutatakse mitteasendatavat gaaslahendusega valgusallikat, ega esilaternate suhtes, mille liiteseadis(ed) on täielikult või osaliselt integreeritud.

Kui gaaslahendusega valgusallikas ei ole eeskirja nr 99 kohaselt tüübikinnitust saanud, on tegemist seeriatootmises oleva mitteasendatava valgusallikaga.

6.1.4.   Mõõtmed, mis määravad kaare asukoha standardse gaaslahendusega valgusallika sees, on näidatud eeskirja nr 99 asjaomasel andmelehel.

6.1.5.   Fotomeetriliste näitajate vastavust kontrollitakse vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.2.6 või 6.3. See kehtib ka 3 °R ja 3 °L vahelise varju piiri ala kohta (varju piiri värvuse mõõtmise meetod on ettevalmistamisel).

6.1.6.   Gaaslahendusega valgusallikatega esilaternate tulede värvus on valge.

6.1.7.   Neli sekundit pärast seda, kui lülitatakse sisse esilatern, mida ei ole vähemalt 30 minutit kasutatud:

| 6.1.7.1. | peab üksnes kaugtuld kiirgava esilaterna korral valgustatus punktis HV olema vähemalt 60 luksi; |
| --- | --- |

6.1.7.1.

peab üksnes kaugtuld kiirgava esilaterna korral valgustatus punktis HV olema vähemalt 60 luksi;

| 6.1.7.2. | üksnes lähituld või käesoleva eeskirja punktis 5.4 kirjeldatud viisil vaheldumisi lähituld ja kaugtuld kiirgava esilaterna korral peab valgustatus punktis 50 V olema vähemalt 10 luksi; |
| --- | --- |

6.1.7.2.

üksnes lähituld või käesoleva eeskirja punktis 5.4 kirjeldatud viisil vaheldumisi lähituld ja kaugtuld kiirgava esilaterna korral peab valgustatus punktis 50 V olema vähemalt 10 luksi;

| 6.1.7.3. | mõlemal juhul peab elektrivarustus olema piisav, et tagada tugevvoolu impulsi vajalik tõus. |
| --- | --- |

6.1.7.3.

mõlemal juhul peab elektrivarustus olema piisav, et tagada tugevvoolu impulsi vajalik tõus.

6.2.   Lähituledele esitatavad nõuded

6.2.1.   Eesmiste lähitulelaternate valgustugevuse jaotus sisaldab varju piiri (vt joonis 1), mis võimaldab esilaterna õiget reguleerimist fotomeetriliste mõõtmiste jaoks ja sõidukil suunamist.

Varju piir hõlmab:

| a) | parempoolseks liikluseks mõeldud tulede korral:






  i) | vasakul paiknevat sirget horisontaalset osa, |
| --- | --- | --- |

a)

parempoolseks liikluseks mõeldud tulede korral:

i)

vasakul paiknevat sirget horisontaalset osa,

| ii) | paremal paiknevat tõstetud küünarnuki-õla osa; |
| --- | --- |

ii)

paremal paiknevat tõstetud küünarnuki-õla osa;

| b) | vasakpoolseks liikluseks mõeldud tulede korral:






  i) | paremal paiknevat sirget horisontaalset osa, |
| --- | --- | --- |

b)

vasakpoolseks liikluseks mõeldud tulede korral:

i)

paremal paiknevat sirget horisontaalset osa,

| ii) | vasakul paiknevat tõstetud küünarnuki-õla osa. |
| --- | --- |

ii)

vasakul paiknevat tõstetud küünarnuki-õla osa.

Mõlemal juhul on küünarnuki-õla osa terava servaga.

6.2.2.   Esilaternat suunatakse visuaalselt varju piiri abil (vt joonis 1) järgmiselt:

| 6.2.2.1. | vertikaalseks reguleerimiseks: varju piiri horisontaalset osa liigutatakse altpoolt joont B ülespoole ning see reguleeritakse normaalasendisse 1 % (25 cm) allpool joont H-H;

  Joonis 1 |
| --- | --- |

6.2.2.1.

vertikaalseks reguleerimiseks: varju piiri horisontaalset osa liigutatakse altpoolt joont B ülespoole ning see reguleeritakse normaalasendisse 1 % (25 cm) allpool joont H-H;

Joonis 1

Image

| 6.2.2.2. | horisontaalseks reguleerimiseks: varju piiri küünarnuki-õla osa liigutatakse:






  a) | parempoolse liikluse korral paremalt vasakule ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et: |
| --- | --- | --- |

6.2.2.2.

horisontaalseks reguleerimiseks: varju piiri küünarnuki-õla osa liigutatakse:

a)

parempoolse liikluse korral paremalt vasakule ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:

| b) | joone 0,2° D kohal ei ületa õlg vasakul joont A ja |
| --- | --- |

b)

joone 0,2° D kohal ei ületa õlg vasakul joont A ja

| c) | joonel 0,2° D või sellest allpool ületab õlg joone A ning |
| --- | --- |

c)

joonel 0,2° D või sellest allpool ületab õlg joone A ning

| d) | küünarnuki liigendikoht on peamiselt joonel V-V |
| --- | --- |

d)

küünarnuki liigendikoht on peamiselt joonel V-V

või

vasakpoolse liikluse korral vasakult paremale ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:

| a) | joone 0,2° D kohal ei ületa õlg paremal joont A ja |
| --- | --- |

a)

joone 0,2° D kohal ei ületa õlg paremal joont A ja

| b) | joonel 0,2° D või sellest allpool ületab õlg joone A ning |
| --- | --- |

b)

joonel 0,2° D või sellest allpool ületab õlg joone A ning

| c) | küünarnuki liigendikoht on peamiselt joonel V-V. |
| --- | --- |

c)

küünarnuki liigendikoht on peamiselt joonel V-V.

| 6.2.2.3. | Kui sel moel suunatud esilatern ei vasta punktide 6.2.5, 6.2.6 ja 6.3 nõuetele, võib selle suunatust muuta tingimusel, et valgusvihu telge ei nihutata:
  horisontaalselt joonest A kaugemale kui:






  a) | parempoolse liikluse korral 0,5° vasakule või 0,75° paremale; |
| --- | --- | --- |

6.2.2.3.

Kui sel moel suunatud esilatern ei vasta punktide 6.2.5, 6.2.6 ja 6.3 nõuetele, võib selle suunatust muuta tingimusel, et valgusvihu telge ei nihutata:

horisontaalselt joonest A kaugemale kui:

a)

parempoolse liikluse korral 0,5° vasakule või 0,75° paremale;

| b) | vasakpoolse liikluse korral 0,5° paremale või 0,75° vasakule ja |
| --- | --- |

b)

vasakpoolse liikluse korral 0,5° paremale või 0,75° vasakule ja

vertikaalselt rohkem kui 0,25° joonest B üles- või allapoole.

| 6.2.2.4. | Kui aga vertikaalset reguleerimist nõutavasse asendisse ei saa punktiga 6.2.2.3 lubatud hälvete piires teha korduvalt, kasutatakse varju piiri nõutavale miinimumkvaliteedile vastavuse katsetamiseks ning tule vertikaalseks ja horisontaalseks reguleerimiseks 10. lisa punktides 2 ja 3 kirjeldatud mõõtmismeetodit. |
| --- | --- |

6.2.2.4.

Kui aga vertikaalset reguleerimist nõutavasse asendisse ei saa punktiga 6.2.2.3 lubatud hälvete piires teha korduvalt, kasutatakse varju piiri nõutavale miinimumkvaliteedile vastavuse katsetamiseks ning tule vertikaalseks ja horisontaalseks reguleerimiseks 10. lisa punktides 2 ja 3 kirjeldatud mõõtmismeetodit.

6.2.3.   Kui tüübikinnitust taotletakse üksnes lähitulele, peab sel moel suunatud esilatern vastama ainult punktide 6.2.4 ja 6.2.5 nõuetele; kui esilatern on mõeldud kiirgama nii lähi- kui ka kaugtuld, peab see vastama punktide 6.2.4–6.2.6 nõuetele. Punktis 6.2.5 II segmendi kohta ettenähtud väärtusi ei kohaldata 3. lisa 2. ekraani suhtes.

6.2.4.   Igas eesmises lähitulelaternas on lubatud vaid üks gaaslahendusega valgusallikas. Maksimaalselt kaks lisavalgusallikat on lubatud järgmistel juhtudel.

| 6.2.4.1. | Kurvivalgustuse parandamiseks võib eesmises lähitulelaternas kasutada üht lisavalgusallikat vastavalt eeskirjale nr 37 või üht või mitut täiendavat LED-moodulit. |
| --- | --- |

6.2.4.1.

Kurvivalgustuse parandamiseks võib eesmises lähitulelaternas kasutada üht lisavalgusallikat vastavalt eeskirjale nr 37 või üht või mitut täiendavat LED-moodulit.

| 6.2.4.2. | Infrapunakiirguse saamiseks võib eesmises lähitulelaternas kasutada üht lisavalgusallikat vastavalt eeskirjale nr 37 ja/või üht või mitut täiendavat LED-moodulit. See (need) lülitub (lülituvad) sisse ainult samaaegselt gaaslahendusega valgusallikaga. Gaaslahendusega valgusallika rikke korral peab (peavad) kõnealune lisavalgusallikas ja/või LED-moodul(id) automaatselt välja lülituma.
  Lisavalgusallika ja/või LED-mooduli(te)ga mõõtmisel kasutatakse sama katsepinget, nagu osutatud punktis 6.2.4.4. |
| --- | --- |

6.2.4.2.

Infrapunakiirguse saamiseks võib eesmises lähitulelaternas kasutada üht lisavalgusallikat vastavalt eeskirjale nr 37 ja/või üht või mitut täiendavat LED-moodulit. See (need) lülitub (lülituvad) sisse ainult samaaegselt gaaslahendusega valgusallikaga. Gaaslahendusega valgusallika rikke korral peab (peavad) kõnealune lisavalgusallikas ja/või LED-moodul(id) automaatselt välja lülituma.

Lisavalgusallika ja/või LED-mooduli(te)ga mõõtmisel kasutatakse sama katsepinget, nagu osutatud punktis 6.2.4.4.

| 6.2.4.3. | Lisavalgusallika või LED-mooduli rikke korral peab esilatern jätkuvalt vastama lähitulele esitatavatele nõuetele. |
| --- | --- |

6.2.4.3.

Lisavalgusallika või LED-mooduli rikke korral peab esilatern jätkuvalt vastama lähitulele esitatavatele nõuetele.

| 6.2.4.4. | Liiteseadis(t)e klemmidel rakendatav pinge on







  kas: | 13,5 V ± 0,1 | 12 V süsteemi korral |
| --- | --- | --- | --- |
| või: | muu ettenähtud pinge | (vt 7. lisa). |

6.2.4.4.

Liiteseadis(t)e klemmidel rakendatav pinge on

kas:

13,5 V ± 0,1

12 V süsteemi korral

või:

muu ettenähtud pinge

(vt 7. lisa).

6.2.5.   Rohkem kui kümne minuti möödumisel süüte sisselülitamisest peab 1. või 2. ekraanil (või vasakpoolse liikluse korral joone VV suhtes peegelpildina) saadav valgustatus vastama järgmistele nõuetele.

Märkus: tabelis:

| | L-täht tähendab, et punkt või segment asub joonest VV vasakul. |
| --- | --- |

L-täht tähendab, et punkt või segment asub joonest VV vasakul.

| | R-täht tähendab, et punkt või segment asub joonest VV paremal. |
| --- | --- |

R-täht tähendab, et punkt või segment asub joonest VV paremal.

| | U-täht tähendab, et segment asub joonest HH ülalpool. |
| --- | --- |

U-täht tähendab, et segment asub joonest HH ülalpool.

| | D-täht tähendab, et segment asub joonest HH allpool. |
| --- | --- |

D-täht tähendab, et segment asub joonest HH allpool.

| Punktid või segmendid | Asukoht | Valgustatus
  (luksides) | Horisontaalsed
  kaugused (cm) | Vertikaalsed
  kaugused (cm) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | Joonel H/H2 ja sellest ülalpool või
  joonel H/H3/H4 ja sellest ülalpool | max 1 | | |
| 1 | HV | max 1 | 0 | 0 |
| 2 | B 50 L | max 0,5 | L 150 | U 25 |
| 3 | 75 R | min 20 | R 50 | D 25 |
| 4 | 50 L | max 20 | L 150 | D 37,5 |
| 5 | 25 L1 | max 30 | L 150 | D 75 |
| 6 | 50 V | min 12 | 0 | D 37,5 |
| 7 | 50 R | min 20 | R 75 | D 37,5 |
| 8 | 25 L2 | min 4 | L 396 | D 75 |
| 9 | 25 R1 | min 4 | R 396 | D 75 |
| 10 | 25 L3 | min 2 | L 670 | D 75 |
| 11 | 25 R2 | min 2 | R 670 | D 75 |
| 12 | 15 L | min 1 | L 910 | D 125 |
| 13 | 15 R | min 1 | R 910 | D 125 |
| 14 | | (9) | L 350 | U 175 |
| 15 | | (9) | 0 | U 175 |
| 16 | | (9) | R 350 | U 175 |
| 17 | | (9) | L 175 | U 87,5 |
| 18 | | (9) | 0 | U 87,5 |
| 19 | | (9) | R 175 | U 87,5 |
| 20 | | min 0,1 | L 350 | 0 |
| 21 | | min 0,2 | L 175 | 0 |
| A–B | I segment | min 6 | L 225–R 225 | D 37,5 |
| C–D | II segment | max 6 | R 140–R 396 | U 45 |
| E–F | III segment ja sellest allpool | max 20 | L 417–R 375 | D 187,5 |
| | E max R | max 70 | Joonest VV vasakul | D 75st ülalpool |
| | E max L | max 50 | Joonest VV vasakul | |

Punktid või segmendid

Asukoht

Valgustatus

(luksides)

Horisontaalsed

kaugused (cm)

Vertikaalsed

kaugused (cm)

Joonel H/H2 ja sellest ülalpool või

joonel H/H3/H4 ja sellest ülalpool

max 1

1

HV

max 1

0

0

2

B 50 L

max 0,5

L 150

U 25

3

75 R

min 20

R 50

D 25

4

50 L

max 20

L 150

D 37,5

5

25 L1

max 30

L 150

D 75

6

50 V

min 12

0

D 37,5

7

50 R

min 20

R 75

D 37,5

8

25 L2

min 4

L 396

D 75

9

25 R1

min 4

R 396

D 75

10

25 L3

min 2

L 670

D 75

11

25 R2

min 2

R 670

D 75

12

15 L

min 1

L 910

D 125

13

15 R

min 1

R 910

D 125

14

(9)

L 350

U 175

15

(9)

0

U 175

16

(9)

R 350

U 175

17

(9)

L 175

U 87,5

18

(9)

0

U 87,5

19

(9)

R 175

U 87,5

20

min 0,1

L 350

0

21

min 0,2

L 175

0

A–B

I segment

min 6

L 225–R 225

D 37,5

C–D

II segment

max 6

R 140–R 396

U 45

E–F

III segment ja sellest allpool

max 20

L 417–R 375

D 187,5

E max R

max 70

Joonest VV vasakul

D 75st ülalpool

E max L

max 50

Joonest VV vasakul

6.2.6.   Punkti 6.2.5 nõudeid kohaldatakse ka kurvivalgustuseks mõeldud ja/või punktis 6.2.4.2 osutatud lisavalgusallikaga või LED-mooduli(te)ga esilaternate suhtes. Kurvivalgustuseks mõeldud esilaterna suunatust võib muuta, tingimusel et valgusvihu telge ei nihutata vertikaalsuunas rohkem kui 0,2°.

| 6.2.6.1. | Kui kurvivalgustus saavutatakse:






  6.2.6.1.1. | lähitule pööramisega või varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse ümberasetamisega, tuleb mõõtmised teha kogu esilaternakoostu horisontaalse ümbersuunamise järel, nt goniomeetri abil; |
| --- | --- | --- |

6.2.6.1.

Kui kurvivalgustus saavutatakse:

6.2.6.1.1.

lähitule pööramisega või varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse ümberasetamisega, tuleb mõõtmised teha kogu esilaternakoostu horisontaalse ümbersuunamise järel, nt goniomeetri abil;

| 6.2.6.1.2. | esilaterna ühe või mitme optilise osa liigutamisega ilma varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse liigutamiseta, tuleb mõõtmised teha nii, et need detailid on oma äärmusasendites; |
| --- | --- |

6.2.6.1.2.

esilaterna ühe või mitme optilise osa liigutamisega ilma varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse liigutamiseta, tuleb mõõtmised teha nii, et need detailid on oma äärmusasendites;

| 6.2.6.1.3. | ühe lisavalgusallikaga või ühe või mitme LED-mooduliga ilma varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse liigutamiseta, tuleb mõõtmised teha nii, et see valgusallikas või LED-moodul(id) on aktiveeritud. |
| --- | --- |

6.2.6.1.3.

ühe lisavalgusallikaga või ühe või mitme LED-mooduliga ilma varju piiri küünarnuki liigendikoha horisontaalse liigutamiseta, tuleb mõõtmised teha nii, et see valgusallikas või LED-moodul(id) on aktiveeritud.

6.3.   Kaugtulele esitatavad nõuded

6.3.1.   Kui esilatern on projekteeritud andma nii kaug- kui ka lähituld, tehakse kaugtule poolt ekraanil tekitatava valgustuse mõõtmised sama esilaterna joondusega, nagu punkti 6.2.5 mõõtmiste puhul; kui esilatern kiirgab ainult kaugtuld, reguleeritakse see nii, et maksimaalse valgustuse ala keskendub joonte H-H ja V-V ristumiskohta; selline esilatern peab vastama ainult punkti 6.3. nõuetele. Katsepinged on samad, mis punktis 6.2.4.4.

6.3.2.   Kaugtules on võimalik kasutada mitut valgusallikat; need valgusallikad on loetletud kas eeskirjas nr 37 (sel juhul kasutatakse hõõglampe nende etalonvalgusvooga) või eeskirjas nr 99.

On ka võimalik, et osa kaugtulest, mida kiirgab üks neist valgusallikatest, kasutatakse üksnes lühiajalisteks signaalideks (vilgutamine enne möödasõidu alustamist) vastavalt taotleja esitatud andmetele. See näidatakse asjaomasel joonisel ja teatisele tehtavas märkuses.

6.3.3.   Kaugtule poolt ekraanile tekitatav valgustus peab vastama järgmistele tingimustele.

| 6.3.3.1. | Joonte HH ja VV lõikumispunkt HV peab asuma samavalgustustiheduskõvera piires, mis vastab 80 protsendile kaugtulede maksimaalsest valgustatusest. Maksimaalne valgustatus, edaspidi Emax, on vahemikus 70–345 luksi. |
| --- | --- |

6.3.3.1.

Joonte HH ja VV lõikumispunkt HV peab asuma samavalgustustiheduskõvera piires, mis vastab 80 protsendile kaugtulede maksimaalsest valgustatusest. Maksimaalne valgustatus, edaspidi Emax, on vahemikus 70–345 luksi.

| 6.3.3.2. | Punktis 4.2.2.7 osutatud viitemärk leitakse järgmise valemi abil:
  viitemärk = 0,146 Emax

  Arvutuslik väärtus ümardatakse lähima väärtuseni väärtuste hulgast 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40. |
| --- | --- |

6.3.3.2.

Punktis 4.2.2.7 osutatud viitemärk leitakse järgmise valemi abil:

viitemärk = 0,146 Emax

Arvutuslik väärtus ümardatakse lähima väärtuseni väärtuste hulgast 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.

| 6.3.3.3. | Alates punktist HV ei tohi valgustatus piki horisontaaljoont paremal ega vasakul olla alla 40 luksi kuni kauguseni 1,125 m ning alla 10 luksi kuni kauguseni 2,25 m. |
| --- | --- |

6.3.3.3.

Alates punktist HV ei tohi valgustatus piki horisontaaljoont paremal ega vasakul olla alla 40 luksi kuni kauguseni 1,125 m ning alla 10 luksi kuni kauguseni 2,25 m.

6.4.   Punktides 6.2.5 ja 6.3.2.3 nimetatud valgustatuse väärtusi ekraanil mõõdetakse fotoretseptori abil, mille tegelik tajupind asub 65 mm küljepikkusega ruudu sees.

6.5.   Liikuvatele peegelditele esitatavad nõuded

6.5.1.   Kui latern on fikseeritud kõikides punktis 2.1.4 kirjeldatud asendites, peab esilatern vastama punkti 6.2 või 6.3 või mõlema fotomeetrilistele nõuetele.

6.5.2.   Lisakatsed tehakse pärast seda, kui peegeldi on esilaterna suunamise seadmete abil kallutatud vertikaalselt ülespoole punktis 2.1.4 osutatud nurga all või 2 kraadi võrra olenevalt sellest, kumb on väiksem. Seejärel suunatakse esilatern (goniomeetri abil) uuesti allapoole ning fotomeetrilised nõuded peavad olema täidetud järgmistes punktides:

lihtlähitule puhul: HV ja 75 R (75 L);

kaugtule puhul: E max, HV protsendina Emax-ist.

Kui suunamisseadmed ei võimalda pidevat liikumist, valitakse 2 kraadile lähim asend.

6.5.3.   Peegeldi viiakse tagasi punktis 6.2.2 määratletud normaal-nurgaasendisse ja goniomeeter viiakse tagasi algasendisse. Peegeldi kallutatakse esilaterna suunamise seadme abil vertikaalselt allapoole punktis 2.1.4 osutatud nurga all või 2 kraadi võrra olenevalt sellest, kumb on väiksem. Seejärel suunatakse esilatern (nt goniomeetri abil) uuesti ülespoole ja kontrollitakse punktis 6.5.2 osutatud punkte.

7.   EBAMUGAVUSE JA/VÕI VÕIMETUSE HINDAMINE

Hinnata tuleb esilaternate lähitule põhjustatavat ebamugavust ja/või võimetust (10).

C.   TÄIENDAVAD HALDUSSÄTTED

8.   ESILATERNA TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

8.1.   Igast esilaternatüübi, sh liiteseadise muudatusest tuleb teatada asjaomasele esilaternatüübile tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib asutus kas:

| 8.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju ning et esilatern vastab igal juhul endiselt nõuetele, või |
| --- | --- |

8.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju ning et esilatern vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

| 8.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet. |
| --- | --- |

8.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

8.2.   Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.1.5 sätestatud korras.

8.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab igale tüübikinnituse laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri ja teatab sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

9.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

9.1.   Käesoleva eeskirja raames tüübikinnituse saanud esilaternad peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites punkti 6 nõuded.

9.2.   Punkti 9.1 tingimuste täitmise tõendamiseks tehakse asjakohane toodangu kontroll.

9.3.   Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

| 9.3.1. | tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu; |
| --- | --- |

9.3.1.

tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu;

| 9.3.2. | pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks; |
| --- | --- |

9.3.2.

pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks;

| 9.3.3. | tagama katsetulemuste registreerimise ning sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel haldusasutusega; |
| --- | --- |

9.3.3.

tagama katsetulemuste registreerimise ning sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel haldusasutusega;

| 9.3.4. | analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida tootenäitajaid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi; |
| --- | --- |

9.3.4.

analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida tootenäitajaid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi;

| 9.3.5. | tagama, et iga tootetüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 8. lisas ettenähtud katsed; |
| --- | --- |

9.3.5.

tagama, et iga tootetüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 8. lisas ettenähtud katsed;

| 9.3.6. | tagama, et kõigi näidiste võtmise korral, mis tõendavad asjakohasele katsetüübile mittevastavust, valitakse uued näidised ja korratakse katset. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele. |
| --- | --- |

9.3.6.

tagama, et kõigi näidiste võtmise korral, mis tõendavad asjakohasele katsetüübile mittevastavust, valitakse uued näidised ja korratakse katset. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele.

9.4.   Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavate kontrollimeetodite nõuetele vastavust.

9.4.1.   Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsetulemused ja toodangu ülevaatuse tulemused.

9.4.2.   Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste väikseima arvu kindlaksmääramisel võib arvesse võtta tootja tehtud kontrollide tulemusi.

9.4.3.   Kui kvaliteedi tase osutub ebarahuldavaks või kui on vaja kontrollida punkti 9.4.2 alusel tehtud katsete paikapidavust, valib kontrollija 9. lisa kriteeriumidest lähtudes näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teinud tehnilisele teenistusele.

9.4.4.   Pädev asutus võib teha käesolevas eeskirjas ettenähtud mis tahes katseid. Katsed tehakse juhuslikult valitud näidistega, kahjustamata sellega tootja tarnekohustusi, ning kooskõlas 9. lisas sätestatud kriteeriumidega.

9.4.5.   Pädeva asutuse eesmärk on teha kontrolli kord aastas. Kontrolli tehakse aga pädeva asutuse äranägemisel ja sõltuvalt sellest, kuivõrd pädev asutus usaldab toodangu nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli tagamiseks võetud meetmeid. Negatiivsete tulemuste korral tagab pädev asutus selle, et võimalikult kiiresti võetakse toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks vajalikud meetmed.

9.5.   Ilmsete defektidega esilaternaid ei võeta arvesse.

9.6.   Viitemärki ei võeta arvesse.

9.7.   Käesoleva eeskirja punktis 6.2.6 osutatud mõõtepunkte 14–21 ei võeta arvesse.

10.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1.   Esilaternatüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärki kandev esilatern ei vasta kinnitatud tüübi nõuetele.

10.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

11.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud esilaternatüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi kohase teatisega teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

13.   ÜLEMINEKUSÄTTED

13.1.   Alates 9. täienduse jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 9. täiendusega.

13.2.   Alates 24 kuu möödumisest 9. täienduse jõustumisest annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi vaid siis, kui kinnitatav esilaternatüüp vastab 9. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele.

13.3.   Käesoleva eeskirja varasemate täienduste kohaselt antud tüübikinnitused jäävad kehtima.

13.4.   Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad esilaternate tüübikinnituste andmist käesoleva eeskirja varasemate täienduste alusel, tingimusel et need esilaternad on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks.

13.5.   Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja varasemate täienduste kohaste tüübikinnituste laienduste andmisest.

---

(1)  Käesolev eeskiri ei takista seda kohaldaval kokkuleppeosalisel keelata tema registreeritavatel sõidukitel käesoleva eeskirja alusel plastist hajutiklaasi („PL”) tüübikinnituse saanud esilaterna kombinatsiooni esilaterna mehaanilise puhastusseadmega (s.o klaasipuhastitega).

(2)  Gaaslahendusega valgusallikate kohta vt eeskiri nr 99.

(3)  Kui hajutiklaasi ei saa korpusest eraldada, piisab punkti 4.2.5 kohasest ühisest märgistusest.

(4)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

(5)  Gaaslahendusega valgusallikatele esitatavad tehnilised nõuded: vt eeskirja nr 99.

(6)  Juhised kõnealuste meetmetega varustatud laternate paigalduse kohta on esitatud eeskirjas nr 48.

(7)  Käesolevaid nõudeid ei kohaldata juhtimislüliti suhtes.

(8)  Elektromagnetilise ühilduvuse nõuetele vastavus on seotud konkreetse sõidukitüübiga.

(9)  Punktides 14–19 peab valgustus olema selline, et:

| | 14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luksi ja |
| --- | --- |

14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luksi ja

| | 17 + 18 + 19 ≥ 0,3 luksi. |
| --- | --- |

17 + 18 + 19 ≥ 0,3 luksi.

(10)  See nõue on ametkondadele soovituslik.

---

1. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)

Image

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSE NÄIDISED

Joonis 1

Image

| Joonis 2 | Joonis 3a |
| --- | --- |
| |
| Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja nõuetele seoses nii lähi- kui ka kaugtulega ning on projekteeritud: |
| ainult vasakpoolse liikluse jaoks; | mõlema liiklussüsteemi jaoks, kasutades optilise osa või valgusallika seadistuse sobivat reguleerimist sõidukil. |

Joonis 2

Joonis 3a

Image

Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja nõuetele seoses nii lähi- kui ka kaugtulega ning on projekteeritud:

ainult vasakpoolse liikluse jaoks;

mõlema liiklussüsteemi jaoks, kasutades optilise osa või valgusallika seadistuse sobivat reguleerimist sõidukil.

Joonis 3b

Image

| Joonis 4 | Joonis 5 |
| --- | --- |
| |
| Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele; esilaterna gaaslahendusega valgusallikat kasutatakse üksnes lähitules, latern on varustatud plastmaterjalist laternaklaasiga ning latern on projekteeritud: |
| mõlema liiklussüsteemi jaoks; | ainult parempoolse liikluse jaoks. |

Joonis 4

Joonis 5

Image

Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele; esilaterna gaaslahendusega valgusallikat kasutatakse üksnes lähitules, latern on varustatud plastmaterjalist laternaklaasiga ning latern on projekteeritud:

mõlema liiklussüsteemi jaoks;

ainult parempoolse liikluse jaoks.

Joonis 6

Image

| Joonis 7a | Joonis 7b |
| --- | --- |
| |
| Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja nõuetele: |
| üksnes seoses lähitulega; laternal on gaaslahendusega valgusallikas ja latern on projekteeritud ainult vasakpoolse liikluse jaoks. | Paigutus on sama, mis joonisel 6, aga eesmist udutulelaternat ei saa sisse lülitada samaaegselt kaugtulega. |

Joonis 7a

Joonis 7b

Image

Joonisel kujutatud tüübikinnitusmärgiga esilatern vastab käesoleva eeskirja nõuetele:

üksnes seoses lähitulega; laternal on gaaslahendusega valgusallikas ja latern on projekteeritud ainult vasakpoolse liikluse jaoks.

Paigutus on sama, mis joonisel 6, aga eesmist udutulelaternat ei saa sisse lülitada samaaegselt kaugtulega.

| Joonis 8 | Joonis 9 |
| --- | --- |
| |
| Käesoleva eeskirja nõuetele vastava eesmise lähitulelaterna tunnuskood; laternal on plastmaterjalist laternaklaas |
| ning latern on kombineeritud, grupeeritud või vastastikku ühendatud R 8 halogeenkaugtulega. | ning latern on projekteeritud mõlema liiklussüsteemi jaoks. |
| Lähituli ei sütti samaaegselt halogeenkaugtulega. Lähituli on projekteeritud ainult parempoolse liikluse jaoks. | Lähituli ei sütti samaaegselt muu vastastikku ühendatud esilaternaga. |

Joonis 8

Joonis 9

Image

Käesoleva eeskirja nõuetele vastava eesmise lähitulelaterna tunnuskood; laternal on plastmaterjalist laternaklaas

ning latern on kombineeritud, grupeeritud või vastastikku ühendatud R 8 halogeenkaugtulega.

ning latern on projekteeritud mõlema liiklussüsteemi jaoks.

Lähituli ei sütti samaaegselt halogeenkaugtulega. Lähituli on projekteeritud ainult parempoolse liikluse jaoks.

Lähituli ei sütti samaaegselt muu vastastikku ühendatud esilaternaga.

Joonis 10

Image

Joonis 11

Võimalike lihtsustatud märgistamise näidised grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate puhul, mis on paigaldatud sõiduki esiosale

(Vertikaal- ja horisontaaljooned näitavad valgussignaalseadme kuju ja üldist paigutust. Need ei ole tüübikinnitusmärgi osa.)

NÄIDIS A

Image

NÄIDIS B

Image

NÄIDIS C

Image

NÄIDIS D

Image

MÄRKUS

Neli eespool kujutatud näidist vastavad järgmisele tüübikinnitusmärgiga valgustusseadmele:

| | vasakpoolseks liikluseks paigaldatud eesmine ääretuletarn, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 7, mida on muudetud 01-seernia muudatustega; |
| --- | --- |

vasakpoolseks liikluseks paigaldatud eesmine ääretuletarn, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 7, mida on muudetud 01-seernia muudatustega;

| | esilatern, millel on parem- ja vasakpoolseks liikluseks projekteeritud gaaslahendusega lähituli ja gaaslahendusega kaugtuli, mille maksimaalne valgustugevus on vahemikus 86 250 kuni 101 250 kandelat (nagu näitab nr 30); latern on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva eeskirja algversioonile ning latern on varustatud plastmaterjalist hajutiklaasiga; |
| --- | --- |

esilatern, millel on parem- ja vasakpoolseks liikluseks projekteeritud gaaslahendusega lähituli ja gaaslahendusega kaugtuli, mille maksimaalne valgustugevus on vahemikus 86 250 kuni 101 250 kandelat (nagu näitab nr 30); latern on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva eeskirja algversioonile ning latern on varustatud plastmaterjalist hajutiklaasiga;

| | eesmine udutulelatern, mis on varustatud plastmaterjalist hajutiklaasiga ja mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 19, mida on muudetud 02-seeria muudatustega; |
| --- | --- |

eesmine udutulelatern, mis on varustatud plastmaterjalist hajutiklaasiga ja mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 19, mida on muudetud 02-seeria muudatustega;

| | eesmine suunatulelatern (kategooria 1a), mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 6, mida on muudetud 01-seeria muudatustega. |
| --- | --- |

eesmine suunatulelatern (kategooria 1a), mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 6, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

Joonis 12

Esilaternaga vastastikku ühendatud või grupeeritud latern

Näidis 1

Image

Esilaterna korpus kannab ainsat kehtivat tüübikinnitusnumbrit, näiteks:

| | | või | |
| --- | --- | --- | --- |
| või | | või | |

Image

või

Image

või

Image

või

Image

Näidis 2

Image

Joonis 13

LED-moodulid

Image

---

3. LISA

Joonis A

Mõõteekraan 1

| * | Mitte mastaabi järgi ümber arvutada. |
| --- | --- |

*

Mitte mastaabi järgi ümber arvutada.

Lähituli

Image

Joonis B

Mõõteekraan 2

| * | Mitte mastaabi järgi ümber arvutada. |
| --- | --- |

*

Mitte mastaabi järgi ümber arvutada.

Lähituli

Image

Joonis C

Valgustuse mõõtepunktid

Image

---

4. LISA

Töötavate esilaternate fotomeetriliste näitajate püsivuse katsetamine

ESILATERNAKOOSTUDE KATSETAMINE

Pärast fotomeetriliste näitajate mõõtmist käesoleva eeskirja ettekirjutuste kohaselt kaugtule puhul väärtusele Emax vastavas punktis ja lähitule puhul punktides HV, 50 R, 50 L ja B 50 L (või HV, 50 L ja B 50 R vasakpoolseks liikluseks määratud esilaternate puhul) katsetatakse töötava esilaternakoostu fotomeetriliste näitajate püsivust. Esilaternakoostu all mõeldakse laternakoostu koos liiteseadis(t)ega ning koos seda ümbritsevate korpuse osade ja laternatega, mis võivad mõjutada selle soojust hajutavaid omadusi.

Katsed tehakse

| a) | kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 ± 5°C; katsenäidis kinnitatakse alusele, mille asend vastab laterna õigele paigaldusele sõidukil; |
| --- | --- |

a)

kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 ± 5°C; katsenäidis kinnitatakse alusele, mille asend vastab laterna õigele paigaldusele sõidukil;

| b) | asendatavate valgusallikate korral kasutatakse seeriatootmises olevaid hõõgniidiga valgusallikaid, mida on vanandatud vähemalt 1 tund, või seeriatootmises olevaid gaaslahendusega valgusallikaid, mida on vanandatud vähemalt 15 tundi, või seeriatootmises olevaid LED-mooduleid, mida on vanandatud vähemalt 48 tundi, ning mis enne käesoleva eeskirjaga ettenähtud katsete alustamist jahutatakse ümbritseva keskkonna temperatuurini. Kasutatakse taotleja esitatud LED-mooduleid. |
| --- | --- |

b)

asendatavate valgusallikate korral kasutatakse seeriatootmises olevaid hõõgniidiga valgusallikaid, mida on vanandatud vähemalt 1 tund, või seeriatootmises olevaid gaaslahendusega valgusallikaid, mida on vanandatud vähemalt 15 tundi, või seeriatootmises olevaid LED-mooduleid, mida on vanandatud vähemalt 48 tundi, ning mis enne käesoleva eeskirjaga ettenähtud katsete alustamist jahutatakse ümbritseva keskkonna temperatuurini. Kasutatakse taotleja esitatud LED-mooduleid.

Mõõteseadmed peavad olema samaväärsed esilaterna tüübikinnituskatsetel kasutatutega.

Katsenäidis lülitatakse sisse ilma seda katseseadmest eemaldamata ega näidise asendit katseseadme suhtes muutmata. Kasutatakse asjaomase esilaterna jaoks ettenähtud kategooria valgusallikat.

1.   FOTOMEETRILISTE NÄITAJATE PÜSIVUSE KATSETAMINE

Katsed tehakse kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 ± 5 °C ning komplektne esilatern asetatakse statiivile viisil, mis vastab esilaterna õigele paigutusele sõidukil.

1.1.   Puhas esilatern

Esilaternal lastakse töötada 12 tundi, nagu kirjeldatud punktis 1.1.1, ning seda kontrollitakse vastavalt punktile 1.1.2.

1.1.1.   Katsemenetlus

Esilaternal lastakse töötada ettenähtud aja järgmisel viisil.

| a) | Kui tüübikinnitus tuleb anda ainult ühele valgustusfunktsioonile (lähi- või kaugtulele), lülitatakse vastav valgusallikas ettenähtud ajaks sisse (1). |
| --- | --- |

a)

Kui tüübikinnitus tuleb anda ainult ühele valgustusfunktsioonile (lähi- või kaugtulele), lülitatakse vastav valgusallikas ettenähtud ajaks sisse (1).

| b) | Vastastikku ühendatud lähitulelaterna ja kaugtulelaterna korral või vastastikku ühendatud eesmise udutulelaterna ja kaugtulelaterna korral:
  kui taotleja deklaratsiooni kohaselt lülitatakse esilaterna kasutamisel samaaegselt sisse vaid üks valgusallikas, (2) tehakse katse vastavalt sellele tingimusele ning igal määratud funktsioonil lastakse töötada (1) punktis 1.1 nimetatud ajavahemikust poole võrra väiksema ajavahemiku vältel.
  Kõigil ülejäänud juhtudel (1)
   (2) rakendatakse esilaterna suhtes sätestatud ajavahemiku vältel järgmist tsüklit: | 15 minutit on sisse lülitatud lähituli; |
| --- | --- | --- |

b)

Vastastikku ühendatud lähitulelaterna ja kaugtulelaterna korral või vastastikku ühendatud eesmise udutulelaterna ja kaugtulelaterna korral:

kui taotleja deklaratsiooni kohaselt lülitatakse esilaterna kasutamisel samaaegselt sisse vaid üks valgusallikas, (2) tehakse katse vastavalt sellele tingimusele ning igal määratud funktsioonil lastakse töötada (1) punktis 1.1 nimetatud ajavahemikust poole võrra väiksema ajavahemiku vältel.

Kõigil ülejäänud juhtudel (1)
   (2) rakendatakse esilaterna suhtes sätestatud ajavahemiku vältel järgmist tsüklit:

15 minutit on sisse lülitatud lähituli;

| | 5 minutit on sisse lülitatud kõik funktsioonid. |
| --- | --- |

5 minutit on sisse lülitatud kõik funktsioonid.

Kui lähi- ja kaugtuld kiirgab sama gaaslahendusega valgusallikas, on tsükkel järgmine:

| | 15 minutit on sisse lülitatud lähituli; |
| --- | --- |

15 minutit on sisse lülitatud lähituli;

| | 5 minutit on sisse lülitatud kõik kaugtuld kiirgavad valgusallikad. |
| --- | --- |

5 minutit on sisse lülitatud kõik kaugtuld kiirgavad valgusallikad.

| c) | Grupeeritud valgustusfunktsioonide korral lülitatakse kõik need funktsioonid samaaegselt sisse üksikfunktsioonide kohta punktis a määratletud ajavahemiku jooksul, võttes arvesse ka punktis b osutatud vastastikku ühendatud valgustusfunktsioonide kasutamist, vastavalt tootja juhistele. |
| --- | --- |

c)

Grupeeritud valgustusfunktsioonide korral lülitatakse kõik need funktsioonid samaaegselt sisse üksikfunktsioonide kohta punktis a määratletud ajavahemiku jooksul, võttes arvesse ka punktis b osutatud vastastikku ühendatud valgustusfunktsioonide kasutamist, vastavalt tootja juhistele.

| d) | Kui lähituli on projekteeritud andma kurvivalgustust lisavalgusallika abil, peab see allikas olema ainult lähitule aktiveerimise ajal sisse lülitatud 1 minuti vältel ja välja lülitatud 9 minuti vältel (vt 1. liide). |
| --- | --- |

d)

Kui lähituli on projekteeritud andma kurvivalgustust lisavalgusallika abil, peab see allikas olema ainult lähitule aktiveerimise ajal sisse lülitatud 1 minuti vältel ja välja lülitatud 9 minuti vältel (vt 1. liide).

| e) | Kui lähitules kasutatakse mitut valgusallikat vastavalt punktile 6.3.2 ja kui taotleja deklareerib, et osa kaugtulest (üht neist lisavalgusallikatest) kasutatakse üksnes lühiajalisteks signaalideks (vilgutamine enne möödasõidu alustamist), tehakse katse ilma kaugtule selle osata. |
| --- | --- |

e)

Kui lähitules kasutatakse mitut valgusallikat vastavalt punktile 6.3.2 ja kui taotleja deklareerib, et osa kaugtulest (üht neist lisavalgusallikatest) kasutatakse üksnes lühiajalisteks signaalideks (vilgutamine enne möödasõidu alustamist), tehakse katse ilma kaugtule selle osata.

1.1.1.2.   Katsepinge

Katsenäidise klemmidele rakendatakse pinget järgmiselt.

| a) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatava(te) hõõgniidiga valgusallika(te) puhul:
  katse tehakse pingega 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V vastavalt vajadusele, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja märgib, et katsenäidist võib kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul tehakse katse hõõgniidiga valgusallikaga, mida kasutatakse suurimal võimalikul pingel, mida tohib kasutada. |
| --- | --- |

a)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatava(te) hõõgniidiga valgusallika(te) puhul:

katse tehakse pingega 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V vastavalt vajadusele, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja märgib, et katsenäidist võib kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul tehakse katse hõõgniidiga valgusallikaga, mida kasutatakse suurimal võimalikul pingel, mida tohib kasutada.

| b) | Asendatavate gaaslahendusega valgusallikate puhul: elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestiku korral on katsepinge 13,2 ± 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on osutatud teisiti. |
| --- | --- |

b)

Asendatavate gaaslahendusega valgusallikate puhul: elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestiku korral on katsepinge 13,2 ± 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on osutatud teisiti.

| c) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötava mitteasendatava valgusallika puhul: mitteasendatavate valgusallikatega (hõõgniidiga valgusallikatega ja/või muude valgusallikatega) varustatud valgustusüksustega tehtavate kõikide mõõtmiste korral peab pinge olema 6,75 V, 13,5 V või 28 V või vajadusel mõni muu pinge, mis vastab taotleja poolt määratletud sõiduki elektrisüsteemi pingele. |
| --- | --- |

c)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötava mitteasendatava valgusallika puhul: mitteasendatavate valgusallikatega (hõõgniidiga valgusallikatega ja/või muude valgusallikatega) varustatud valgustusüksustega tehtavate kõikide mõõtmiste korral peab pinge olema 6,75 V, 13,5 V või 28 V või vajadusel mõni muu pinge, mis vastab taotleja poolt määratletud sõiduki elektrisüsteemi pingele.

| d) | Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhitakse täielikult süsteemi poolt, või toite- ja tööseadme abil käivitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool mainitud toitepingeid kõnealuse seadme sisendklemmidele. Katseid tegev laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada toite- ja tööseadme või valgusallika või -allikate töölerakendamiseks vajaliku spetsiaalse toiteallika. |
| --- | --- |

d)

Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhitakse täielikult süsteemi poolt, või toite- ja tööseadme abil käivitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool mainitud toitepingeid kõnealuse seadme sisendklemmidele. Katseid tegev laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada toite- ja tööseadme või valgusallika või -allikate töölerakendamiseks vajaliku spetsiaalse toiteallika.

| e) | LED-moodulite puhul tehakse mõõtmine vastavalt pingega 6,75 V, 13,2 V või 28,0 V, kui käesolevas eeskirjas ei ole sätestatud teisiti. Elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestikuga juhitavate LED-moodulite korral tehakse mõõtmine taotleja osutatud viisil. |
| --- | --- |

e)

LED-moodulite puhul tehakse mõõtmine vastavalt pingega 6,75 V, 13,2 V või 28,0 V, kui käesolevas eeskirjas ei ole sätestatud teisiti. Elektroonilise valgusallika juhtimisseadmestikuga juhitavate LED-moodulite korral tehakse mõõtmine taotleja osutatud viisil.

| f) | Kui signaaltuled on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud katsenäidisega ja töötavad muul kui normitud nimipingel 6 V, 12 V või 24 V, reguleeritakse pinget laterna nõuetekohase fotomeetrilise talitluse saavutamiseks vastavalt tootja juhendile. |
| --- | --- |

f)

Kui signaaltuled on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud katsenäidisega ja töötavad muul kui normitud nimipingel 6 V, 12 V või 24 V, reguleeritakse pinget laterna nõuetekohase fotomeetrilise talitluse saavutamiseks vastavalt tootja juhendile.

1.1.2.   Katsetulemused

1.1.2.1.   Visuaalne ülevaatus

Kui esilaterna temperatuur on ühtlustunud ümbritseva keskkonna temperatuuriga, tuleb esilaterna hajutiklaasi ja välimist hajutiklaasi (kui see on olemas) puhastada puhta niiske puuvillase lapiga. Seejärel kontrollitakse seda visuaalselt: esilaterna hajutiklaasil ega välimisel hajutiklaasil (selle olemasolul) ei tohi olla ühtki tuvastatavat moonutust, deformatsiooni, mõra ega värvimuutust.

1.1.2.2.   Fotomeetriline katse

Käesoleva eeskirja nõuete kohaselt tuleb fotomeetrilisi väärtusi kontrollida järgmistes punktides:

| | lähitule puhul: | 50 R – B 50 L – HV parempoolseks liikluseks projekteeritud esilaternatel, |
| --- | --- | --- |

lähitule puhul:

50 R – B 50 L – HV parempoolseks liikluseks projekteeritud esilaternatel,

| | 50 L – B 50 R – HV vasakpoolseks liikluseks projekteeritud esilaternatel; |
| --- | --- |

50 L – B 50 R – HV vasakpoolseks liikluseks projekteeritud esilaternatel;

| | kaugtule puhul: väärtusele Emax vastav punkt. |
| --- | --- |

kaugtule puhul: väärtusele Emax vastav punkt.

Esilaterna aluse võimaliku kuumusdeformatsiooni arvessevõtmiseks võib teha teise joondamise (varju piiri asukoha muutumist käsitletakse käesoleva lisa punktis 2).

Lubatav erinevus fotomeetriliste näitajate ja enne testi mõõdetud väärtuste vahel on 10 %, mis sisaldab ka fotomeetriliste mõõtmiste lubatud viga.

1.2.   Määrdunud esilatern

Pärast esilaterna katsetamist punkti 1.1 kohaselt tuleb lasta sel pärast punktis 1.2.1 ettenähtud viisil ettevalmistamist töötada ühe tunni vältel punktis 1.1.1 kirjeldatud viisil ning seejärel kontrollida seda punktis 1.1.2 ettenähtud viisil.

1.2.1.   Esilaterna ettevalmistamine

1.2.1.1.   Katsesegu

| 1.2.1.1.1. | Esilaterna puhul, mille välimine hajutiklaas on klaasist, | peab esilaternale kantav vee ja saasteaine segu koosnema: | 9 osast (kaalu järgi) kvartsliivast osakese suurusega 0–100 μm, |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.1.1.1.

Esilaterna puhul, mille välimine hajutiklaas on klaasist,

peab esilaternale kantav vee ja saasteaine segu koosnema:

9 osast (kaalu järgi) kvartsliivast osakese suurusega 0–100 μm,

| | 1 osast (kaalu järgi) taimsest söetolmust (pöök) osakese suurusega 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 osast (kaalu järgi) taimsest söetolmust (pöök) osakese suurusega 0–100 μm,

| | 0,2 osast (kaalu järgi) NaCMC-st (3) ja |
| --- | --- |

0,2 osast (kaalu järgi) NaCMC-st (3) ja

| | sobivast kogusest destilleeritud veest maksimaalse elektrijuhtivusega ≤ 1 mS/m. |
| --- | --- |

sobivast kogusest destilleeritud veest maksimaalse elektrijuhtivusega ≤ 1 mS/m.

| | Segu ei tohi olla vanem kui 14 päeva. |
| --- | --- |

Segu ei tohi olla vanem kui 14 päeva.

| 1.2.1.1.2. | Esilaterna puhul, mille välimine hajutiklaas on plastmaterjalist, | peab esilaternale kantav vee ja saasteaine segu koosnema: | 9 osast (kaalu järgi) kvartsliivast osakese suurusega 0–100 μm, |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.1.1.2.

Esilaterna puhul, mille välimine hajutiklaas on plastmaterjalist,

peab esilaternale kantav vee ja saasteaine segu koosnema:

9 osast (kaalu järgi) kvartsliivast osakese suurusega 0–100 μm,

| | 1 osast (kaalu järgi) taimsest söetolmust (pöök) osakese suurusega 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 osast (kaalu järgi) taimsest söetolmust (pöök) osakese suurusega 0–100 μm,

| | 0,2 osast (kaalu järgi) NaCMC-st (3), |
| --- | --- |

0,2 osast (kaalu järgi) NaCMC-st (3),

| | 13 osast (kaalu järgi) destilleeritud veest maksimaalse elektrijuhtivusega ≤ 1 mS/m ja |
| --- | --- |

13 osast (kaalu järgi) destilleeritud veest maksimaalse elektrijuhtivusega ≤ 1 mS/m ja

| | 2 ± 1 osast (kaalu järgi) pindaktiivsest ainest (4). |
| --- | --- |

2 ± 1 osast (kaalu järgi) pindaktiivsest ainest (4).

| | Segu ei tohi olla vanem kui 14 päeva. |
| --- | --- |

Segu ei tohi olla vanem kui 14 päeva.

1.2.1.2.   Katsesegu kandmine esilaternale

Katsesegu kantakse ühtlaselt tervele esilaterna valgust kiirgavale pinnale ja lastakse siis kuivada. Kirjeldatud menetlust korratakse, kuni valgustatuse väärtused on järgmiste, käesolevas eeskirjas kirjeldatud tingimuste kohaselt mõõdetud punktide väärtustega võrreldes 15–20 % langenud:

| | lähi-/kaugtule ning ainult kaugtule puhul väärtusele Emax vastav punkt, |
| --- | --- |

lähi-/kaugtule ning ainult kaugtule puhul väärtusele Emax vastav punkt,

| | ainult lähitule puhul parempoolse liikluse jaoks projekteeritud laternal 50 R ja 50 V (5), |
| --- | --- |

ainult lähitule puhul parempoolse liikluse jaoks projekteeritud laternal 50 R ja 50 V (5),

| | ainult lähitule puhul vasakpoolse liikluse jaoks projekteeritud laternal 50 L ja 50 V (5). |
| --- | --- |

ainult lähitule puhul vasakpoolse liikluse jaoks projekteeritud laternal 50 L ja 50 V (5).

2.   SOOJUSE MÕJUL TOIMUVA VARJU PIIRI VERTIKAALASENDI MUUTUMISE KATSE

Käesoleva katsega kontrollitakse, kas valgusvihu varju piiri kuumuse mõjul toimuv vertikaalasendist kõrvalenihkumine ei ületa töötavale lähitule esilaternale ettenähtud väärtust.

Esilaternaga, mida katsetati vastavalt punktile 1, tehakse katse nii, nagu on kirjeldatud punktis 2.1, eemaldamata esilaternat katseseadmelt ega muutmata selle asendit katseseadme suhtes.

Kui esilaternal on liikuv peegeldi, võetakse käesoleva katse puhul arvesse üksnes seda asendit, mis on kõige lähedasem vertikaalsele keskasendile.

2.1.   Eesmise lähitulelaterna katse

Katse tuleb teha kuivas ja tuulevaikses kohas, õhutemperatuuril 23 ± 5 °C.

Masstoodanguna valmistatud ning vähemalt 15 tunni jooksul vanandatud gaaslahendusega valgusallikat kasutades lülitatakse esilaterna lähituli sisse, esilaternat seejuures katseseadmest eemaldamata ega laterna asendit katseseadme suhtes muutmata. (Käesolevaks katseks reguleeritakse pinge niisuguseks, nagu on ette nähtud punktiga 1.1.1.2.) Varju piiri horisontaalse osa asendit (joone VV ja punkti B 50 L (parempoolne liiklus) või punkti B 50 R (vasakpoolne liiklus) läbiva vertikaaljoone vahel) kontrollitakse vastavalt 3 minutit (r3) ja 60 minutit (r60) pärast esilaterna sisselülitamist.

Eespool kirjeldatud varju piiri asukohamuutust mõõdetakse mis tahes meetodil, mis tagab piisava täpsuse ja reprodutseeritavad tulemused.

2.2.   Katsetulemused

2.2.1.   Milliradiaanides väljendatud tulemused loetakse eesmise lähitulelaterna puhul vastuvõetavaks, kui esilaterna kohta registreeritud absoluutväärtus Formula ei ületa 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad).

2.2.2.   Kui eespool osutatud väärtus ületab 1,0 mrad, kuid ei ületa 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), tehakse punktis 2.1 kirjeldatud viisil uus katse teise esilaternaga, mille puhul on eelnevalt kolm korda järjest rakendatud allpool kirjeldatud tsüklit, et stabiliseerida laterna mehaanilised osad statiivil asendis, mis kajastab esilaterna korrektset paigutust sõidukil:

| | lähitulel lastakse töötada 1 tunni vältel (pinge tuleb reguleerida punktis 1.1.1.2 ettenähtud viisil), |
| --- | --- |

lähitulel lastakse töötada 1 tunni vältel (pinge tuleb reguleerida punktis 1.1.1.2 ettenähtud viisil),

| | latern lülitatakse 1 tunniks välja. |
| --- | --- |

latern lülitatakse 1 tunniks välja.

Esilaternatüüp loetakse vastuvõetavaks, kui esimese näidise kohta mõõdetud absoluutväärtuse ΔrI ja teise näidise puhul mõõdetud absoluutväärtuse ΔrII aritmeetiline keskmine ei ületa 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  Kui katsetatav esilatern on grupeeritud ja/või vastastikku ühendatud signaallaternatega, peavad viimased olema sisse lülitatud kogu katse jooksul, välja arvatud päevatulelaterna korral. Kui tegemist on suunatulelaternaga, peab see olema sisse lülitatud vilkuvas režiimis ning sisse- ja väljalülitamise perioodid peavad olema ligikaudu võrdsed.

(2)  Kui esilaternal vilgutamisel töötab korraga kaks või rohkem valgusallikast, ei käsitata seda valgusallikate normaalse samaaegse kasutamisena.

(3)  NaCMC on karboksümetüültselluloosi naatriumsool, mida tavaliselt tähistatakse lühendiga CMC. Segus kasutataval NaCMC-l peab temperatuuri 20 °C juures olema asendatud rühmade määr 0,6–0,7 ja viskoossus 200–300 cP 2 % lahuse puhul.

(4)  Koguse lubatud hälve tuleneb vajadusest saavutada määrdumine, mis valgub õigesti laiali kogu plastist hajutiklaasil.

(5)  Punkt 50 V asub 375 mm punktist HV allpool vertikaaljoonel VV, kui ekraan on 25 m kaugusel.

Liide

Fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse

Image

---

5. LISA

Plastmaterjalist hajutiklaasidega laternatele esitatavad nõuded – hajutiklaasi või materjalinäidiste ja laternakoostude katsetamine

1.   ÜLDNÕUDED

1.1.   Vastavalt käesoleva eeskirja punktidele 2.2.5 ja 2.3 katsetamiseks antud näidised peavad vastama käesoleva lisa punktides 2.1–2.5 esitatud nõuetele.

1.2.   Käesoleva eeskirja punkti 2.2.4 kohaselt katsetatavate plastmaterjalist hajutiklaasidega laternakoostude/süsteemide kaks näidist peavad hajutiklaasi materjali suhtes vastama allpool esitatud nõuetele.

1.3.   Plastmaterjalist hajutiklaaside näidistele või materjalinäidistele koos peegeldiga, millele on ette nähtud paigaldada hajutiklaas (kui peegeldi on kasutusel), tehakse tüübikinnituskatsed käesoleva lisa 1. liite tabelis A määratletud kronoloogilises järjekorras.

1.4.   Kui aga tootja suudab tõendada, et toode on juba läbinud punktidega 2.1–2.5 ettenähtud katsed või mõne muu eeskirja kohased võrdväärsed katsed, ei ole nimetatud katseid vaja korrata; kohustuslikud on ainult 1. liite tabelis B ettenähtud katsed.

1.5.   Kui esilaternad on ette nähtud kasutamiseks ainult parempoolses või ainult vasakpoolses liikluses, võib käesolevas lisas ettenähtud katseid taotleja soovil teha ainult ühe näidisega.

2.   KATSED

2.1.   Vastupidavus temperatuurimuutustele

2.1.1.   Katsed

Kolme uut näidist (hajutiklaasi) katsetatakse temperatuuri ja suhtelise õhuniiskuse muutumise viie tsükli jooksul vastavalt järgmisele programmile:

| | 3 tundi temperatuuril 40 ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 40 ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %;

| | 1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %; |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %;

| | 15 tundi temperatuuril – 30 ± 2 °C; |
| --- | --- |

15 tundi temperatuuril – 30 ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %. |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

| | 3 tundi temperatuuril 80 ± 2 °C; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 80 ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %. |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

Enne katset tuleb näidiseid hoida vähemalt neli tundi temperatuuril 23 ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

Märkus: näidiste ühetunnine temperatuuril 23 ± 5 °C hoidmine peab sisaldama termilise šoki ärahoidmiseks vajalikku ühelt temperatuurilt teisele ülemineku etappi.

2.1.2.   Fotomeetrilised mõõtmised

2.1.2.1.   Meetod

Enne ja pärast katset tehakse näidiste fotomeetrilised mõõtmised.

Mõõtmised tehakse standardlaternaga järgmistes punktides:

| | lähitulelaterna või lähi- ja kaugtulega laterna lähitulega punktides B 50 L ja 50 R (B 50 R ja 50 L vasakpoolse liikluse jaoks mõeldud laternate puhul); |
| --- | --- |

lähitulelaterna või lähi- ja kaugtulega laterna lähitulega punktides B 50 L ja 50 R (B 50 R ja 50 L vasakpoolse liikluse jaoks mõeldud laternate puhul);

| | kaugtulelaterna või kaug- ja lähitulelaterna kaugtulega väärtusele Emax vastavas punktis. |
| --- | --- |

kaugtulelaterna või kaug- ja lähitulelaterna kaugtulega väärtusele Emax vastavas punktis.

2.1.2.2.   Tulemused

Igal näidisel enne ja pärast katset mõõdetud fotomeetriliste väärtuste erinevus ei tohi ületada 10 %, mille hulka kuulub fotomeetrilise menetluse lubatud hälve.

2.2.   Vastupidavus atmosfäärimõjudele ja keemilistele mõjuritele

2.2.1.   Vastupidavus atmosfäärimõjudele

Kolmele uuele näidisele (hajutiklaasile või materjalinäidisele) rakendatakse kiirgust allikast, mille energia spektraaljaotus on samasugune kui mustal kehal temperatuuril vahemikus 5 500 – 6 000 K. Kiirgusallika ja näidiste vahele asetatakse sobivad filtrid, et minimeerida alla 295 nm ja üle 2 500 nm lainepikkusega kiirgust. Näidistele rakendatakse energeetilist valgustust võimsusega 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 nii pikaks ajaks, et näidiste poolt saadav valgusenergia on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Katseseadmes näidiste tasemele paigutatud mustal paneelil mõõdetud temperatuur peab olema 50 ± 5 °C. Ühtlase kiirguse tagamiseks peavad näidised pöörlema ümber kiirgusallika kiirusega, mis jääb vahemikku 1–5 p/min–1.

Näidistele piserdatakse destilleeritud vett juhtivusega alla 1 mS/m temperatuuril 23 ± 5 °C vastavalt järgmisele tsüklile:

| pihustamine | : | 5 minutit; |
| --- | --- | --- |
| kuivatamine | : | 25 minutit. |

pihustamine

:

5 minutit;

kuivatamine

:

25 minutit.

2.2.2.   Vastupidavus keemilistele mõjuritele

Pärast punktis 2.2.1 kirjeldatud katset ja punktis 2.2.3.1 kirjeldatud mõõtmist töödeldakse kolme nimetatud näidist punktis 2.2.2.2 kirjeldatud viisil punktis 2.2.2.1 määratletud seguga.

2.2.2.1.   Katsesegu

Katsesegu koosneb (mahu järgi) 51,5 protsendist n-heptaanist, 12,5 protsendist tolüeenist, 7,5 protsendist etüültetrakloriidist, 12,5 protsendist triklooretüleenist ja 6 protsendist ksüleenist.

2.2.2.2.   Katsesegu pealekandmine

Niisutada (ISO 105 kohast) puuvillasest riidest lappi, kuni see on punktis 2.2.2.1 kirjeldatud segust märg, ja hõõruda sellega 10 sekundi pärast 10 minutit näidise välispinda survega 50 N/cm2, mis vastab 14 × 14 mm suurusega katsepinnal jõule 100 N.

Nimetatud kümneminutilise ajavahemiku jooksul niisutatakse lappi seguga uuesti, nii et pealekantav vedelik oleks koostiselt jätkuvalt identne ettenähtud katseseguga.

Pealekandmise ajal on pragude tekkimise ärahoidmiseks lubatud näidisele rakendatavat survet kompenseerida.

2.2.2.3.   Puhastamine

Pärast katsesegu pealekandmist kuivatatakse näidiseid välisõhus ja pestakse seejärel punktis 2.3 (Vastupidavus puhastusainetele) kirjeldatud seguga temperatuuril 23 ± 5 °C.

Seejärel tuleb näidiseid temperatuuril 23 ± 5 °C hoolikalt loputada destilleeritud veega, mis ei sisalda üle 0,2 protsendi lisandeid, ja pühkida seejärel pehme lapiga.

2.2.3.   Tulemused

2.2.3.1.   Pärast atmosfäärimõjudele vastupidavuse katset ei tohi näidiste välispinnas olla pragusid, kriimustusi, mõrasid ega deformatsioone ja läbipaistvuse muutumise keskmine väärtus

Δt = (T2 – T3)/T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi ületada 0,020

(Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2.   Pärast keemilistele ainetele vastupidavuse katset ei tohi näidistel olla keemiliste ainete jälgi, mis võivad põhjustada muutusi valguse hajumises, mille keskhälve

Δd = (T5 – T4)/T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi ületada 0,020

(Δdm ≤ 0,020).

2.2.4.   Vastupidavus valgusallika kiirgusele

Tehakse järgmine katse:

| | esilaterna kõikide valgust edastavate plastdetailide näidised asetatakse gaaslahendusega valgusallika valgusvihku. Parameetrid, näiteks nurgad ja näidiste vahelised kaugused, peavad olema samasugused kui esilaternas. Kõik kasutatud näidised peavad olema sama värvuse ja pinnatöötlusega kui esilaterna vastavad osad. |
| --- | --- |

esilaterna kõikide valgust edastavate plastdetailide näidised asetatakse gaaslahendusega valgusallika valgusvihku. Parameetrid, näiteks nurgad ja näidiste vahelised kaugused, peavad olema samasugused kui esilaternas. Kõik kasutatud näidised peavad olema sama värvuse ja pinnatöötlusega kui esilaterna vastavad osad.

| | Pärast 1 500 tundi pidevat valgusvihus viibimist peavad uue standardse gaaslahendusega valgusallika kasutamisel läbilastava valguse värvusomadused olema nõuetekohased ja näidiste välispindades ei tohi olla pragusid, kriimustusi, mõrasid ega deformatsioone. |
| --- | --- |

Pärast 1 500 tundi pidevat valgusvihus viibimist peavad uue standardse gaaslahendusega valgusallika kasutamisel läbilastava valguse värvusomadused olema nõuetekohased ja näidiste välispindades ei tohi olla pragusid, kriimustusi, mõrasid ega deformatsioone.

2.3.   Vastupidavus puhastusainetele ja süsivesinikele

2.3.1.   Vastupidavus puhastusainetele

Kolme näidise (hajutiklaasi või materjalinäidise) välispinda kuumutatakse temperatuurini 50 ± 5 °C ja kastetakse seejärel viieks minutiks segusse, mille temperatuur on 23 ± 5 °C ja mis koosneb 99 osast destilleeritud veest maksimaalse lisandite sisaldusega 0,02 % ja ühest osast alküülarüülsulfonaadist.

Katse lõpul kuivatatakse näidiseid temperatuuril 50 ± 5 °C. Näidiste pinda puhastatakse niiske lapiga.

2.3.2.   Vastupidavus süsivesinikele

Seejärel hõõrutakse kolme näidise välispinda ühe minuti jooksul kergelt lapiga, mida on immutatud 70 % (mahu järgi) n-heptaanist ja 30 % tolüeenist koosnevas segus, ja kuivavatakse seejärel välisõhus.

2.3.3.   Tulemused

Pärast kahe nimetatud katse tegemist ei tohi läbipaistvuse muutumise keskmine väärtus

Δt = (T2 – T3)/T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ületada 0,010

(Δtm ≤ 0,010).

2.4.   Vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.4.1.   Mehaanilise kulumise katse meetod

Kolme uue näidise (hajutiklaasi) välispinnale rakendatakse ühtlase mehaanilise kulutamise katset meetodil, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 3. liites.

2.4.2.   Tulemused

Pärast nimetatud katset mõõdetakse muutusi:

| läbipaistvuses | : | Δt = (T2 – T3)/T2 |
| --- | --- | --- |
| ja valguse hajumises | : | Δd = (T5 – T4)/T2 |

läbipaistvuses

:

Δt = (T2 – T3)/T2

ja valguse hajumises

:

Δd = (T5 – T4)/T2

vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele käesoleva eeskirja punktis 2.2.4 määratletud alal. Kolme näidise keskmine väärtus peab vastama järgmistele tingimustele:

| | Δtm ≤ 0,100; |
| --- | --- |

Δtm ≤ 0,100;

| | Δtm ≤ 0,050. |
| --- | --- |

Δtm ≤ 0,050.

2.5.   Pinnete olemasolul: pinnete nakkekatse

2.5.1.   Näidise ettevalmistamine

Hajutiklaasi pindesse lõigatakse žiletiteraga või nõelaga 20 mm × 20 mm suurune ruudustik ruutude suurusega umbes 2 mm × 2 mm. Terale või nõelale avaldatav surve peab olema piisav vähemalt pinde läbilõikamiseks.

2.5.2.   Katse kirjeldus

Kasutage kleeplinti nakkejõuga 2 N/laiuse cm ± 20 %, mida mõõdetakse käesoleva lisa 4. liites määratletud standardtingimustes. Nimetatud kleeplint, mille laius peab olema vähemalt 25 mm, surutakse vähemalt 5 minutiks vastu punktis 2.5.1 kirjeldatud viisil ettevalmistatud pinda.

Seejärel koormatakse kleeplinti nii, et katsetatava pinna nakkejõu suhtes rakendub vastava pinna suhtes risti mõjuv vastujõud. Selles faasis tõmmatakse kleeplint ühtlase kiirusega 1,5 m/s ± 0,2 m/s pinnalt ära.

2.5.3.   Tulemused

Ruudustikuga kaetud piirkonnas ei tohi esineda märgatavaid kahjustusi. Ruutude lõikepunktides või lõigete servades on kahjustused lubatud juhul, kui kahjustatud piirkond ei ületa 15 % ruudustikuga kaetud pindalast.

2.6.   Plastmaterjalist hajutiklaasiga esilaternakoostu katsetamine

2.6.1.   Hajutiklaasi pinna vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.6.1.1.   Katsed

Laternanäidise nr 1 hajutiklaasiga tehakse punktis 2.4.1 kirjeldatud katse.

2.6.1.2.   Tulemused

Pärast katset ei tohi esilaternaga tehtud käesoleva eeskirja kohaste fotomeetriliste mõõtmiste tulemused ületada punktide B 50 L ja HV jaoks ettenähtud maksimumväärtusi rohkem kui 30 % võrra ega olla rohkem kui 10 % võrra väiksemad punkti 75 R jaoks ettenähtud miinimumväärtustest (vasakpoolse liikluse jaoks mõeldud esilaternate puhul tuleb arvestada punktidega B 50 R, HV ja 75 L).

2.6.2.   Pinnete olemasolul: pinnete nakkekatse

Laternanäidise nr 2 hajutiklaasiga tehakse punktis 2.5 kirjeldatud katse.

1. liide

TÜÜBIKINNITUSKATSETE KRONOLOOGILINE JÄRJEKORD

A.   Plastmaterjalide katsetamine (hajutiklaasid või materjalinäidised, mis on katsetamiseks esitatud vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.4)

| Näidised
  Katsed | Hajutiklaasid või materjalinäidised | Hajutiklaasid |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| 1.1. | Piiratud fotomeetrilised parameetrid (punkt 2.1.2) |

Näidised

Katsed

Hajutiklaasid või materjalinäidised

Hajutiklaasid

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

1.1.

Piiratud fotomeetrilised parameetrid (punkt 2.1.2)

x

x

x

| 1.1.1. | Temperatuurimuutus (punkt 2.1.1) |
| --- | --- |

1.1.1.

Temperatuurimuutus (punkt 2.1.1)

x

x

x

| 1.2. | Piiratud fotomeetrilised parameetrid (punkt 2.1.2) |
| --- | --- |

1.2.

Piiratud fotomeetrilised parameetrid (punkt 2.1.2)

x

x

x

| 1.2.1. | Läbipaistvuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.2.1.

Läbipaistvuse mõõtmine

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 1.2.2. | Valguse hajumise mõõtmine |
| --- | --- |

1.2.2.

Valguse hajumise mõõtmine

x

x

x

x

x

x

| 1.3. | Atmosfäärimõjurid (punkt 2.2.1) |
| --- | --- |

1.3.

Atmosfäärimõjurid (punkt 2.2.1)

x

x

x

| 1.3.1. | Läbipaistvuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.3.1.

Läbipaistvuse mõõtmine

x

x

x

| 1.4. | Keemilised mõjurid (punkt 2.2.2) |
| --- | --- |

1.4.

Keemilised mõjurid (punkt 2.2.2)

x

x

x

| 1.4.1. | Valguse hajumise mõõtmised |
| --- | --- |

1.4.1.

Valguse hajumise mõõtmised

x

x

x

| 1.5. | Puhastusained (punkt 2.3.1) |
| --- | --- |

1.5.

Puhastusained (punkt 2.3.1)

x

x

x

| 1.6. | Süsivesinikud (punkt 2.3.2) |
| --- | --- |

1.6.

Süsivesinikud (punkt 2.3.2)

x

x

x

| 1.6.1. | Läbipaistvuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.6.1.

Läbipaistvuse mõõtmine

x

x

x

| 1.7. | Kulumine (punkt 2.4.1) |
| --- | --- |

1.7.

Kulumine (punkt 2.4.1)

x

x

x

| 1.7.1. | Läbipaistvuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.7.1.

Läbipaistvuse mõõtmine

x

x

x

| 1.7.2. | Valguse hajumise mõõtmine |
| --- | --- |

1.7.2.

Valguse hajumise mõõtmine

x

x

x

| 1.8. | Nake (punkt 2.5) |
| --- | --- |

1.8.

Nake (punkt 2.5)

x

| 1.9. | Vastupidavus valgusallika kiirgusele (punkt 2.2.4) |
| --- | --- |

1.9.

Vastupidavus valgusallika kiirgusele (punkt 2.2.4)

x

B.   Esilaternakoostude katsetamine (katsetamiseks esitatud vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.3)

| Katsed | Esilaternakoost |
| --- | --- |
| Näidis nr |
| 1 | 2 |
| 2.1. | Kulumine (punkt 2.6.1.1.1) |

Katsed

Esilaternakoost

Näidis nr

1

2

2.1.

Kulumine (punkt 2.6.1.1.1)

x

| 2.2. | Fotomeetria (punkt 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2.

Fotomeetria (punkt 2.6.1.2)

x

| 2.3. | Nake (punkt 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3.

Nake (punkt 2.6.2)

x

2. liide

Valguse hajumise ja läbipaistvuse mõõtmise meetod

1.   MÕÕTESEADMED (vt joonis)

Kollimaatori K valgusvihku poolhajuvusega β/2 = 17,4 × 10–4 rd piiratakse diafragmaga DT, mille ava on 6 mm ja mille vastu asetatakse näidisealus.

Konvergentne akromaatiline lääts L2, mida on korrigeeritud sfäärilise moonutuse suhtes, ühendab diafragmat DT fotomeetri anduriga R; läätse L2 diameeter peab olema selline, et see ei kataks näidise poolt hajutatavat valgust koonuse ulatuses, mille ülemine poolnurk on β/2 = 14°.

Ringdiafragma DD nurkadega α/2 = 1° ja αmax/2 = 12° asetatakse läätse L2 kujutise fokaaltasandisse.

Diafragma läbipaistmatu keskmine osa on vajalik otsesest valgusallikast saabuva valguse kõrvaldamiseks. Diafragma keskmist osa peab olema võimalik valgusvihust niimoodi eemaldada, et see lähtestub täpselt esialgsesse asendisse.

Vahekaugus L2 DT ja hajuti F2 fookuskaugus (1) valitakse nii, et kujutis DT katab täielikult anduri R.

Kui esialgselt langevat valgust väljendatakse tuhandetes ühikutes, peab iga lugemi absoluutne täpsus olema väiksem kui üks ühik.

2.   MÕÕTMISED

Tuleb võtta järgmised lugemid.

| Lugem | Näidisega | DD keskmiseosaga | Iseloomustav suurus |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Langeva valgusvoo esimene lugem |
| T2 | jah
  (enne katset) | ei | Uue materjali poolt läbilastav valgusvoog 24° moodustatud väljal |
| T3 | jah
  (pärast katset) | ei | Katsetatud materjali poolt läbilastav valgusvoog 24° moodustatud väljal |
| T4 | jah
  (enne katset) | jah | Uue materjali poolt hajutatud valgusvoog |
| T5 | jah
  (pärast katset) | jah | Katsetatud materjali poolt hajutatud valgusvoog |

Lugem

Näidisega

DD keskmiseosaga

Iseloomustav suurus

T1

ei

ei

Langeva valgusvoo esimene lugem

T2

jah

(enne katset)

ei

Uue materjali poolt läbilastav valgusvoog 24° moodustatud väljal

T3

jah

(pärast katset)

ei

Katsetatud materjali poolt läbilastav valgusvoog 24° moodustatud väljal

T4

jah

(enne katset)

jah

Uue materjali poolt hajutatud valgusvoog

T5

jah

(pärast katset)

jah

Katsetatud materjali poolt hajutatud valgusvoog

Joonis 1

Optiline seade, mida kasutatakse valguse hajumise ja läbipaistvuse muutumise mõõtmiseks

Image

---

(1)  Läätse L2 fookuskauguseks soovitatakse ligikaudu 80 mm.

3. liide

PIHUSTUSKATSE MEETOD

1.   Katseseadmed

1.1.   Pihustuspüstol

Kasutatav pihustuspüstol peab olema varustatud 1,3 mm pikkuse läbimõõduga düüsiga, mis võimaldab vedeliku voolukiirust 0,24 ± 0,02 l/min töörõhul 6,0 bar –0, +0,5 bar.

Nimetatud kasutustingimustes moodustuva lehvikukujulise liivajoa poolt kulutataval pinnal tekkiva mustri läbimõõt peab düüsist 380 mm ± 10 mm kaugusel olema läbimõõduga 170 mm ± 50 mm.

1.2.   Katsesegu

Katsesegu koostis peab olema järgmine:

kvartsliiv, kõvadusega Mohri skaala järgi 7, terasuurusega 0–0,2 mm, ligikaudu normaaljaotusega ning nurgateguriga 1,8–2;

vesi, karedusega mitte üle 205 g/m3, segus, mis sisaldab 25 g liiva liitri vee kohta.

2.   Katse

Laternate hajutiklaaside välispinnale lastakse üks kord või rohkem kordi toimida eespool kirjeldatud viisil moodustatud liivajoal. Juga tuleb pihustada katsetatava pinna suhtes ligikaudu risti.

Kulumist kontrollitakse ühe või mitme klaasinäidise abil, mis asetatakse võrdlusnäidis(t)ena katsetatavate hajutiklaaside lähedale. Segu pihustatakse pinnale, kuni valguse hajumise 2. liites kirjeldatud viisil mõõdetud muutumine näidistel vastab järgmisele väärtusele:

Formula

Kogu katsetatava pinna ühtlase kulumise kontrollimiseks võib kasutada mitut võrdlusnäidist.

4. liide

KLEEPLINDI NAKKEKATSE

1.   EESMÄRK

Käesolev meetod võimaldab määrata standardtingimustes kleeplindi lineaarset nakkejõudu klaasplaadi suhtes.

2.   PÕHIMÕTE

Jõu mõõtmine, mis on vajalik kleeplindi klaasplaadilt 90° nurga all eemaldamiseks.

3.   ETTENÄHTUD KESKKONNATINGIMUSED

Ümbritseva keskkonna temperatuur peab olema 23 ± 5 °C ja suhteline õhuniiskus 65 ± 15 %.

4.   KATSETÜKID

Enne katsetamist konditsioneeritakse näidiseks oleva kleeplindi rulli 24 tunni jooksul ettenähtud keskkonnatingimustel (vt punkt 3).

Igast rullist katsetatakse viit 400 mm pikkust katsetükki. Need võetakse rullist pärast kolme pealmise kihi kõrvaldamist.

5.   MENETLUS

Katse tuleb teha punktis 3 kirjeldatud keskkonnatingimustes.

Võetakse viis katsetükki, keerates linti radiaalsuunas lahti kiirusel ca 300 mm/s. Seejärel kinnitatakse katsetükid järgneva 15 sekundi jooksul järgmisel viisil.

Lint kantakse sõrme pideva pikisuunalise hõõruva liigutusega, liigselt klaasplaadile surumata, nii et lindi ja klaasplaadi vahele ei jääks õhumulle.

Klaasplaadile kinnitatud lint jäetakse 10 minutiks ettenähtud keskkonnatingimustesse.

Eemaldatakse umbes 25 mm pikkune katsetükk plaadilt katsetükiga risti olevas tasapinnas.

Kinnitatakse plaat ja painutatakse lindi vaba ots 90° all tagasi. Rakendatakse jõudu nii, et lindi ja plaadi eraldusjoon on selle jõu ja plaadi suhtes risti.

Tõmmatakse linti selle eemaldamiseks kiirusega 300 mm/s ± 30 mm/s ja registreeritakse selleks vajalik jõud.

6.   TULEMUSED

Saadud viis väärtust tuleb seada suuruse järjekorda ja võtta mõõtmistulemuseks mediaan. Nimetatud väärtust väljendatakse njuutonites lindi laiuse sentimeetri kohta.

---

6. LISA

NULLKESE

Läbimõõt = a

Image

---

7. LISA

PINGE MÄRGISTUS

Image

| Märgistus kantakse iga sellise esilaterna korpusele, mis sisaldab üksnes gaaslahendusega valgusallikaid ja liiteseadist, ning liiteseadise igale välimisele osale.
  Liiteseadis(ed) on projekteeritud ** V elektrisüsteemi jaoks. | | Märgistus kantakse iga sellise esilaterna korpusele, mis sisaldab vähemalt üht gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist.
  Liiteseadis(ed) on projekteeritud ** V elektrisüsteemi jaoks.
  Mitte ükski hõõglamp ega LED-moodul, mida esilatern sisaldab, ei ole projekteeritud 24 V elektrisüsteemi jaoks. |
| --- | --- | --- |

Märgistus kantakse iga sellise esilaterna korpusele, mis sisaldab üksnes gaaslahendusega valgusallikaid ja liiteseadist, ning liiteseadise igale välimisele osale.

Liiteseadis(ed) on projekteeritud ** V elektrisüsteemi jaoks.

Märgistus kantakse iga sellise esilaterna korpusele, mis sisaldab vähemalt üht gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist.

Liiteseadis(ed) on projekteeritud ** V elektrisüsteemi jaoks.

Mitte ükski hõõglamp ega LED-moodul, mida esilatern sisaldab, ei ole projekteeritud 24 V elektrisüsteemi jaoks.

---

8. LISA

Toodangu nõuetele vastavuse järelevalvemenetluse miinimumnõuded

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast peetakse vastavusnõudeid käesoleva eeskirja kohaselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Masstoodanguna valmistatavate laternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult katsetamiseks valitud esilaterna fotomeetrilisi tööparameetreid mõõdetakse pingel 13,5 ± 0,1 V või muul osutatud pingel ja:

| | kas
  latern on varustatud eemaldatava standardse gaaslahendusega valgusallikaga vastavalt punktile 6.1.3. Selle gaaslahendusega valgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud etalonvalgusvoost. Sellisel juhul tuleb valgustatust vastavalt korrigeerida |
| --- | --- |

kas

latern on varustatud eemaldatava standardse gaaslahendusega valgusallikaga vastavalt punktile 6.1.3. Selle gaaslahendusega valgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud etalonvalgusvoost. Sellisel juhul tuleb valgustatust vastavalt korrigeerida

| | või
  latern on varustatud masstoodanguna valmistatava gaaslahendusega valgusallikaga ja masstoodanguna valmistatava liiteseadisega. Selle valgusallika valgusvoog võib nimivalgusvoost erineda eeskirjas nr 99 sätestatud valgusallika ja liiteseadise lubatud hälvete tõttu; seetõttu võib mõõdetud valgustatust korrigeerida 20 % võrra soodsas suunas; |
| --- | --- |

või

latern on varustatud masstoodanguna valmistatava gaaslahendusega valgusallikaga ja masstoodanguna valmistatava liiteseadisega. Selle valgusallika valgusvoog võib nimivalgusvoost erineda eeskirjas nr 99 sätestatud valgusallika ja liiteseadise lubatud hälvete tõttu; seetõttu võib mõõdetud valgustatust korrigeerida 20 % võrra soodsas suunas;

| 1.2.1. | mitte ükski valgustatuse väärtus, mis on mõõdetud ja korrigeeritud vastavalt punktile 1.2, ei kaldu ebasoodsas suunas üle 20 % kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. Väärtuste B 50 L (või R) korral ning joonel H/H2 (või H/H3/H4) ja sellest ülalpool võib maksimumhälve ebasoodsas suunas olla vastavalt:







  B 50 L (või R) (1) | : | 0,20 luksile vastavalt 20 %
  0,30 luksile vastavalt 30 % |
| --- | --- | --- | --- |
| joonel H/H2 (või joonel H/H3/H4) ja sellest ülalpool | : | 0,30 luksile vastavalt 20 %
  0,45 luksile vastavalt 30 % |

1.2.1.

mitte ükski valgustatuse väärtus, mis on mõõdetud ja korrigeeritud vastavalt punktile 1.2, ei kaldu ebasoodsas suunas üle 20 % kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest. Väärtuste B 50 L (või R) korral ning joonel H/H2 (või H/H3/H4) ja sellest ülalpool võib maksimumhälve ebasoodsas suunas olla vastavalt:

B 50 L (või R) (1)

:

0,20 luksile vastavalt 20 %

0,30 luksile vastavalt 30 %

joonel H/H2 (või joonel H/H3/H4) ja sellest ülalpool

:

0,30 luksile vastavalt 20 %

0,45 luksile vastavalt 30 %

| 1.2.2. | või kui






  1.2.2.1. | lähitule puhul on käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtused täidetud punktis HV (lubatud hälbega + 0,2 lx) ja sama suunatuse korral ühes punktis igal mõõteekraanil (25 m kaugusel) järgmiste punktide ümber 15 cm raadiusega ringjoonega piiratud alal: B 50 L (või R) (1) (lubatud hälbega + 0,1 lx), 75 R (või L), 50 V, 25 R1, 25 L2; ja I segmendis; |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

või kui

1.2.2.1.

lähitule puhul on käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtused täidetud punktis HV (lubatud hälbega + 0,2 lx) ja sama suunatuse korral ühes punktis igal mõõteekraanil (25 m kaugusel) järgmiste punktide ümber 15 cm raadiusega ringjoonega piiratud alal: B 50 L (või R) (1) (lubatud hälbega + 0,1 lx), 75 R (või L), 50 V, 25 R1, 25 L2; ja I segmendis;

| 1.2.2.2. | ja kui HV asub kaugtule puhul samavalgustustihedusjoone 0,75 Emax piires, kehtib kõikides käesoleva eeskirja punkti 6.3 kohaselt määratletud mõõtepunktides maksimumväärtustele tolerants + 20 % ja miinimumväärtustele tolerants - 20 %. |
| --- | --- |

1.2.2.2.

ja kui HV asub kaugtule puhul samavalgustustihedusjoone 0,75 Emax piires, kehtib kõikides käesoleva eeskirja punkti 6.3 kohaselt määratletud mõõtepunktides maksimumväärtustele tolerants + 20 % ja miinimumväärtustele tolerants - 20 %.

| 1.2.3. | Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, on lubatud esilaterna asendi muutmine tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5° vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2° kraadi üles või alla. |
| --- | --- |

1.2.3.

Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, on lubatud esilaterna asendi muutmine tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5° vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2° kraadi üles või alla.

| 1.2.4. | Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid, kasutades teist standardset gaaslahendusega valgusallikat või gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist olenevalt sellest, kumb on punkti 1.2 kohaselt nõutav. |
| --- | --- |

1.2.4.

Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid, kasutades teist standardset gaaslahendusega valgusallikat või gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist olenevalt sellest, kumb on punkti 1.2 kohaselt nõutav.

1.3.   Varju piiri vertikaalasendi kuumusest tingitud muutumise kontrollimiseks kohaldatakse järgmist menetlust.

| | Ühte esilaternanäidist katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui näidisele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit. |
| --- | --- |

Ühte esilaternanäidist katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui näidisele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit.

| | Esilatern loetakse vastuvõetavaks, kui Δr (nagu määratletud käesoleva eeskirja 4. lisa punktides 2.1 ja 2.2) ei ületa 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Esilatern loetakse vastuvõetavaks, kui Δr (nagu määratletud käesoleva eeskirja 4. lisa punktides 2.1 ja 2.2) ei ületa 1,5 mrad.

| | Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad.

1.4.   Värvsuskoordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded peavad olema täidetud.

1.5.   Kui aga vertikaalset reguleerimist nõutavasse asendisse ei saa käesoleva eeskirja punktiga 6.2.2.3 lubatud hälvete piires teha korduvalt, katsetatakse ühte näidist 10. lisa punktidega 2 ja 3 ettenähtud korras.

2.   MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLILE

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel tegema igale esilaternatüübile vähemalt järgmised katsed. Katsed peavad vastama käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta muud näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid, et tagada toodangu vastavus nõuetele.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste omaduste ning varju piiri vertikaalasendi kuumusest tingitud muutumise kontrollimiseks.

2.2.   Katsemeetodid

| 2.2.1. | Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi. |
| --- | --- |

2.2.1.

Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

| 2.2.2. | Tootja tehtavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõendada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed. |
| --- | --- |

2.2.2.

Tootja tehtavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõendada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed.

| 2.2.3. | Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse teostatud mõõtmistulemustele. |
| --- | --- |

2.2.3.

Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse teostatud mõõtmistulemustele.

| 2.2.4. | Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3.   Näidiste võtmine

Esilaternate näidised valitakse ühtliku partii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi esilaternate rühma.

Hindamine hõlmab tavaliselt üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4.   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised näitajad

Esilaternate näidistel tehakse fotomeetrilised mõõtmised käesolevas eeskirjas ettenähtud punktides, tulemid võetakse kaugtule puhul väärtusele Emax vastavast punktist ja punktidest HV (2), HL ja HR (3) ning lähitule puhul punktidest B 50 L (või R) (4), HV, 50 V, 75 R (või L) ja 25 L2 (või R2) (vt 3. lisa joonis).

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja peab katsetulemused statistiliselt töötlema ning määratlema koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid nii, et on täidetud käesoleva eeskirja punktis 9.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded.

Toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid peavad olema niisugused, et 9. lisas kirjeldatud juhusliku kontrollnäidise (esimese võetud näidise) puhul on kontrolli läbimise minimaalne tõenäosus 0,95 (95 % usaldatavusega).

---

(1)  Sulgudes olevad tähed viitavad vasakpoolse liikluse jaoks mõeldud esilaternatele.

(2)  Kui kaugtuli on vastastikku ühendatud lähitulega, on HV kaugtule puhul sama mõõtmispunkt kui lähitule puhul.

(3)  HL ja HR: punktid joonel hh, mis asuvad punktist HV vastavalt 1,125 m vasakul ja paremal.

(4)  Vt joonealust märkust 1.

---

9. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDOSA

1.1.   Vastavusnõudeid peetakse käesoleva eeskirja nõuete kohaselt, kui neid on, mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Masstoodanguna valmistatavate esilaternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult katsetamiseks valitud laternate fotomeetrilisi tööparameetreid mõõdetakse pingel 13,5 ± 0,1 V või muul osutatud pingel ja:

| | kas
  latern on varustatud eemaldatava standardse gaaslahendusega valgusallikaga vastavalt punktile 6.1.3. Selle gaaslahenduse valgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud etalonvalgusvoost. Sellisel juhul tuleb valgustatust vastavalt korrigeerida; |
| --- | --- |

kas

latern on varustatud eemaldatava standardse gaaslahendusega valgusallikaga vastavalt punktile 6.1.3. Selle gaaslahenduse valgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud etalonvalgusvoost. Sellisel juhul tuleb valgustatust vastavalt korrigeerida;

| | või
  latern on varustatud masstoodanguna valmistatava gaaslahendusega valgusallikaga ja masstoodanguna valmistatava liiteseadisega. Selle gaaslahendusega valgusallika valgusvoog võib nimivalgusvoost erineda eeskirjas nr 99 sätestatud valgusallika ja liiteseadise lubatud hälvete tõttu; seetõttu võib mõõdetud valgustatust korrigeerida 20 % võrra soodsas suunas; |
| --- | --- |

või

latern on varustatud masstoodanguna valmistatava gaaslahendusega valgusallikaga ja masstoodanguna valmistatava liiteseadisega. Selle gaaslahendusega valgusallika valgusvoog võib nimivalgusvoost erineda eeskirjas nr 99 sätestatud valgusallika ja liiteseadise lubatud hälvete tõttu; seetõttu võib mõõdetud valgustatust korrigeerida 20 % võrra soodsas suunas;

| 1.2.1 | ükski mõõdetud väärtus ei erine käesolevas eeskirjas ettenähtud väärtustest rohkem kui 20 %.
  Pimestusvööndis võib maksimaalne hälve olla vastavalt:







  B 50 L (või R) (1) | : | 0,20 luksile vastavalt 20 %
  0,30 luksile vastavalt 30 % |
| --- | --- | --- | --- |
| joonel H/H2 (või joonel H/H3/H4) ja sellest ülalpool | : | 0,30 luksile vastavalt 20 %
  0,45 luksile vastavalt 30 % |

1.2.1

ükski mõõdetud väärtus ei erine käesolevas eeskirjas ettenähtud väärtustest rohkem kui 20 %.

Pimestusvööndis võib maksimaalne hälve olla vastavalt:

B 50 L (või R) (1)

:

0,20 luksile vastavalt 20 %

0,30 luksile vastavalt 30 %

joonel H/H2 (või joonel H/H3/H4) ja sellest ülalpool

:

0,30 luksile vastavalt 20 %

0,45 luksile vastavalt 30 %

| 1.2.2. | või kui






  1.2.2.1. | lähitule puhul on käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtused täidetud punktis HV (lubatud hälbega + 0,2 lx) ja sama suunatuse korral vähemalt ühes punktis igal mõõteekraanil (25 m kaugusel) järgmiste punktide ümber 15 cm raadiusega ringjoonega piiratud alal: B 50 L (või R) (1) (lubatud hälbega + 0,1 lx), 75 R (või L), 50 V, 25 R1, 25 L2; ja I segmendis; |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

või kui

1.2.2.1.

lähitule puhul on käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtused täidetud punktis HV (lubatud hälbega + 0,2 lx) ja sama suunatuse korral vähemalt ühes punktis igal mõõteekraanil (25 m kaugusel) järgmiste punktide ümber 15 cm raadiusega ringjoonega piiratud alal: B 50 L (või R) (1) (lubatud hälbega + 0,1 lx), 75 R (või L), 50 V, 25 R1, 25 L2; ja I segmendis;

| 1.2.2.2. | ja kui HV asub kaugtule puhul samavalgustustihedusjoone 0,75 Emax piires, kehtib kõikides käesoleva eeskirja punkti 6.3 kohaselt määratletud mõõtepunktides maksimumväärtustele lubatud hälve + 20 % ja miinimumväärtustele lubatud hälve – 20 %. Viitemärki ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.2.2.

ja kui HV asub kaugtule puhul samavalgustustihedusjoone 0,75 Emax piires, kehtib kõikides käesoleva eeskirja punkti 6.3 kohaselt määratletud mõõtepunktides maksimumväärtustele lubatud hälve + 20 % ja miinimumväärtustele lubatud hälve – 20 %. Viitemärki ei võeta arvesse.

| 1.2.3. | Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, on lubatud esilaterna asendi muutmine tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5° vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2° kraadi üles või alla. |
| --- | --- |

1.2.3.

Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, on lubatud esilaterna asendi muutmine tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5° vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2° kraadi üles või alla.

| 1.2.4. | Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid, kasutades teist standardset gaaslahendusega valgusallikat või gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist olenevalt sellest, kumb on punkti 1.2 kohaselt nõutav. |
| --- | --- |

1.2.4.

Kui eespool kirjeldatud katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid, kasutades teist standardset gaaslahendusega valgusallikat või gaaslahendusega valgusallikat ja liiteseadist olenevalt sellest, kumb on punkti 1.2 kohaselt nõutav.

1.3.   Varju piiri vertikaalasendi kuumusest tingitud muutumise kontrollimiseks kohaldatakse järgmist menetlust.

| | Ühte esilaternanäidist katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui näidisele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit. |
| --- | --- |

Ühte esilaternanäidist katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui näidisele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit.

| | Esilatern loetakse vastuvõetavaks, kui Dr (nagu määratletud käesoleva eeskirja 4. lisa punktides 2.1 ja 2.2) ei ületa 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Esilatern loetakse vastuvõetavaks, kui Dr (nagu määratletud käesoleva eeskirja 4. lisa punktides 2.1 ja 2.2) ei ületa 1,5 mrad.

| | Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad.

1.4.   Värvsuskoordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded peavad olema täidetud.

1.5.   Kui aga vertikaalset reguleerimist nõutavasse asendisse ei saa käesoleva eeskirja punktiga 6.2.2.3 lubatud hälvete piires teha korduvalt, katsetatakse ühte näidist 10. lisa punktidega 2 ja 3 ettenähtud korras.

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidise võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli esilaternat. Esimese kahe laterna näidis märgistatakse A-tähega, teise kahe laterna näidis B-tähega.

2.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 2.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näiduste võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavust juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekanded ebasoodsas suunas on järgmised:






  2.1.1.1. | näidis A







  A1: | ühel esilaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| A2: | mõlemal esilaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele B | |

2.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näiduste võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavust juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekanded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1.

näidis A

A1:

ühel esilaternal

0 %

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

A2:

mõlemal esilaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele B

| 2.1.1.2. | näidis B







  B1: | mõlemal esilaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2.

näidis B

B1:

mõlemal esilaternal

0 %

| 2.1.2. | või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.1.2.

või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 2.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  2.2.1.1. | näidis A







  A3: | ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1.

näidis A

A3:

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.1.2. | näidis B







  B2: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| B3: | A2 korral | |
| ühel esilaternal | 0 % |
| ühel esilaternal rohkem kui | 20 % |
| kuid mitte rohkem kui | 30 % |

2.2.1.2.

näidis B

B2:

A2 korral

ühel esilaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

B3:

A2 korral

ühel esilaternal

0 %

ühel esilaternal rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

| 2.2.2. | või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.2.2.

või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 10 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 2.3.1. | näidis A







  A4: | ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 30 % |
| A5: | mõlemal esilaternal rohkem kui | 20 % |

2.3.1.

näidis A

A4:

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal rohkem kui

30 %

A5:

mõlemal esilaternal rohkem kui

20 %

| 2.3.2. | näidis B







  B4: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel esilaternal rohkem kui | 20 % |
| B5: | A2 korral | |
| mõlemal esilaternal rohkem kui | 20 % |
| B6: | A2 korral | |
| ühel esilaternal | 0 % |
| ühel esilaternal rohkem kui | 30 % |

2.3.2.

näidis B

B4:

A2 korral

ühel esilaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal rohkem kui

20 %

B5:

A2 korral

mõlemal esilaternal rohkem kui

20 %

B6:

A2 korral

ühel esilaternal

0 %

ühel esilaternal rohkem kui

30 %

| 2.3.3. | või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.3.3.

või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.   KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised: kahest esilaternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest esilaternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu ühtlustamist valminud laos oleva kauba hulgast.

3.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 3.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidise võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavust juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.1.1.1. | näidis C







  C1: | ühel esilaternal | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| C2: | mõlemal esilaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| edasi näidisele D | |

3.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidise võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavust juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1.

näidis C

C1:

ühel esilaternal

0 %

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

C2:

mõlemal esilaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele D

| 3.1.1.2. | näidis D







  D1: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| mõlemal esilaternal | 0 % |

3.1.1.2.

näidis D

D1:

C2 korral

mõlemal esilaternal

0 %

| 3.1.2. | või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.1.2.

või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 3.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.2.1.1. | näidis D







  D2: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 0 % |
| kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |

3.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate esilaternate nõuetele vastavus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) nõuda juhul, kui esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1.

näidis D

D2:

C2 korral

ühel esilaternal rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

| 3.2.1.2. | või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 11 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on esilaternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 3.3.1. | näidis C







  C3: | ühel esilaternal mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal rohkem kui | 20 % |
| C4: | mõlemal esilaternal rohkem kui | 20 % |

3.3.1.

näidis C

C3:

ühel esilaternal mitte rohkem kui

20 %

ühel esilaternal rohkem kui

20 %

C4:

mõlemal esilaternal rohkem kui

20 %

| 3.3.2. | näidis D







  D3: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| ühel esilaternal 0 või rohkem kui | 0 % |
| ühel esilaternal rohkem kui | 20 % |

3.3.2.

näidis D

D3:

C2 korral

ühel esilaternal 0 või rohkem kui

0 %

ühel esilaternal rohkem kui

20 %

| 3.3.3. | või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.3.3.

või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

4.   VARJU PIIRI VERTIKAALASENDI MUUTUMINE

Varju piiri vertikaalasendi kuumusest tingitud muutumise kontrollimiseks kohaldatakse järgmist menetlust.

| | Ühte käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele võetud näidise A esilaternat katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui sellele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit. |
| --- | --- |

Ühte käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele võetud näidise A esilaternat katsetatakse vastavalt 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud menetlusele pärast seda, kui sellele on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsüklit.

| | Esilatern loetakse nõuetele vastavaks, kui Dr ei ületa1,5 mrad. |
| --- | --- |

Esilatern loetakse nõuetele vastavaks, kui Dr ei ületa1,5 mrad.

| | Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui nimetatud väärtus on suurem kui 1,5 mrad, kuid ei ületa 2,0 mrad, katsetatakse teist esilaternat ning seejärel ei tohi mõlemale näidisele registreeritud absoluutsete väärtuste keskmine ületada 1,5 mrad.

| | Kui aga kõnealune 1,5 mrad nõue ei ole näidise A puhul täidetud, tehakse sama menetlus näidise B kahe esilaternaga ja Dr väärtus ei tohi neist kummagi puhul ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui aga kõnealune 1,5 mrad nõue ei ole näidise A puhul täidetud, tehakse sama menetlus näidise B kahe esilaternaga ja Dr väärtus ei tohi neist kummagi puhul ületada 1,5 mrad.

Joonis 1

Image

---

(1)  Sulgudes olevad tähed viitavad vasakpoolse liikluse jaoks mõeldud esilaternatele.

---

10. LISA

Eesmiste lähitulelaternate varju piiri kontrollimine mõõtmiste abil

1.   ÜLDOSA

Kui kohaldatakse käesoleva eeskirja punkti 6.2.2.4, katsetatakse varju piiri kvaliteeti punkti 2 nõuete kohaselt ning tuld reguleeritakse mõõteriistade abil vertikaalset ja horisontaalset vastavalt punkti 3 nõuetele.

Enne varju piiri kvaliteedi mõõtmist ja mõõteriistade abil joondamise menetlust on vajalik visuaalne eeljoondamine vastavalt käesoleva eeskirja punktidele 6.2.2.1 ja 6.2.2.2.

2.   VARJU PIIRI KVALITEEDI MÕÕTMINE

Miinimumteravuse mõõtmiseks skaneeritakse vertikaalselt varju piiri horisontaalosa nurgasammuga 0,05°:

| a) | mõõtekaugusel 10 m ligikaudu 10 mm läbimõõduga detektoriga või |
| --- | --- |

a)

mõõtekaugusel 10 m ligikaudu 10 mm läbimõõduga detektoriga või

| b) | mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga. |
| --- | --- |

b)

mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga.

Katses kasutatud mõõtekaugus märgitakse teatisevormi punkti 9 (vt käesoleva eeskirja 1. lisa).

Maksimumteravuse mõõtmiseks skaneeritakse vertikaalselt varju piiri horisontaalosa nurgasammuga 0,05° ainult mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga.

Varju piiri kvaliteet loetakse vastuvõetavaks, kui vähemalt ühe mõõtmiste seeria tulemused vastavad punktide 2.1–2.3 nõuetele.

2.1.   Nähtav ei ole rohkem kui üks varju piir (1) .

2.2.   Varju piiri teravus

Teravustegur G määratakse kindlaks, skaneerides vertikaalselt varju piiri horisontaalosa 2,5° nurga all joonest V-V, kus:

G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kus β = vertikaalne asend kraadides.

Väärtus G ei tohi olla väiksem kui 0,13 (miinimumteravus) ega suurem kui 0,40 (maksimumteravus).

2.3.   Lineaarsus

Horisontaalse varju piiri see osa, mida kasutatakse vertikaalseks reguleerimiseks, on horisontaalne vahemikus 1,5°–3,5° joonest V-V (vt joonis 1).

| a) | Varju piiri gradiendi käänupunktid vertikaaljoontel 1,5°, 2,5° ja 3,5° korral leitakse vastavalt valemile:
  (d2 (log E) / dβ2 = 0). |
| --- | --- |

a)

Varju piiri gradiendi käänupunktid vertikaaljoontel 1,5°, 2,5° ja 3,5° korral leitakse vastavalt valemile:

(d2 (log E) / dβ2 = 0).

| b) | Maksimaalne vertikaalne vahemaa käänupunktide vahel ei tohi ületada 0,2°. |
| --- | --- |

b)

Maksimaalne vertikaalne vahemaa käänupunktide vahel ei tohi ületada 0,2°.

3.   VERTIKAALNE JA HORISONTAALNE REGULEERIMINE

Kui varju piir vastab käesoleva lisa punkti 2 kvaliteedinõuetele, võib tule reguleerida mõõteriistade abil.

Joonis 1

Varju piiri kvaliteedi mõõtmine

Image

3.1.   Vertikaalne reguleerimine

Varju piiri horisontaalne osa skaneeritakse vertikaalselt 2,5° nurga all joonest V-V, liikudes altpoolt joont B üles (vt joonis 2). Käänupunkt (kus d2 (log E) / dv2 = 0) määratakse kindlaks ja paigutatakse joonele B, mis asub 1 % joonest H-H allpool.

3.2.   Horisontaalne reguleerimine

Taotleja valib ühe järgmistest horisontaalse joonduse meetoditest:

| a) | joone 0,2 D meetod (vt joonis 2).
  Pärast laterna vertikaalset joondamist skaneeritakse 5° vasakult 5° paremale piki üht vertikaalset joont kohal 0,2° D. Maksimumgradient G, mis leitakse valemiga G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kus β on horisontaalasend kraadides, ei tohi olla väiksem kui 0,08.
  Joonel 0,2 D leitud käänupunkt asetatakse joonele A;

  Joonis 2


  Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – horisontaaljoone skaneerimise meetod |
| --- | --- |

a)

joone 0,2 D meetod (vt joonis 2).

Pärast laterna vertikaalset joondamist skaneeritakse 5° vasakult 5° paremale piki üht vertikaalset joont kohal 0,2° D. Maksimumgradient G, mis leitakse valemiga G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), kus β on horisontaalasend kraadides, ei tohi olla väiksem kui 0,08.

Joonel 0,2 D leitud käänupunkt asetatakse joonele A;

Joonis 2

Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – horisontaaljoone skaneerimise meetod

Image

| b) | kolme joone meetod (vt joonis 3).
  Pärast laterna vertikaalset joondamist skaneeritakse piki kolme vertikaalset joont punktist 2° D punktini 2° U nurga all 1° R, 2° R ja 3° R. Vastavad maksimumgrandiendid G, mis leitakse valemiga:
  G = (log Eβ – log E(β + 0.1°))
  kus β on vertikaalasend kraadides, ei tohi olla väiksemad kui 0,08. Kolmel joonel leitud käänupunktide abil tuletatakse sirgjoon. Selle joone ja vertikaalse joondamise käigus leitud joone B lõikepunkt paigutatakse joonele V.

  Joonis 3


  Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – kolme joone skaneerimise meetod |
| --- | --- |

b)

kolme joone meetod (vt joonis 3).

Pärast laterna vertikaalset joondamist skaneeritakse piki kolme vertikaalset joont punktist 2° D punktini 2° U nurga all 1° R, 2° R ja 3° R. Vastavad maksimumgrandiendid G, mis leitakse valemiga:

G = (log Eβ – log E(β + 0.1°))

kus β on vertikaalasend kraadides, ei tohi olla väiksemad kui 0,08. Kolmel joonel leitud käänupunktide abil tuletatakse sirgjoon. Selle joone ja vertikaalse joondamise käigus leitud joone B lõikepunkt paigutatakse joonele V.

Joonis 3

Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – kolme joone skaneerimise meetod

Image

---

(1)  Käesolevat punkti tuleks muuta, kui võetakse kasutusele objektiivne katsemeetod.

---

11. LISA

LED-moodulitele ja neid sisaldavatele esilaternatele esitatavad nõuded

1.   ÜLDNÕUDED

1.1.   Esitatud LED-mooduli näidis peab esitatud valgusallika elektroonilise juhtseadis(t)ega (selle olemasolul) katsetamisel vastama käesoleva eeskirja asjakohastele nõuetele.

1.2.   LED-mooduli(te) konstruktsioon peab olema selline, et tavapärase kasutuse korral oleks tagatud selle (nende) töökindlus. LED-mooduli(te)l ei tohi ilmneda konstruktsiooni- ega tootmisvigu.

1.3.   LED-moodul(id) peab (peavad) olema võltsimiskindlad.

1.4.   LED-mooduli(te) ehitus peab vastama järgmistele tingimustele:

| 1.4.1. | kui LED-moodul eemaldatakse ja asendatakse taotleja antud teise mooduliga, mis kannab sama valgusallika mooduli tunnuskoodi, peavad esilaternale esitatavad fotomeetrilised nõuded olema täidetud; |
| --- | --- |

1.4.1.

kui LED-moodul eemaldatakse ja asendatakse taotleja antud teise mooduliga, mis kannab sama valgusallika mooduli tunnuskoodi, peavad esilaternale esitatavad fotomeetrilised nõuded olema täidetud;

| 1.4.2. | teistsuguse valgusallika mooduli tunnuskoodiga LED-moodulid ei ole samal laterna kinnituskohal vahetatavad. |
| --- | --- |

1.4.2.

teistsuguse valgusallika mooduli tunnuskoodiga LED-moodulid ei ole samal laterna kinnituskohal vahetatavad.

1.5.   Elektrooniline (elektroonilised) valgusallika juhtimisseadmestik(ud) võib (võivad) kuuluda LED-mooduli(te) koosseisu.

2.   TOOTMINE

2.1.   LED-mooduli LEDid peavad olema varustatud sobivate kinnitusdetailidega.

2.2.   Kinnitusdetailid peavad olema tugevad ning kindlalt LEDi(de) ja LED-mooduli külge kinnitatud.

3.   KATSETINGIMUSED

3.1.   Kohaldamine

3.1.1.   Kõiki näidiseid katsetatakse vastavalt punktile 4.

3.1.2.   LED-mooduli valgusallikad on valgusdioodid (LED), nagu määratletud eeskirja nr 48 punktis 2.7.1 eelkõige seoses nähtavat kiirgust tekitava elemendiga. Muud liiki valgusallikad ei ole lubatud.

3.2.   Käitamistingimused

3.2.1.   LED-mooduli käitamistingimused

Kõiki näidiseid katsetatakse käesoleva eeskirja punktis 6.2.4.4 sätestatud tingimustel. Kui käesolevas lisas ei ole osutatud teisiti, katsetatakse LED-mooduleid tootja esitatud esilaterna sees.

3.2.2.   Ümbritseva keskkonna temperatuur

Elektriliste ja fotomeetriliste näitajate mõõtmiseks käitatakse esilaternat kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 ± 5 °C.

3.3.   Vanandamine

Enne käesoleva eeskirjaga ettenähtud katsete alustamist käitatakse LED-moodulit taotleja soovil 15 tundi ja jahutatakse seejärel ümbritseva keskkonna temperatuurini.

4.   ERINÕUDED JA -KATSED

4.1.   Ultraviolettikiirgus

LED-mooduli ultraviolettkiirgus peab rahuldama järgmisi võrratusi:

Formula

kus:

| | S(l)(ühik: 1) on spektraalne kaalufunktsioon; |
| --- | --- |

S(l)(ühik: 1) on spektraalne kaalufunktsioon;

| | km = 683 lm/W on kiirguse valgusefektiivsuse maksimumväärtus. |
| --- | --- |

km = 683 lm/W on kiirguse valgusefektiivsuse maksimumväärtus.

(Teiste sümbolite määratlusi vt eeskirja nr 12 9. lisa punkt 4.1.1.)

Selle väärtuse arvutamisel kasutatakse ühenanomeetrilisi intervalle. Ultraviolettkiirgus kaalutakse ultraviolettkiirguse tabelis esitatud väärtustega:

| l | S(l) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,00009 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000530 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

l

S(l)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,00009

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000530

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Ultraviolettkiirguse tabel. Väärtused vastavalt Rahvusvaheline Kiirguskaitse Assotsiatsiooni (IRPA) / Rahvusvahelise Mitteioniseeriva Kiirguse Komitee (INIRC) suunistele, mis käsitlevad ultraviolettkiirgusega kokkupuute piirmäärasid. Valitud lainepikkused (nanomeetrites) on representatiivsed; muud väärtused tuleks interpoleerida.

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/151 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/151

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 99 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse mootorsõidukite kinnitatud gaaslahendusega laternaseadmestikes kasutatavate gaaslahendusega valgusallikate tüübikinnitust

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

eeskirja algversiooni 5. täiendus – jõustumise kuupäev: 19. august 2010

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Haldussätted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tehnilised nõuded |
| --- | --- |

3.

| 4. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

4.

| 5. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

5.

| 6. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

6.

| 7. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

7.

LISAD

| 1. lisa | Gaaslahendusega valgusallikate lehed |
| --- | --- |

1. lisa

| 2. lisa | Teatis, milles käsitletakse gaaslahendusega valgusallika tüübi tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või gaaslahendusega valgusallika tüübi tootmise lõpetamist kooskõlas eeskirjaga nr 99 |
| --- | --- |

2. lisa

| 3. lisa | Tüübikinnitusmärgi näidis |
| --- | --- |

3. lisa

| 4. lisa | Elektriliste ja fotomeetriliste näitajate mõõtmise meetod |
| --- | --- |

4. lisa

| 5. lisa | Kaare asendi ja kuju ning elektroodide asendi mõõtmiseks kasutatav optiline seade |
| --- | --- |

5. lisa

| 6. lisa | Tootja kvaliteedimenetluste miinimumnõuded |
| --- | --- |

6. lisa

| 7. lisa | Näidiste võtmine ja tootja katseandmete nõuetele vastavuse tasemed |
| --- | --- |

7. lisa

| 8. lisa | Näidiste võtmise miinimumnõuded |
| --- | --- |

8. lisa

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse 1. lisas osutatud gaaslahendusega valgusallikate suhtes, mis on mõeldud kasutamiseks mootorsõidukite kinnitatud gaaslahendusega laternaseadmestikes.

2.   HALDUSSÄTTED

2.1.   Mõisted

2.1.1.   Käesolevas eeskirjas tähendab „kategooria” standarditud gaaslahendusega valgusallikate eri põhikonstruktsioone. Igal kategoorial on oma märgistus, näiteks: „D2S”.

2.1.2.   Eri „tüüpi” gaaslahendusega valgusallikad (1) on sama kategooria gaaslahendusega valgusallikad, mis erinevad järgmiste oluliste omaduste poolest:

| 2.1.2.1. | kaubanimi või kaubamärk, s.o:






  a) | sama kaubanime või kaubamärgiga, kuid eri tootjate valmistatud gaaslahendusega valgusallikaid loetakse eri tüüpi gaaslahendusega valgusallikateks; |
| --- | --- | --- |

2.1.2.1.

kaubanimi või kaubamärk, s.o:

a)

sama kaubanime või kaubamärgiga, kuid eri tootjate valmistatud gaaslahendusega valgusallikaid loetakse eri tüüpi gaaslahendusega valgusallikateks;

| b) | sama tootja valmistatud gaaslahendusega valgusallikaid, mis erinevad üksnes kaubanime või kaubamärgi poolest, võib lugeda sama tüüpi gaaslahendusega valgusallikateks; |
| --- | --- |

b)

sama tootja valmistatud gaaslahendusega valgusallikaid, mis erinevad üksnes kaubanime või kaubamärgi poolest, võib lugeda sama tüüpi gaaslahendusega valgusallikateks;

| 2.1.2.2. | kolvi ja/või sokli konstruktsioon, kuivõrd need erinevused mõjutavad optilisi tulemusi. |
| --- | --- |

2.1.2.2.

kolvi ja/või sokli konstruktsioon, kuivõrd need erinevused mõjutavad optilisi tulemusi.

2.2.   Tüübikinnituse taotlemine

2.2.1.   Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

2.2.2.   Igale tüübikinnituse taotlusele lisatakse (vt ka punkt 2.4.2):

| 2.2.2.1. | kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt üksikasjalikud, et võimaldada tüübi määramist; |
| --- | --- |

2.2.2.1.

kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt üksikasjalikud, et võimaldada tüübi määramist;

| 2.2.2.2. | tehniline kirjeldus, kaasa arvatud liiteseadise märgis; |
| --- | --- |

2.2.2.2.

tehniline kirjeldus, kaasa arvatud liiteseadise märgis;

| 2.2.2.3. | iga taotletava värvuse kolm näidist; |
| --- | --- |

2.2.2.3.

iga taotletava värvuse kolm näidist;

| 2.2.2.4. | üks liiteseadise näidis. |
| --- | --- |

2.2.2.4.

üks liiteseadise näidis.

2.2.3.   Gaaslahendusega valgusallika tüübi korral, mis erineb juba tüübikinnituse saanud gaaslahendusega valgusallika tüübist üksnes kaubanime või kaubamärgi poolest, piisab:

| 2.2.3.1. | tootja avaldusest, milles tõendatakse esitatud tüübi (välja arvatud kaubanimi või kaubamärk) identsust juba kinnitatud tüübiga, mis on identifitseeritav vastava tüübikinnituskoodi abil, ning sama tootja toodetud; |
| --- | --- |

2.2.3.1.

tootja avaldusest, milles tõendatakse esitatud tüübi (välja arvatud kaubanimi või kaubamärk) identsust juba kinnitatud tüübiga, mis on identifitseeritav vastava tüübikinnituskoodi abil, ning sama tootja toodetud;

| 2.2.3.2. | kahest näidisest, mis kannavad uut kaubanime või kaubamärki. |
| --- | --- |

2.2.3.2.

kahest näidisest, mis kannavad uut kaubanime või kaubamärki.

2.2.4.   Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on kehtestatud rahuldav kord, millega tagatakse toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll.

2.3.   Märgised

2.3.1.   Tüübikinnituse saamiseks esitatud gaaslahendusega valgusallikatel soklile või kolvile peab olema kantud:

| 2.3.1.1. | taotleja kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- |

2.3.1.1.

taotleja kaubanimi või kaubamärk;

| 2.3.1.2. | asjaomase kategooria rahvusvaheline märgistus; |
| --- | --- |

2.3.1.2.

asjaomase kategooria rahvusvaheline märgistus;

| 2.3.1.3. | nimivõimsus; seda ei pea eraldi märkima, kui see on osa asjaomase kategooria rahvusvahelisest märgistusest; |
| --- | --- |

2.3.1.3.

nimivõimsus; seda ei pea eraldi märkima, kui see on osa asjaomase kategooria rahvusvahelisest märgistusest;

| 2.3.1.4. | tüübikinnitusmärgi jaoks piisava suurusega ala. |
| --- | --- |

2.3.1.4.

tüübikinnitusmärgi jaoks piisava suurusega ala.

2.3.2.   Punktis 2.3.1.4 osutatud ala märgitakse koos tüübikinnitustaotlusega esitatavatele joonistele.

2.3.3.   Muud kui punktidega 2.3.1 ja 2.4.4 hõlmatud märgised võib kanda soklile.

2.3.4.   Valgusallika tüübikinnitusel kasutatav liiteseadis märgistatakse tüübi- ja kaubanimemärgisega ning sellele märgitakse nimipinge ja -võimsus, nagu on osutatud asjaomase lambi teabelehel.

2.4.   Tüübikinnituse andmine

2.4.1.   Kui kõik vastavalt punktile 2.2.2.3 või 2.2.3.2 esitatud gaaslahendusega valgusallikate tüübi näidised vastavad punkti 2.2.2.4 kohaselt liiteseadisega katsetamisel käesoleva eeskirja nõuetele, antakse tüübikinnitus.

2.4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnituskood. Selle esimene number näitab muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid suuri tehnilisi muudatusi.

Sellele järgneb kuni kahest sümbolist koosnev tunnuskood. Kasutatakse üksnes araabia numbreid ja joonealuses märkuses (2) loetletud suurtähti.

Sama kokkuleppeosaline ei tohi ühele gaaslahendusega valgusallika tüübile antud koodi anda teisele gaaslahendusega valgusallika tüübile. Taotleja soovil võib sama tüübikinnituskoodi anda nii valget kui ka valikulist kollast valgust kiirgavatele gaaslahendusega valgusallikatele (vt punkt 2.1.2).

2.4.3.   Käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele edastatakse teade gaaslahendusega valgusallika tüübi kinnitamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise või gaaslahendusega valgusallika tootmise lõpetamise kohta käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud vormi abil ning kinnituse taotleja esitatud joonise abil, mille formaat ei ole suurem kui A4 (210 × 297 mm) ja mis esitatakse vähemalt mõõtkavas 2:1.

2.4.4.   Igale gaaslahendusega valgusallikale, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, paigaldatakse punktis 2.3.1.4 osutatud alale lisaks punktis 2.3.1 nõutavale märgisele rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

| 2.4.4.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3); |
| --- | --- |

2.4.4.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

| 2.4.4.2. | ringjoone lähedal asuvast tüübikinnituskoodist. |
| --- | --- |

2.4.4.2.

ringjoone lähedal asuvast tüübikinnituskoodist.

2.4.5.   Kui taotleja on saanud mitmele kaubanimele või kaubamärgile sama tüübikinnituskoodi, piisab punkti 2.3.1.1 nõuete täitmiseks ühest või mitmest kõnealusest kaubanimest või kaubamärgist.

2.4.6.   Punktides 2.3.1 ja 2.4.3 nimetatud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja kustutamatud.

2.4.7.   Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidis.

3.   TEHNILISED NÕUDED

3.1.   Mõisted

3.1.1.   „Gaaslahendusega valgusallikas”– valgusallikas, milles valgust annab stabiliseeritud valguskaar;

3.1.2.   „liiteseadis”– gaaslahendusega valgusallika spetsiaalne elektritoide;

3.1.3.   „nimipinge”– liiteseadisele märgitud sisendpinge;

3.1.4.   „nimivõimsus”– gaaslahendusega valgusallikale ja liiteseadisele märgitud võimsus;

3.1.5.   „testimispinge”– pinge liiteseadise sisendklemmidel, millele gaaslahendusega valgusallika elektrilised ja fotomeetrilised näitajad peavad vastama ja millele vastavust katsetatakse;

3.1.6.   „objektiivne väärtus”– elektrilise või fotomeetrilise näitaja ettenähtud väärtus. See tuleb lubatud hälbe piires saavutada, kui gaaslahendusega valgusallikas lülitatakse sisse testimispingel töötava liiteseadisega;

3.1.7.   „standardne gaaslahendusega (etalon-)valgusallikas”– esilaternate testimiseks kasutatav spetsiaalne gaaslahendusega valgusallikas, millel on vähendatud mõõtmed ning elektrilised ja fotomeetrilised näitajad, nagu osutatud asjaomasel andmelehel;

3.1.8.   „nulltelg”– sokli abil määratletud telg, mille suhtes määratakse gaaslahendusega valgusallika teatavad mõõtmed;

3.1.9.   „võrdlustasapind”– sokli abil määratletud tasapind, mille suhtes määratakse gaaslahendusega valgusallika teatavad mõõtmed.

3.2.   Üldised nõuded

3.2.1.   Iga esitatud näidis peab punkti 2.2.2.4 kohaselt liiteseadisega katsetamisel vastama käesoleva eeskirja asjaomastele nõuetele.

3.2.2.   Gaaslahendusega valgusallikate konstruktsioon peab olema selline, et need oleksid ja püsiksid tavakasutuse korral heas töökorras. Peale selle ei tohi neil olla konstruktsiooni- ega tootmisvigu.

3.3.   Tootmine

3.3.1.   Gaaslahendusega valgusallika kolvil ei tohi olla täkkeid ega täppe, mis võivad halvendada valgusallika tõhusust ja optilisi näitajaid.

3.3.2.   Pärast 15-tunnist tööd liiteseadisega testimispingel pühitakse värvilise (väline) kolvi pinda kergelt puuvillase lapiga, mida on leotatud 70 % (mahu järgi) n-heptaanist ja 30 % tolueenist koosnevas segus. Pinda kontrollitakse visuaalselt umbes viie minuti pärast. Sellel ei tohi olla nähtavaid muutusi.

3.3.3.   Gaaslahendusega valgusallikatel peavad olema standardsoklid, mis vastavad Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) trükises 60061 (kolmas trükk) avaldatud soklite andmelehtedele, nagu osutatud 1. lisa andmelehtedel.

3.3.4.   Sokkel peab olema tugev ja kindlalt kolvi külge kinnitatud.

3.3.5.   Gaaslahendusega valgusallikate vastavus punktide 3.3.3–3.3.4 nõuetele tehakse kindlaks visuaalse vaatluse, mõõtmete kontrolli ja vajaduse korral katseseadmete abil.

3.4.   Katsed

3.4.1.   Gaaslahendusega valgusallikaid vanandatakse vastavalt 4. lisale.

3.4.2.   Kõiki näidiseid katsetatakse liiteseadisega vastavalt punktile 2.2.2.4.

3.4.3.   Elektrilised mõõtmised tehakse vähemalt 0,2 klassi mõõteriistadega (täpsus 0,2 % kogu skaalast).

3.5.   Elektroodide, valguskaare ja ribade asend ning mõõtmed

3.5.1.   Elektroodide geomeetriline asend peab vastama asjaomasel andmelehel kirjeldatule. Valguskaare ja elektroodide asendi mõõtmise meetodi näidis on esitatud 5. lisas. Võib kasutada muid meetodeid.

| 3.5.1.1. | Valgusallika elektroodide asendit ja mõõtmeid mõõdetakse enne vanandamisperioodi; gaaslahendusega valgusallikas on mõõtmise ajal välja lülitatud ning mõõtmine tehakse optiliste meetoditega läbi klaasümbrise. |
| --- | --- |

3.5.1.1.

Valgusallika elektroodide asendit ja mõõtmeid mõõdetakse enne vanandamisperioodi; gaaslahendusega valgusallikas on mõõtmise ajal välja lülitatud ning mõõtmine tehakse optiliste meetoditega läbi klaasümbrise.

3.5.2.   Valguskaare kuju ja asend peab vastama asjaomase andmelehe nõuetele.

| 3.5.2.1. | Mõõtmine tehakse pärast vanandamist ning valgusallikat varustatakse mõõtmise ajal liiteseadisest testimispingel. |
| --- | --- |

3.5.2.1.

Mõõtmine tehakse pärast vanandamist ning valgusallikat varustatakse mõõtmise ajal liiteseadisest testimispingel.

3.5.3.   Ribade asend ja mõõde ning läbipaistvus peavad vastama asjaomase andmelehe nõuetele.

| 3.5.3.1. | Mõõtmine tehakse pärast vanandamist ning valgusallikat varustatakse mõõtmise ajal liiteseadisest testimispingel. |
| --- | --- |

3.5.3.1.

Mõõtmine tehakse pärast vanandamist ning valgusallikat varustatakse mõõtmise ajal liiteseadisest testimispingel.

3.6.   Käivitamise, stabiliseerimise ja kaare taassüttimise näitajad

3.6.1.   Käivitamine

Vastavalt 4. lisa tingimusele katsetamisel peab gaaslahendusega valgusallikas käivituma kohe ja jääma põlema.

3.6.2.   Stabiliseerimine

Vastavalt 4. lisa tingimustele mõõtmisel peab gaaslahendusega valgusallikas kiirgama:

| | 1 sekundi pärast: vähemalt 25 % selle objektiivsest valgusvoost; |
| --- | --- |

1 sekundi pärast: vähemalt 25 % selle objektiivsest valgusvoost;

| | 4 sekundi pärast: vähemalt 80 % selle objektiivsest valgusvoost. |
| --- | --- |

4 sekundi pärast: vähemalt 80 % selle objektiivsest valgusvoost.

Objektiivne valgusvoog on märgitud asjaomasel andmelehel.

3.6.3.   Kaare taassüttimine

Vastavalt 4. lisa tingimustele katsetamisel peab gaaslahendusega valgusallikas taassüttima kohe pärast andmelehel osutatud ajaks väljalülitamist. Ühe sekundi pärast peab valgusallikas kiirgama vähemalt 80 % selle objektiivsest valgusvoost.

3.7.   Elektrilised näitajad

Vastavalt 4. lisa tingimustele mõõtmisel peavad valgusallika pinge ja võimsus jääma asjaomasel andmelehel märgitud piiridesse.

3.8.   Valgusvoog

Vastavalt 4. lisa tingimustele mõõtmisel peab valgusvoog jääma asjaomasel andmelehel märgitud piiridesse. Kui sama tüüpi valgusallikale on ette nähtud nii valge kui ka valikuline kollane valgus, kehtib objektiivne väärtus valge valgusega valgusallikate kohta; valikulise kollase valgusega valgusallika valgusvoog peab aga olema vähemalt 68 % ettenähtud väärtusest.

3.9.   Värvus

3.9.1.   Kiiratava valguse värvus peab olema valge või valikuline kollane. Peale selle peavad kolorimeetrilised näitajad Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) värvsuskoordinaatidena väljendatuna jääma asjaomasel andmelehel märgitud piiridesse.

3.9.2.   Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud kiiratava valguse värvuse mõisteid.

3.9.3.   Värvust mõõdetakse 4. lisa punktis 10 sätestatud korras.

3.9.4.   Gaaslahendusega valgusallika minimaalne punase värvuse sisaldus peab olema niisugune, et:

Formula

kus:

| Ee (λ) | [W/nm] | on valgusvoo spektraaljaotus; |
| --- | --- | --- |
| V (λ) | [1] | on spektraalne valgusefektiivsus; |
| λ | [nm] | on lainepikkus. |

Ee (λ)

[W/nm]

on valgusvoo spektraaljaotus;

V (λ)

[1]

on spektraalne valgusefektiivsus;

λ

[nm]

on lainepikkus.

Kõnealune väärtus arvutatakse ühe nanomeetri suuruste intervallidega.

3.10.   Ultraviolettkiirgus

Gaaslahendusega valgusallika ultraviolettkiirgus peab olema niisugune, et:

Formula

kus:

| S (λ) | [1] | on spektraalne kaalufunktsioon; |
| --- | --- | --- |
| km = 683 | [lm/W] | on fotomeetrilise kiirguse ekvivalent. |
| (Muude sümbolite määratlusi vt punkt 3.9.4). |

S (λ)

[1]

on spektraalne kaalufunktsioon;

km = 683

[lm/W]

on fotomeetrilise kiirguse ekvivalent.

(Muude sümbolite määratlusi vt punkt 3.9.4).

Kõnealune väärtus arvutatakse ühe nanomeetri suuruste intervallidega.

Ultraviolettkiirgus kaalutakse vastavalt järgmises tabelis esitatud väärtustele.

| λ | S(λ) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,000090 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000053 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

λ

S(λ)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,000090

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000053

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Valitud lainepikkused on representatiivsed; muud väärtused tuleks interpoleerida.

Väärtused vastavad Rahvusvahelise Kiirguskaitse Assotsiatsiooni (IRPA) / Rahvusvahelise Mitteioniseeriva Kiirguse Komitee (INIRC) suunistele, mis käsitlevad ultraviolettkiirgusega kokkupuute piirmäärasid.

3.11.   Standardsed gaaslahendusega valgusallikad

Standardsed gaaslahendusega (etalon-)valgusallikad peavad vastama valgusallikate tüübikinnitusele esitatavatele nõuetele ja asjaomase andmelehe erinõuetele. Valget ja valikulist kollast valgust kiirgavate valgusallikatüüpide korral peab standardne valgusallikas kiirgama valget valgust.

4.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

4.1.   Käesoleva eeskirja raames tüübikinnituse saanud gaaslahendusega valgusallikad peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, järgides punktis 3 ning käesoleva eeskirja 1. ja 3. lisas sätestatud märgiseid ja tehnilisi nõudeid.

4.2.   Et veenduda punkti 4.1 nõuete täitmises, tuleb tootmist asjakohaselt kontrollida.

4.3.   Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

| 4.3.1. | tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu; |
| --- | --- |

4.3.1.

tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu;

| 4.3.2. | pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud, et kontrollida vastavust igale kinnitatud tüübile; |
| --- | --- |

4.3.2.

pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud, et kontrollida vastavust igale kinnitatud tüübile;

| 4.3.3. | tagama katsetulemuste registreerimiste ja sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel haldusasutusega; |
| --- | --- |

4.3.3.

tagama katsetulemuste registreerimiste ja sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel haldusasutusega;

| 4.3.4. | analüüsima igat liiki katsete tulemusi, kohaldades 7. lisa kriteeriume, et kontrollida tootenäitajaid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi; |
| --- | --- |

4.3.4.

analüüsima igat liiki katsete tulemusi, kohaldades 7. lisa kriteeriume, et kontrollida tootenäitajaid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi;

| 4.3.5. | tagama, et iga gaaslahendusega valgusallika tüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 6. lisas ettenähtud katsed; |
| --- | --- |

4.3.5.

tagama, et iga gaaslahendusega valgusallika tüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 6. lisas ettenähtud katsed;

| 4.3.6. | tagama, et kui katse käigus ilmneb mis tahes näidise mittevastavus selle katse tingimustele, võetakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele. |
| --- | --- |

4.3.6.

tagama, et kui katse käigus ilmneb mis tahes näidise mittevastavus selle katse tingimustele, võetakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele.

4.4.   Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid.

4.4.1.   Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsetulemused ja tootmise ülevaatuse tulemused.

4.4.2.   Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste väikseima arvu kindlaksmääramisel võib arvesse võtta tootja tehtud kontrolli tulemusi.

4.4.3.   Kui kvaliteeditase osutub ebarahuldavaks või kui peetakse vajalikuks kontrollida punkti 4.4.2 kohaldamisel teostatud katsete kehtivust, peab kontrollija valima välja näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teostanud tehnilisele teenistusele.

4.4.4.   Pädev asutus võib teha kõiki käesolevas eeskirjas ettenähtud katseid. Katsed tehakse juhuslikkuse põhimõttel valitud näidistega, häirimata seejuures tootja tarnekohustusi ja lähtudes 8. lisa kriteeriumidest.

4.4.5.   Pädev asutus püüab kontrolli teha kord kahe aasta järel. Kontrolli tehakse aga pädeva asutuse äranägemisel ja sõltuvalt sellest, kuivõrd pädev asutus usaldab tootmise nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli tagamiseks võetud meetmeid. Negatiivsete tulemuste korral tagab pädev asutus, et võimalikult kiiresti võetakse toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks vajalikud meetmed.

5.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

5.1.   Gaaslahendusega valgusallikale käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui toodangu nõuetele vastavusele kehtestatud nõuded ei ole täidetud.

5.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

6.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud gaaslahendusega valgusallika tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud vormi kohase teatisega teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

7.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

---

(1)  Valikulist kollast lampi või valikulist kollast välimist lisakolbi, mille ainus otstarve on muuta valget valgusega gaaslahendusega valgusallika värvust, kuid mitte muid omadusi, ei loeta kuuluvaks teise gaaslahendusega valgusallika tüüpi.

(2)  0 1 2 3 4 5 6 7 8 9

A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 –Tai, 54 ja 55 – (vaba), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

---

1. LISA

GAASLAHENDUSEGA VALGUSALLIKATE LEHED

Gaaslahendusega valgusallikate kategooriate loetelu ja lehtede numbrid:

| Valgusallika kategooria | Lehtede numbrid |
| --- | --- |
| D1R | DxR/1–7 |
| D1S | DxS/1–6 |
| D2R | DxR/1–7 |
| D2S | DxS/1–6 |
| D3R | DxR/1–7 |
| D3S | DxS/1–6 |
| D4R | DxR/1–7 |
| D4S | DxS/1–6 |

Valgusallika kategooria

Lehtede numbrid

D1R

DxR/1–7

D1S

DxS/1–6

D2R

DxR/1–7

D2S

DxS/1–6

D3R

DxR/1–7

D3S

DxS/1–6

D4R

DxR/1–7

D4S

DxS/1–6

Gaaslahendusega valgusallikate lehtede loetelu ja järjekord käesolevas lisas:

| Lehtede numbrid |
| --- |
| DxR/1–7 |
| DxS/1–6 |

Lehtede numbrid

DxR/1–7

DxS/1–6

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/1

Joonistel esitatakse üksnes gaaslahendusega valgusallika põhimõõtmed (mm)

Joonis 1

Kategooria D1R – kaablitega tüüp – sokkel PK32d-3

Image

Joonis 2

Kategooria D2R – klemmiga tüüp – sokkel P32d-3

Image

| (1) | Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut. |
| --- | --- |

(1)

Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut.

| (2) | Vt leht DxR/3. |
| --- | --- |

(2)

Vt leht DxR/3.

| (3) | Välimise kolvi ekstsentrilisus nulltelje suhtes, mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast, ei tohi olla vähem kui ± 0,5 mm suunas B ega vähem kui + 1 mm/– 0,5 mm suunas A. |
| --- | --- |

(3)

Välimise kolvi ekstsentrilisus nulltelje suhtes, mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast, ei tohi olla vähem kui ± 0,5 mm suunas B ega vähem kui + 1 mm/– 0,5 mm suunas A.

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/2

Joonistel esitatakse üksnes gaaslahendusega valgusallika põhimõõtmed (mm)

Joonis 3

Kategooria D3R – käivitiga tüüp – sokkel PK32d-6

Image

Joonis 4

Kategooria D4R – klemmiga tüüp – sokkel P32d-6

Image

| (1) | Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut. |
| --- | --- |

(1)

Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut.

| (2) | Vt leht DxR/3. |
| --- | --- |

(2)

Vt leht DxR/3.

| (3) | Välimise kolvi ekstsentrilisus nulltelje suhtes, mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast, ei tohi olla vähem kui 0,5 mm suunas B ega vähem kui + 1 mm/– 0,5 mm suunas A. |
| --- | --- |

(3)

Välimise kolvi ekstsentrilisus nulltelje suhtes, mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast, ei tohi olla vähem kui 0,5 mm suunas B ega vähem kui + 1 mm/– 0,5 mm suunas A.

Kategooria D3R – käivitiga tüüp – sokkel PK32d-6

Joonis 5

Nulltelje määratlus
   (1)

Soklit lükatakse näidatud suunas.

Image

Joonis 6

Lambi maksimaalsed gabariidid
   (2)

Image

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/4

| Mõõtmed | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standardvalgusallikad |
| --- | --- | --- |
| Elektroodide asend | Leht DxR/5 |
| Kaare asend ja kuju | Leht DxR/6 |
| Mustade ribade asukoht | Leht DxR/7 |
| α1 (3) | 45° ± 5° |
| α2 (4) | 45° min. |
| D1R: sokke PK32d-3
  D2R: sokke P32d-3
  D3R: sokke PK32d-6
  D4R: sokke P32d-6 | vastavalt IEC trükisele 60061 (leht 7004-111-3) |
| ELEKTRILISED JA FOTOMEETRILISED NÄITAJAD |
| | D1R/D2R | D3R/D4R | D1R/D2R | D3R/D4R |
| Liiteseadise nimipinge | V | 12 (4) | 12 |
| Nimivõimsus | W | 35 | 35 |
| Testimispinge | V | 13,5 | 13,5 |
| Lambi pinge | Objektiivne | V | 85 | 42 | 85 | 42 |
| Lubatud hälve | ± 17 | ± 9 | ± 8 | ± 4 |
| Lambi võimsus | Objektiivne | W | 35 | 35 |
| Lubatud hälve | ± 3 | ± 0,5 |
| Valgusvoog | Objektiivne | lm | 2 800 | 2 800 |
| Lubatud hälve | ± 450 | ± 150 |
| Värvsus-koordinaadid valge valguse puhul | Objektiivne | | x = 0,375 | y = 0,375 |
| Hälvete piirid (5) | Piirid | x = 0,345 | y = 0,150 + 0,640 x |
| x = 0,405 | y = 0,050 + 0,750 x |
| Lõike-punktid | x = 0,345 | y = 0,371 |
| x = 0,405 | y = 0,409 |
| x = 0,405 | y = 0,354 |
| x = 0,345 | y = 0,309 |
| Kaare taassüttimise väljalülitumisaeg | s | 10 | 10 |

Mõõtmed

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standardvalgusallikad

Elektroodide asend

Leht DxR/5

Kaare asend ja kuju

Leht DxR/6

Mustade ribade asukoht

Leht DxR/7

α1 (3)

45° ± 5°

α2 (4)

45° min.

D1R: sokke PK32d-3

D2R: sokke P32d-3

D3R: sokke PK32d-6

D4R: sokke P32d-6

vastavalt IEC trükisele 60061 (leht 7004-111-3)

ELEKTRILISED JA FOTOMEETRILISED NÄITAJAD

D1R/D2R

D3R/D4R

D1R/D2R

D3R/D4R

Liiteseadise nimipinge

V

12 (4)

12

Nimivõimsus

W

35

35

Testimispinge

V

13,5

13,5

Lambi pinge

Objektiivne

V

85

42

85

42

Lubatud hälve

± 17

± 9

± 8

± 4

Lambi võimsus

Objektiivne

W

35

35

Lubatud hälve

± 3

± 0,5

Valgusvoog

Objektiivne

lm

2 800

2 800

Lubatud hälve

± 450

± 150

Värvsus-koordinaadid valge valguse puhul

Objektiivne

x = 0,375

y = 0,375

Hälvete piirid (5)

Piirid

x = 0,345

y = 0,150 + 0,640 x

x = 0,405

y = 0,050 + 0,750 x

Lõike-punktid

x = 0,345

y = 0,371

x = 0,405

y = 0,409

x = 0,405

y = 0,354

x = 0,345

y = 0,309

Kaare taassüttimise väljalülitumisaeg

s

10

10

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/5

Elektroodide asend

Kõnealuse katse abil tehakse kindlaks, kas elektroodid on nulltelje ja võrdlustasapinna suhtes õigesti paigutatud.

Image

Mõõtesuund: valgusallika külg- ja pealtvaade

| Mõõt (mm) | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standard valgusallikad |
| --- | --- | --- |
| a1 | d + 0,5 | d + 0,2 |
| a2 | d + 0,7 | d + 0,35 |
| b1 | 0,4 | 0,15 |
| b2 | 0,8 | 0,3 |
| c | 4,2 | 4,2 |
| d = elektroodi läbimõõt;
  d < 0,3 for D1R ja D2R
  d < 0,4 for D3R ja D4R |

Mõõt (mm)

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standard valgusallikad

a1

d + 0,5

d + 0,2

a2

d + 0,7

d + 0,35

b1

0,4

0,15

b2

0,8

0,3

c

4,2

4,2

d = elektroodi läbimõõt;

d < 0,3 for D1R ja D2R

d < 0,4 for D3R ja D4R

Elektroodi ots, mis on võrdluspinnale lähimal, paigutatakse a1 ja b1 abil määratletud alale. Elektroodi ots, mis on võrdluspinnast kaugeimal, paigutatakse a2 ja b2 abil määratletud alale.

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/6

Kaare asend ja kuju

Kõnealuse katse abil määratakse kindlaks kaare kuju ja teravus ning kaare asend nulltelje ja võrdlustasapinna suhtes. Selleks mõõdetakse kaare painet ja hajumist keskläbilõikel D ning mõõdetakse hajunud valgusintensiivsust alal A ning joontel B ja C.

Image

Suhtelise valgustugevuse jaotuse mõõtmisel kesk-ristlõikel D, nagu osutatud eespool oleval joonisel, on maksimaalse valgustugevuse Lmax kaugus nullteljest r. Lmax 20 % punktide kaugus on s nagu näidatud allpool oleval joonisel.

| Mõõde (mm) | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standardvalgusallikad |
| --- | --- | --- |
| D1R/D2R | D3R/D4R |
| r | 0,50 ± 0,25 | 0,50 ± 0,25 | 0,50 ± 0,20 |
| s | 1,10 ± 0,25 | 1,10 + 0,25/– 0,40 | 1,10 ± 0,25 |

Mõõde (mm)

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standardvalgusallikad

D1R/D2R

D3R/D4R

r

0,50 ± 0,25

0,50 ± 0,25

0,50 ± 0,20

s

1,10 ± 0,25

1,10 + 0,25/– 0,40

1,10 ± 0,25

Image

Valgustugevuste mõõtmisel mõõtesuunast B, nagu määratletud lehel DxR/7, kasutades 5. lisas kirjeldatud seadet, kuid 0,2M mm läbimõõduga ringiga, on protsendina maksimaalsest valgustugevusest Lmax väljendatud suhteline valgustugevus (läbilõikel D) järgmine:

| Ala A | ≤ 4,5 % | Joon B | ≤ 15 % | Joon C | ≤ 5,0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Ala A

≤ 4,5 %

Joon B

≤ 15 %

Joon C

≤ 5,0 %

Ala A pindala määratletakse musta pindega, välimise kolviga ja tasapinnaga, mis on 24,5 mm kaugusel võrdlustasapinnast.

Kategooriad D1R, D2R, D3R ja D4R leht DXR/7

Mustade ribade asukoht

Kõnealuse katse abil tehakse kindlaks, kas mustad ribad on nulltelje ja võrdlustasapinna suhtes õigesti paigutatud.

Image

Kaare valgustugevuse jaotuse mõõtmisel keskläbilõikel nagu määratletud lehel DxR/6, kui valgusallikas on pööratud nii, et must riba katab kaare, peab mõõdetud valgustugevus olema ≤ 0,5 % Lmax.

±1 ja ±3-ga määratletud alal võib musta pinde asendada muu vahendiga, mis takistab valguse läbikannet asjaomaselt alalt.

| Mõõtmed | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standardvalgusallikad |
| --- | --- | --- |
| α1 | 45° ± 5° |
| α3 | 70° min. |
| α4 | 65° min. |
| β1/24, β1/30, β2/24, β2/30 | 25° ± 5° |
| f1/24, f2/24 (6) | 0,15 ± 0,25 | 0,15 ± 0,20 |
| f1/30 | f1/24 mv ± 0,15 (7) | f1/24 mv ± 0,1 |
| f2/30 | f2/24 mv ± 0,15 (7) | f2/24 mv ± 0,1 |
| f1/24 mv – f2/24 mv | ± 0,3 max. | ± 0,2 max. |
| d | 9 ± 1 |

Mõõtmed

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standardvalgusallikad

α1

45° ± 5°

α3

70° min.

α4

65° min.

β1/24, β1/30, β2/24, β2/30

25° ± 5°

f1/24, f2/24 (6)

0,15 ± 0,25

0,15 ± 0,20

f1/30

f1/24 mv ± 0,15 (7)

f1/24 mv ± 0,1

f2/30

f2/24 mv ± 0,15 (7)

f2/24 mv ± 0,1

f1/24 mv – f2/24 mv

± 0,3 max.

± 0,2 max.

d

9 ± 1

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/1

Joonistel esitatakse üksnes gaaslahendusega valgusallika põhimõõtmed (mm)

Joonis 1

Kategooria D1S – kaablitega tüüp – sokkel PK32d-2

Image

Joonis 2

Kategooria D2S – klemmiga tüüp – sokkel P32d-2

Image

| (1) | Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut. |
| --- | --- |

(1)

Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut.

| (2) | Vt leht DxS/3. |
| --- | --- |

(2)

Vt leht DxS/3.

| (3) | Mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast on välimise kolvi ekstsentrilisus sisemise kolvi keskpunkti suhtes maksimaalselt 1 mm. |
| --- | --- |

(3)

Mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast on välimise kolvi ekstsentrilisus sisemise kolvi keskpunkti suhtes maksimaalselt 1 mm.

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/2

Joonistel esitatakse üksnes gaaslahendusega valgusallika põhimõõtmed (mm)

Joonis 3

Kategooria D3S – käivitiga tüüp – sokkel PK32d-5

Image

Joonis 4

Kategooria D4S – klemmiga tüüp – sokkel P32d-5

Image

| (1) | Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut. |
| --- | --- |

(1)

Võrdlustasapind määratletakse lambipesa pinnal olevate punktidega, milles asetsevad soklitaldriku kolm tugiäärikut.

| (2) | Vt leht DxS/3. |
| --- | --- |

(2)

Vt leht DxS/3.

| (3) | Mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast on välimise kolvi ekstsentrilisus sisemise kolvi keskpunkti suhtes maksimaalselt 1 mm. |
| --- | --- |

(3)

Mõõdetuna 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast on välimise kolvi ekstsentrilisus sisemise kolvi keskpunkti suhtes maksimaalselt 1 mm.

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/3

Joonis 5

Nulltelje määratlus
   (8)

Lambi maksimaalsed gabariidid

Image

Joonis 6

Maximum lamp outline
   (9)

Image

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/4

| Mõõtmed | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standardvalgusallikad |
| --- | --- | --- |
| Elektroodide asend | Leht DxS/5 |
| Kaare asend ja kuju | Leht DxS/6 |
| α1, α2 (10) | 55° min. | 55° min. |
| D1S: sokke PK32d-2
  D2S: sokke P32d-2
  D3S: sokke PK32d-5
  D4S: sokke P32d-5 | vastavalt IEC trükisele 60061 (leht 7004-111-3) |
| ELEKTRILISED JA FOTOMEETRILISED NÄITAJAD |
| | D1S/D2S | D3S/D4S | D1S/D2S | D3S/D4S |
| Liiteseadise nimipinge | V | 12 (11) | 12 |
| Nimivõimsus | W | 35 | 35 |
| Testimispinge | V | 13,5 | 13,5 |
| Lambi pinge | Objektiivne | V | 85 | 42 | 85 | 42 |
| Lubatud hälve | ± 17 | ± 9 | ± 8 | ± 4 |
| Lambi võimsus | Objektiivne | W | 35 | 35 |
| Tolerance | ± 3 | ± 0,5 |
| Valgusvoog | Objektiivne | lm | 3 200 | 3 200 |
| Lubatud hälve | ± 450 | ± 150 |
| Värvsus-koordinaadid valge valguse puhul | Objektiivne | | x = 0,375 | y = 0,375 |
| Hälvete piirid (12) | Piirid | x = 0,345 | y = 0,150 + 0,640 x |
| x = 0,405 | y = 0,050 + 0,750 x |
| Lõike-punktid | x = 0,345 | y = 0,371 |
| x = 0,405 | y = 0,409 |
| x = 0,405 | y = 0,354 |
| x = 0,345 | y = 0,309 |
| Kaare taassüttimise väljalülitumisaeg | s | 10 | 10 |

Mõõtmed

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standardvalgusallikad

Elektroodide asend

Leht DxS/5

Kaare asend ja kuju

Leht DxS/6

α1, α2 (10)

55° min.

55° min.

D1S: sokke PK32d-2

D2S: sokke P32d-2

D3S: sokke PK32d-5

D4S: sokke P32d-5

vastavalt IEC trükisele 60061 (leht 7004-111-3)

ELEKTRILISED JA FOTOMEETRILISED NÄITAJAD

D1S/D2S

D3S/D4S

D1S/D2S

D3S/D4S

Liiteseadise nimipinge

V

12 (11)

12

Nimivõimsus

W

35

35

Testimispinge

V

13,5

13,5

Lambi pinge

Objektiivne

V

85

42

85

42

Lubatud hälve

± 17

± 9

± 8

± 4

Lambi võimsus

Objektiivne

W

35

35

Tolerance

± 3

± 0,5

Valgusvoog

Objektiivne

lm

3 200

3 200

Lubatud hälve

± 450

± 150

Värvsus-koordinaadid valge valguse puhul

Objektiivne

x = 0,375

y = 0,375

Hälvete piirid (12)

Piirid

x = 0,345

y = 0,150 + 0,640 x

x = 0,405

y = 0,050 + 0,750 x

Lõike-punktid

x = 0,345

y = 0,371

x = 0,405

y = 0,409

x = 0,405

y = 0,354

x = 0,345

y = 0,309

Kaare taassüttimise väljalülitumisaeg

s

10

10

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/5

Elektroodide asend

Katse abil tehakse kindlaks, kas elektroodid on nulltelje ja võrdlustasapinna suhtes õigesti paigutatud.

Image

Mõõtesuund: valgusallika külg- ja pealtvaade

| Mõõde (mm) | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standard valgusallikad |
| --- | --- | --- |
| a1 | d + 0,2 | d + 0,1 |
| a2 | d + 0,5 | d + 0,25 |
| b1 | 0,3 | 0,15 |
| b2 | 0,6 | 0,3 |
| c | 4,2 | 4,2 |
| d = elektroodi läbimõõt;
  d < 0,3 a D1S ja D2S;
  d < 0,4 a D3S ja D4S. |

Mõõde (mm)

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standard valgusallikad

a1

d + 0,2

d + 0,1

a2

d + 0,5

d + 0,25

b1

0,3

0,15

b2

0,6

0,3

c

4,2

4,2

d = elektroodi läbimõõt;

d < 0,3 a D1S ja D2S;

d < 0,4 a D3S ja D4S.

Elektroodi ots, mis on võrdluspinnale lähimal, paigutatakse a1 ja b1 abil määratletud alale. Elektroodi ots, mis on võrdluspinnast kaugeimal, paigutatakse a2 ja b2 abil määratletud alale.

Kategooriad D1S, D2S, D3S ja D4S leht DXS/6

Kaare asend ja kuju

Käesoleva katse abil määratakse kindlaks kaare kuju ning asend nulltelje ja võrdlustasapinna suhtes. Selleks mõõdetakse kaare painet ja hajumist keskläbilõikel 27,1 mm kaugusel võrdlustasapinnast.

Kaare kuju on üksnes illustratiivne.

Mõõtesuund: valgusallika külgvaade

Image

Suhtelise valgustugevuse jaotuse mõõtmisel keskläbilõikel, nagu osutatud eespool oleval joonisel, on maksimaalse väärtuse kaugus nullteljest r. Punkt, kus valgustugevus on 20 % maksimumväärtusest, on s-i piires.

| Mõõde (mm) | Seeriatootmises olevad valgusallikad | Standardvalgusallikad |
| --- | --- | --- |
| r | 0,50 ± 0,40 | 0,50 ± 0,20 |
| s | 1,10 ± 0,40 | 1,10 ± 0,25 |

Mõõde (mm)

Seeriatootmises olevad valgusallikad

Standardvalgusallikad

r

0,50 ± 0,40

0,50 ± 0,20

s

1,10 ± 0,40

1,10 ± 0,25

Image

---

(1)  Nulltelg on võrdlustasapinnaga risti ja läbib kahe paralleelse joone lõikepunkti, nagu osutatud joonisel 5.

(2)  Klaaskolb ja toed ei ulatu ümbrisest väljapoole, nagu näidatud joonisel 6. Ümbris on nulltelje suhtes kontsentriline.

(3)  Nurkade 1 ja 2 vaheline kolvi osa on valgust kiirgav osa. See osa peab olema kujult võimalikult homogeenne ja optiliste moonutuste vaba. See kehtib kolvi kogu ümbermõõdu kohta, mis jääb nurkade 1 ja 2 vahele, välja arvatud mustad ribad.

(4)  Liiteseadiste rakenduspinged võivad 12 Vst erineda.

(5)  Vt 4. lisa.

(6)  „f1/..” – mõõde f1, mis mõõdetakse pärast tõuget millimeetrites näidatud kaugusel võrdlustasapinnast.

(7)  „../24 mv” – võrdlustasapinnast 24 mm kaugusel mõõdetud väärtus.

(8)  Nulltelg on võrdlustasapinnaga risti ja läbib kahe paralleelse joone lõikepunkti, nagu osutatud joonisel 5.

(9)  Klaaskolb ja toed ei ulatu ümbrisest väljapoole, nagu näidatud joonisel 6. Ümbris on nulltelje suhtes kontsentriline.

(10)  The part of the bulb within the angles ± 1 and ± 2 shall be the light emitting part. This part shall be as homogeneous in form as possible and shall be optically distortion free. This applies to the whole bulb circumference within the angles ± 1 and ± 2.

(11)  Liiteseadiste rakenduspinged võivad 12 Vst erineda.

(12)  Vt 4. lisa.

---

2. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUSE NÄIDIS

(vt punkt 2.4.3)

Image

---

4. LISA

ELEKTRILISTE JA FOTOMEETRILISTE NÄITAJATE MÕÕTMISE MEETOD

1.   Üldosa

Käivitamis-, stabiliseerimis- ja kaare taassüttimise katsete tegemiseks ning elektriliste ja fotomeetriliste näitajate mõõtmiseks käitatakse gaaslahendusega valgusallikat vabas õhus ümbritseva õhu temperatuuril 25 ° ± 5 °C.

2.   Liiteseadis

Kõik katsed ja mõõtmised tehakse käesoleva eeskirja punktis 2.2.2.4 osutatud liiteseadisega. Käivitamis- ja stabiliseerimiskatsetes kasutatav toiteallikas peab tagama tugevvoolu impulsi kiire tõusu.

3.   Põlemisasend

Põlemisasend on ± 10 ° piires horisontaalne ning juhe on all. Vanandamis- ja katseasend on identsed. Kui lampi käitatakse kogemata vales suunas, tuleb see enne mõõtmist uuesti vanandada. Vanandamise ja mõõtmiste ajal ei tohi olla elektrijuhtivusega esemeid 32 mm läbimõõduga ja 60 mm pikkuses silindris, mis on nulltelje suhtes kontsentriline ja kaare suhtes sümmeetriline. Peale selle tuleb hoiduda hajunud magnetväljadest.

4.   Vanandamine

Kõik katsed tehakse valgusallikatega, mida on vanandatud vähemalt 15 tsükli jooksul, kusjuures lülitamistsükkel on järgmine: 45 minutit sisse lülitatud, 15 sekundit välja lülitatud, 5 minutit sisse lülitatud, 10 minutit välja lülitatud.

5.   Toitepinge

Kõik katsed tehakse asjaomasel andmelehel osutatud testimispingel.

6.   Käivitamiskatse

Käivitamiskatse tehakse valgusallikatele, mida ei ole vanandatud ja mida ei ole vähemalt 24 tundi enne katset kasutatud.

7.   Stabiliseerimiskatse

Stabiliseerimiskatse tehakse valgusallikatele, mida ei ole vanandatud ja mida ei ole vähemalt üks tund enne katset kasutatud.

8.   Kaare taassüttimise katse

Valgusallikas käivitatakse ja seda käitatakse liiteseadisega testimispingel 15 minuti jooksul. Seejärel lülitatakse liiteseadise toitepinge asjaomasel andmelehel osutatud väljalülitamisperioodiks välja ning lülitatakse uuesti sisse.

9.   Elektriline ja fotomeetriline katse

Enne mõõtmisi stabiliseeritakse valgusallikas 15 minuti jooksul.

10.   Värvus

Valgusallika värvust mõõdetakse Ulbrichti kuulis, kasutades mõõtesüsteemi, mis näitab tekkiva valguse CIE värvsuskoordinaate resolutsiooniga ± 0,002. Allpool oleval joonisel on näidatud valge värvuse ning gaaslahendusega valgusallikate D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R ja D4S hälvete piirid.

Image

---

5. LISA

Kaare asendi ja kuju ning elektroodide asendi mõõtmiseks kasutatav optiline seade (1)

Gaaslahendusega valgusallikas asetatakse nii, nagu näidatud:

| | lehe DxR/1 või lehe DxS/1 joonisel 1 või 2; |
| --- | --- |

lehe DxR/1 või lehe DxS/1 joonisel 1 või 2;

| | lehe DxR/2 või lehe DxS/2 joonisel 3 või 4. |
| --- | --- |

lehe DxR/2 või lehe DxS/2 joonisel 3 või 4.

Image

Optiline süsteem projitseerib ekraanile kaare A kujutise A' eelistatavalt suurendusega M = s′/s = 20. Optiline süsteem peab olema aplanaatne ja akromaatiline. Optilise süsteemi fookuskaugusel f tekitab diafragma d kaare projektsiooni peaaegu paralleelsete vaatesuundadega. Et poole divergentsi nurk ei oleks suurem kui μ = 0,5°, ei tohi fookusdiafragma läbimõõt optilise süsteemi fookuskauguse suhtes olla suurem kui d = 2f tan(μ). Optilise süsteemi aktiivne läbimõõt ei tohi olla suurem kui:

D = (1 + 1/M)d + c + (b1 + b2)/2 (c, b1 ja b2 on esitatud vastavalt lehtedel DxS/5 ja DxR/5).

Elektroodide asendit võimaldab mõõta ekraanil olev skaala. Paigaldist saab kalibreerida paralleelse kiirega eraldiseisva projektoriga koos mõõturiga, mille vari projitseeritakse ekraanile. Mõõtur näitab nulltelge ja võrdlustasapinnaga paralleelset ning sellest „e” mm kaugusel asuvat tasapinda (D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R ja D4S puhul e = 27,1).

Ekraani tasapinnale tuleb paigaldada vastuvõtja, mis liigub vertikaalsuunas joonel, mis vastab tasapinnale kaugusel „e” gaaslahendusega valgusallika võrdlustasapinnast.

Vastuvõtja suhteline spektraaltundlikkus on sama mis inimsilmal. Vastuvõtja ei tohi olla suurem kui 0,2 M mm horisontaalsuunas ja 0,025 M mm vertikaalsuunas (M = suurendus). Mõõdetava liikumise ulatus peab olema niisugune, et on võimalik mõõta kaare painde r ja kaare hajumise s vajalikke mõõtmeid.

---

(1)  Tegemist on mõõtmismeetodi näidisega; kasutada võib mis tahes muud samaväärse mõõtmistäpsusega meetodit.

---

6. LISA

Tootja kvaliteedimenetluste miinimumnõuded

1.   ÜLDSÄTTED

Fotomeetrilistele (sh ultraviolettkiirgusega seotud), geomeetrilistele, visuaalsetele ja elektrilistele näitajatele esitatavad vastavusnõuded loetakse täidetuks, kui ei ületada seeriatootmises olevatele gaaslahendusega valgusallikatele 1. lisa asjaomasel andmelehel ja soklite asjaomasel andmelehel ettenähtud lubatud hälbeid.

2.   MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLILE

Tootja või tüübikinnitusmärgi omanik teeb sobiva ajavahemiku järel igat liiki gaaslahendusega valgusallikatega asjakohased katsed vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste, geomeetriliste ja optiliste näitajate kontrollimiseks.

2.2.   Katsemeetodid

| 2.2.1. | Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi. |
| --- | --- |

2.2.1.

Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

| 2.2.2. | Punkti 2.2.1 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse mõõtmistulemustele. |
| --- | --- |

2.2.2.

Punkti 2.2.1 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse mõõtmistulemustele.

2.3.   Näidiste võtmine

Gaaslahendusega valgusallikate näidised valitakse ühtliku partii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi gaaslahendusega valgusallikate rühma.

2.4.   Kontrollitud ja registreeritud näitajad

Gaaslahendusega valgusallikad kontrollitakse ja katsetulemused registreeritakse, lähtudes 7. lisa tabelis 1 loetletud näitajate rühmadest.

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja või tüübikinnituse omanik peab katsetulemused statistiliselt töötlema nii, et on täidetud käesoleva eeskirja punktis 4.1 sätestatud toodangu nõuetele vastavuse kontrolli nõuded.

Vastavus on tagatud, kui ei ületata 7. lisa tabelis 1 esitatud näitajate rühma kohta esitatud vastuvõetavat mittevastavuse taset. See tähendab, et gaaslahendusega valgusallikate arv, mis ei vasta gaaslahendusega valgusallika tüübi mis tahes näitajate rühma nõuetele, ei ületa 7. lisa asjaomastes tabelites 2, 3 või 4 esitatud piirmäärasid.

Märkus: näitajana käsitletakse iga üksikut gaaslahendusega valgusallikale esitatavat nõuet.

---

7. LISA

Näidiste võtmine ja tootja katseandmete nõuetele vastavuse tasemed

Tabel 1

Näitajad

| Näitajate rühm | Gaaslahendusega valgusallikate tüüpide katseandmete rühm (1) | 12 kuu miinimumnäidis rühma kohta (1) | Vastuvõetav mittevastavuse tase näitajate rühma kohta (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Märgistus, loetavus ja kestvus | Kõik samade välismõõtmetega tüübid | 315 | 1 |
| Kolvi kvaliteet | Kõik sama kolviga tüübid | 315 | 1 |
| Välismõõtmed (ilma soklita) | Kõik sama kategooria tüübid | 315 | 1 |
| Kaare ja ribade asend ning mõõtmed | Kõik sama kategooria tüübid | 200 | 6,5 |
| Käivitamine, stabiliseerimine ja kaare taassüttimine | Kõik sama kategooria tüübid | 200 | 1 |
| Lambi pinge ja võimsus | Kõik sama kategooria tüübid | 200 | 1 |
| Valgustugevus, värvus ja
  ultraviolettkiirgus | Kõik sama kategooria tüübid | 200 | 1 |

Näitajate rühm

Gaaslahendusega valgusallikate tüüpide katseandmete rühm (1)

12 kuu miinimumnäidis rühma kohta (1)

Vastuvõetav mittevastavuse tase näitajate rühma kohta (%)

Märgistus, loetavus ja kestvus

Kõik samade välismõõtmetega tüübid

315

1

Kolvi kvaliteet

Kõik sama kolviga tüübid

315

1

Välismõõtmed (ilma soklita)

Kõik sama kategooria tüübid

315

1

Kaare ja ribade asend ning mõõtmed

Kõik sama kategooria tüübid

200

6,5

Käivitamine, stabiliseerimine ja kaare taassüttimine

Kõik sama kategooria tüübid

200

1

Lambi pinge ja võimsus

Kõik sama kategooria tüübid

200

1

Valgustugevus, värvus ja

ultraviolettkiirgus

Kõik sama kategooria tüübid

200

1

Vastuvõetavuse piirmäärad, mis põhinevad iga näitajate rühma katsetulemuste eri arvudel, on loetletud tabelis 2 maksimaalse mittevastavuste arvuna. Piirmäärade aluseks on 1 % mittevastavuse tase, eeldades, et vastuvõetavuse tõenäosus on vähemalt 0,95.

Tabel 2

| Iga näitaja katsetulemuste arv | Vastuvõetavuse piirmäärad |
| --- | --- |
| –200 | 5 |
| 201–260 | 6 |
| 261–315 | 7 |
| 316–370 | 8 |
| 371–435 | 9 |
| 436–500 | 10 |
| 501–570 | 11 |
| 571–645 | 12 |
| 646–720 | 13 |
| 721–800 | 14 |
| 801–860 | 15 |
| 861–920 | 16 |
| 921–990 | 17 |
| 991–1 060 | 18 |
| 1 061–1 125 | 19 |
| 1 126–1 190 | 20 |
| 1 191–1 249 | 21 |

Iga näitaja katsetulemuste arv

Vastuvõetavuse piirmäärad

–200

5

201–260

6

261–315

7

316–370

8

371–435

9

436–500

10

501–570

11

571–645

12

646–720

13

721–800

14

801–860

15

861–920

16

921–990

17

991–1 060

18

1 061–1 125

19

1 126–1 190

20

1 191–1 249

21

Vastuvõetavuse piirmäärad, mis põhinevad iga näitajate rühma katsetulemuste eri arvudel, on loetletud tabelis 3 maksimaalse mittevastavuste arvuna. Piirmäärade aluseks on 6,5 % mittevastavuse tase, eeldades, et vastuvõetavuse tõenäosus on vähemalt 0,95.

Tabel 3

| Lampide arv andmetes | Piirmäär |
| --- | --- |
| –200 | 21 |
| 201–213 | 22 |
| 214–227 | 23 |
| 228–240 | 24 |
| 241–254 | 25 |
| 255–268 | 26 |
| 269–281 | 27 |
| 282–295 | 28 |
| 296–308 | 29 |
| 309–322 | 30 |
| 323–336 | 31 |
| 337–349 | 32 |
| 350–363 | 33 |
| 364–376 | 34 |
| 377–390 | 35 |
| 391–404 | 36 |
| 405–417 | 37 |
| 418–431 | 38 |
| 432–444 | 39 |
| 445–458 | 40 |
| 459–472 | 41 |
| 473–485 | 42 |
| 486–499 | 43 |
| 500–512 | 44 |
| 513–526 | 45 |
| 527–540 | 46 |
| 541–553 | 47 |
| 554–567 | 48 |
| 568–580 | 49 |
| 581–594 | 50 |
| 595–608 | 51 |
| 609–621 | 52 |
| 622–635 | 53 |
| 636–648 | 54 |
| 649–662 | 55 |
| 663–676 | 56 |
| 677–689 | 57 |
| 690–703 | 58 |
| 704–716 | 59 |
| 717–730 | 60 |
| 731–744 | 61 |
| 745–757 | 62 |
| 758–771 | 63 |
| 772–784 | 64 |
| 785–798 | 65 |
| 799–812 | 66 |
| 813–825 | 67 |
| 826–839 | 68 |
| 840–852 | 69 |
| 853–866 | 70 |
| 867–880 | 71 |
| 881–893 | 72 |
| 894–907 | 73 |
| 908–920 | 74 |
| 921–934 | 75 |
| 935–948 | 76 |
| 949–961 | 77 |
| 962–975 | 78 |
| 976–988 | 79 |
| 989–1 002 | 80 |
| 1 003–1 016 | 81 |
| 1 017–1 029 | 82 |
| 1 030–1 043 | 83 |
| 1 044–1 056 | 84 |
| 1 057–1 070 | 85 |
| 1 071–1 084 | 86 |
| 1 085–1 097 | 87 |
| 1 098–1 111 | 88 |
| 1 112–1 124 | 89 |
| 1 125–1 138 | 90 |
| 1 139–1 152 | 91 |
| 1 153–1 165 | 92 |
| 1 166–1 179 | 93 |
| 1 180–1 192 | 94 |
| 1 193–1 206 | 95 |
| 1 207–1 220 | 96 |
| 1 221–1 233 | 97 |
| 1 234–1 249 | 98 |

Lampide arv andmetes

Piirmäär

–200

21

201–213

22

214–227

23

228–240

24

241–254

25

255–268

26

269–281

27

282–295

28

296–308

29

309–322

30

323–336

31

337–349

32

350–363

33

364–376

34

377–390

35

391–404

36

405–417

37

418–431

38

432–444

39

445–458

40

459–472

41

473–485

42

486–499

43

500–512

44

513–526

45

527–540

46

541–553

47

554–567

48

568–580

49

581–594

50

595–608

51

609–621

52

622–635

53

636–648

54

649–662

55

663–676

56

677–689

57

690–703

58

704–716

59

717–730

60

731–744

61

745–757

62

758–771

63

772–784

64

785–798

65

799–812

66

813–825

67

826–839

68

840–852

69

853–866

70

867–880

71

881–893

72

894–907

73

908–920

74

921–934

75

935–948

76

949–961

77

962–975

78

976–988

79

989–1 002

80

1 003–1 016

81

1 017–1 029

82

1 030–1 043

83

1 044–1 056

84

1 057–1 070

85

1 071–1 084

86

1 085–1 097

87

1 098–1 111

88

1 112–1 124

89

1 125–1 138

90

1 139–1 152

91

1 153–1 165

92

1 166–1 179

93

1 180–1 192

94

1 193–1 206

95

1 207–1 220

96

1 221–1 233

97

1 234–1 249

98

Vastuvõetavuse piirmäärad, mis põhinevad iga näitajate rühma katsetulemuste eri arvudel, on loetletud tabelis 4 tulemuste protsendina, eeldades, et vastuvõetavuse tõenäosus on vähemalt 0,95.

Tabel 4

| Iga näitaja katsetulemuste arv | Piirmäärad tulemuste protsendina.
  Vastuvõetav mittevastavuse tase 1 % | Piirmäärad tulemuste protsendina.
  Vastuvõetav mittevastavuse tase 6,5 % |
| --- | --- | --- |
| 1 250 | 1,68 | 7,91 |
| 2 000 | 1,52 | 7,61 |
| 4 000 | 1,37 | 7,29 |
| 6 000 | 1,30 | 7,15 |
| 8 000 | 1,26 | 7,06 |
| 10 000 | 1,23 | 7,00 |
| 20 000 | 1,16 | 6,85 |
| 40 000 | 1,12 | 6,75 |
| 80 000 | 1,09 | 6,68 |
| 100 000 | 1,08 | 6,65 |
| 1 000 000 | 1,02 | 6,55 |

Iga näitaja katsetulemuste arv

Piirmäärad tulemuste protsendina.

Vastuvõetav mittevastavuse tase 1 %

Piirmäärad tulemuste protsendina.

Vastuvõetav mittevastavuse tase 6,5 %

1 250

1,68

7,91

2 000

1,52

7,61

4 000

1,37

7,29

6 000

1,30

7,15

8 000

1,26

7,06

10 000

1,23

7,00

20 000

1,16

6,85

40 000

1,12

6,75

80 000

1,09

6,68

100 000

1,08

6,65

1 000 000

1,02

6,55

---

(1)  Hindamine hõlmab tavaliselt üksikute tehaste gaaslahendusega valgusallikate seeriatoodangut. Tootja võib siiski panna samasse rühma sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

---

8. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

| 1. | Fotomeetrilistele, geomeetrilistele, visuaalsetele ja elektrilistele näitajatele esitatavad vastavusnõuded loetakse täidetuks, kui ei ületada seeriatootmises olevate gaaslahendusega valgusallikatele 1. lisa asjaomasel andmelehel ja soklite asjaomasel andmelehel ettenähtud lubatud hälbeid. |
| --- | --- |

1.

Fotomeetrilistele, geomeetrilistele, visuaalsetele ja elektrilistele näitajatele esitatavad vastavusnõuded loetakse täidetuks, kui ei ületada seeriatootmises olevate gaaslahendusega valgusallikatele 1. lisa asjaomasel andmelehel ja soklite asjaomasel andmelehel ettenähtud lubatud hälbeid.

| 2. | Masstoodanguna valmistatud gaaslahendusega valgusallikate nõuetele vastavust ei vaidlustata, kui tulemused vastavad käesoleva lisa punktile 5. |
| --- | --- |

2.

Masstoodanguna valmistatud gaaslahendusega valgusallikate nõuetele vastavust ei vaidlustata, kui tulemused vastavad käesoleva lisa punktile 5.

| 3. | Nõuetele vastavus vaidlustatakse ja tootjalt nõutakse tootmise nõuetega vastavusse viimist juhul, kui tulemused ei vasta käesoleva lisa punktile 5. |
| --- | --- |

3.

Nõuetele vastavus vaidlustatakse ja tootjalt nõutakse tootmise nõuetega vastavusse viimist juhul, kui tulemused ei vasta käesoleva lisa punktile 5.

| 4. | Kui kohaldatakse käesoleva lisa punkti 3, võetakse kahe kuu jooksul 250 gaaslahendusega valgusallika täiendav näidis, mis valitakse hiljuti toodetud partii hulgast juhuslikult. |
| --- | --- |

4.

Kui kohaldatakse käesoleva lisa punkti 3, võetakse kahe kuu jooksul 250 gaaslahendusega valgusallika täiendav näidis, mis valitakse hiljuti toodetud partii hulgast juhuslikult.

| 5. | Nõuetele vastavuse kinnitamine või mittekinnitamine otsustatakse tabeli 1 väärtuste põhjal. Gaaslahendusega valgusallikad võetakse vastu või lükatakse tagasi iga näitajate rühma alusel vastavalt tabelis 1 esitatud väärtustele 1 (1).

  Tabel 1










  Näidis | 1 % (2) | 6,5 % (2) |
| --- | --- | --- | --- |
| Vastuvõtmine | Tagasilükkamine | Vastuvõtmine | Tagasilükkamine |
| Esimese näidiste võtmise kogus: 125 | 2 | 5 | 11 | 16 |
| Kui nõuetele mittevastavate üksuste arv on suurem kui 2 (11) ja väiksem kui 5 (16), võetakse teine näidis suurusega 125 üksust ja hinnatakse 250 üksust. | 6 | 7 | 26 | 27 |

5.

Nõuetele vastavuse kinnitamine või mittekinnitamine otsustatakse tabeli 1 väärtuste põhjal. Gaaslahendusega valgusallikad võetakse vastu või lükatakse tagasi iga näitajate rühma alusel vastavalt tabelis 1 esitatud väärtustele 1 (1).

Tabel 1

Näidis

1 % (2)

6,5 % (2)

Vastuvõtmine

Tagasilükkamine

Vastuvõtmine

Tagasilükkamine

Esimese näidiste võtmise kogus: 125

2

5

11

16

Kui nõuetele mittevastavate üksuste arv on suurem kui 2 (11) ja väiksem kui 5 (16), võetakse teine näidis suurusega 125 üksust ja hinnatakse 250 üksust.

6

7

26

27

---

(1)  Kava on mõeldud selleks, et hinnata gaaslahendusega valgusallikate vastavust vastuvõetavuse tasemetele 1 % ja 6,5 % mittevastavus, ning see lähtub tavakontrolli kaheastmelisest proovivõtukavast, mis on avaldatud IEC trükises 60410: „Sampling Plans and Procedures for Inspection by Attributes” („Proovivõtukavad ja tunnuste järgi kontrollimise kord”).

(2)  Gaaslahendusega valgusallikad kontrollitakse ja katsetulemused registreeritakse, lähtudes 7. lisa tabelis 1 loetletud näitajate rühmadest.

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/181 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/181

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 116 — Ühtsed tehnonõuded seoses mootorsõidukite kaitsega omavolilise kasutamise eest

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

eeskirja algversiooni 2. täiendus – jõustumise kuupäev: 15. oktoober 2008

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted: üldosa |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnituse andmine |
| --- | --- |

4.

| 5. | I OSA: M1- JA N1-KATEGOORIA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES SÕIDUKI OMAVOLILIST KASUTAMIST TAKISTAVATE SEADMETEGA |
| --- | --- |

5.

| 5.1. | Mõisted |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Üldspetsifikatsioonid |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Erispetsifikatsioonid |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistavad elektromehaanilised ja elektroonilised seadmed |
| --- | --- |

5.4.

| 6. | II OSA: SÕIDUKI ALARMSÜSTEEMIDE TÜÜBIKINNITUS |
| --- | --- |

6.

| 6.1. | Mõisted |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Üldspetsifikatsioonid |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Erispetsifikatsioonid |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Tööparameetrid ja katsetingimused |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Juhendid |
| --- | --- |

6.5.

| 7. | III OSA: SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES ALARMSÜSTEEMIGA |
| --- | --- |

7.

| 7.1. | Mõisted |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Üldspetsifikatsioonid |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Erispetsifikatsioonid |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Katsetingimused |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Juhendid |
| --- | --- |

7.5.

| 8. | IV OSA: KASUTUSTÕKISE TÜÜBIKINNITUS JA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES KASUTUSTÕKISEGA |
| --- | --- |

8.

| 8.1. | Mõisted |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Üldspetsifikatsioonid |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Erispetsifikatsioonid |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Tööparameetrid ja katsetingimused |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Juhendid |
| --- | --- |

8.5.

| 9. | Tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

9.

| 10. | Toodangu vastavuse kontrollimise kord |
| --- | --- |

10.

| 11. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

12.

| 13. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

14.

LISAD

| lisa 1 — | Teatis: |
| --- | --- |

lisa 1 —

| 1. osa | kooskõlas eeskirja nr 116 punktidega 5, 7 ja 8, mis käsitlevad Euroopa Majanduskomisjoni süsteemi tüübikinnituse andmist sõidukitüübile seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmetega |
| --- | --- |

1. osa

| 2. osa | kooskõlas eeskirja nr 116 punktiga 6, mis käsitleb Euroopa Majanduskomisjoni sõidukiosa tüübikinnituse andmist alarmsüsteemile |
| --- | --- |

2. osa

| 3. osa | kooskõlas eeskirja nr 116 punktiga 8, mis käsitleb Euroopa Majanduskomisjoni sõidukiosa tüübikinnituse andmist kasutustõkisele |
| --- | --- |

3. osa

| lisa 2 — | Teatis, milles käsitletakse tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist või tootmise lõpetamist: |
| --- | --- |

lisa 2 —

| 1. osa | sõidukitüübi puhul seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmetega kooskõlas eeskirjaga nr 116 |
| --- | --- |

1. osa

| 2. osa | alarmsüsteemi kui sõidukiosa tüübi puhul kooskõlas eeskirjaga nr 116 |
| --- | --- |

2. osa

| 3. osa | kasutustõkise kui sõidukiosa tüübi puhul kooskõlas eeskirjaga nr 116 |
| --- | --- |

3. osa

| lisa 3 — | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

lisa 3 —

| lisa 4 — | 1. osa | : | Roolimehhanismi mõjutavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete rikkekatsemenetlus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2. osa | : | Pöördemomendi piiramise teel roolimehhanismi mõjutavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete katsemenetlus |

lisa 4 —

1. osa

:

Roolimehhanismi mõjutavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete rikkekatsemenetlus

2. osa

:

Pöördemomendi piiramise teel roolimehhanismi mõjutavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete katsemenetlus

| lisa 5 — | (reserveeritud) |
| --- | --- |

lisa 5 —

| lisa 6 — | Vastavussertifikaadi näidis |
| --- | --- |

lisa 6 —

| lisa 7 — | Paigaldamissertifikaadi näidis |
| --- | --- |

lisa 7 —

| lisa 8 — | Sõitjateruumi kaitsesüsteemide katse |
| --- | --- |

lisa 8 —

| lisa 9 — | Elektromagnetiline ühilduvus |
| --- | --- |

lisa 9 —

| lisa 10 — | Mehaanilise võtmega lülitite spetsifikatsioonid |
| --- | --- |

lisa 10 —

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse:

| 1.1. | I OSA – M1- ja N1-kategooria (1) sõiduki tüübikinnituse suhtes seoses sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmetega; |
| --- | --- |

1.1.

I OSA – M1- ja N1-kategooria (1) sõiduki tüübikinnituse suhtes seoses sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmetega;

| 1.2. | II OSA – sõiduki alarmsüsteemide tüübikinnituse suhtes, mis on ette nähtud kestvaks paigaldamiseks M1- ja nendele N1- kategooria sõidukitele, mille täismass on kuni 2 tonni (1); |
| --- | --- |

1.2.

II OSA – sõiduki alarmsüsteemide tüübikinnituse suhtes, mis on ette nähtud kestvaks paigaldamiseks M1- ja nendele N1- kategooria sõidukitele, mille täismass on kuni 2 tonni (1);

| 1.3. | III OSA – M1- ja nende N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende alarmsüsteemi(de)ga (2); |
| --- | --- |

1.3.

III OSA – M1- ja nende N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende alarmsüsteemi(de)ga (2);

| 1.4. | IV OSA – kasutustõkiste ning M1- ja nende N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende kasutustõkistega (1)
   (2); |
| --- | --- |

1.4.

IV OSA – kasutustõkiste ning M1- ja nende N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende kasutustõkistega (1)
   (2);

| 1.5. | I osas osutatud seadmete paigaldamine muude kategooriate sõidukitele ei ole kohustuslik, kuid iga selline paigaldatud seade peab vastama kõikidele käesoleva eeskirja asjakohastele sätetele; |
| --- | --- |

1.5.

I osas osutatud seadmete paigaldamine muude kategooriate sõidukitele ei ole kohustuslik, kuid iga selline paigaldatud seade peab vastama kõikidele käesoleva eeskirja asjakohastele sätetele;

| 1.6. | III ja IV osas osutatud seadmete paigaldamine muude kategooriate sõidukitele või nendele N1-kategooria sõidukitele, mille täismass on üle 2 tonni, on valikuline, kuid iga selline paigaldatud seade peab vastama kõikidele käesoleva eeskirja asjakohastele sätetele; |
| --- | --- |

1.6.

III ja IV osas osutatud seadmete paigaldamine muude kategooriate sõidukitele või nendele N1-kategooria sõidukitele, mille täismass on üle 2 tonni, on valikuline, kuid iga selline paigaldatud seade peab vastama kõikidele käesoleva eeskirja asjakohastele sätetele;

| 1.7. | tootja soovil võivad kokkuleppeosalised anda I–IV osas käsitletud tüübikinnitusi muude kategooriate sõidukitele ning nendesse paigaldamiseks mõeldud seadmetele; |
| --- | --- |

1.7.

tootja soovil võivad kokkuleppeosalised anda I–IV osas käsitletud tüübikinnitusi muude kategooriate sõidukitele ning nendesse paigaldamiseks mõeldud seadmetele;

| 1.8. | käesoleva eeskirja kohaldamise ajal teatavad kokkuleppeosalised, missugused eeskirja osad nad kavatsevad iga sõidukikategooria suhtes oma territooriumil kohustuslikuks teha (3). |
| --- | --- |

1.8.

käesoleva eeskirja kohaldamise ajal teatavad kokkuleppeosalised, missugused eeskirja osad nad kavatsevad iga sõidukikategooria suhtes oma territooriumil kohustuslikuks teha (3).

2.   MÕISTED: ÜLDOSA

2.1.   „tootja”- isik või asutus, kes vastutab tüübikinnitusasutuse ees kõigi tüübikinnitusprotsessi aspektide eest ning toodangu nõuetele vastavuse tagamise eest. Kõnealune isik või asutus ei pea otseselt olema seotud selle sõiduki, süsteemi, osa või eraldi seadmestiku valmistamise kõigi etappidega, millele tüübikinnitust taotletakse.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.1. | Sõiduki või sõidukiosa tüübikinnituse taotluse seoses käesoleva eeskirjaga esitab sõiduki tootja. |
| --- | --- |

3.1.

Sõiduki või sõidukiosa tüübikinnituse taotluse seoses käesoleva eeskirjaga esitab sõiduki tootja.

| 3.2. | Taotlusele lisatakse 1. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormis teatis. |
| --- | --- |

3.2.

Taotlusele lisatakse 1. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormis teatis.

| 3.3. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse sõiduk(id) või osa(d), mis vastab (vastavad) tüübikinnituse saamiseks esitatu(te)le. |
| --- | --- |

3.3.

Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse sõiduk(id) või osa(d), mis vastab (vastavad) tüübikinnituse saamiseks esitatu(te)le.

4.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

| 4.1. | Kui käesoleva eeskirja alusel kinnitamiseks esitatud tüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele tüübikinnitus. |
| --- | --- |

4.1.

Kui käesoleva eeskirja alusel kinnitamiseks esitatud tüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele tüübikinnitus.

| 4.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid (suuri) tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele käesolevas eeskirjas määratletud sõiduki- või sõidukiosa tüübile. |
| --- | --- |

4.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab tüübikinnituse andmise ajal käesoleva eeskirja kõige hilisemaid (suuri) tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele käesolevas eeskirjas määratletud sõiduki- või sõidukiosa tüübile.

| 4.3. | Teade tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või selle laiendamise kohta edastatakse käesoleva eeskirja 2. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormi abil käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele. |
| --- | --- |

4.3.

Teade tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või selle laiendamise kohta edastatakse käesoleva eeskirja 2. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormi abil käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

| 4.4. | Igale sõidukile või osale, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:






  4.4.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4); |
| --- | --- | --- |

4.4.

Igale sõidukile või osale, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

4.4.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4);

| 4.4.2. | käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, mõttekriipsust ja punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremale jäävast tüübikinnitusnumbrist ning |
| --- | --- |

4.4.2.

käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, mõttekriipsust ja punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremale jäävast tüübikinnitusnumbrist ning

| 4.4.3. | lisasümbolist:






  4.4.3.1. | alarmsüsteemi (II osa) korral „A”; |
| --- | --- | --- |

4.4.3.

lisasümbolist:

4.4.3.1.

alarmsüsteemi (II osa) korral „A”;

| 4.4.3.2. | kasutustõkise (IV osa) korral „I”; |
| --- | --- |

4.4.3.2.

kasutustõkise (IV osa) korral „I”;

| 4.4.3.3. | alarmsüsteemi ja kasutustõkise kombinatsiooni korral „AI”; |
| --- | --- |

4.4.3.3.

alarmsüsteemi ja kasutustõkise kombinatsiooni korral „AI”;

| 4.4.3.4. | sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmetega (I osa) „L”; |
| --- | --- |

4.4.3.4.

sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmetega (I osa) „L”;

| 4.4.3.5. | sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa) ja alarmsüsteemi kombinatsiooniga „LA”; |
| --- | --- |

4.4.3.5.

sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa) ja alarmsüsteemi kombinatsiooniga „LA”;

| 4.4.3.6. | sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa) ja kasutustõkise kombinatsiooniga „LI”; |
| --- | --- |

4.4.3.6.

sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa) ja kasutustõkise kombinatsiooniga „LI”;

| 4.4.3.7. | sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa), alarmsüsteemi ja kasutustõkise kombinatsiooniga „LAI”. |
| --- | --- |

4.4.3.7.

sõiduki tüübikinnituse korral seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmete (I osa), alarmsüsteemi ja kasutustõkise kombinatsiooniga „LAI”.

| 4.5. | Kui tüüp vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud tüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit tarvis korrata. Sel juhul paigutab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik eeskirja numbri, mille kohaselt tüübikinnitus on antud, punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa. |
| --- | --- |

4.5.

Kui tüüp vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud tüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit tarvis korrata. Sel juhul paigutab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik eeskirja numbri, mille kohaselt tüübikinnitus on antud, punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa.

| 4.6. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustutamatu. |
| --- | --- |

4.6.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustutamatu.

| 4.7. | Sõiduki tüübikinnitusmärk paigaldatakse tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale. |
| --- | --- |

4.7.

Sõiduki tüübikinnitusmärk paigaldatakse tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale.

| 4.8. | Osa korral, mis on saanud eraldi tüübikinnituse alarmsüsteemina või kasutustõkisena või mõlemana, kannab tootja tüübikinnitusmärgi seadme põhielemendile (põhielementidele). |
| --- | --- |

4.8.

Osa korral, mis on saanud eraldi tüübikinnituse alarmsüsteemina või kasutustõkisena või mõlemana, kannab tootja tüübikinnitusmärgi seadme põhielemendile (põhielementidele).

| 4.9. | Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised. |
| --- | --- |

4.9.

Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised.

| 4.10. | Alternatiivina punktis 4.4 kirjeldatud tüübikinnitusmärgile antakse igale müügiks pakutavale sõiduki alarmsüsteemile ja kasutustõkisele välja vastavussertifikaat.
  Sõiduki alarmsüsteemi ja/või kasutustõkise tootja, kes annab sõiduki tootjale originaalseadmena sõidukimudelile või sõidukimudelite seeriale paigaldatava sõiduki alarmsüsteemi ja/või kasutustõkise, mis on kinnitatud, kuid märgistamata, peab sõiduki tootjale andma piisava arvu vastavussertifikaadi eksemplare, et tootja saaks käesoleva eeskirja II, III või IV osa kohase sõiduki tüübikinnituse.
  Kui sõiduki alarmsüsteem või kasutustõkis koosneb eraldi osadest, peab põhiosa(de)l olema kontrollmärk ning vastavussertifikaadis kontrollmärkide loetelu.
  Vastavussertifikaadi näidis on esitatud käesoleva eeskirja 6. lisas. |
| --- | --- |

4.10.

Alternatiivina punktis 4.4 kirjeldatud tüübikinnitusmärgile antakse igale müügiks pakutavale sõiduki alarmsüsteemile ja kasutustõkisele välja vastavussertifikaat.

Sõiduki alarmsüsteemi ja/või kasutustõkise tootja, kes annab sõiduki tootjale originaalseadmena sõidukimudelile või sõidukimudelite seeriale paigaldatava sõiduki alarmsüsteemi ja/või kasutustõkise, mis on kinnitatud, kuid märgistamata, peab sõiduki tootjale andma piisava arvu vastavussertifikaadi eksemplare, et tootja saaks käesoleva eeskirja II, III või IV osa kohase sõiduki tüübikinnituse.

Kui sõiduki alarmsüsteem või kasutustõkis koosneb eraldi osadest, peab põhiosa(de)l olema kontrollmärk ning vastavussertifikaadis kontrollmärkide loetelu.

Vastavussertifikaadi näidis on esitatud käesoleva eeskirja 6. lisas.

5.   I OSA: M1- JA N1-KATEGOORIA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES SÕIDUKI OMAVOLILIST KASUTAMIST TAKISTAVATE SEADMETEGA

5.1.   MÕISTED

Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

5.1.1.   „sõidukitüüp”– mootorsõidukite kategooria, mille sõidukid ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest

5.1.2.   „omavolilist kasutamist takistav seade”– süsteem, mis on projekteeritud nii, et see takistab sõiduki omavolilise kasutamise korral mootori tavapärast käivitamist või mootori muu põhijõuallika tavapärast kasutamist, ning on kombineeritud vähemalt ühe süsteemiga, mis

Süsteemi korral, mis lukustab pidurid, ei tohi seadme desaktiveerimine pidureid sõidukijuhi tahte vastaselt automaatselt vabastada;

5.1.3.   „roolimehhanism”– rooliratas, roolisammas ja selle kate, roolivõll, rooliajam ning kõik muud osad, mis vahetult mõjutavad omavolilist kasutamist takistava seadme toimimist;

5.1.4.   „kombinatsioon”– üks lukustussüsteemi spetsiaalselt väljatöötatud ja teostatud variantidest, mis nõuetele vastava käivitamise juures võimaldab lukustussüsteemi toimimist;

5.1.5.   „võti”– seade, mis on projekteeritud ja valmistatud üksnes selle seadmega kasutatavaks projekteeritud ja ehitatud lukustussüsteemi avamiseks ja lukustamiseks;

5.1.6.   „pöördkood”– elektrooniline kood, mis koosneb mitmest elemendist, mille kombinatsioon muutub juhuslikkuse põhimõttel pärast ülekandeseadme iga kasutamist.

5.2.   ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

| 5.2.1. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud nii, et see tuleb välja lülitada, võimaldamaks:






  5.2.1.1. | mootori käivitamist tavapärasel viisil ja |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud nii, et see tuleb välja lülitada, võimaldamaks:

5.2.1.1.

mootori käivitamist tavapärasel viisil ja

| 5.2.1.2. | sõiduki roolimist, juhtimist või ettepoole sõitmist sõiduki enda jõuallika abil. |
| --- | --- |

5.2.1.2.

sõiduki roolimist, juhtimist või ettepoole sõitmist sõiduki enda jõuallika abil.

| 5.2.1.3. | Punkti 5.2.1 nõuded võivad olla täidetavad samaaegselt punktides 5.2.1.1 ja 5.2.1.2 kirjeldatud toimingutega või enne neid. |
| --- | --- |

5.2.1.3.

Punkti 5.2.1 nõuded võivad olla täidetavad samaaegselt punktides 5.2.1.1 ja 5.2.1.2 kirjeldatud toimingutega või enne neid.

| 5.2.2. | Punkti 5.2.1 nõuded peavad olema täidetavad ühe võtme abil. |
| --- | --- |

5.2.2.

Punkti 5.2.1 nõuded peavad olema täidetavad ühe võtme abil.

| 5.2.3. | Välja arvatud punktis 5.3.1.5 sätestatud juhud, ei tohi võtmega käivitatava süsteemi puhul olla võimalik luku sees olevat võtit eemaldada enne, kui punktis 5.2.1 nimetatud seade on tööle hakanud või tööasendisse pandud. |
| --- | --- |

5.2.3.

Välja arvatud punktis 5.3.1.5 sätestatud juhud, ei tohi võtmega käivitatava süsteemi puhul olla võimalik luku sees olevat võtit eemaldada enne, kui punktis 5.2.1 nimetatud seade on tööle hakanud või tööasendisse pandud.

| 5.2.4. | Punktis 5.2.1 nimetatud seade, mis takistab sõiduki omavolilist kasutamist, ning sõidukiosad, mille toimimist kõnealune seade mõjutab, peavad olema projekteeritud nii, et seadet ei saa kiiresti ja tähelepanu äratamata avada, kasutamiskõlbmatuks muuta ega lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid. |
| --- | --- |

5.2.4.

Punktis 5.2.1 nimetatud seade, mis takistab sõiduki omavolilist kasutamist, ning sõidukiosad, mille toimimist kõnealune seade mõjutab, peavad olema projekteeritud nii, et seadet ei saa kiiresti ja tähelepanu äratamata avada, kasutamiskõlbmatuks muuta ega lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid.

| 5.2.5. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade paigaldatakse sõidukile originaalvarustusena (see tähendab seadmeid, mis sõiduki tootja paigaldab enne esimest jaemüüki). Seade paigaldatakse nii, et lukustatud asendis ei saaks seda isegi pärast korpuse eemaldamist maha monteerida eritööriistu kasutamata. Kui sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme saab kruvide eemaldamise teel kasutamiskõlbmatuks muuta, siis peavad kruvid, kui need on eemaldatavad, olema kaetud lukustatud kaitseseadeldise osadega. |
| --- | --- |

5.2.5.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade paigaldatakse sõidukile originaalvarustusena (see tähendab seadmeid, mis sõiduki tootja paigaldab enne esimest jaemüüki). Seade paigaldatakse nii, et lukustatud asendis ei saaks seda isegi pärast korpuse eemaldamist maha monteerida eritööriistu kasutamata. Kui sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme saab kruvide eemaldamise teel kasutamiskõlbmatuks muuta, siis peavad kruvid, kui need on eemaldatavad, olema kaetud lukustatud kaitseseadeldise osadega.

| 5.2.6. | Mehaanilistel lukustussüsteemidel peab olema vähemalt 1 000 erinevat võtmekombinatsiooni või aastas toodetud sõidukite üldarvuga võrdne arv kombinatsioone, kui sõidukite üldarv on alla 1 000. Ühetüübiliste sõidukite puhul tohib iga kombinatsiooni esinemissagedus olla umbkaudu üks tuhandele. |
| --- | --- |

5.2.6.

Mehaanilistel lukustussüsteemidel peab olema vähemalt 1 000 erinevat võtmekombinatsiooni või aastas toodetud sõidukite üldarvuga võrdne arv kombinatsioone, kui sõidukite üldarv on alla 1 000. Ühetüübiliste sõidukite puhul tohib iga kombinatsiooni esinemissagedus olla umbkaudu üks tuhandele.

| 5.2.7. | Elektrilistel/elektroonilistel lukustussüsteemidel, näiteks kaugjuhtimispuldil, peab olema vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkoodid ja/või minimaalne skaneerimisaeg kümme päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta. |
| --- | --- |

5.2.7.

Elektrilistel/elektroonilistel lukustussüsteemidel, näiteks kaugjuhtimispuldil, peab olema vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkoodid ja/või minimaalne skaneerimisaeg kümme päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

| 5.2.8. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme laadi suhtes kohaldatakse punkti 5.2.6 või 5.2.7. |
| --- | --- |

5.2.8.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme laadi suhtes kohaldatakse punkti 5.2.6 või 5.2.7.

| 5.2.9. | Võtme ja luku kodeerimine ei tohi olla nähtav. |
| --- | --- |

5.2.9.

Võtme ja luku kodeerimine ei tohi olla nähtav.

| 5.2.10. | Lukk peab olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et lukusilindri pööramine lukustusasendis pöördemomendiga alla 2,45 Nm on võimalik ainult sellele lukule sobiva võtmega ja






  5.2.10.1. | hooblülitiga lukusilindritesse ei ole kõrvuti asetatud mitte rohkem kui kaks ühes suunas toimivat identset lülitit, ning ühe luku hooblülititest kuni 60 % tohivad olla identsed; |
| --- | --- | --- |

5.2.10.

Lukk peab olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et lukusilindri pööramine lukustusasendis pöördemomendiga alla 2,45 Nm on võimalik ainult sellele lukule sobiva võtmega ja

5.2.10.1.

hooblülitiga lukusilindritesse ei ole kõrvuti asetatud mitte rohkem kui kaks ühes suunas toimivat identset lülitit, ning ühe luku hooblülititest kuni 60 % tohivad olla identsed;

| 5.2.10.2. | pöördlülitiga lukusilindritesse ei ole kõrvuti asetatud mitte rohkem kui kaks ühes suunas toimivat identset lülitit, ning ühe luku pöördlülititest kuni 50 % tohivad olla identsed. |
| --- | --- |

5.2.10.2.

pöördlülitiga lukusilindritesse ei ole kõrvuti asetatud mitte rohkem kui kaks ühes suunas toimivat identset lülitit, ning ühe luku pöördlülititest kuni 50 % tohivad olla identsed.

| 5.2.11. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete puhul peab olema välistatud juhusliku rikke tekkimise oht mootori töötamise ajal, eelkõige turvalisust ohustava lukustumise võimalus.






  5.2.11.1. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed ei tohi olla käivitatavad enne mootori juhtimisseadmete asetamist peatumisolekusse ning toimingut, mis ei ole katkematult seotud mootori peatamisega, või enne, kui mootori juhtimisseade on asetatud peatumisolekusse ja sõiduk seisab ning käsipidur on rakendatud või sõiduki kiirus ei ületa 4 km/h. |
| --- | --- | --- |

5.2.11.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete puhul peab olema välistatud juhusliku rikke tekkimise oht mootori töötamise ajal, eelkõige turvalisust ohustava lukustumise võimalus.

5.2.11.1.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed ei tohi olla käivitatavad enne mootori juhtimisseadmete asetamist peatumisolekusse ning toimingut, mis ei ole katkematult seotud mootori peatamisega, või enne, kui mootori juhtimisseade on asetatud peatumisolekusse ja sõiduk seisab ning käsipidur on rakendatud või sõiduki kiirus ei ületa 4 km/h.

| 5.2.11.2. | Võtme väljavõtmisega käivitatavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete puhul peab võti enne seadme töölehakkamist olema väljas vähemalt 2 mm ulatuses, või seadmetesse peab olema inkorporeeritud kaitseseade, mis takistab võtme juhuslikku või osalist väljatulekut. |
| --- | --- |

5.2.11.2.

Võtme väljavõtmisega käivitatavate sõiduki omavolilist kasutamist takistavate seadmete puhul peab võti enne seadme töölehakkamist olema väljas vähemalt 2 mm ulatuses, või seadmetesse peab olema inkorporeeritud kaitseseade, mis takistab võtme juhuslikku või osalist väljatulekut.

| 5.2.11.3. | Punkte 5.2.10, 5.2.10.1 või 5.2.10.2 ja 5.2.11.2 kohaldatakse üksnes mehaaniliste võtmetega seadmete suhtes. |
| --- | --- |

5.2.11.3.

Punkte 5.2.10, 5.2.10.1 või 5.2.10.2 ja 5.2.11.2 kohaldatakse üksnes mehaaniliste võtmetega seadmete suhtes.

| 5.2.12. | Energiaallikat tohib kasutada ainult sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme lukustus- ja lukuavamissüsteemi käivitamiseks. Seade peab püsima tööolekus mis tahes asjakohaste vahendite abil, mis ei vaja toiteenergiat. |
| --- | --- |

5.2.12.

Energiaallikat tohib kasutada ainult sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme lukustus- ja lukuavamissüsteemi käivitamiseks. Seade peab püsima tööolekus mis tahes asjakohaste vahendite abil, mis ei vaja toiteenergiat.

| 5.2.13. | Sõiduki liikumapanevat jõudu ei tohi olla võimalik aktiveerida tavapäraste vahenditega, kuni sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade ei ole desaktiveeritud. |
| --- | --- |

5.2.13.

Sõiduki liikumapanevat jõudu ei tohi olla võimalik aktiveerida tavapäraste vahenditega, kuni sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade ei ole desaktiveeritud.

| 5.2.14. | Sõiduki pidurite vabastamist takistavad sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed on lubatud üksnes juhul, kui pidurite töötavaid osi hoiab lukustatud asendis täielikult mehaaniline seade. Sel juhul punkti 5.2.13 nõudeid ei kohaldata. |
| --- | --- |

5.2.14.

Sõiduki pidurite vabastamist takistavad sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed on lubatud üksnes juhul, kui pidurite töötavaid osi hoiab lukustatud asendis täielikult mehaaniline seade. Sel juhul punkti 5.2.13 nõudeid ei kohaldata.

| 5.2.15. | Kui sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade on varustatud juhti hoiatava seadmega, siis peab see juhipoolse ukse avamisel aktiveeruma, kui juht ei ole seadet aktiveerinud ja võtit eemaldanud. |
| --- | --- |

5.2.15.

Kui sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade on varustatud juhti hoiatava seadmega, siis peab see juhipoolse ukse avamisel aktiveeruma, kui juht ei ole seadet aktiveerinud ja võtit eemaldanud.

5.3.   ERISPETSIFIKATSIOONID

Peale punktis 5.2 ettenähtud üldspetsifikatsioonide peab sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade vastama järgmistele eritingimustele.

5.3.1.   Roolimehhanismi mõjutavad sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed

| 5.3.1.1. | Roolimehhanismi mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade lukustab roolimehhanismi. Mootori saab käivitada pärast roolimehhanismi tavapärase toimimise taastamist. |
| --- | --- |

5.3.1.1.

Roolimehhanismi mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade lukustab roolimehhanismi. Mootori saab käivitada pärast roolimehhanismi tavapärase toimimise taastamist.

| 5.3.1.2. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme toimimist, kui seade on tööle pandud, ei tohi olla võimalik takistada. |
| --- | --- |

5.3.1.2.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme toimimist, kui seade on tööle pandud, ei tohi olla võimalik takistada.

| 5.3.1.3. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab vastama punktides 5.2.11, 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.4 sätestatud nõuetele ka pärast käesoleva eeskirja 4. lisa 1. osas nimetatud rikkekatse 2 500 lukustustsüklit mõlemas suunas. |
| --- | --- |

5.3.1.3.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab vastama punktides 5.2.11, 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.4 sätestatud nõuetele ka pärast käesoleva eeskirja 4. lisa 1. osas nimetatud rikkekatse 2 500 lukustustsüklit mõlemas suunas.

| 5.3.1.4. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab aktiveeritud olekus vastama ühele järgmistest kriteeriumidest:






  5.3.1.4.1. | seade peab olema piisavalt tugev, et vastu pidada roolivõlli telgedele mõlemas suunas staatiliselt mõjuvale pöördemomendile 300 Nm, ilma et tekiks roolimehhanismi turvalisust ohustavat kahjustumist; |
| --- | --- | --- |

5.3.1.4.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab aktiveeritud olekus vastama ühele järgmistest kriteeriumidest:

5.3.1.4.1.

seade peab olema piisavalt tugev, et vastu pidada roolivõlli telgedele mõlemas suunas staatiliselt mõjuvale pöördemomendile 300 Nm, ilma et tekiks roolimehhanismi turvalisust ohustavat kahjustumist;

| 5.3.1.4.2. | seade peab olema varustatud järele andva või libiseva mehhanismiga, mis võimaldab süsteemil taluda kas püsivalt või perioodiliselt mõjuvat pöördemomenti vähemalt 100 Nm. Lukustussüsteem peab pärast käesoleva eeskirja 4. lisa 2. osas ettenähtud katset endiselt taluma mõjutamist kõnealuse pöördemomendiga; |
| --- | --- |

5.3.1.4.2.

seade peab olema varustatud järele andva või libiseva mehhanismiga, mis võimaldab süsteemil taluda kas püsivalt või perioodiliselt mõjuvat pöördemomenti vähemalt 100 Nm. Lukustussüsteem peab pärast käesoleva eeskirja 4. lisa 2. osas ettenähtud katset endiselt taluma mõjutamist kõnealuse pöördemomendiga;

| 5.3.1.4.3. | seade peab olema varustatud mehhanismiga, mis võimaldab roolirattal lukustatud roolivõllil vabalt pöörelda. Lukustusmehhanism peab olema piisavalt tugev, et vastu pidada roolivõlli telgedele mõlemas suunas staatiliselt mõjuvale pöördemomendile 200 Nm. |
| --- | --- |

5.3.1.4.3.

seade peab olema varustatud mehhanismiga, mis võimaldab roolirattal lukustatud roolivõllil vabalt pöörelda. Lukustusmehhanism peab olema piisavalt tugev, et vastu pidada roolivõlli telgedele mõlemas suunas staatiliselt mõjuvale pöördemomendile 200 Nm.

| 5.3.1.5. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mille puhul võti on eemaldatav muus kui roolimehhanismi lukustatud asendis, peab olema projekteeritud nii, et ettekavatsematu kõnealusesse asendisse jõudmine ning võtme eemaldamine ei oleks võimalik. |
| --- | --- |

5.3.1.5.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mille puhul võti on eemaldatav muus kui roolimehhanismi lukustatud asendis, peab olema projekteeritud nii, et ettekavatsematu kõnealusesse asendisse jõudmine ning võtme eemaldamine ei oleks võimalik.

| 5.3.1.6. | Süsteem, mille osa rikke tõttu on raske täita punktides 5.3.1.4.1, 5.3.1.4.2 ja 5.3.1.4.3 ettenähtud pöördemomendi nõudeid, kuid mille roolimehhanism jääb lukustatuks, loetakse nõuetele vastavaks. |
| --- | --- |

5.3.1.6.

Süsteem, mille osa rikke tõttu on raske täita punktides 5.3.1.4.1, 5.3.1.4.2 ja 5.3.1.4.3 ettenähtud pöördemomendi nõudeid, kuid mille roolimehhanism jääb lukustatuks, loetakse nõuetele vastavaks.

5.3.2.   Jõuülekannet või pidureid mõjutavad sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed

| 5.3.2.1. | Jõuülekannet mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade takistab sõiduki veorataste pöörlemist. |
| --- | --- |

5.3.2.1.

Jõuülekannet mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade takistab sõiduki veorataste pöörlemist.

| 5.3.2.2. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mis mõjutab pidureid, pidurdab vähemalt ühe ratta vähemalt ühe telje kummalgi poolel. |
| --- | --- |

5.3.2.2.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mis mõjutab pidureid, pidurdab vähemalt ühe ratta vähemalt ühe telje kummalgi poolel.

| 5.3.2.3. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme toimimist, kui seade on tööle pandud, ei tohi olla võimalik takistada. |
| --- | --- |

5.3.2.3.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme toimimist, kui seade on tööle pandud, ei tohi olla võimalik takistada.

| 5.3.2.4. | Kui võti asetseb sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme lukus, siis ei tohi jõuülekanne ega pidurid olla kogemata lukustatavad isegi juhul, kui mootori käivitamist takistav seade on käivitunud või tööolekusse pandud. Nimetatud nõuet ei kohaldata, kui käesoleva eeskirja punkti 5.3.2 nõuded on täidetud seadmetega, mida kasutatakse lisaks ka muul otstarbel, ning kõnealusel lisaotstarbel on vajalik eespool sätestatud nõuetele vastav lukk (nt elektriline käsipidur). |
| --- | --- |

5.3.2.4.

Kui võti asetseb sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme lukus, siis ei tohi jõuülekanne ega pidurid olla kogemata lukustatavad isegi juhul, kui mootori käivitamist takistav seade on käivitunud või tööolekusse pandud. Nimetatud nõuet ei kohaldata, kui käesoleva eeskirja punkti 5.3.2 nõuded on täidetud seadmetega, mida kasutatakse lisaks ka muul otstarbel, ning kõnealusel lisaotstarbel on vajalik eespool sätestatud nõuetele vastav lukk (nt elektriline käsipidur).

| 5.3.2.5. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast teatavat kulumist, mis tekib 2 500 mõlemas suunas toimiva lukustustsükli tagajärjel. Pidureid mõjutava kaitseseadeldise puhul kehtib see seadme iga mehaanilise või elektrilise alamosa suhtes. |
| --- | --- |

5.3.2.5.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast teatavat kulumist, mis tekib 2 500 mõlemas suunas toimiva lukustustsükli tagajärjel. Pidureid mõjutava kaitseseadeldise puhul kehtib see seadme iga mehaanilise või elektrilise alamosa suhtes.

| 5.3.2.6. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mille võti on eemaldatav muus kui jõuülekande või pidurite lukustatud asendis, peab olema projekteeritud nii, et ettekavatsematu kõnealusesse asendisse jõudmine ning võtme eemaldamine ei oleks võimalik. |
| --- | --- |

5.3.2.6.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade, mille võti on eemaldatav muus kui jõuülekande või pidurite lukustatud asendis, peab olema projekteeritud nii, et ettekavatsematu kõnealusesse asendisse jõudmine ning võtme eemaldamine ei oleks võimalik.

| 5.3.2.7. | Jõuülekannet mõjutav kaitseseadeldis peab olema piisavalt tugev, et ilma turvalisust ohustavat kahjustumist tekitamata vastu pidada mõlemas suunas ning staatilistes tingimustes mõjuvale pöördemomendile, mis on 50 % võrra suurem jõuülekannet tavapäraselt mõjutavast maksimaalsest pöördemomendist. Katses kasutatava pöördemomendi kindlaksmääramisel ei võeta aluseks mitte mootori suurimat pöördemomenti, vaid siduri või automaatse jõuülekandega ülekantavat suurimat pöördemomenti. |
| --- | --- |

5.3.2.7.

Jõuülekannet mõjutav kaitseseadeldis peab olema piisavalt tugev, et ilma turvalisust ohustavat kahjustumist tekitamata vastu pidada mõlemas suunas ning staatilistes tingimustes mõjuvale pöördemomendile, mis on 50 % võrra suurem jõuülekannet tavapäraselt mõjutavast maksimaalsest pöördemomendist. Katses kasutatava pöördemomendi kindlaksmääramisel ei võeta aluseks mitte mootori suurimat pöördemomenti, vaid siduri või automaatse jõuülekandega ülekantavat suurimat pöördemomenti.

| 5.3.2.8. | Pidureid mõjutav kaitseseadeldis peab suutma täismassiga sõidukit paigal hoida 20 % kallakuga tõusul või langusel. |
| --- | --- |

5.3.2.8.

Pidureid mõjutav kaitseseadeldis peab suutma täismassiga sõidukit paigal hoida 20 % kallakuga tõusul või langusel.

| 5.3.2.9. | Pidureid mõjutava kaitseseadeldise suhtes ei tõlgendata käesoleva eeskirja nõudeid erandina eeskirjade 13 või 13-H nõuetest isegi rikke korral. |
| --- | --- |

5.3.2.9.

Pidureid mõjutava kaitseseadeldise suhtes ei tõlgendata käesoleva eeskirja nõudeid erandina eeskirjade 13 või 13-H nõuetest isegi rikke korral.

5.3.3.   Käigukangi mõjutavad sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed

| 5.3.3.1. | Käigukangi mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab suutma takistada igasugust käigu muutmist. |
| --- | --- |

5.3.3.1.

Käigukangi mõjutav sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab suutma takistada igasugust käigu muutmist.

| 5.3.3.2. | Manuaalse käigukasti puhul peab käigukangi saama lukustada ainult tagasikäigu asendis: peale selle on lubatud lukustamine vabakäigu asendis. |
| --- | --- |

5.3.3.2.

Manuaalse käigukasti puhul peab käigukangi saama lukustada ainult tagasikäigu asendis: peale selle on lubatud lukustamine vabakäigu asendis.

| 5.3.3.3. | Seisuasendiga automaatse käigukasti puhul peab mehhanism olema lukustatav ainult seisuasendis; peale selle on lubatud lukustamine vabakäigu ja/või tagasikäigu asendis. |
| --- | --- |

5.3.3.3.

Seisuasendiga automaatse käigukasti puhul peab mehhanism olema lukustatav ainult seisuasendis; peale selle on lubatud lukustamine vabakäigu ja/või tagasikäigu asendis.

| 5.3.3.4. | Automaatse käigukasti puhul, millel puudub seisuasend, peab mehhanism olema lukustatav ainult järgmistes asendites: vabakäigu ja/või tagasikäigu asend. |
| --- | --- |

5.3.3.4.

Automaatse käigukasti puhul, millel puudub seisuasend, peab mehhanism olema lukustatav ainult järgmistes asendites: vabakäigu ja/või tagasikäigu asend.

| 5.3.3.5. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast teatavat kulumist, mis tekib 2 500 mõlemas suunas toimiva lukustustsükli tagajärjel. |
| --- | --- |

5.3.3.5.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast teatavat kulumist, mis tekib 2 500 mõlemas suunas toimiva lukustustsükli tagajärjel.

5.4.   SÕIDUKI OMAVOLILIST KASUTAMIST TAKISTAVAD ELEKTROMEHAANILISED JA ELEKTROONILISED SEADMED

Sõiduki omavolilist kasutamist takistavad elektromehaanilised ja elektroonilised seadmed peavad paigaldamise korral vastama mutatis mutandis punktide 5.2, 5.3 ja 8.4 tingimustele.

Kui punkte 5, 6 ja 8.4 ei saa seadmele selle tehnoloogia tõttu kohaldada, tuleb kontrollida, et on tagatud sõiduki ohutuse säilimine. Kõnealuste seadmete talitluses tuleb turvaliste vahenditega tagada, et oleks ära hoitud lukustumise või juhusliku väärtalitluse oht, mis võib kahjustada sõiduki ohutust.

6.   II OSA: SÕIDUKI ALARMSÜSTEEMIDE TÜÜBIKINNITUS

6.1.   MÕISTED

Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

6.1.2.   „sõiduki alarmsüsteem”- süsteem, mis on mõeldud paigaldamiseks ühele või mitmele sõidukitüübile ning projekteeritud teatama sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest; kõnealused süsteemid võivad pakkuda lisakaitset sõiduki omavolilise kasutamise eest;

6.1.3.   „andur”- seade, mis tajub sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest tulenevat muutust;

6.1.4.   „häireseade”- seade, mis teatab sissemurdmisest või rikkumisest;

6.1.5.   „juhtseade”- seade sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamiseks, väljalülitamiseks ja katsetamiseks ning häire saatmiseks häireseadmetesse;

6.1.6.   „sisselülitatud”- sõiduki alarmsüsteemi olek, milles on võimalik häire häireseadmetesse saata;

6.1.7.   „väljalülitatud”- sõiduki alarmsüsteemi olek, milles ei ole võimalik häiret häireseadmetesse saata;

6.1.8.   „võti”- seade, mis on projekteeritud ja valmistatud üksnes selle seadmega kasutatavaks projekteeritud ja ehitatud lukustussüsteemi avamiseks ja lukustamiseks;

6.1.9.   „sõiduki alarmsüsteemi tüüp”- süsteemid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

6.1.10.   „sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnitus”- punktides 6.2, 6.3 ja 6.4 sätestatud nõuetele vastava sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnitus;

6.1.11.   „kasutustõkis”- seade, mis on mõeldud sõiduki oma jõuallika abil toimuva liikumise takistamiseks;

6.1.12.   „paanikaseade”- seade, mis võimaldab kasutada sõidukile paigaldatud häireseadet abi väljakutsumiseks hädaolukorras.

6.2.   ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

| 6.2.1. | Sõiduki alarmsüsteem peab andma häiresignaali sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral. Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon. |
| --- | --- |

6.2.1.

Sõiduki alarmsüsteem peab andma häiresignaali sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral. Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon.

| 6.2.2. | Sõiduki alarmsüsteem peab olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et pärast süsteemi paigaldamist sõidukile vastab sõiduk endiselt asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega. |
| --- | --- |

6.2.2.

Sõiduki alarmsüsteem peab olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et pärast süsteemi paigaldamist sõidukile vastab sõiduk endiselt asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega.

| 6.2.3. | Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib sõiduki alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele, (5) nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (6) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (7). |
| --- | --- |

6.2.3.

Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib sõiduki alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele, (5) nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (6) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (7).

| 6.2.4. | Sõiduki alarmsüsteemi paigaldamine (väljalülitatud olekus) ei tohi mõjutada sõiduki toimimist ega ohutut käitamist. |
| --- | --- |

6.2.4.

Sõiduki alarmsüsteemi paigaldamine (väljalülitatud olekus) ei tohi mõjutada sõiduki toimimist ega ohutut käitamist.

| 6.2.5. | Sõiduki alarmsüsteem ja selle osad ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eelkõige mootori töötamise ajal. |
| --- | --- |

6.2.5.

Sõiduki alarmsüsteem ja selle osad ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eelkõige mootori töötamise ajal.

| 6.2.6. | Sõiduki alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist. |
| --- | --- |

6.2.6.

Sõiduki alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist.

| 6.2.7. | Sõiduki alarmsüsteem, selle osad ning nende mõjutatavad osad peavad olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid. |
| --- | --- |

6.2.7.

Sõiduki alarmsüsteem, selle osad ning nende mõjutatavad osad peavad olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid.

| 6.2.8. | Sõiduki alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamise vahendid peavad olema projekteeritud nii, et I osa nõuded oleksid täidetud. Käesoleva eeskirja I osaga hõlmatavate osade elektriühendused on lubatud. |
| --- | --- |

6.2.8.

Sõiduki alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamise vahendid peavad olema projekteeritud nii, et I osa nõuded oleksid täidetud. Käesoleva eeskirja I osaga hõlmatavate osade elektriühendused on lubatud.

| 6.2.9. | Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela. |
| --- | --- |

6.2.9.

Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela.

| 6.2.10. | Sõiduki alarmsüsteem võib sisaldada käesoleva eeskirja IV osa nõuetele vastavat kasutustõkist. |
| --- | --- |

6.2.10.

Sõiduki alarmsüsteem võib sisaldada käesoleva eeskirja IV osa nõuetele vastavat kasutustõkist.

6.3.   ERISPETSIFIKATSIOONID

6.3.1.   Kaitse ulatus

6.3.1.1.   Erinõuded

Sõiduki alarmsüsteem peab avastama ja andma märku vähemalt sõiduki uste, kapoti ja pagasiruumi avamisest. Valgusallikate, näiteks sõitjateruumi valgustuse rike või väljalülitumine ei tohi kontrollitoimingut häirida.

Tõhusad lisaandurid teabe/kuva saamiseks, näiteks:

| i) | sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või |
| --- | --- |

i)

sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või

| ii) | katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil) |
| --- | --- |

ii)

katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil)

on lubatud, kui võetakse meetmeid asjatu helisignaali vallandumise takistamiseks (valehäire, vt punkt 6.3.1.2).

Niivõrd kui kõnealused lisaandurid annavad häiresignaali ka pärast sissemurdmist (näiteks klaaspinna purustamine) või välismõjutuste tõttu (näiteks tuul), võib häiresignaal, mille paneb tööle üks eespool nimetatud anduritest, aktiveeruda kõige rohkem 10 korda sõiduki alarmsüsteemi ühe aktiveeritud oleku jooksul.

Sellisel juhul piirab aktiveeritud oleku aega sõiduki kasutaja, kes lülitab süsteemi välja.

Teatavat liiki lisaandureid, näiteks sõitjateruumi andureid (ultraheli-, infrapunaandur) või kaldeandureid jne, on võimalik tahtlikult desaktiveerida. Sellisel juhul tuleb kõnealune tahtlik toiming sooritada iga kord enne sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamist. Andurid ei tohi olla desaktiveeritavad alarmsüsteemi sisselülitatud olekus.

6.3.1.2.   Valehäire vastane kaitse

| 6.3.1.2.1. | Asjakohaste meetmete abil, mille hulka kuuluvad näiteks:






  i) | mehaaniline projekt ning vooluahela asetus mootorsõidukitele ettenähtud eritingimuste kohaselt; |
| --- | --- | --- |

6.3.1.2.1.

Asjakohaste meetmete abil, mille hulka kuuluvad näiteks:

i)

mehaaniline projekt ning vooluahela asetus mootorsõidukitele ettenähtud eritingimuste kohaselt;

| ii) | töö- ja kontrollipõhimõtete valik ja nende rakendamine alarmsüsteemi ja selle osade suhtes, |
| --- | --- |

ii)

töö- ja kontrollipõhimõtete valik ja nende rakendamine alarmsüsteemi ja selle osade suhtes,

tagatakse, et sõiduki alarmsüsteem ei saaks sisse- ega väljalülitatud olekus vajaduseta tekitada helisignaali järgmistel juhtudel:

| a) | löök sõiduki kerele: katse punkti 6.4.2.13 kohaselt; |
| --- | --- |

a)

löök sõiduki kerele: katse punkti 6.4.2.13 kohaselt;

| b) | elektromagnetiline ühilduvus: katse punkti 6.4.2.12 kohaselt; |
| --- | --- |

b)

elektromagnetiline ühilduvus: katse punkti 6.4.2.12 kohaselt;

| c) | aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 6.4.2.14 kohaselt; |
| --- | --- |

c)

aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 6.4.2.14 kohaselt;

| d) | sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 6.4.2.15 kohaselt. |
| --- | --- |

d)

sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 6.4.2.15 kohaselt.

| 6.3.1.2.2. | Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et valehäirevastane kaitse eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest. |
| --- | --- |

6.3.1.2.2.

Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et valehäirevastane kaitse eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest.

6.3.2.   Helisignaal

6.3.2.1.   Üldosa

Häiresignaal peab olema selgesti kuuldav ja äratuntav ning olulisel määral erinema muudest maanteeliikluses kasutatavatest helisignaalidest.

Peale originaalvarustusse kuuluva helisignaalseadme võib paigaldada eraldi helisignaalseadme sõiduki alarmsüsteemiga kontrollitavale alale, kus see peab olema kaitstud hõlpsa ja kiire juurdepääsu eest.

Kui kasutatakse punkti 6.3.2.3.1 kohast eraldi helisignaalseadet, võib originaalvarustusse kuuluv standardhelisignaalseade olla samuti käivitatav sõiduki alarmsüsteemi abil, tingimusel et standardhelisignaalseadme (tavaliselt hõlpsamini ligipääsetav) mis tahes omavoliline kasutamine ei mõjuta eraldi helisignaalseadme töötamist.

6.3.2.2.   Helisignaali kestus

| minimaalselt | : | 25 s |
| --- | --- | --- |
| maksimaalselt | : | 30 s |

minimaalselt

:

25 s

maksimaalselt

:

30 s

Helisignaal tohib korduda alles pärast sõiduki järgmist lubamatut puudutamist, st pärast eespool nimetatud ajavahemikku (piirangud: vaata punktid 6.3.1.1 ja 6.3.1.2).

Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab helisignaal kohe katkema.

6.3.2.3.   Spetsifikatsioonid seoses helisignaaliga

| 6.3.2.3.1. | Püsitonaalsusega helisignaalseade (muutumatu sagedusspekter), näiteks autopasunad: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt.
  Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):
  käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz
  tööaeg = pausiaeg ± 10 % |
| --- | --- |

6.3.2.3.1.

Püsitonaalsusega helisignaalseade (muutumatu sagedusspekter), näiteks autopasunad: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt.

Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):

käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz

tööaeg = pausiaeg ± 10 %

| 6.3.2.3.2. | Helisignaalseade sageduse moduleerimisega: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.
  Siirdesagedus ... (2 ± 1) Hz |
| --- | --- |

6.3.2.3.2.

Helisignaalseade sageduse moduleerimisega: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.

Siirdesagedus ... (2 ± 1) Hz

| 6.3.2.3.3. | Helitase
  Heliallikas peab olema:






  i) | Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt kinnitatud helisignaalseade või |
| --- | --- | --- |

6.3.2.3.3.

Helitase

Heliallikas peab olema:

i)

Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt kinnitatud helisignaalseade või

| ii) | Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade. |
| --- | --- |

ii)

Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade.

Kui heliallikas on muu kui originaalvarustusse kuuluv helisignaalseade, võib minimaalset helitaset vähendada kuni 100 dB(A)-ni, mõõdetuna Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osas ettenähtud tingimuste kohaselt.

6.3.3.   Optiline häiresignaal, kui see on paigaldatud

6.3.3.1.   Üldosa

Sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral peab seade aktiveerima optilise signaali, mida on kirjeldatud punktides 6.3.3.2 ja 6.3.3.3.

6.3.3.2.   Optilise signaali kestus

Optiline signaal kestab 25 sekundist 5 minutini alates häire aktiveerimisest. Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab signaal kohe katkema.

6.3.3.3.   Optilise signaali tüüp

Sõiduki kõigi suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tulede, sh kõigi sama vooluahela valgusallikate vilkumine.

Käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz

Seoses helisignaaliga on lubatud ka asünkroonsed signaalid.

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

6.3.4.   Raadiohäire (piipar), kui see on paigaldatud

Sõiduki alarmsüsteem võib sisaldada seadet häire edastamiseks raadio teel.

6.3.5.   Alarmsüsteemi sisselülitamislukk

| 6.3.5.1. | Kui sõiduki mootor töötab, siis ei tohi alarmsüsteem olla sisselülitatav ei tahtlikult ega ettekavatsematult. |
| --- | --- |

6.3.5.1.

Kui sõiduki mootor töötab, siis ei tohi alarmsüsteem olla sisselülitatav ei tahtlikult ega ettekavatsematult.

6.3.6.   Sõiduki alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamine

6.3.6.1.   Sisselülitamine

Lubatud on kõik nõuetekohased sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamise vahendid, kui need ei põhjusta valehäireid.

6.3.6.2.   Väljalülitamine

Sõiduki alarmsüsteem lülitatakse välja ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususega seadmed on lubatud.

| 6.3.6.2.1. | Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja 10. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti. |
| --- | --- |

6.3.6.2.1.

Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja 10. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti.

| 6.3.6.2.2. | Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg kümme päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta. |
| --- | --- |

6.3.6.2.2.

Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg kümme päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

| 6.3.6.2.3. | Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga. |
| --- | --- |

6.3.6.2.3.

Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga.

6.3.7.   Väljumise viivitusaeg

Kui sõiduki alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab olema jäetud viivitusaeg sõidukist väljumiseks. Väljumise viivitusaja pikkuseks võib määrata 15–45 sekundit pärast lüliti aktiveerimist. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

6.3.8.   Sisenemise viivitusaeg

Kui alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab heli- ja optilise signaali aktiveerimisele eelnema viivitusaeg pikkusega vähemalt 5 sekundit, kuid mitte üle 15 sekundi. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

6.3.9.   Olekuekraan

| 6.3.9.1. | Teabe edastamiseks sõiduki alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd. |
| --- | --- |

6.3.9.1.

Teabe edastamiseks sõiduki alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd.

| 6.3.9.2. | Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 6.3.9.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit. |
| --- | --- |

6.3.9.2.

Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 6.3.9.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

6.3.10.   Energiavarustus

Sõiduki alarmsüsteemi toiteallikas võib olla sõiduki aku või laetav aku. Võimaluse korral võib kasutada veel üht akut või laetavat akut. Neid ei tohi mingil juhul kasutada sõiduki elektrisüsteemi muude osade toitmiseks.

6.3.11.   Spetsifikatsioonid seoses valikuliste funktsioonidega

6.3.11.1.   Autokontroll, automaatne rikkeindikaator

Sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamisel peab autokontrolli abil (usaldusväärsuse kontroll) olema võimalik avastada ebatavalised asjaolud, näiteks avatud uksed jne, ning nendest teatada.

6.3.11.2.   Paanikaseade

Lubatud on optiline ja/või helisignaal ja/või raadiohäire, olenemata sõiduki alarmsüsteemi olekust (sisse- või väljalülitatud) ja/või funktsioonist. Selline häire käivitatakse sõiduki seest ning see ei tohi mõjutada sõiduki alarmsüsteemi olekut (sisse- või väljalülitatud). Sõiduki kasutaja peab saama paanikaseadme ka välja lülitada. Helisignaali puhul ei ole ühe aktiveerimise ajal tekitatava heli kestus piiratud. Paanikaseade ei tohi mootorit lukustada ega seda töötamise ajal peatada.

6.4.   TÖÖPARAMEETRID JA KATSETINGIMUSED (8)

6.4.1.   Tööparameetrid

Kõik sõiduki alarmsüsteemi osad peavad riketeta töötama järgmistes tingimustes.

6.4.1.1.   Kliimatingimused

Kaks ümbritseva õhu temperatuuri klassi, mis määratletakse järgmiselt:

| a) | – 40 °C kuni + 85 °C sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul; |
| --- | --- |

a)

– 40 °C kuni + 85 °C sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul;

| b) | – 40 °C kuni + 125 °C mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud. |
| --- | --- |

b)

– 40 °C kuni + 125 °C mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud.

6.4.1.2.   Seadmete kaitse aste

Tagada tuleb järgmised kaitse astmed kooskõlas Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandega 5291989:

| i) | IP 40 sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul; |
| --- | --- |

i)

IP 40 sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul;

| ii) | IP 42 lahtiste autode/kabriolettide ja liikuva katusepaneeliga autode sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul, kui seade vajab asukoha tõttu kõrgema astme kaitset kui IP 40; |
| --- | --- |

ii)

IP 42 lahtiste autode/kabriolettide ja liikuva katusepaneeliga autode sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul, kui seade vajab asukoha tõttu kõrgema astme kaitset kui IP 40;

| iii) | IP 54 kõigi muude osade puhul. |
| --- | --- |

iii)

IP 54 kõigi muude osade puhul.

Sõiduki alarmsüsteemi tootja peab paigaldamisjuhendis esitama kõik piirangud, mis on seotud seadme mis tahes osa paigaldamisega, silmas pidades tundlikkust tolmu, vee ja temperatuuri suhtes.

6.4.1.3.   Ilmastikukindlus

Seitse päeva IEC 68-2-30-1980 kohaselt.

6.4.1.4.   Elektrilised tingimused

Nimitoitepinge: 12 V

Kasutatava toitepinge vahemik: 9–15 V punktis 6.4.1.1 täpsustatud temperatuurivahemikus.

Ajalised tolerantsid ülepinge puhul temperatuuril 23 °C:

U = 18 V, maksimaalselt 1 h

U = 24 V, maksimaalselt 1 min

6.4.2.   Katsetingimused

6.4.2.1.   Töökindluskatsed

| 6.4.2.1.1. | Kontrollitakse sõiduki alarmsüsteemi vastavust järgmistele spetsifikatsioonidele: | häiresignaali kestus kooskõlas punktidega 6.3.2.2 ja 6.3.3.2; |
| --- | --- | --- |

6.4.2.1.1.

Kontrollitakse sõiduki alarmsüsteemi vastavust järgmistele spetsifikatsioonidele:

häiresignaali kestus kooskõlas punktidega 6.3.2.2 ja 6.3.3.2;

| | sagedus ja signaali/pausi suhe kooskõlas punktidega 6.3.3.3 ja 6.3.2.3.1 või 6.3.2.3.2; |
| --- | --- |

sagedus ja signaali/pausi suhe kooskõlas punktidega 6.3.3.3 ja 6.3.2.3.1 või 6.3.2.3.2;

| | vajaduse korral häiretsüklite arv kooskõlas punktiga 6.3.1.1; |
| --- | --- |

vajaduse korral häiretsüklite arv kooskõlas punktiga 6.3.1.1;

| | alarmsüsteemi sisselülitamisluku kontrollimine kooskõlas punktiga 6.3.5. |
| --- | --- |

alarmsüsteemi sisselülitamisluku kontrollimine kooskõlas punktiga 6.3.5.

| 6.4.2.1.2. | Tavapärased katsetingimused
  Pinge U = (12 ± 0,2) V
  Temperatuur ... T = (23 ± 5) °C |
| --- | --- |

6.4.2.1.2.

Tavapärased katsetingimused

Pinge U = (12 ± 0,2) V

Temperatuur ... T = (23 ± 5) °C

6.4.2.2.   Vastupidavus temperatuuri ja pinge muutustele

Vastavust punktis 6.4.2.1.1 kindlaks määratud spetsifikatsioonidele kontrollitakse ka järgmistes tingimustes:

| 6.4.2.2.1. | Katsetemperatuur ... T = (– 40 ± 2) °C
  Katsepinge ...U = (9 ± 0,2) V
  Ooteaeg ... 4 tundi |
| --- | --- |

6.4.2.2.1.

Katsetemperatuur ... T = (– 40 ± 2) °C

Katsepinge ...U = (9 ± 0,2) V

Ooteaeg ... 4 tundi

| 6.4.2.2.2. | Sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul: | Katsetemperatuur ... T = (+ 85 ± 2) °C |
| --- | --- | --- |

6.4.2.2.2.

Sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul:

Katsetemperatuur ... T = (+ 85 ± 2) °C

| | Katsepinge ... U = (15 ± 0,2) V |
| --- | --- |

Katsepinge ... U = (15 ± 0,2) V

| | Ooteaeg ... 4 tundi |
| --- | --- |

Ooteaeg ... 4 tundi

| 6.4.2.2.3. | Mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud: | Katsetemperatuur ... T = (+ 125 ± 2) °C |
| --- | --- | --- |

6.4.2.2.3.

Mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud:

Katsetemperatuur ... T = (+ 125 ± 2) °C

| | Katsepinge ... U = (15 ± 0,2) V |
| --- | --- |

Katsepinge ... U = (15 ± 0,2) V

| | Ooteaeg ... 4 tundi |
| --- | --- |

Ooteaeg ... 4 tundi

| 6.4.2.2.4. | Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui ka väljalülitatud olekus ülepingega (18 ± 0,2) V 1 tunni jooksul. |
| --- | --- |

6.4.2.2.4.

Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui ka väljalülitatud olekus ülepingega (18 ± 0,2) V 1 tunni jooksul.

| 6.4.2.2.5. | Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui ka väljalülitatud olekus ülepingega (24 ± 0,2) V 1 minuti jooksul. |
| --- | --- |

6.4.2.2.5.

Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui ka väljalülitatud olekus ülepingega (24 ± 0,2) V 1 minuti jooksul.

6.4.2.3.   Töökindlus pärast võõrkehaga kokkupuutumise ja veepidavuse katset

Pärast IEC 529-1989 kohaselt tehtud võõrkehaga kokkupuutumise ja veepidavuse katset punktis 6.4.1.2 ette nähtud kaitseastmete kontrollimiseks korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1.

6.4.2.4.   Töökindlus pärast kondensatsiooniveekatset

Pärast IEC 68230 (1980) kohast kondensatsiooniveekatset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1.

6.4.2.5.   Katse seoses vastupidavusega muudetud polaarsusele

Sõiduki alarmsüsteem ja selle osad peavad vastu pidama muudetud polaarsusele kuni 13 V 2 minuti jooksul. Pärast kõnealust katset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1 vajaduse korral uute sulavkaitsmetega.

6.4.2.6.   Katse seoses vastupidavusega lühisele

Kõik sõiduki alarmsüsteemi elektriühendused peavad olema lühise vastu maandatud pingega kuni 13 V ja/või varustatud sulavkaitsmetega. Pärast kõnealust katset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1 vajaduse korral uute sulavkaitsmetega.

6.4.2.7.   Energiatarbimine sisselülitatud olekus

Energiatarbimine sisselülitatud olekus punktis 6.4.2.1.2 ettenähtud tingimustel ei tohi olla üle 20 mA sõiduki kogu alarmsüsteemi kohta, sh olekuekraan.

6.4.2.8.   Töökindlus pärast vibratsioonikatset

| 6.4.2.8.1. | Selles katses jagatakse osad kaheks tüübiks:







  1. tüüp | : | tavaliselt sõidukile paigaldatavad osad; |
| --- | --- | --- | --- |
| 2. tüüp | : | mootorile paigaldamiseks ettenähtud osad. |

6.4.2.8.1.

Selles katses jagatakse osad kaheks tüübiks:

1. tüüp

:

tavaliselt sõidukile paigaldatavad osad;

2. tüüp

:

mootorile paigaldamiseks ettenähtud osad.

| 6.4.2.8.2. | Osasid/sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse sinusoidaalse vibratsiooniga, millel on järgmised omadused:






  6.4.2.8.2.1. | 1. tüübi puhul:
  sagedus muutub vahemikus 10–500 Hz, maksimaalne amplituud on ± 5 mm ja maksimaalne kiirendus 3 g (tippväärtus 0); |
| --- | --- | --- |

6.4.2.8.2.

Osasid/sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse sinusoidaalse vibratsiooniga, millel on järgmised omadused:

6.4.2.8.2.1.

1. tüübi puhul:

sagedus muutub vahemikus 10–500 Hz, maksimaalne amplituud on ± 5 mm ja maksimaalne kiirendus 3 g (tippväärtus 0);

| 6.4.2.8.2.2. | 2. tüübi puhul:
  sagedus muutub vahemikus 20–300 Hz, maksimaalne amplituud on ± 2 mm ja maksimaalne kiirendus 15 g (tippväärtus 0); |
| --- | --- |

6.4.2.8.2.2.

2. tüübi puhul:

sagedus muutub vahemikus 20–300 Hz, maksimaalne amplituud on ± 2 mm ja maksimaalne kiirendus 15 g (tippväärtus 0);

| 6.4.2.8.2.3. | nii 1. kui ka 2. tüübi puhul:
  sageduse muutumine on 1 oktav/min;
  tsüklite arv on 10, katse tehakse kõigil kolmel teljel;
  vibratsiooni rakendatakse madalatel sagedustel maksimaalse püsiamplituudiga ning kõrgetel sagedustel maksimaalse püsikiirendusega. |
| --- | --- |

6.4.2.8.2.3.

nii 1. kui ka 2. tüübi puhul:

sageduse muutumine on 1 oktav/min;

tsüklite arv on 10, katse tehakse kõigil kolmel teljel;

vibratsiooni rakendatakse madalatel sagedustel maksimaalse püsiamplituudiga ning kõrgetel sagedustel maksimaalse püsikiirendusega.

| 6.4.2.8.3. | Katse ajal peab sõiduki alarmsüsteem olema elektriliselt ühendatud ning kaablit tuleb 200 mm järel toetada. |
| --- | --- |

6.4.2.8.3.

Katse ajal peab sõiduki alarmsüsteem olema elektriliselt ühendatud ning kaablit tuleb 200 mm järel toetada.

| 6.4.2.8.4. | Pärast vibratsioonikatset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1. |
| --- | --- |

6.4.2.8.4.

Pärast vibratsioonikatset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 6.4.2.1.

6.4.2.9.   Kulumiskindluse katse

Punktis 6.4.2.1.2 kindlaksmääratud katsetingimustes käivitatakse 300 täielikku häiretsüklit (heli- ja/või optiline signaal) helisignaalseadme puhkeajaga 5 minutit.

6.4.2.10.   Väljaspool asuva (sõidukist väljapoole paigaldatud) võtmega lüliti katse

Järgmised katsed tehakse üksnes juhul, kui ei kasutata ukse originaallukusilindrit.

| 6.4.2.10.1. | Võtmega lüliti peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast 2 500 sisse- ja väljalülitamistsüklit mõlemas suunas, millele järgneb vähemalt 96 tunni pikkune soolveekatse IEC 68-2-11-1981 kohaselt (korrosioonikatse). |
| --- | --- |

6.4.2.10.1.

Võtmega lüliti peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast 2 500 sisse- ja väljalülitamistsüklit mõlemas suunas, millele järgneb vähemalt 96 tunni pikkune soolveekatse IEC 68-2-11-1981 kohaselt (korrosioonikatse).

6.4.2.11.   Sõitjateruumi kaitsesüsteemide katse

Häireseade peab tööle hakkama, kui vertikaalne tahvel mõõtmetega 0,2 × 0,15 m surutakse 0,3 m kaugusele (mõõdetuna vertikaaltasapinna keskpunktist) läbi esiukse klaasi sõitjateruumi, suunaga ette ja paralleelselt teepinnaga kiirusel 0,4 m/s ning nurga all 45° sõiduki pikisuunalise kesktasapinna suhtes. (Vt joonised käesoleva eeskirja 8. lisas.)

6.4.2.12.   Elektromagnetiline ühilduvus

Sõiduki alarmsüsteemiga tehakse 9. lisas ettenähtud katsed.

6.4.2.13.   Valehäirevastane kaitse löögi korral sõiduki kerele

Kontrollitakse, et ei vallanduks valehäire, kui sõiduki kere või klaaspinna mis tahes osa tabab löök jõuga kuni 4,5 J, mis tekitatakse poolkerakujulise ümara esemega, mille läbimõõt on 165 mm ning Shore’i kõvadus A 70 ± 10.

6.4.2.14.   Valehäirevastane kaitse pinge alanemisel

Kontrollitakse, et põhiaku pinge aeglane alanemine püsival tühjenemisel 0,5–3 V tunnis ei vallandaks valehäiret.

Katsetingimused: vaata punkt 6.4.2.1.2.

6.4.2.15.   Katse seoses sõitjateruumi andurite vallandatud valehäire vastase kaitsega

Süsteeme, mis on mõeldud sõitjateruumi kaitseks punkti 6.3.1.1 kohaselt, katsetatakse koos sõidukiga tavapärastes tingimustes (punkt 6.4.2.1.2).

Tootja juhendi kohaselt paigaldatud süsteem ei tohi käivituda, kui seda katsetatakse punktis 6.4.2.13 kirjeldatud katses viis korda vaheaegadega 0,5 sekundit.

(Suletud akendega) sõiduki puudutamine või inimese liikumine sõiduki ümber ei tohi vallandada valehäiret.

6.5.   JUHENDID

Sõiduki alarmsüsteemiga peab kaasas olema:

| 6.5.1. | paigaldamisjuhend:






  6.5.1.1. | sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”; |
| --- | --- | --- |

6.5.1.

paigaldamisjuhend:

6.5.1.1.

sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”;

| 6.5.1.2. | fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis; |
| --- | --- |

6.5.1.2.

fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis;

| 6.5.1.3. | kasutustõkisega varustatud alarmsüsteemi puhul peab olema lisajuhend seoses vastavusega käesoleva eeskirja IV osa nõuetele; |
| --- | --- |

6.5.1.3.

kasutustõkisega varustatud alarmsüsteemi puhul peab olema lisajuhend seoses vastavusega käesoleva eeskirja IV osa nõuetele;

| 6.5.2. | paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud 7. lisas; |
| --- | --- |

6.5.2.

paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud 7. lisas;

| 6.5.3. | üldine selgitus sõiduki alarmsüsteemi ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele: | sõiduki alarmsüsteem peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt; |
| --- | --- | --- |

6.5.3.

üldine selgitus sõiduki alarmsüsteemi ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele:

sõiduki alarmsüsteem peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt;

| | soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta sõiduki alarmsüsteemi tootjaga); |
| --- | --- |

soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta sõiduki alarmsüsteemi tootjaga);

| | sõiduki alarmsüsteemiga kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja; |
| --- | --- |

sõiduki alarmsüsteemiga kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja;

| 6.5.4. | kasutusjuhend; |
| --- | --- |

6.5.4.

kasutusjuhend;

| 6.5.5. | hooldusjuhend; |
| --- | --- |

6.5.5.

hooldusjuhend;

| 6.5.6. | üldist laadi hoiatus seoses süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga. Selliste ümberehitamiste või muutmiste tõttu kaotab punktis 6.5.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse; |
| --- | --- |

6.5.6.

üldist laadi hoiatus seoses süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga. Selliste ümberehitamiste või muutmiste tõttu kaotab punktis 6.5.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse;

| 6.5.7. | osutus käesoleva eeskirja punktis 4.4 nimetatud rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi asukohale (asukohtadele) ja/või käesoleva eeskirja punktis 4.10 nimetatud rahvusvaheline vastavussertifikaat. |
| --- | --- |

6.5.7.

osutus käesoleva eeskirja punktis 4.4 nimetatud rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi asukohale (asukohtadele) ja/või käesoleva eeskirja punktis 4.10 nimetatud rahvusvaheline vastavussertifikaat.

7.   III OSA: SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES ALARMSÜSTEEMIGA

Kui käesoleva eeskirja IV osa kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatavale sõidukile on paigaldatud käesoleva eeskirja III osa kohaselt tüübikinnituse saanud alarmsüsteem, ei korrata alarmsüsteemi käesoleva eeskirja III osa kohasel kinnitamisel nõutavaid katseid.

7.1.   MÕISTED

Käesoleva eeskirja III osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 7.1.1. | „alarmsüsteem(id)” – sõidukitüübile originaalvarustusena paigaldatud osade kogum, mille ülesandeks on teatada sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest; kõnealused süsteemid võivad pakkuda lisakaitset sõiduki omavolilise kasutamise eest; |
| --- | --- |

7.1.1.

„alarmsüsteem(id)” – sõidukitüübile originaalvarustusena paigaldatud osade kogum, mille ülesandeks on teatada sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest; kõnealused süsteemid võivad pakkuda lisakaitset sõiduki omavolilise kasutamise eest;

| 7.1.2. | „sõidukitüüp seoses alarmsüsteemiga” – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:






  a) | tootja kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- | --- |

7.1.2.

„sõidukitüüp seoses alarmsüsteemiga” – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

a)

tootja kaubanimi või kaubamärk;

| b) | sõiduki omadused, mis mõjutavad märkimisväärselt alarmsüsteemi töötamist; |
| --- | --- |

b)

sõiduki omadused, mis mõjutavad märkimisväärselt alarmsüsteemi töötamist;

| c) | alarmsüsteemi või sõiduki alarmsüsteemi tüüp ja ehitus; |
| --- | --- |

c)

alarmsüsteemi või sõiduki alarmsüsteemi tüüp ja ehitus;

| 7.1.3. | „sõiduki tüübikinnitus” – punktides 7.2, 7.3 ja 7.4 sätestatud nõuetele vastava sõidukitüübi tüübikinnitus. |
| --- | --- |

7.1.3.

„sõiduki tüübikinnitus” – punktides 7.2, 7.3 ja 7.4 sätestatud nõuetele vastava sõidukitüübi tüübikinnitus.

| 7.1.4. | Teised III osas kasutatud mõisted on esitatud käesoleva eekirja punktis 6.1. |
| --- | --- |

7.1.4.

Teised III osas kasutatud mõisted on esitatud käesoleva eekirja punktis 6.1.

7.2.   ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

| 7.2.1. | Alarmsüsteemid peavad olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral vallandub häiresignaal, ning need võivad sisaldada kasutustõkist.
  Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon. |
| --- | --- |

7.2.1.

Alarmsüsteemid peavad olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral vallandub häiresignaal, ning need võivad sisaldada kasutustõkist.

Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon.

| 7.2.2. | Alarmsüsteemidega varustatud sõidukid peavad vastama asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega. |
| --- | --- |

7.2.2.

Alarmsüsteemidega varustatud sõidukid peavad vastama asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega.

| 7.2.3. | Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt 5. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta), nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt 6. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt 7. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta). |
| --- | --- |

7.2.3.

Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt 5. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta), nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt 6. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt 7. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta).

| 7.2.4. | Alarmsüsteem ja selle osad ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eriti mootori töötamise ajal. |
| --- | --- |

7.2.4.

Alarmsüsteem ja selle osad ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eriti mootori töötamise ajal.

| 7.2.5. | Alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist. |
| --- | --- |

7.2.5.

Alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist.

| 7.2.6. | Alarmsüsteem, selle osad ning nende mõjutatavad osad peavad olema paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid. |
| --- | --- |

7.2.6.

Alarmsüsteem, selle osad ning nende mõjutatavad osad peavad olema paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid.

| 7.2.7. | Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela. |
| --- | --- |

7.2.7.

Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela.

7.3.   ERISPETSIFIKATSIOONID

7.3.1.   Kaitse ulatus

7.3.1.1.   Erinõuded

Alarmsüsteem peab avastama ja andma märku vähemalt sõiduki uste, kapoti ja pagasiruumi avamisest. Valgusallikate, näiteks sõitjateruumi valgustuse rike või väljalülitumine ei tohi kontrollitoimingut häirida.

Tõhusate lisaandurite paigaldamine teabe/kuva saamiseks näiteks:

| i) | sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või |
| --- | --- |

i)

sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või

| ii) | katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil) |
| --- | --- |

ii)

katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil)

on lubatud, kui võetakse meetmeid asjatu helisignaali vallandumise takistamiseks (valehäire, vt punkt 7.3.1.2).

Niivõrd kui kõnealused lisaandurid annavad häiresignaali ka pärast sissemurdmist (näiteks klaaspinna purustamine) või välismõjutuste tõttu (näiteks tuul), võib häiresignaal, mille paneb tööle üks eespool nimetatud anduritest, aktiveeruda kõige rohkem kümme korda alarmsüsteemi ühe aktiveeritud oleku jooksul.

Sellisel juhul piirab aktiveeritud oleku aega sõiduki kasutaja, kes lülitab süsteemi välja.

Teatavat liiki lisaandureid, näiteks sõitjateruumi andureid (ultraheli-, infrapunaandur) või kaldeandureid jne, on võimalik tahtlikult desaktiveerida. Sellisel juhul tuleb kõnealune tahtlik toiming sooritada iga kord enne alarmsüsteemi sisselülitamist. Andurid ei tohi olla desaktiveeritavad alarmsüsteemi sisselülitatud olekus.

7.3.1.2.   Valehäirevastane kaitse

| 7.3.1.2.1. | Tagatakse, et sõiduki alarmsüsteem ei saaks sisse- ega väljalülitatud olekus vajaduseta tekitada helisignaali järgmistel juhtudel:






  a) | löök sõiduki kerele: katse punkti 6.4.2.13 kohaselt; |
| --- | --- | --- |

7.3.1.2.1.

Tagatakse, et sõiduki alarmsüsteem ei saaks sisse- ega väljalülitatud olekus vajaduseta tekitada helisignaali järgmistel juhtudel:

a)

löök sõiduki kerele: katse punkti 6.4.2.13 kohaselt;

| b) | elektromagnetiline ühilduvus: katse punkti 6.4.2.12 kohaselt; |
| --- | --- |

b)

elektromagnetiline ühilduvus: katse punkti 6.4.2.12 kohaselt;

| c) | aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 6.4.2.14 kohaselt; |
| --- | --- |

c)

aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 6.4.2.14 kohaselt;

| d) | sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 6.4.2.15 kohaselt. |
| --- | --- |

d)

sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 6.4.2.15 kohaselt.

| 7.3.1.2.2. | Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et valehäirevastane kaitse eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest. |
| --- | --- |

7.3.1.2.2.

Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et valehäirevastane kaitse eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest.

7.3.2.   Helisignaal

7.3.2.1.   Üldosa

Häiresignaal peab olema selgesti kuuldav ja äratuntav ning olulisel määral erinema muudest maanteeliikluses kasutatavatest helisignaalidest.

Peale originaalvarustusse kuuluva helisignaalseadme võib paigaldada eraldi helisignaalseadme alarmsüsteemiga kontrollitavale alale, kus see peab olema kaitstud hõlpsa ja kiire juurdepääsu eest.

Kui kasutatakse punkti 7.3.2.2 kohast eraldi helisignaalseadet, võib originaalvarustusse kuuluv standardhelisignaalseade olla samuti käivitatav alarmsüsteemi abil, tingimusel et standardhelisignaalseadme (tavaliselt hõlpsamini ligipääsetav) mis tahes omavoliline kasutamine ei mõjuta eraldi helisignaalseadme töötamist.

7.3.2.2.   Helisignaali kestus

| minimaalselt | : | 25 s |
| --- | --- | --- |
| maksimaalselt | : | 30 s |

minimaalselt

:

25 s

maksimaalselt

:

30 s

Helisignaal tohib korduda alles pärast sõiduki järgmist lubamatut puudutamist, st pärast eespool nimetatud ajavahemikku. (Piirangud: vt punktid 7.3.1.1 ja 7.3.1.2.)

Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab helisignaal kohe katkema.

7.3.2.3.   Spetsifikatsioonid seoses helisignaaliga

| 7.3.2.3.1. | Püsitonaalsusega häireseade (muutumatu sagedusspekter), näiteks autopasunad: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt.
  Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):
  Käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz
  Tööaeg = pausiaeg ± 10 % |
| --- | --- |

7.3.2.3.1.

Püsitonaalsusega häireseade (muutumatu sagedusspekter), näiteks autopasunad: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt.

Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):

Käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

| 7.3.2.3.2. | Helisignaalseade sageduse moduleerimisega: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.
  Siirdesagedus ... (2 ± 1) Hz |
| --- | --- |

7.3.2.3.2.

Helisignaalseade sageduse moduleerimisega: akustilised ja muud andmed Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.

Siirdesagedus ... (2 ± 1) Hz

| 7.3.2.3.3. | Helitase
  Heliallikas peab olema:






  i) | Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt kinnitatud helisignaalseade; |
| --- | --- | --- |

7.3.2.3.3.

Helitase

Heliallikas peab olema:

i)

Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt kinnitatud helisignaalseade;

| ii) | või Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade. |
| --- | --- |

ii)

või Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade.

Kui heliallikas on muu kui originaalvarustusse kuuluv helisignaalseade, võib minimaalset helitaset vähendada kuni 100 dB(A)-ni, mõõdetuna Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osas ettenähtud tingimuste kohaselt.

7.3.3.   Optiline häiresignaal, kui see on paigaldatud

7.3.3.1.   Üldosa

Sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral peab seade aktiveerima optilise signaali, mida on kirjeldatud punktides 7.3.3.2 ja 7.3.3.3.

7.3.3.2.   Optilise signaali kestus

Optiline signaal kestab 25 sekundist 5 minutini alates häire aktiveerimisest. Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab signaal kohe katkema.

7.3.3.3.   Optilise signaali tüüp

Sõiduki kõigi suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tulede, sh kõigi sama vooluahela valgusallikate vilkumine.

Käivitussagedus ... (2 ± 1) Hz

Seoses helisignaaliga on lubatud ka asünkroonsed signaalid.

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

7.3.4.   Raadiohäire (piipar), kui see on paigaldatud

Alarmsüsteem võib sisaldada seadet häire edastamiseks raadio teel.

7.3.5.   Alarmsüsteemi sisselülitamislukk

| 7.3.5.1. | Kui sõiduki mootor töötab, siis ei tohi alarmsüsteem olla sisselülitatav ei tahtlikult ega ettekavatsematult. |
| --- | --- |

7.3.5.1.

Kui sõiduki mootor töötab, siis ei tohi alarmsüsteem olla sisselülitatav ei tahtlikult ega ettekavatsematult.

7.3.6.   Alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamine

7.3.6.1.   Sisselülitamine

Lubatud on kõik nõuetekohased alarmsüsteemi sisselülitamise vahendid, kui need ei põhjusta valehäireid.

7.3.6.2.   Väljalülitamine

Alarmsüsteem lülitatakse välja ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususega seadmed on lubatud.

| 7.3.6.2.1. | Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja 10. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti. |
| --- | --- |

7.3.6.2.1.

Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja 10. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti.

| 7.3.6.2.2. | Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta. |
| --- | --- |

7.3.6.2.2.

Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

| 7.3.6.2.3. | Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga. |
| --- | --- |

7.3.6.2.3.

Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga.

7.3.7.   Väljumise viivitusaeg

Kui alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab olema jäetud viivitusaeg sõidukist väljumiseks. Väljumise viivitusaja pikkuseks võib määrata 15–45 sekundit pärast lüliti aktiveerimist. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

7.3.8.   Sisenemise viivitusaeg

Kui alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab heli- ja optilise signaali aktiveerimisele eelnema viivitusaeg pikkusega vähemalt 5 sekundit, kuid mitte üle 15 sekundi. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

7.3.9.   Olekuekraan

| 7.3.9.1. | Teabe edastamiseks alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd. |
| --- | --- |

7.3.9.1.

Teabe edastamiseks alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd.

| 7.3.9.2. | Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 7.3.10.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit. |
| --- | --- |

7.3.9.2.

Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 7.3.10.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

7.3.10.   Energiavarustus

Alarmsüsteemi toiteallikas võib olla sõiduki aku või laetav aku. Võimaluse korral võib kasutada veel üht akut või laetavat akut. Neid ei tohi mingil juhul kasutada sõiduki elektrisüsteemi muude osade toitmiseks.

7.3.11.   Spetsifikatsioonid seoses valikuliste funktsioonidega

7.3.11.1.   Autokontroll, automaatne rikkeindikaator

Alarmsüsteemi sisselülitamisel peab autokontrolli abil (usaldusväärsuse kontroll) olema võimalik avastada ebatavalised asjaolud, näiteks avatud uksed jne, ning nendest teatada.

7.3.11.2.   Paanikaseade

Lubatud on optiline ja/või helisignaal ja/või raadiohäire, olenemata alarmsüsteemi olekust (sisse- või väljalülitatud) ja/või funktsioonist. Selline häire käivitatakse sõiduki seest ning see ei tohi mõjutada alarmsüsteemi olekut (sisse- või väljalülitatud). Sõiduki kasutaja peab saama paanikaseadme ka välja lülitada. Helisignaali puhul ei ole ühe aktiveerimise ajal tekitatava heli kestus piiratud. Paanikaseade ei tohi mootorit lukustada ega seda töötamise ajal peatada.

7.4.   KATSETINGIMUSED

Kõiki sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi osasid katsetatakse punktis 6.4 kirjeldatud korras.

Seda nõuet ei kohaldata:

| 7.4.1. | osade suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas sõiduki alarmsüsteem või alarmsüsteem on paigaldatud või mitte (näiteks laternad); |
| --- | --- |

7.4.1.

osade suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas sõiduki alarmsüsteem või alarmsüsteem on paigaldatud või mitte (näiteks laternad);

| 7.4.2. | osade suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid. |
| --- | --- |

7.4.2.

osade suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid.

7.5.   JUHENDID

Iga sõidukiga peab kaasas olema:

| 7.5.1. | kasutusjuhend; |
| --- | --- |

7.5.1.

kasutusjuhend;

| 7.5.2. | hooldusjuhend; |
| --- | --- |

7.5.2.

hooldusjuhend;

| 7.5.3. | üldist laadi hoiatus seoses süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga. |
| --- | --- |

7.5.3.

üldist laadi hoiatus seoses süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga.

8.   IV OSA: KASUTUSTÕKISE TÜÜBIKINNITUS JA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES KASUTUSTÕKISEGA

8.1.   MÕISTED

Käesoleva eeskirja IV osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

8.1.1.   „kasutustõkis”– seade, mis on mõeldud sõiduki oma jõuallika abil toimuva liikumise takistamiseks (omavolilise kasutamise takistamine);

8.1.2.   „juhtseade”– seade kasutustõkise sisse- ja väljalülitamiseks;

8.1.3.   „olekuekraan”– seade kasutustõkise oleku näitamiseks (sisse-/väljalülitatud, sisselülitatud asendi muutumine väljalülitatud asendiks ja vastupidi);

8.1.4.   „sisselülitatud olek”– olek, milles sõiduk ei saa liikuda oma jõuallika abil;

8.1.5.   „väljalülitatud olek”– olek, milles sõiduk saab tavapäraselt liikuda;

8.1.6.   „võti”– seade, mis on projekteeritud ja valmistatud üksnes selle seadmega kasutatavaks projekteeritud ja ehitatud lukustussüsteemi avamiseks ja lukustamiseks;

8.1.7.   „lukustusseadme kaitseseade”– seade, mis lukustab kasutustõkise väljalülitatud olekus;

8.1.8.   „pöördkood”– elektrooniline kood, mis koosneb mitmest elemendist, mille kombinatsioon muutub juhuslikkuse põhimõttel pärast ülekandeseadme iga kasutamist;

8.1.9.   „kasutustõkise tüüp”– süsteemid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest

8.1.10.   „sõidukitüüp seoses kasutustõkisega”– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest

8.2.   ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

| 8.2.1. | Kasutustõkis peab olema sisse- ja väljalülitatav kõnealuste nõuete kohaselt. |
| --- | --- |

8.2.1.

Kasutustõkis peab olema sisse- ja väljalülitatav kõnealuste nõuete kohaselt.

| 8.2.2. | Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib kasutustõkises toimuda raadio teel, peab kasutustõkis vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt 5. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta), nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Kasutustõkise raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt 6. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt 7. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta). |
| --- | --- |

8.2.2.

Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib kasutustõkises toimuda raadio teel, peab kasutustõkis vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt 5. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta), nt EN 300220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300220-3 V1.1.1. (2000-09) ja EN 301489-3 V1.2.1. (2000-08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Kasutustõkise raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt 6. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta) soovitusele nr 7003 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt 7. joonealust märkust punkti 6.2.3 kohta).

| 8.2.3. | Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja paigaldatud nii, et iga kõnealuse seadmega varustatud sõiduk vastab endiselt tehnonõuetele. |
| --- | --- |

8.2.3.

Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja paigaldatud nii, et iga kõnealuse seadmega varustatud sõiduk vastab endiselt tehnonõuetele.

| 8.2.4. | Kasutustõkis ei tohi minna sisselülitatud olekusse, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, v.a juhul, kui:






  a) | sõidukit kasutatakse või seda kavatasetakse kasutada kiirabi-, tuletõrje- või politseiautona või |
| --- | --- | --- |

8.2.4.

Kasutustõkis ei tohi minna sisselülitatud olekusse, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, v.a juhul, kui:

a)

sõidukit kasutatakse või seda kavatasetakse kasutada kiirabi-, tuletõrje- või politseiautona või

| b) | mootor peab:






  i) | juhtima masinaid, mis moodustavad osa sõidukist või on sellele paigaldatud muul otstarbel kui sõiduki juhtimine, või |
| --- | --- | --- |

b)

mootor peab:

i)

juhtima masinaid, mis moodustavad osa sõidukist või on sellele paigaldatud muul otstarbel kui sõiduki juhtimine, või

| ii) | hoidma sõiduki akude täituvuse asjaomaste masinate või seadmete juhtimiseks vajalikul tasemel |
| --- | --- |

ii)

hoidma sõiduki akude täituvuse asjaomaste masinate või seadmete juhtimiseks vajalikul tasemel

ning sõiduk seisab ja seisupidur on peal. Kõnealuse erandi kasutamisel osutatakse sellele teatise addendum’i punktis 2 (käesoleva eeskirja 2. lisa).

| 8.2.5. | Kasutustõkist ei tohi olla võimalik püsivalt lukustusseadme kaitsest lahutada. |
| --- | --- |

8.2.5.

Kasutustõkist ei tohi olla võimalik püsivalt lukustusseadme kaitsest lahutada.

| 8.2.6. | Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukile paigaldatuna ei mõjuta see isegi rikke korral sõiduki ettenähtud funktsiooni ja ohutut käitamist. |
| --- | --- |

8.2.6.

Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukile paigaldatuna ei mõjuta see isegi rikke korral sõiduki ettenähtud funktsiooni ja ohutut käitamist.

| 8.2.7. | Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadet ei ole võimalik kiiresti ja tähelepanu äratamata kasutamiskõlbmatuks muuta ega lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid. Olulise tähtsusega osa või koostu asendamine kasutustõkisest mööda pääsemiseks peab olema raske ja aeganõudev. |
| --- | --- |

8.2.7.

Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadet ei ole võimalik kiiresti ja tähelepanu äratamata kasutamiskõlbmatuks muuta ega lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid tööriistu või seadmeid. Olulise tähtsusega osa või koostu asendamine kasutustõkisest mööda pääsemiseks peab olema raske ja aeganõudev.

| 8.2.8. | Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadmel oleks sõiduki keskkonnas mõistlik kasutusiga (katsetamise kohta vt punkt 8.4). Eelkõige ei tohi kasutustõkise paigaldamine kahjustada sõiduki elektroonikasüsteemide elektrilisi omadusi (kaabli ristlõiked, kontaktikaitse jne). |
| --- | --- |

8.2.8.

Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadmel oleks sõiduki keskkonnas mõistlik kasutusiga (katsetamise kohta vt punkt 8.4). Eelkõige ei tohi kasutustõkise paigaldamine kahjustada sõiduki elektroonikasüsteemide elektrilisi omadusi (kaabli ristlõiked, kontaktikaitse jne).

| 8.2.9. | Kasutustõkis võib olla kombineeritud muude sõiduki süsteemidega või nendesse integreeritud (näiteks mootori juhtseadmed, alarmsüsteemid). |
| --- | --- |

8.2.9.

Kasutustõkis võib olla kombineeritud muude sõiduki süsteemidega või nendesse integreeritud (näiteks mootori juhtseadmed, alarmsüsteemid).

| 8.2.10. | Kasutustõkis ei tohi takistada sõiduki pidurite vabastamist, välja arvatud juhul, kui tegu on kasutustõkisega, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist (9) ning töötab sel viisil tavapärasel kasutamisel või rikkeolukordades, kusjuures täidetud on käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse taotlemise ajal kehtivad eeskirja nr 13 tehnonõuded.
  Käesolevale punktile vastav kasutustõkis, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist, peab igal juhul täitma käesolevas eeskirjas sätestatud tehnonõudeid. |
| --- | --- |

8.2.10.

Kasutustõkis ei tohi takistada sõiduki pidurite vabastamist, välja arvatud juhul, kui tegu on kasutustõkisega, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist (9) ning töötab sel viisil tavapärasel kasutamisel või rikkeolukordades, kusjuures täidetud on käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse taotlemise ajal kehtivad eeskirja nr 13 tehnonõuded.

Käesolevale punktile vastav kasutustõkis, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist, peab igal juhul täitma käesolevas eeskirjas sätestatud tehnonõudeid.

| 8.2.11. | Kasutustõkise toimimine ei tohi hõlmata sõiduki pidurite rakendamist. |
| --- | --- |

8.2.11.

Kasutustõkise toimimine ei tohi hõlmata sõiduki pidurite rakendamist.

8.3.   ERISPETSIFIKATSIOONID

8.3.1.   Kaitse ulatus

| 8.3.1.1. | Kasutustõkis peab olema projekteeritud nii, et sõiduki oma jõuallika varal töötamine oleks takistatud vähemalt ühe järgmise vahendi abil:






  8.3.1.1.1. | sõiduki vähemalt kahe eraldiasetseva vooluahela katkestamine, mis on vajalikud sõiduki töötamiseks oma jõuallika abil (näiteks mootori käivitamine, süüde, mootori toide, pneumaatiliselt vabastatavad vedruakud jne), jaemüügijärgse paigaldamise korral või juhul, kui sõidukil on diiselmootor; |
| --- | --- | --- |

8.3.1.1.

Kasutustõkis peab olema projekteeritud nii, et sõiduki oma jõuallika varal töötamine oleks takistatud vähemalt ühe järgmise vahendi abil:

8.3.1.1.1.

sõiduki vähemalt kahe eraldiasetseva vooluahela katkestamine, mis on vajalikud sõiduki töötamiseks oma jõuallika abil (näiteks mootori käivitamine, süüde, mootori toide, pneumaatiliselt vabastatavad vedruakud jne), jaemüügijärgse paigaldamise korral või juhul, kui sõidukil on diiselmootor;

| 8.3.1.1.2. | vähemalt ühe sõiduki töötamiseks vajaliku juhtimisseadise toimimisse sekkumine koodi abil. |
| --- | --- |

8.3.1.1.2.

vähemalt ühe sõiduki töötamiseks vajaliku juhtimisseadise toimimisse sekkumine koodi abil.

| 8.3.1.2. | Kasutustõkise paigaldamine katalüüsjärelpõletiga varustatud sõidukile ei tohi põhjustada põletamata kütuse sattumist väljalaskesüsteemi. |
| --- | --- |

8.3.1.2.

Kasutustõkise paigaldamine katalüüsjärelpõletiga varustatud sõidukile ei tohi põhjustada põletamata kütuse sattumist väljalaskesüsteemi.

8.3.2.   Töökindlus

Töökindlus saavutatakse kasutustõkise nõuetekohase projekteerimise abil, kusjuures arvesse võetakse konkreetseid keskkonnatingimusi sõidukis (vt punktid 8.2.8 ja 8.4).

8.3.3.   Toimimiskindlus

Tuleb tagada, et kasutustõkise olek (sisse- või väljalülitatud) ei muutuks pärast ükskõik millist punktis 8.4 ettenähtud katset.

8.3.4.   Kasutustõkise sisselülitamine

| 8.3.4.1. | Kasutustõkis peab sisse lülituma juhi täiendava toiminguta vähemalt ühel järgmisel juhul:






  a) | süütevõtme pööramine süütelukus asendisse „0” ning ühe ukse aktiveerimine; peale selle on lubatud, et vahetult enne sõiduki tavapärast käivitamist või sellise käivitamise ajal võivad väljalülituvad kasutustõkised sisse lülituda, kui süüde katkestatakse; |
| --- | --- | --- |

8.3.4.1.

Kasutustõkis peab sisse lülituma juhi täiendava toiminguta vähemalt ühel järgmisel juhul:

a)

süütevõtme pööramine süütelukus asendisse „0” ning ühe ukse aktiveerimine; peale selle on lubatud, et vahetult enne sõiduki tavapärast käivitamist või sellise käivitamise ajal võivad väljalülituvad kasutustõkised sisse lülituda, kui süüde katkestatakse;

| b) | kõige rohkem 1 minut pärast võtme eemaldamist süütelukust. |
| --- | --- |

b)

kõige rohkem 1 minut pärast võtme eemaldamist süütelukust.

| 8.3.4.2. | Kui kasutustõkis võib vastavalt punktile 8.2.4 sisse lülituda, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, võib kasutustõkis sisse lülituda ka juhiukse avamisel ja/või sõiduki kasutaja tahtlikul lülitamisel. |
| --- | --- |

8.3.4.2.

Kui kasutustõkis võib vastavalt punktile 8.2.4 sisse lülituda, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, võib kasutustõkis sisse lülituda ka juhiukse avamisel ja/või sõiduki kasutaja tahtlikul lülitamisel.

8.3.5.   Väljalülitamine

| 8.3.5.1. | Väljalülitamine toimub ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususe ja töökindlusega seadmed on lubatud. |
| --- | --- |

8.3.5.1.

Väljalülitamine toimub ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususe ja töökindlusega seadmed on lubatud.

| 8.3.5.1.1. | Klaviatuur vähemalt 10 000 variandiga üksikult valitava koodi sisestamiseks. |
| --- | --- |

8.3.5.1.1.

Klaviatuur vähemalt 10 000 variandiga üksikult valitava koodi sisestamiseks.

| 8.3.5.1.2. | Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta. |
| --- | --- |

8.3.5.1.2.

Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

| 8.3.5.1.3. | Kui kasutustõkis lülitatakse välja kaugjuhtimise teel, peab kasutustõkis minema tagasi sisselülitatud olekusse 5 minuti jooksul pärast väljalülitumist, kui süüteseadmes ei ole tehtud täiendavat toimingut. |
| --- | --- |

8.3.5.1.3.

Kui kasutustõkis lülitatakse välja kaugjuhtimise teel, peab kasutustõkis minema tagasi sisselülitatud olekusse 5 minuti jooksul pärast väljalülitumist, kui süüteseadmes ei ole tehtud täiendavat toimingut.

8.3.6.   Olekuekraan

| 8.3.6.1. | Teabe edastamiseks kasutustõkise oleku kohta (sisse-/väljalülitatud, sisselülitatud asendi muutumine väljalülitatud asendiks ja vastupidi) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd. |
| --- | --- |

8.3.6.1.

Teabe edastamiseks kasutustõkise oleku kohta (sisse-/väljalülitatud, sisselülitatud asendi muutumine väljalülitatud asendiks ja vastupidi) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate valgussignaalide intensiivsus ei tohi olla üle 0,5 cd.

| 8.3.6.2. | Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 8.3.6.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit. |
| --- | --- |

8.3.6.2.

Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 8.3.6.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tule(de) samaaegse sisselülitamisega tingimusel, et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

8.4.   TÖÖPARAMEETRID JA KATSETINGIMUSED

8.4.1.   Tööparameetrid

Kõik kasutustõkise osad peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 6.4 ettenähtud nõuetele.

Seda nõuet ei kohaldata:

| i) | osade suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas kasutustõkis on paigaldatud või mitte (näiteks laternad); |
| --- | --- |

i)

osade suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas kasutustõkis on paigaldatud või mitte (näiteks laternad);

| ii) | osade suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid. |
| --- | --- |

ii)

osade suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid.

8.4.2.   Katsetingimused

Kõik katsed tehakse järjestikku ühel kasutustõkisel. Katsetamise eest vastutava asutuse äranägemisel võib kasutada muid näidiseid, kui ollakse seisukohal, et see ei mõjuta teiste katsete tulemusi.

8.4.3.   Töökindluskatse

Kui kõik allpool nimetatud katsed on tehtud, katsetatakse kasutustõkist käesoleva eeskirja punktis 6.4.2.1.2 kirjeldatud tavapärastes katsetingimustes, et kontrollida seadme jätkuvat normaalset töötamist. Vajaduse korral võib enne katset asendada sulavkaitsmed.

Kõik kasutustõkise osad peavad vastama käesoleva eeskirja punktides 6.4.2.2–6.4.2.8 ja punktis 6.4.2.12 ettenähtud nõuetele.

8.5.   JUHENDID

(Punkte 8.5.1–8.5.3 kohaldatakse ainult paigaldamise suhtes pärast jaemüüki).

Iga kasutustõkisega peab kaasas olema:

| 8.5.1. | paigaldamisjuhend:






  8.5.1.1. | sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”; |
| --- | --- | --- |

8.5.1.

paigaldamisjuhend:

8.5.1.1.

sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”;

| 8.5.1.2. | fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis; |
| --- | --- |

8.5.1.2.

fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis;

| 8.5.1.3. | tootja antud üksikasjalik paigaldamisjuhend peab tagama, et kui pädev paigaldaja järgib juhendit nõuetekohaselt, ei mõjutata sõiduki turvalisust ega töökindlust; |
| --- | --- |

8.5.1.3.

tootja antud üksikasjalik paigaldamisjuhend peab tagama, et kui pädev paigaldaja järgib juhendit nõuetekohaselt, ei mõjutata sõiduki turvalisust ega töökindlust;

| 8.5.1.4. | tootja antud paigaldamisjuhendis esitatakse kasutustõkise elektrienergiaga seotud nõuded ning antakse vajaduse korral soovitusi võimsama aku kasutamiseks; |
| --- | --- |

8.5.1.4.

tootja antud paigaldamisjuhendis esitatakse kasutustõkise elektrienergiaga seotud nõuded ning antakse vajaduse korral soovitusi võimsama aku kasutamiseks;

| 8.5.1.5. | tootja peab teatavaks tegema sõiduki paigaldamisele järgnevate kontrollimistega seotud üksikasjad. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ohutusseadistele; |
| --- | --- |

8.5.1.5.

tootja peab teatavaks tegema sõiduki paigaldamisele järgnevate kontrollimistega seotud üksikasjad. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ohutusseadistele;

| 8.5.2. | paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud 7. lisas; |
| --- | --- |

8.5.2.

paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud 7. lisas;

| 8.5.3. | üldine selgitus kasutustõkise ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele:






  8.5.3.1. | kasutustõkis peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt; |
| --- | --- | --- |

8.5.3.

üldine selgitus kasutustõkise ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele:

8.5.3.1.

kasutustõkis peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt;

| 8.5.3.2. | soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta kasutustõkise tootjaga); |
| --- | --- |

8.5.3.2.

soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta kasutustõkise tootjaga);

| 8.5.3.3. | kasutustõkisega kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja; |
| --- | --- |

8.5.3.3.

kasutustõkisega kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja;

| 8.5.4. | kasutusjuhend; |
| --- | --- |

8.5.4.

kasutusjuhend;

| 8.5.5. | hooldusjuhend; |
| --- | --- |

8.5.5.

hooldusjuhend;

| 8.5.6. | üldist laadi hoiatus seoses kasutustõkise mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga; selliste ümberehitamiste ja muutmiste tõttu kaotab punktis 8.5.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse. |
| --- | --- |

8.5.6.

üldist laadi hoiatus seoses kasutustõkise mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga; selliste ümberehitamiste ja muutmiste tõttu kaotab punktis 8.5.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse.

9.   TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

| 9.1. | Igast sõiduki- või osa tüübi muudatusest seoses käesoleva eeskirjaga tuleb teatada asjaomasele sõidukile või sõidukiosale tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib asutus kas:






  9.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju, ning et osa või sõiduk vastab igal juhul endiselt nõuetele, või |
| --- | --- | --- |

9.1.

Igast sõiduki- või osa tüübi muudatusest seoses käesoleva eeskirjaga tuleb teatada asjaomasele sõidukile või sõidukiosale tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib asutus kas:

9.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju, ning et osa või sõiduk vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

| 9.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet. |
| --- | --- |

9.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

| 9.2. | Muudatuse loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 kindlaksmääratud korras. |
| --- | --- |

9.2.

Muudatuse loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 kindlaksmääratud korras.

| 9.3. | Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laienduse kohta koostatud igale teatisevormile seerianumbri. |
| --- | --- |

9.3.

Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laienduse kohta koostatud igale teatisevormile seerianumbri.

10.   TOODANGU VASTAVUSE KONTROLLIMISE KORD

Toodangu nõuetele vastavuse järelevalvemenetlus peab olema kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja vastama järgmistele nõuetele.

| 10.1. | Käesoleva eeskirja raames tüübikinnituse saanud sõiduk/osa peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites eeskirja asjaomas(t)e osa(de) nõuded. |
| --- | --- |

10.1.

Käesoleva eeskirja raames tüübikinnituse saanud sõiduk/osa peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites eeskirja asjaomas(t)e osa(de) nõuded.

| 10.2. | Iga sõiduki- või osa tüübi puhul tehakse käesolevas eeskirjas ettenähtud katseid pisteliselt ja statistilisel alusel kooskõlas korrapärase kvaliteedikontrolli korraga. |
| --- | --- |

10.2.

Iga sõiduki- või osa tüübi puhul tehakse käesolevas eeskirjas ettenähtud katseid pisteliselt ja statistilisel alusel kooskõlas korrapärase kvaliteedikontrolli korraga.

| 10.3. | Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrolli meetodeid. Kontrolli tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul. |
| --- | --- |

10.3.

Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrolli meetodeid. Kontrolli tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

11.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

| 11.1. | Sõiduki-/osa tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 10 sätestatud nõuded ei ole täidetud. |
| --- | --- |

11.1.

Sõiduki-/osa tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 10 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

| 11.2. | Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest 2. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele. |
| --- | --- |

11.2.

Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest 2. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

12.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki-/osa tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele teatisega, mille vorm vastab 2. lisa 1., 2. või 3. osas esitatud näidisele.

13.   ÜLEMINEKUSÄTTED

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei keeldu tunnistamast eeskirjade nr 18 ja nr 97 alusel antud tüübikinnitusi või tüübikinnituste laiendusi, välja arvatud kooskõlas nimetatud eeskirjade üleminekusätetega.

13.1.   Kasutustõkise tüübikinnitus

| 13.1.1. | 36 kuud pärast käesoleva eeskirja algversiooni 1. täienduse jõustumiskuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi üksnes juhul, kui kinnitatav osa või eraldi seadmestiku tüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud eeskirja algversiooni 1. täiendusega. |
| --- | --- |

13.1.1.

36 kuud pärast käesoleva eeskirja algversiooni 1. täienduse jõustumiskuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi üksnes juhul, kui kinnitatav osa või eraldi seadmestiku tüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud eeskirja algversiooni 1. täiendusega.

| 13.1.2. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad kinnituste andmist nendele osa või eraldi seadmestike tüüpidele, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele, eeldusel et asjaomane osa või eraldi seadmestik on ettenähtud paigaldamiseks kasutusel olevale sõidukile varuosana ning tehniliselt pole võimalik paigaldada osa või eraldi seadmestikku, mis vastab 1. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele. |
| --- | --- |

13.1.2.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad kinnituste andmist nendele osa või eraldi seadmestike tüüpidele, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele, eeldusel et asjaomane osa või eraldi seadmestik on ettenähtud paigaldamiseks kasutusel olevale sõidukile varuosana ning tehniliselt pole võimalik paigaldada osa või eraldi seadmestikku, mis vastab 1. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele.

13.2.   Sõiduki tüübikinnitus

36 kuud pärast käesoleva eeskirja algversiooni 1. täienduse jõustumiskuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi üksnes juhul, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud eeskirja algversiooni 1. täiendusega.

14.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 ja selle muudatused) 7. lisas.

(2)  Arvesse võetakse üksnes 12voldise elektrisüsteemiga sõidukeid.

(3)  Kokkuleppeosalistel soovitatakse kohaldada M1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes I ja IV osa ning N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse suhtes üksnes I osa ja jätta ülejäänud nõuded valikuliseks. II, III ja IV osa tuleks kohaldada juhul, kui kõnealused seadmed on paigaldatud punktides 1.3–1.5 osutatud sõidukikategooriatele.

(4)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Suurbritannia, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnituse annavad liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolid), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

(5)  ETSI: European Telecommunications Standards Institute (Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituut). Kui need standardid ei ole käesoleva eeskirja jõustumise ajal kättesaadavad, kohaldatakse asjakohaseid riiklikke nõudeid.

(6)  CEPT: Conference of European Posts and Telecommunications

(Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverents).

(7)  Kokkuleppeosalised võivad keelata sageduse ja/või võimsuse kasutamise ja lubada teise sageduse ja/või võimsuse kasutamist.

(8)  Laternad, mida kasutatakse optiliste alarmseadmete osana ning mis kuuluvad auto standardvalgustussüsteemi, ei pea vastama punkti 6.4.1 tööparameetritele ning neid ei testita punktis 6.4.2 loetletud katsete abil.

(9)  Määratletud Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 138. lisas. Eeskirja on muudetud.

---

1. LISA

1.   Osa

(Suurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm))

TEATIS

kooskõlas eeskirja nr 116 punktidega 5, 7 ja 8, mis käsitlevad Euroopa Majanduskomisjoni süsteemi tüübikinnituse andmist sõidukitüübile seoses omavolilist kasutamist takistavate seadmetega, mis

ei sisalda/sisaldavad alarmsüsteemi (1)

ei sisalda/sisaldavad kasutustõkist (1)

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mark (tootja kaubanimi):

1.2.   Tüüp:

1.3.   Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud seadisele (2):

1.3.1.   Märgise asukoht:

1.4.   Sõiduki kategooria (3):

1.5.   Tootja nimi ja aadress:

1.6.   Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusmärgi asukoht:

1.7.   Koostetehase aadress (koostetehaste aadressid):

2.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

2.1.   Representatiivsõiduki fotod ja/või joonised:

2.2.   Rooli asukoht: vasakul/paremal (1)

3.   MUUD ANDMED

3.1.   Sõiduki omavolilist kasutamist takistavad seadmed:

3.1.1.   Kaitseseadeldis:

3.1.1.1.   Sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus, silmas pidades juhtimisseadme või seadmestiku paigutust ja väliskuju, mille tõhusust kaitseseadeldis mõjutab:

3.1.1.2.   Kaitseseadeldise ja selle sõidukile paigaldamise joonis:

3.1.1.3.   Seadeldise tehniline kirjeldus:

3.1.1.4.   Andmed kasutatud lukukombinatsioonide kohta:

3.1.2.   Sõiduki kasutustõkis:

3.1.2.1.   Tüübikinnituse number (kui on olemas):

3.1.2.2.   Kasutustõkised, mis ei ole veel tüübikinnitust saanud:

| 3.1.2.2.1. | Sõiduki kasutustõkise ning ettekavatsematu käivitamise vastu võetavate meetmete üksikasjalik tehniline kirjeldus: |
| --- | --- |

3.1.2.2.1.

Sõiduki kasutustõkise ning ettekavatsematu käivitamise vastu võetavate meetmete üksikasjalik tehniline kirjeldus:

| 3.1.2.2.2. | Süsteem(id), mille toimimist sõiduki kasutustõkis mõjutab: |
| --- | --- |

3.1.2.2.2.

Süsteem(id), mille toimimist sõiduki kasutustõkis mõjutab:

| 3.1.2.2.3. | Tegelike vahetatavate koodide arv, kui neid kasutatakse: |
| --- | --- |

3.1.2.2.3.

Tegelike vahetatavate koodide arv, kui neid kasutatakse:

3.1.3.   Alarmsüsteem, kui on olemas:

3.1.3.1.   Tüübikinnituse number (kui on olemas):

3.1.3.2.   Alarmsüsteemid, mis ei ole veel tüübikinnitust saanud

| 3.1.3.2.1. | Alarmsüsteemi ja paigaldatud alarmsüsteemiga seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus: |
| --- | --- |

3.1.3.2.1.

Alarmsüsteemi ja paigaldatud alarmsüsteemiga seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus:

| 3.1.3.2.2. | Alarmsüsteemi põhiosade loetelu: |
| --- | --- |

3.1.3.2.2.

Alarmsüsteemi põhiosade loetelu:

2.   Osa

(Suurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm))

TEATIS

kooskõlas eeskirja 116 punktiga 6, mis käsitleb Euroopa Majanduskomisjoni sõidukiosa tüübikinnituse andmist alarmsüsteemile

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mark (tootja kaubanimi):

1.2.   Tüüp:

1.3.   Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud seadmele (4):

1.3.1.   Märgise asukoht:

1.4.   Tootja nimi ja aadress:

1.5.   Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusmärgi asukoht:

1.6.   Koostetehase aadress (koostetehaste aadressid):

2.   SEADME KIRJELDUS

2.1.   Alarmsüsteemi ja paigaldatud alarmsüsteemiga seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus:

2.1.1.   Alarmsüsteemi põhiosade loetelu:

2.1.2.   Valehäirete vastu võetud meetmed:

2.2.   Seadme pakutava kaitse aste:

2.3.   Seadme sisse- ja väljalülitamisviis:

2.4.   Tegelike vahetatavate koodide arv, kui neid kasutatakse:

2.5.   Seadme põhiosade loetelu ning vajaduse korral kontrollmärgid:

3.   JOONISED

3.1.   Seadme põhiosade joonised (joonistel peab olema näha koht Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusmärgi või vajaduse korral kontrollmärgi jaoks):

4.   JUHENDID

4.1.   Loetelu sõidukitest, millele seade kavatsetakse paigaldada:

4.2.   Paigaldusviisi kirjeldus koos fotode ja/või joonistega:

4.3.   Kasutusjuhend:

4.4.   Hooldusjuhend, kui on olemas:

3.   Osa

(Suurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm))

TEATIS

kooskõlas eeskirja 116 punktiga 8, mis käsitleb Euroopa Majanduskomisjoni sõidukiosa tüübikinnituse andmist kasutustõkisele

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mark (tootja kaubanimi):

1.2.   Tüüp:

1.3.   Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud seadisele (5):

1.3.1.   Märgise asukoht:

1.4.   Tootja nimi ja aadress:

1.5.   Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusmärgi asukoht:

1.6.   Koostetehase aadress (koostetehaste aadressid):

2.   SEADME KIRJELDUS

2.1.   Sõiduki kasutustõkise ning ettekavatsematu käivitamise vastu võetavate meetmete üksikasjalik tehniline kirjeldus:

2.2.   Süsteem(id), mille toimimist sõiduki kasutustõkis mõjutab:

2.3.   Seadme sisse- ja väljalülitamisviis:

2.4.   Tegelike vahetatavate koodide arv, kui neid kasutatakse:

2.5.   Seadme põhiosade loetelu ning vajaduse korral kontrollmärgid:

3.   JOONISED

3.1.   Seadme põhiosade joonised (joonistel peab olema näha koht Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitusmärgi jaoks):

4.   JUHENDID

4.1.   Nende sõidukite loetelu, millele seade kavatsetakse paigaldada:

4.2.   Paigaldusviisi kirjeldus koos fotode ja/või joonistega:

4.3.   Kasutusjuhend:

4.4.   Hooldusjuhend, kui on olemas:

---

(1)  Mittevajalik maha tõmmata (kui sobib rohkem kui üks vastus, ei pruugi olla vaja midagi maha tõmmata).

(2)  Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva teatisega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?” (nt ABC??123??).

(3)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1, muudetud) 7. lisas.

(4)  Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva teatisega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?” (nt ABC??123??).

(5)  Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva teatisega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?” (nt ABC??123??).

---

2. LISA

1. osa

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Addendum

Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitustunnistus nr ...,

mis käsitleb sõiduki tüübikinnitust seoses eeskirjaga nr 116

| 1. | Lisateave:






  1.1. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistava(te) seadme(te) ja selle (nende) poolt mõjutatavate sõiduki osade lühikirjeldus: |
| --- | --- | --- |

1.

Lisateave:

1.1.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistava(te) seadme(te) ja selle (nende) poolt mõjutatavate sõiduki osade lühikirjeldus:

| 1.2. | Kasutustõkise lühikirjeldus: |
| --- | --- |

1.2.

Kasutustõkise lühikirjeldus:

| 1.3. | Alarmsüsteemi (kasutamise korral) lühikirjeldus, kaasa arvatud nimitoitepinge (1): |
| --- | --- |

1.3.

Alarmsüsteemi (kasutamise korral) lühikirjeldus, kaasa arvatud nimitoitepinge (1):

| 2. | Märkused: |
| --- | --- |

2.

Märkused:

2. osa

2. osa

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Addendum

Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitustunnistus nr ...,

mis käsitleb sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnitust seoses eeskirjaga nr 116

| 1. | Lisateave:






  1.1. | Alarmsüsteemi (kasutamise korral) lühikirjeldus, kaasa arvatud nimitoitepinge (2): |
| --- | --- | --- |

1.

Lisateave:

1.1.

Alarmsüsteemi (kasutamise korral) lühikirjeldus, kaasa arvatud nimitoitepinge (2):

| 1.2. | Loetelu sõidukitest, millele alarmsüsteem kavatsetakse paigaldada: |
| --- | --- |

1.2.

Loetelu sõidukitest, millele alarmsüsteem kavatsetakse paigaldada:

| 1.3. | Sõidukitüübid, millel alarmsüsteemi on katsetatud: |
| --- | --- |

1.3.

Sõidukitüübid, millel alarmsüsteemi on katsetatud:

| 1.4. | Alarmsüsteemi nõuetekohaselt märgistatud põhiosade loetelu: |
| --- | --- |

1.4.

Alarmsüsteemi nõuetekohaselt märgistatud põhiosade loetelu:

| 2. | Märkused: |
| --- | --- |

2.

Märkused:

3.   osa

3.

osa

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

Addendum

Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnitustunnistus nr ...,

mis käsitleb kasutustõkise tüübikinnitust seoses eeskirjaga nr 116

| 1. | Lisateave:






  1.1. | Kasutustõkise lühikirjeldus: |
| --- | --- | --- |

1.

Lisateave:

1.1.

Kasutustõkise lühikirjeldus:

| 1.2. | Loetelu sõidukitest, millele kasutustõkis kavatsetakse paigaldada: |
| --- | --- |

1.2.

Loetelu sõidukitest, millele kasutustõkis kavatsetakse paigaldada:

| 1.3. | Sõidukitüübid, millel kasutustõkist on katsetatud: |
| --- | --- |

1.3.

Sõidukitüübid, millel kasutustõkist on katsetatud:

| 1.4. | Kasutustõkise nõuetekohaselt märgistatud põhiosade loetelu: |
| --- | --- |

1.4.

Kasutustõkise nõuetekohaselt märgistatud põhiosade loetelu:

| 2. | Märkused: |
| --- | --- |

2.

Märkused:

---

(1)  Märgitakse ainult nende sõiduki alarmsüsteemide puhul, mida kasutatakse sõidukitel, mille nimitoitepinge ei ole 12 volti.

1

(2)  Märgitakse ainult nende sõiduki alarmsüsteemide puhul, mida kasutatakse sõidukitel, mille nimitoitepinge ei ole 12 volti.

2

---

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4)

Joonis 1

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.4)

Image

Joonis 2

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.1)

Image

Joonis 3

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.2)

Image

Joonis 4

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.5)

Image

Joonis 5

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.6)

Image

Joonis 6

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.3.7)

Image

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.5)

Joonis 7

(Näidis)

Image

---

4. LISA

1.   osa

ROOLIMEHHANISMI MÕJUTAVATE SÕIDUKI OMAVOLILIST KASUTAMIST TAKISTAVATE SEADMETE RIKKEKATSEMENETLUS

1.   Katseseadmed

Katseseadmed koosnevad järgmistest osadest:

| 1.1. | nõuetekohane seadeldis, millele saab monteerida kogu roolimehhanismi näidise, mis on varustatud sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega, nagu on määratletud käesoleva eeskirja punktis 5.1.2; |
| --- | --- |

1.1.

nõuetekohane seadeldis, millele saab monteerida kogu roolimehhanismi näidise, mis on varustatud sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega, nagu on määratletud käesoleva eeskirja punktis 5.1.2;

| 1.2. | sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme aktiveerimis- ja desaktiveerimisvahend, mille puhul kasutatakse võtit; |
| --- | --- |

1.2.

sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme aktiveerimis- ja desaktiveerimisvahend, mille puhul kasutatakse võtit;

| 1.3. | vahend, mille abil pannakse roolivõll pöörlema sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme suhtes. |
| --- | --- |

1.3.

vahend, mille abil pannakse roolivõll pöörlema sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme suhtes.

2.   Katsemeetod

| 2.1. | Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega varustatud roolimehhanismi näidis kinnitatakse punktis 1.1 nimetatud seadeldisele. |
| --- | --- |

2.1.

Sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadmega varustatud roolimehhanismi näidis kinnitatakse punktis 1.1 nimetatud seadeldisele.

| 2.2. | Katsemenetluse tsükkel koosneb järgmistest toimingutest:






  2.2.1. | lähteasend. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade desaktiveeritakse ning roolivõll pööratakse sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamist takistavasse asendisse, välja arvatud juhul, kui seadme tüüp võimaldab lukustamist roolimehhanismi igas asendis; |
| --- | --- | --- |

2.2.

Katsemenetluse tsükkel koosneb järgmistest toimingutest:

2.2.1.

lähteasend. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade desaktiveeritakse ning roolivõll pööratakse sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamist takistavasse asendisse, välja arvatud juhul, kui seadme tüüp võimaldab lukustamist roolimehhanismi igas asendis;

| 2.2.2. | aktiveerimisasendisse seadmine. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade viiakse võtme abil desaktiveeritud olekust aktiveerimisasendisse; |
| --- | --- |

2.2.2.

aktiveerimisasendisse seadmine. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade viiakse võtme abil desaktiveeritud olekust aktiveerimisasendisse;

| 2.2.3. (1) | aktiveeritud asend. Roolivõll pannakse pöörlema nii, et sellele mõjuv pöörlemismoment sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamise hetkel on 40 Nm ± 2 Nm; |
| --- | --- |

2.2.3. (1)

aktiveeritud asend. Roolivõll pannakse pöörlema nii, et sellele mõjuv pöörlemismoment sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamise hetkel on 40 Nm ± 2 Nm;

| 2.2.4. | desaktiveeritud asend. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade desaktiveeritakse tavapäraste vahenditega, väljalülitamise hõlbustamiseks viiakse pöördemoment nullini; |
| --- | --- |

2.2.4.

desaktiveeritud asend. Sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade desaktiveeritakse tavapäraste vahenditega, väljalülitamise hõlbustamiseks viiakse pöördemoment nullini;

| 2.2.5. (1) | taastatud asend. Roolivõll pööratakse sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamist takistavasse asendisse; |
| --- | --- |

2.2.5. (1)

taastatud asend. Roolivõll pööratakse sõiduki omavolilist kasutamist takistava seadme sisselülitamist takistavasse asendisse;

| 2.2.6. | pöörlemine vastassuunas. Korratakse punktides 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 ja 2.2.5 kirjeldatud toiminguid, kusjuures roolivõll pannakse pöörlema vastassuunas; |
| --- | --- |

2.2.6.

pöörlemine vastassuunas. Korratakse punktides 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 ja 2.2.5 kirjeldatud toiminguid, kusjuures roolivõll pannakse pöörlema vastassuunas;

| 2.2.7. | ajavahemik seadme kahe järjestikuse sisselülitamise vahel peab olema vähemalt 10 sekundit. |
| --- | --- |

2.2.7.

ajavahemik seadme kahe järjestikuse sisselülitamise vahel peab olema vähemalt 10 sekundit.

| 2.3. | Rikkekatse tsüklit korratakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.3 kindlaksmääratud arv kordi. |
| --- | --- |

2.3.

Rikkekatse tsüklit korratakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.3 kindlaksmääratud arv kordi.

2.   osa

PÖÖRDEMOMENDI PIIRAMISE TEEL ROOLIMEHHANISMI MÕJUTAVATE SÕIDUKI OMAVOLILIST KASUTAMIST TAKISTAVATE SEADMETE KATSEMENETLUS

1.   Katseseadmed

Katseseadmed koosnevad järgmistest osadest:

| 1.1. | seadeldis, millele on paigaldatud roolimehhanismi asjakohased osad või tõstesüsteem, mis võimaldab maapinnalt üles tõsta kõik juhtrattad, kui katse tehakse sõidukil; |
| --- | --- |

1.1.

seadeldis, millele on paigaldatud roolimehhanismi asjakohased osad või tõstesüsteem, mis võimaldab maapinnalt üles tõsta kõik juhtrattad, kui katse tehakse sõidukil;

| 1.2. | seade või seadmed, mis võimaldavad tekitada ning mõõta roolirattale mõjuvat pöördemomenti, nagu on ette nähtud punktis 2.3. Mõõtmistäpsus peab olema kuni 2 %. |
| --- | --- |

1.2.

seade või seadmed, mis võimaldavad tekitada ning mõõta roolirattale mõjuvat pöördemomenti, nagu on ette nähtud punktis 2.3. Mõõtmistäpsus peab olema kuni 2 %.

2.   Katsemenetluse kirjeldus

| 2.1. | Katsetamisel sõidukil ei tohi ükski sõiduki juhtratas katse tegemise ajal maapinda puudutada. |
| --- | --- |

2.1.

Katsetamisel sõidukil ei tohi ükski sõiduki juhtratas katse tegemise ajal maapinda puudutada.

| 2.2. | Roolilukk aktiveeritakse nii, et roolimehhanism lukustub. |
| --- | --- |

2.2.

Roolilukk aktiveeritakse nii, et roolimehhanism lukustub.

| 2.3. | Rooliratast mõjutatakse pöördemomendiga, mis paneb rooliratta pöörlema. |
| --- | --- |

2.3.

Rooliratast mõjutatakse pöördemomendiga, mis paneb rooliratta pöörlema.

| 2.4. | Katsetsükkel koosneb rooliratta pöörlemisest 90°; sellele järgneb pöörlemine vastassuunas 180° ning uus pöörlemine algsuunas 90° (vaata joonist);
  1 tsükkel = + 90°/ – 180°/ + 90° tolerantsiga ± 10 % |
| --- | --- |

2.4.

Katsetsükkel koosneb rooliratta pöörlemisest 90°; sellele järgneb pöörlemine vastassuunas 180° ning uus pöörlemine algsuunas 90° (vaata joonist);

1 tsükkel = + 90°/ – 180°/ + 90° tolerantsiga ± 10 %

Image

| 2.5. | Tsükkel kestab 20 s ± 2 s. |
| --- | --- |

2.5.

Tsükkel kestab 20 s ± 2 s.

| 2.6. | Tehakse viis katsetsüklit. |
| --- | --- |

2.6.

Tehakse viis katsetsüklit.

| 2.7. | Igas tsüklis peab pöördemomendi registreeritud minimaalne väärtus olema suurem käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4.2 esitatud väärtusest. |
| --- | --- |

2.7.

Igas tsüklis peab pöördemomendi registreeritud minimaalne väärtus olema suurem käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4.2 esitatud väärtusest.

---

(1)  Kui sõiduki omavolilist kasutamist takistav seade võimaldab lukustumist roolimehhanismi igas asendis, siis jäetakse punktides 2.2.3 ja 2.2.5 kirjeldatud toimingud tegemata.

---

5. LISA

(Reserveeritud)

---

6. LISA

VASTAVUSSERTIFIKAADI NÄIDIS

Image

---

7. LISA

PAIGALDAMISSERTIFIKAADI NÄIDIS

Image

---

8. LISA

Punktid 6.4.2.11 ja 7.4.

SÕITJATERUUMI KAITSESÜSTEEMIDE KATSE

Image

---

9. LISA

ELEKTROMAGNETILINE ÜHILDUVUS

Märkus: elektromagnetilise ühilduvuse katsetamiseks kasutatakse sõltuvalt katserajatistest kas punkti 1 või 2.

1.   ISO meetod

Kaitse juhtivuslike häirete eest toiteliinides

Toiteliine ja sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi teisi ühendusi, mis võivad olla toiteliinidega ühendatud, mõjutatakse katseimpulssidega 1, 2, 3a, 3b, 4 ja 5 vastavalt rahvusvahelisele standardile ISO 76371:1990.

Sõiduki alarmsüsteem / alarmsüsteem väljalülitatud olekus

Rakendatakse katseimpulsse 1–5 III raskusastmel. Kõikide rakendatud katseimpulsside korral peab toimivus olema A.

Sõiduki alarmsüsteem / alarmsüsteem sisselülitatud olekus

Rakendatakse katseimpulsse 1–5. Rakendatud katseimpulsside korral nõutav toimivus on esitatud tabelis 1.

Tabel 1

Raskusaste ja toimivus (toiteliinid)

| Katseimpulsi number | Katse tase | Toimivus |
| --- | --- | --- |
| 1 | III | C |
| 2 | III | A |
| 3a | III | C |
| 3b | III | A |
| 4 | III | B |
| 4 | I | A |
| 5 | III | A |

Katseimpulsi number

Katse tase

Toimivus

1

III

C

2

III

A

3a

III

C

3b

III

A

4

III

B

4

I

A

5

III

A

Kaitse ühendamisest tingitud häirete eest signaalliinides

Juhtmeid, mis ei ole ühendatud toiteliinidega (nt erisignaalliinid), katsetatakse standardi ISO 7637-3:1995 (sh 1. paranduse) alusel. Rakendatud katseimpulsside korral nõutav toimivus on esitatud tabelis 2.

Tabel 2

Katse tase ja toimivus (signaalliinid)

| Katseimpulsi number | Katse tase | Toimivus |
| --- | --- | --- |
| 3a | III | C |
| 3b | III | A |

Katseimpulsi number

Katse tase

Toimivus

3a

III

C

3b

III

A

Kaitse kiirguslike kõrgsageduslike häirete eest

Sõidukile paigaldatud sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi katsed võib teha kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatustega ning 6. lisas kirjeldatud katsemeetoditega sõidukite puhul ning 9. lisas kirjeldatud katsemeetoditega eraldi seadmestike puhul.

Elektrostaatilistest lahendustest tingitud elektrilised häired

Kaitset elektriliste häirete eest katsetatakse kooskõlas tehnilise aruandega ISO/TR 10605-1993.

Kiirguslik emissioon

Katsed tehakse kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatuste sätetega ning 4. ja 5. lisas kirjeldatud katsemeetoditega sõidukite puhul või 7. ja 8. lisas kirjeldatud katsemeetoditega eraldi seadmestiku puhul.

2.   IEC meetod

Elektromagnetväli

Sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga tuleb teha põhikatse. Süsteemi mõjutatakse IEC väljaande 839-1-3-1998 katses A-13 kirjeldatud elektromagnetväljaga, mille sagedus on 20–1 000 MHz ja tugevusaste 30 V/m.

Peale selle tehakse sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga vastavalt vajadusele rahvusvahelise standardi ISO 7637 osades 1:1990, 2:1990 ja 3:1995 kirjeldatud elektri siirde katsed juhtimise ja ühendamise puhul.

Elektrostaatilistest lahendustest tingitud elektrilised häired

Sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga tuleb teha põhikatse. Süsteemiga tehakse tootja valikul kas standardis EN 61000-4-2 või ISO/TR 10605-1993 kirjeldatud elektrostaatilise lahenduse taluvuse katse.

Kiirguslik emissioon

Sõiduki alarmsüsteemi / alarmsüsteemi tuleb katsetada seoses raadiosagedushäirete taluvusega kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatustes ettenähtud katsetega ning 4. ja 5 lisas kirjeldatud katsemeetodiga sõidukite puhul ning 7. ja 8. lisas kirjeldatud katsemeetodiga eraldi seadmestiku puhul.

---

10. LISA

MEHAANILISE VÕTMEGA LÜLITITE SPETSIFIKATSIOON

| 1. | Võtmega lüliti silinder tohib kattest välja ulatuda kuni 1 mm ning väljaulatuv osa peab olema kooniline. |
| --- | --- |

1.

Võtmega lüliti silinder tohib kattest välja ulatuda kuni 1 mm ning väljaulatuv osa peab olema kooniline.

| 2. | Silindri ja silindrikorpuse vaheline ühenduskoht peab vastu pidama tõmbejõule 600 N ja pöördemomendile 25 Nm. |
| --- | --- |

2.

Silindri ja silindrikorpuse vaheline ühenduskoht peab vastu pidama tõmbejõule 600 N ja pöördemomendile 25 Nm.

| 3. | Võtmega lüliti silindri puurimine peab olema takistatud. |
| --- | --- |

3.

Võtmega lüliti silindri puurimine peab olema takistatud.

| 4. | Võtmeprofiilil peab olema vähemalt 1 000 tegelikku permutatsiooni. |
| --- | --- |

4.

Võtmeprofiilil peab olema vähemalt 1 000 tegelikku permutatsiooni.

| 5. | Võtmega lüliti ei tohi olla tööle rakendatav võtmega, mis erineb võtmega lülitile ettenähtud võtmest ainult ühe permutatsiooni poolest. |
| --- | --- |

5.

Võtmega lüliti ei tohi olla tööle rakendatav võtmega, mis erineb võtmega lülitile ettenähtud võtmest ainult ühe permutatsiooni poolest.

| 6. | Väljapoole paigaldatud võtmega lüliti lukuauk peab olema katikuga või muul viisil sissetungiva mustuse ja vee eest kaitstud. |
| --- | --- |

6.

Väljapoole paigaldatud võtmega lüliti lukuauk peab olema katikuga või muul viisil sissetungiva mustuse ja vee eest kaitstud.

---

| 30.6.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/231 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/231

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleks kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 122 — M-, N- ja O-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed tehnonõuded olenevalt nende sõidukite küttesüsteemidest

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

| | eeskirja algversiooni parandus 2 (teade C.N.1156.2006.TREATIES-2, 13. detsember 2006) |
| --- | --- |

eeskirja algversiooni parandus 2 (teade C.N.1156.2006.TREATIES-2, 13. detsember 2006)

| | eeskirja algversiooni 1. täiendus – jõustumise kuupäev: 22. juuli 2009 |
| --- | --- |

eeskirja algversiooni 1. täiendus – jõustumise kuupäev: 22. juuli 2009

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted: Üldine |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

| 5. | I osa – Sõiduki tüübikinnitus olenevalt selle küttesüsteemist |
| --- | --- |

5.

| 6. | II osa – Küttesüsteemi tüübikinnitus olenevalt selle kasutamisohutusest |
| --- | --- |

6.

| 7. | Sõiduki või selle osa tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

7.

| 8. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tootmise lõplik peatamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

11.

LISAD

| 1. lisa — | Teatise näidisvorm |
| --- | --- |

1. lisa —

| 2. lisa — | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

2. lisa —

| 3. lisa — | Nõuded heitsoojus-küttesüsteemidele (õhk) |
| --- | --- |

3. lisa —

| 4. lisa — | Õhu kvaliteedi kontrollimise kord |
| --- | --- |

4. lisa —

| 5. lisa — | Temperatuuri kontrollimise kord |
| --- | --- |

5. lisa —

| 6. lisa — | Põletuskütteseadmete heitgaaside kontrollimise kord |
| --- | --- |

6. lisa —

| 7. lisa — | Põletuskütteseadmetele kohaldatavad lisanõuded |
| --- | --- |

7. lisa —

| 8. lisa — | Ohutusnõuded vedelgaasiga töötavatele põletuskütteseadmetele ja küttesüsteemidele |
| --- | --- |

8. lisa —

| 9. lisa — | Teatavate ADR-kokkuleppes loetletud sõidukite suhtes kohaldatavad lisasätted |
| --- | --- |

9. lisa —

1.   REGULEERIMISALA

| 1.1. | Käesolevat eeskirja kohaldatakse kõikide M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite suhtes, millele on paigaldatud küttesüsteem.
  Tüübikinnituste andmisel kohaldatakse järgmisi sätteid:






  1.2. | I osa – Sõiduki tüübikinnitus olenevalt selle küttesüsteemist |
| --- | --- | --- |

1.1.

Käesolevat eeskirja kohaldatakse kõikide M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite suhtes, millele on paigaldatud küttesüsteem.

Tüübikinnituste andmisel kohaldatakse järgmisi sätteid:

1.2.

I osa – Sõiduki tüübikinnitus olenevalt selle küttesüsteemist

| 1.3. | II osa – Küttesüsteemi tüübikinnitus olenevalt selle kasutamisohutusest |
| --- | --- |

1.3.

II osa – Küttesüsteemi tüübikinnitus olenevalt selle kasutamisohutusest

2.   MÕISTED: ÜLDINE

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „Sõiduk”– M, N- või O-kategooria sõiduk (1), millele on paigaldatud küttesüsteem.

2.2.   „Tootja”– isik või asutus, kes vastutab tüübikinnitusasutuste ees tüübikinnitusmenetluse kõigi aspektide ja toote vastavuse tagamise eest. Ei ole oluline, et kõnealune isik või asutus oleks otseselt kaasatud tüübikinnituseks esitatud sõiduki või osa valmistamise kõigil etappidel.

2.3.   „Salong”– auto sisemus, mida kasutatakse autosviibijate ja/või kauba mahutamiseks.

2.4.   „Reisijateruumi küttesüsteem”– kõik seadmetüübid, mis on ette nähtud reisijateruumi temperatuuri tõstmiseks.

2.5.   „Kaubaruumi küttesüsteem”– kõik seadmetüübid, mis on ette nähtud kaubaruumi temperatuuri tõstmiseks.

2.6.   „Kaubaruum”– auto siseosa, mida kasutatakse koorma (mitte reisijate) mahutamiseks.

2.7.   „Reisijateruum”– auto siseosa, mida kasutatakse autojuhi ja reisijate mahutamiseks.

2.8.   „Gaaskütus”– kütused, mis normaaltemperatuuri ja -rõhu korral (288,2 K ja 101,33 kPa) on gaasilised, näiteks vedelgaas (LPG) ja surumaagaas (CNG).

2.9.   „Ülekuumenemine”– seisund, mis tekib, kui põlemisõhuks ettenähtud õhu sisselase põletuskütteseadmesse on täielikult blokeeritud.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE OLENEVALT SELLE KÜTTESÜSTEEMIST

| 3.1.1. | Sõiduki tüübikinnituse taotluse olenevalt sõiduki küttesüsteemist peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

3.1.1.

Sõiduki tüübikinnituse taotluse olenevalt sõiduki küttesüsteemist peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 3.1.2. | Sellele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:






  3.1.2.1. | sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- | --- |

3.1.2.

Sellele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:

3.1.2.1.

sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus;

| 3.1.2.2. | küttesüsteemi joonised ja selle üldskeem. |
| --- | --- |

3.1.2.2.

küttesüsteemi joonised ja selle üldskeem.

| 3.1.3. | Teatise näidis on esitatud 1. lisa 1. osa 1. liites. |
| --- | --- |

3.1.3.

Teatise näidis on esitatud 1. lisa 1. osa 1. liites.

| 3.1.4. | Tüübikinnituskatseid tegevale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatavat tüüpi esindav sõiduk. |
| --- | --- |

3.1.4.

Tüübikinnituskatseid tegevale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatavat tüüpi esindav sõiduk.

| 3.1.5. | Kui kinnitatav sõidukitüüp on varustatud EMK tüübikinnitusega kütteseadmega, tuleb sõiduki tüübikinnituse taotlusele lisada selle kütteseadme tüübikinnitusnumber ja tootja tüübimärgistused. |
| --- | --- |

3.1.5.

Kui kinnitatav sõidukitüüp on varustatud EMK tüübikinnitusega kütteseadmega, tuleb sõiduki tüübikinnituse taotlusele lisada selle kütteseadme tüübikinnitusnumber ja tootja tüübimärgistused.

| 3.1.6. | Kui kinnitatav sõidukitüüp on varustatud EMK tüübikinnituseta kütteseadmega, tuleb tehnilisele teenistusele esitada kinnitatavat tüüpi esindav näidis. |
| --- | --- |

3.1.6.

Kui kinnitatav sõidukitüüp on varustatud EMK tüübikinnituseta kütteseadmega, tuleb tehnilisele teenistusele esitada kinnitatavat tüüpi esindav näidis.

3.2.   KÜTTESEADME TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.2.1. | Kütteseadme kui sõiduki osa tüübikinnituse taotluse esitab küttesüsteemi tootja. |
| --- | --- |

3.2.1.

Kütteseadme kui sõiduki osa tüübikinnituse taotluse esitab küttesüsteemi tootja.

| 3.2.2. | Sellele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:






  3.2.2.1. | küttesüsteemi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

Sellele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:

3.2.2.1.

küttesüsteemi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus;

| 3.2.2.2. | küttesüsteemi joonised ja selle üldskeem. |
| --- | --- |

3.2.2.2.

küttesüsteemi joonised ja selle üldskeem.

| 3.2.3. | Teatise näidis on esitatud 1. lisa 1. osa 2. liites. |
| --- | --- |

3.2.3.

Teatise näidis on esitatud 1. lisa 1. osa 2. liites.

| 3.2.4. | Tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatavat kütteseadmetüüpi esindav näidis. |
| --- | --- |

3.2.4.

Tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatavat kütteseadmetüüpi esindav näidis.

| 3.2.5. | Näidistele tuleb selgelt ja kustutamatult märkida taotleja ärinimi või kaubamärk ja tüübimärgistus. |
| --- | --- |

3.2.5.

Näidistele tuleb selgelt ja kustutamatult märkida taotleja ärinimi või kaubamärk ja tüübimärgistus.

4.   TÜÜBIKINNITUS

| 4.1. | Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnitamiseks esitatav tüüp vastab käesoleva eeskirja asjaomas(t)es osa(de)s sisalduvatele nõuetele, tuleb tüübikinnitus anda. |
| --- | --- |

4.1.

Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnitamiseks esitatav tüüp vastab käesoleva eeskirja asjaomas(t)es osa(de)s sisalduvatele nõuetele, tuleb tüübikinnitus anda.

| 4.2. | Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (mis praegu on eeskirja algkuju kohaselt 00) tähistavad tüübikinnituse andmise ajal kõige viimaste eeskirja tehtud tehniliste muudatuste seeriaid. Üks ja sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja kohaselt määratletud sõiduki või küttesüsteemi tüübile. |
| --- | --- |

4.2.

Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (mis praegu on eeskirja algkuju kohaselt 00) tähistavad tüübikinnituse andmise ajal kõige viimaste eeskirja tehtud tehniliste muudatuste seeriaid. Üks ja sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirja kohaselt määratletud sõiduki või küttesüsteemi tüübile.

| 4.3. | Teade käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või selle laiendamise kohta edastatakse eeskirja rakendavatele lepinguosalistele vormis, mis on kooskõlas eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidistega. |
| --- | --- |

4.3.

Teade käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või selle laiendamise kohta edastatakse eeskirja rakendavatele lepinguosalistele vormis, mis on kooskõlas eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidistega.

| 4.4. | Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile ja igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile vastavale eraldi tarnitavale osale kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud nähtavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2). |
| --- | --- |

4.4.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile ja igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile vastavale eraldi tarnitavale osale kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud nähtavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2).

| 4.5. | Osa tüübikinnituse puhul – käesoleva eeskirja number, millele järgnevad R-täht, kriips ja punkti 4.2 kohane tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

4.5.

Osa tüübikinnituse puhul – käesoleva eeskirja number, millele järgnevad R-täht, kriips ja punkti 4.2 kohane tüübikinnitusnumber.

| 4.6. | Kui tüüp vastab kokkuleppele lisatud ühe või mitme eeskirja kohaselt kinnituse saanud tüübile, ei pea käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik punktis 4.2 kirjeldatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik eeskirja(de) numbri(d), mille kohaselt tüübikinnitus anti, punktis 4.2 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa. |
| --- | --- |

4.6.

Kui tüüp vastab kokkuleppele lisatud ühe või mitme eeskirja kohaselt kinnituse saanud tüübile, ei pea käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik punktis 4.2 kirjeldatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse andnud riik eeskirja(de) numbri(d), mille kohaselt tüübikinnitus anti, punktis 4.2 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa.

| 4.7. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgelt loetav ja kustutamatu. |
| --- | --- |

4.7.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgelt loetav ja kustutamatu.

| 4.8. | Sõidukite puhul tuleb tüübikinnitusmärk paigutada sõiduki tootja poolt sõidukile kinnitatud andmeplaadile või selle lähedale. |
| --- | --- |

4.8.

Sõidukite puhul tuleb tüübikinnitusmärk paigutada sõiduki tootja poolt sõidukile kinnitatud andmeplaadile või selle lähedale.

| 4.9. | Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas. |
| --- | --- |

4.9.

Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5.   I OSA — SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS OLENEVALT SELLE KÜTTESÜSTEEMIST

5.1.   Mõiste

Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

5.1.1.   „Sõidukitüüp olenevalt küttesüsteemist”– sõidukid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste tunnuste poolest nagu näiteks küttesüsteemi tööpõhimõte.

5.2.   Spetsifikatsioonid

| 5.2.1. | Kõigi sõidukite reisijateruum peab olema varustatud küttesüsteemiga. Kui ka kaubaruum on varustatud küttesüsteemiga, peab see vastama käesolevale eeskirjale. |
| --- | --- |

5.2.1.

Kõigi sõidukite reisijateruum peab olema varustatud küttesüsteemiga. Kui ka kaubaruum on varustatud küttesüsteemiga, peab see vastama käesolevale eeskirjale.

| 5.2.2. | Kinnitatava sõidukitüübi küttesüsteem peab vastama käesoleva eeskirja II osas esitatud tehnilistele nõuetele. |
| --- | --- |

5.2.2.

Kinnitatava sõidukitüübi küttesüsteem peab vastama käesoleva eeskirja II osas esitatud tehnilistele nõuetele.

5.3.   Nõuded põletuskütteseadmete paigaldamiseks sõidukisse

5.3.1.   Reguleerimisala

| 5.3.1.1. | Kui punktist 5.3.1.2 ei selgu muud, tuleb põletuskütteseadmed paigaldada vastavalt punktis 5.3 esitatud nõuetele. |
| --- | --- |

5.3.1.1.

Kui punktist 5.3.1.2 ei selgu muud, tuleb põletuskütteseadmed paigaldada vastavalt punktis 5.3 esitatud nõuetele.

| 5.3.1.2. | O-kategooria sõidukeid, mis on varustatud vedelkütusega töötavate kütteseadmetega, peetakse punkti 5.3 nõuetele vastavaks. |
| --- | --- |

5.3.1.2.

O-kategooria sõidukeid, mis on varustatud vedelkütusega töötavate kütteseadmetega, peetakse punkti 5.3 nõuetele vastavaks.

5.3.2.   Põletuskütteseadme asukoht

| 5.3.2.1. | Kere osi ja mistahes muid kütteseadme lähedal asuvaid osi tuleb kaitsta liigse kuumuse ja võimaliku kütuse või õliga määrdumise eest. |
| --- | --- |

5.3.2.1.

Kere osi ja mistahes muid kütteseadme lähedal asuvaid osi tuleb kaitsta liigse kuumuse ja võimaliku kütuse või õliga määrdumise eest.

| 5.3.2.2. | Põletuskütteseade ei tohi isegi ülekuumenemise korral tekitada tulekahjuohtu. See nõue loetakse täidetuks, kui paigaldamisel kindlustatakse seadme piisav kaugus kõigist osadest ning sobiv tuulutus, kasutades tulekindlaid materjale või kuumuskatteid. |
| --- | --- |

5.3.2.2.

Põletuskütteseade ei tohi isegi ülekuumenemise korral tekitada tulekahjuohtu. See nõue loetakse täidetuks, kui paigaldamisel kindlustatakse seadme piisav kaugus kõigist osadest ning sobiv tuulutus, kasutades tulekindlaid materjale või kuumuskatteid.

| 5.3.2.3. | M2- ja M3-kategooria sõidukite puhul ei tohi põletuskütteseadet paigutada reisijateruumi. Kasutada võib siiski tihedalt suletud kesta, mis vastab punktis 5.3.2.2 esitatud nõuetele. |
| --- | --- |

5.3.2.3.

M2- ja M3-kategooria sõidukite puhul ei tohi põletuskütteseadet paigutada reisijateruumi. Kasutada võib siiski tihedalt suletud kesta, mis vastab punktis 5.3.2.2 esitatud nõuetele.

| 5.3.2.4. | 7. lisa punktile 4 vastav etikett või selle koopia tuleb kinnitada nii, et see on sõidukisse paigaldatud kütteseadmelt hästi loetav. |
| --- | --- |

5.3.2.4.

7. lisa punktile 4 vastav etikett või selle koopia tuleb kinnitada nii, et see on sõidukisse paigaldatud kütteseadmelt hästi loetav.

| 5.3.2.5. | Kütteseadet paigaldades tuleb kasutada kõiki võimalikke ettevaatusabinõusid, et vähendada vigastuste ja isikliku omandi kahjustamise ohtu. |
| --- | --- |

5.3.2.5.

Kütteseadet paigaldades tuleb kasutada kõiki võimalikke ettevaatusabinõusid, et vähendada vigastuste ja isikliku omandi kahjustamise ohtu.

5.3.3.   Mootori toide

| 5.3.3.1. | Kütuse sissevalamisava ei tohi olla reisijateruumis ja see peab olema varustatud hästisulguva korgiga, et vältida kütuse väljaloksumist. |
| --- | --- |

5.3.3.1.

Kütuse sissevalamisava ei tohi olla reisijateruumis ja see peab olema varustatud hästisulguva korgiga, et vältida kütuse väljaloksumist.

| 5.3.3.2. | Vedelkütust kasutavate kütteseadmete puhul, mille kütuse juurdevoolusüsteem on eraldatud sõiduki kütuse juurdevoolusüsteemist, peavad kütuse liik ja täiteava olema selgesti märgitud/märgistatud. |
| --- | --- |

5.3.3.2.

Vedelkütust kasutavate kütteseadmete puhul, mille kütuse juurdevoolusüsteem on eraldatud sõiduki kütuse juurdevoolusüsteemist, peavad kütuse liik ja täiteava olema selgesti märgitud/märgistatud.

| 5.3.3.3. | Täiteaval peab olema märkus, et kütteseade tuleb enne kütuse lisamist välja lülitada. Lisaks peab vastav juhis olema ka tootja poolt kaasaantud kasutusjuhendis. |
| --- | --- |

5.3.3.3.

Täiteaval peab olema märkus, et kütteseade tuleb enne kütuse lisamist välja lülitada. Lisaks peab vastav juhis olema ka tootja poolt kaasaantud kasutusjuhendis.

5.3.4.   Heitgaasisüsteem

| 5.3.4.1. | Heitgaasi väljalase peab olema paigaldatud nii, et oleks takistatud heitgaasi tungimine sõiduki sisemusse ventilatsiooniseadmete, sooja õhu sisselaskeavade või avatud akende kaudu. |
| --- | --- |

5.3.4.1.

Heitgaasi väljalase peab olema paigaldatud nii, et oleks takistatud heitgaasi tungimine sõiduki sisemusse ventilatsiooniseadmete, sooja õhu sisselaskeavade või avatud akende kaudu.

5.3.5.   Põlemisõhu sisselase

| 5.3.5.1. | Kütteseadme põlemiskambrisse ei tohi võtta õhku sõiduki reisijateruumist. |
| --- | --- |

5.3.5.1.

Kütteseadme põlemiskambrisse ei tohi võtta õhku sõiduki reisijateruumist.

| 5.3.5.2. | Õhu sisselaskeava tuleb paigutada või kaitsta nii, et praht või pagas ei saaks seda ummistada. |
| --- | --- |

5.3.5.2.

Õhu sisselaskeava tuleb paigutada või kaitsta nii, et praht või pagas ei saaks seda ummistada.

5.3.6.   Kütteõhu sisselase

| 5.3.6.1. | Kütteõhk võib olla kas värske või ringluses olnud õhk ja see peab olema pärit puhtast piirkonnast, kus seda tõenäoliselt ei saasta töötavast mootorist, põletuskütteseadmest või mujalt sõidukist lähtuvad heitgaasid. |
| --- | --- |

5.3.6.1.

Kütteõhk võib olla kas värske või ringluses olnud õhk ja see peab olema pärit puhtast piirkonnast, kus seda tõenäoliselt ei saasta töötavast mootorist, põletuskütteseadmest või mujalt sõidukist lähtuvad heitgaasid.

| 5.3.6.2. | Sisselaskekanalit tuleb kaitsta võrgu või mõne muu sobiva vahendiga. |
| --- | --- |

5.3.6.2.

Sisselaskekanalit tuleb kaitsta võrgu või mõne muu sobiva vahendiga.

5.3.7.   Kütteõhu väljalase

| 5.3.7.1. | Kõik kanalid, mida kasutatakse kuuma õhu juhtimiseks läbi sõiduki, peavad olema paigutatud või kaitstud nii, et nende puudutamisega ei kaasneks vigastusi ega kahjustusi. |
| --- | --- |

5.3.7.1.

Kõik kanalid, mida kasutatakse kuuma õhu juhtimiseks läbi sõiduki, peavad olema paigutatud või kaitstud nii, et nende puudutamisega ei kaasneks vigastusi ega kahjustusi.

| 5.3.7.2. | Õhu väljalaskeava peab olema paigutatud või kaitstud nii, et praht või pagas ei saaks seda ummistada. |
| --- | --- |

5.3.7.2.

Õhu väljalaskeava peab olema paigutatud või kaitstud nii, et praht või pagas ei saaks seda ummistada.

5.3.8.   Küttesüsteemi automaatjuhtimine

| 5.3.8.1. | Viie sekundi jooksul pärast mootori seiskumist peab küttesüsteem automaatselt välja lülituma ja kütuse juurdevool katkema. Kui käsitsijuhtimisseade on juba aktiveeritud, võib küttesüsteem edasi töötama jääda. |
| --- | --- |

5.3.8.1.

Viie sekundi jooksul pärast mootori seiskumist peab küttesüsteem automaatselt välja lülituma ja kütuse juurdevool katkema. Kui käsitsijuhtimisseade on juba aktiveeritud, võib küttesüsteem edasi töötama jääda.

6.   II OSA — KÜTTESÜSTEEMI TÜÜBIKINNITUS OLENEVALT SELLE KASUTUSOHUTUSEST

6.1.   Mõisted

Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

6.1.1.   „Küttesüsteem”– mis tahes tüüpi seade, mis on ette nähtud sõiduki salongi, sealhulgas kaubaruumi soojendamiseks.

6.1.2.   „Põletuskütteseade”– seade, mis kasutab otse vedelat või gaasilist kütust, mitte sõiduki mootori töötamisel tekkinud heitsoojust.

6.1.3.   „Põletuskütteseadme tüüp”– seadmed, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

kütuse tüüp (nt vedel või gaasiline),

ülekandemeedium (nt õhk või vesi),

asukoht sõidukis (nt reisijateruumis või kaubaruumis).

6.1.4.   „Heitsoojus-küttesüsteem”– kõik seadmetüübid, mis sõiduki salongi soojendamiseks kasutavad sõiduki mootori töötamisel tekkinud heitsoojust, kusjuures ülekandemeediumeiks võivad olla vesi, õli või õhk.

6.2.   Spetsifikatsioonid: Üldine

Küttesüsteemide suhtes kohaldatakse järgmisi nõudeid:

| — | reisijateruumi suunatav soe õhk ei tohi olla rohkem saastatud kui sõidukisse sisselastav õhk, |
| --- | --- |

—

reisijateruumi suunatav soe õhk ei tohi olla rohkem saastatud kui sõidukisse sisselastav õhk,

| — | juhil ja reisijatel ei tohi normaalse tänavaliikluse korral olla võimalust sattuda kokkupuutesse põletust põhjustada võivate sõidukiosade või kuuma õhuga, |
| --- | --- |

—

juhil ja reisijatel ei tohi normaalse tänavaliikluse korral olla võimalust sattuda kokkupuutesse põletust põhjustada võivate sõidukiosade või kuuma õhuga,

| — | põletuskütteseadmete heitgaasid peavad jääma lubatud piiridesse. |
| --- | --- |

—

põletuskütteseadmete heitgaasid peavad jääma lubatud piiridesse.

Iga sellise nõude kontrollimise korda on kirjeldatud 4., 5. ja 6. lisas.

| 6.2.1. | Järgmises tabelis on märgitud, milliseid lisasid kohaldatakse üksikute sõidukikategooriate küttesüsteemide suhtes:










  Küttesüsteem | Sõidukikategooria | 4. lisa
  Õhu kvaliteet | 5. lisa
  Temperatuur | 6. lisa
  Heitgaas | 8. lisa
  Ohutusnõuded vedelgaasiga töötavatele põletuskütteseadmetele |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mootori heitsoojus — vesi | M | | | | |
| N | | | | |
| O | | | | |
| Mootori heitsoojus — õhk
  Vt märkus 1 | M | Jah | Jah | | |
| N | Jah | Jah | | |
| O | | | | |
| Mootori heitsoojus — õli | M | Jah | Jah | | |
| N | Jah | Jah | | |
| O | | | | |
| Gaasikütusel töötav süsteem —
  Märkus 2 | M | Jah | Jah | Jah | Jah |
| N | Jah | Jah | Jah | Jah |
| O | Jah | Jah | Jah | Jah |
| Vedelkütusel töötav süsteem —
  Vt märkus 2 | M | Jah | Jah | Jah | |
| N | Jah | Jah | Jah | |
| O | Jah | Jah | Jah | |
| Märkus 1: | Need katsenõuded ei kehti 3. lisas esitatud nõuetele vastavate küttesüsteemide korral. |

6.2.1.

Järgmises tabelis on märgitud, milliseid lisasid kohaldatakse üksikute sõidukikategooriate küttesüsteemide suhtes:

Küttesüsteem

Sõidukikategooria

4. lisa

Õhu kvaliteet

5. lisa

Temperatuur

6. lisa

Heitgaas

8. lisa

Ohutusnõuded vedelgaasiga töötavatele põletuskütteseadmetele

Mootori heitsoojus — vesi

M

N

O

Mootori heitsoojus — õhk

Vt märkus 1

M

Jah

Jah

N

Jah

Jah

O

Mootori heitsoojus — õli

M

Jah

Jah

N

Jah

Jah

O

Gaasikütusel töötav süsteem —

Märkus 2

M

Jah

Jah

Jah

Jah

N

Jah

Jah

Jah

Jah

O

Jah

Jah

Jah

Jah

Vedelkütusel töötav süsteem —

Vt märkus 2

M

Jah

Jah

Jah

N

Jah

Jah

Jah

O

Jah

Jah

Jah

Märkus 1:

Need katsenõuded ei kehti 3. lisas esitatud nõuetele vastavate küttesüsteemide korral.

| Märkus 2: | Väljaspool reisijateruumi paiknevaid põletuskütteseadmeid, mis kasutavad ülekandemeediumina vett, peetakse vastavaks 4. ja 5. lisale. |
| --- | --- |

Märkus 2:

Väljaspool reisijateruumi paiknevaid põletuskütteseadmeid, mis kasutavad ülekandemeediumina vett, peetakse vastavaks 4. ja 5. lisale.

6.3.   Spetsifikatsioonid: Põletuskütteseadmed

Põletuskütteseadmetele kohaldatavad lisanõuded on kehtestatud 7. lisas.

7.   SÕIDUKI VÕI OSA TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

| 7.1. | Igast tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud asutusele. Seejärel võib see asutus:






  7.1.1. | pidada ebatõenäoliseks, et tehtud muudatused põhjustavad märgatavat ebasoovitavat mõju, ja leida, et sõiduki või osa tüüp vastab igal juhul nõuetele, või |
| --- | --- | --- |

7.1.

Igast tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud asutusele. Seejärel võib see asutus:

7.1.1.

pidada ebatõenäoliseks, et tehtud muudatused põhjustavad märgatavat ebasoovitavat mõju, ja leida, et sõiduki või osa tüüp vastab igal juhul nõuetele, või

| 7.1.2. | nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendava katsearuande esitamist. |
| --- | --- |

7.1.2.

nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendava katsearuande esitamist.

| 7.2. | Eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele edastatakse tüübikinnituse andmise kinnitus koos muudatuste kirjeldusega või teade kinnituse andmisest keeldumise kohta punktis 4.3. sätestatud korras. |
| --- | --- |

7.2.

Eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele edastatakse tüübikinnituse andmise kinnitus koos muudatuste kirjeldusega või teade kinnituse andmisest keeldumise kohta punktis 4.3. sätestatud korras.

| 7.3. | Tüübikinnituse laienduse väljastav pädev asutus määrab laiendusele seerianumbri ning teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi eeskirja 1. lisa 2. osa 1. või 2. liites esitatud näidisele vastava teatisega. |
| --- | --- |

7.3.

Tüübikinnituse laienduse väljastav pädev asutus määrab laiendusele seerianumbri ning teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi eeskirja 1. lisa 2. osa 1. või 2. liites esitatud näidisele vastava teatisega.

8.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Toodangu vastavust nõuetele kontrollitakse kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kusjuures arvestatakse järgmisi nõudeid:

| 8.1. | Sõidukid ja osad, millele on tüübikinnitus antud käesoleva eeskirja alusel, valmistatakse vastavalt kinnitatud tüübile, järgides eespool punktides 5 ja 6 sätestatud nõudeid. |
| --- | --- |

8.1.

Sõidukid ja osad, millele on tüübikinnitus antud käesoleva eeskirja alusel, valmistatakse vastavalt kinnitatud tüübile, järgides eespool punktides 5 ja 6 sätestatud nõudeid.

| 8.2. | Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida tootmisettevõttes rakendatavaid toodangu vastavuskontrolli meetodeid. Selliseid kontrolle korraldatakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul. |
| --- | --- |

8.2.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida tootmisettevõttes rakendatavaid toodangu vastavuskontrolli meetodeid. Selliseid kontrolle korraldatakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

9.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

| 9.1. | Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktides 5 ja 6 sätestatud nõuded ei ole täidetud. |
| --- | --- |

9.1.

Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktides 5 ja 6 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

| 9.2. | Kui eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab varem antud tüübikinnituse, teavitab ta sellest viivitamata teisi eeskirja kohaldavaid lepinguosalisi eeskirja 1. lisa 2. osa 1. või 2. liites esitatud näidisele vastava teatisega. |
| --- | --- |

9.2.

Kui eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab varem antud tüübikinnituse, teavitab ta sellest viivitamata teisi eeskirja kohaldavaid lepinguosalisi eeskirja 1. lisa 2. osa 1. või 2. liites esitatud näidisele vastava teatisega.

10.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõiduki või osa tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Asjakohase teabe saamise järel teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi eeskirja 1. lisa 2. osa 1. või 2. liites esitatud näidisele vastava teatisega.

11.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete korraldamise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata vormikohased teated teistes riikides väljaantud tüübikinnituste, tüübikinnituse laiendamise, selle andmisest keeldumise või tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad Euroopa Ühenduse liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppe osalistele nendele riikidele antud numbrid.

---

1. LISA

1.   OSA

1.liide

TEATISE NÄIDIS

(sõidukitüübi jaoks vastavalt eeskirja punktile 4.3, mis käsitleb EMK tüübikinnituse andmist küttesüsteemile või sõidukile olenevalt selle küttesüsteemist)

Kui küttesüsteem või selle osad sisaldavad elektroonilisi kontrollseadmeid, tuleb esitada andmed nende töötamise kohta.

0.   ÜLDOSA

| 0.1. | Mark (tootja ärinimi): ... |
| --- | --- |

0.1.

Mark (tootja ärinimi): ...

| 0.2. | Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ... |
| --- | --- |

0.2.

Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ...

| 0.3. | Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile: ... |
| --- | --- |

0.3.

Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile: ...

| 0.4. | Kõnealuse märgistuse asukoht: ... |
| --- | --- |

0.4.

Kõnealuse märgistuse asukoht: ...

| 0.5. | Sõidukikategooria (1):... |
| --- | --- |

0.5.

Sõidukikategooria (1):...

| 0.6. | Tootja nimi ja aadress: ... |
| --- | --- |

0.6.

Tootja nimi ja aadress: ...

| 0.7. | Koostetehas(t)e aadress(id): ... |
| --- | --- |

0.7.

Koostetehas(t)e aadress(id): ...

1.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

| 1.1. | Tüüpi esindava sõiduki fotod ja/või joonised: |
| --- | --- |

1.1.

Tüüpi esindava sõiduki fotod ja/või joonised:

2.   JÕUSEADE

| 2.1. | Tootja mootorikood: ... (märgitud mootorile) (või muud tunnusandmed) |
| --- | --- |

2.1.

Tootja mootorikood: ... (märgitud mootorile) (või muud tunnusandmed)

| 2.2. | Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (2) |
| --- | --- |

2.2.

Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (2)

| 2.3. | Silindrite arv ja paigutus: ... |
| --- | --- |

2.3.

Silindrite arv ja paigutus: ...

| 2.4. | Suurim kasulik võimsus: ... kW/... min-1 (tootja teatatud väärtus) |
| --- | --- |

2.4.

Suurim kasulik võimsus: ... kW/... min-1 (tootja teatatud väärtus)

| 2.5. | Jahutussüsteem (vedelik/õhk) (2) |
| --- | --- |

2.5.

Jahutussüsteem (vedelik/õhk) (2)

| 2.6. | Mootori temperatuuri regulaatori nimiseadistus: ... |
| --- | --- |

2.6.

Mootori temperatuuri regulaatori nimiseadistus: ...

| 2.7. | Ülelaadur: jah/ei (2) |
| --- | --- |

2.7.

Ülelaadur: jah/ei (2)

| 2.7.1. | Tüüp (tüübid) ... |
| --- | --- |

2.7.1.

Tüüp (tüübid) ...

| 2.7.2. | Süsteemi kirjeldus (nt ülelaadimise suurim rõhk: ... kPa; vajadusel piirdeklapp) |
| --- | --- |

2.7.2.

Süsteemi kirjeldus (nt ülelaadimise suurim rõhk: ... kPa; vajadusel piirdeklapp)

3.   KERE

| 3.1. | Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle küttesüsteemist, kui küttesüsteemis kasutatakse mootori jahutusvedelikult saadavat soojust ... |
| --- | --- |

3.1.

Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle küttesüsteemist, kui küttesüsteemis kasutatakse mootori jahutusvedelikult saadavat soojust ...

| 3.2. | Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle küttesüsteemist, kui soojusallikana kasutatakse mootori jahutusõhku või heitgaase, sh: ... |
| --- | --- |

3.2.

Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle küttesüsteemist, kui soojusallikana kasutatakse mootori jahutusõhku või heitgaase, sh: ...

| 3.2.1. | Küttesüsteemi ülevaatejoonis, millelt nähtub selle asukoht sõidukis: ... |
| --- | --- |

3.2.1.

Küttesüsteemi ülevaatejoonis, millelt nähtub selle asukoht sõidukis: ...

| 3.2.2. | Küttesüsteemi soojusvaheti skeem, kui kütmisel kasutatakse soojusallikana heitgaasi, või nende detailide skeem, milles toimub soojusvahetus (mootori jahutusõhku kasutavate küttesüsteemide korral): ... |
| --- | --- |

3.2.2.

Küttesüsteemi soojusvaheti skeem, kui kütmisel kasutatakse soojusallikana heitgaasi, või nende detailide skeem, milles toimub soojusvahetus (mootori jahutusõhku kasutavate küttesüsteemide korral): ...

| 3.2.3. | Soojusvaheti või detailide (milles toimub soojusvahetus) lõikejoonis, millel on näidatud seina paksus, kasutatud materjalid ja pinnaomadused: ... |
| --- | --- |

3.2.3.

Soojusvaheti või detailide (milles toimub soojusvahetus) lõikejoonis, millel on näidatud seina paksus, kasutatud materjalid ja pinnaomadused: ...

| 3.2.4. | Muude küttesüsteemi oluliste osade, näiteks kütteventilaatori kohta tuleb esitada nende konstruktsiooni ja tehniliste näitajate andmed: ... |
| --- | --- |

3.2.4.

Muude küttesüsteemi oluliste osade, näiteks kütteventilaatori kohta tuleb esitada nende konstruktsiooni ja tehniliste näitajate andmed: ...

| 3.3. | Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle põletuskütte- ja automaatjuhtimissüsteemist: ... |
| --- | --- |

3.3.

Sõidukitüübi lühikirjeldus olenevalt selle põletuskütte- ja automaatjuhtimissüsteemist: ...

| 3.3.1. | Ülevaatejoonis põletuskütteseadmest, õhu sissevõtu ja heitgaaside väljalaske süsteemist, kütusemahutist, mootori toitesüsteemist (sh klappidest) ja elektriühendustest, millelt on näha nende asukohad sõidukis. |
| --- | --- |

3.3.1.

Ülevaatejoonis põletuskütteseadmest, õhu sissevõtu ja heitgaaside väljalaske süsteemist, kütusemahutist, mootori toitesüsteemist (sh klappidest) ja elektriühendustest, millelt on näha nende asukohad sõidukis.

| 3.4. | Maksimaalne elektrienergia kulu: ...kW |
| --- | --- |

3.4.

Maksimaalne elektrienergia kulu: ...kW

2 liide

TEATISE NÄIDIS

(küttesüsteemi tüübi jaoks vastavalt eeskirja punktile 4.3, mis käsitleb EMK tüübikinnituse andmist küttesüsteemile olenevalt selle kasutamisohutusest)

Kui küttesüsteem või selle osad sisaldavad elektroonilisi kontrollseadmeid, tuleb esitada andmed nende töötamise kohta.

1.   ÜLDOSA

| 1.1. | Mark (tootja ärinimi): ... |
| --- | --- |

1.1.

Mark (tootja ärinimi): ...

| 1.2. | Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ... |
| --- | --- |

1.2.

Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ...

| 1.3. | Tootja nimi ja aadress: ... |
| --- | --- |

1.3.

Tootja nimi ja aadress: ...

| 1.4. | Osade puhul EMK tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: ... |
| --- | --- |

1.4.

Osade puhul EMK tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: ...

| 1.5. | Koostetehas(t)e aadress(id): ... |
| --- | --- |

1.5.

Koostetehas(t)e aadress(id): ...

2.   PÕLETUSKÜTTESEADE (VAJADUSEL)

| 2.1. | Mark (tootja ärinimi): ... |
| --- | --- |

2.1.

Mark (tootja ärinimi): ...

| 2.2. | Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ... |
| --- | --- |

2.2.

Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): ...

| 2.3. | Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud kütteseadmele: ... |
| --- | --- |

2.3.

Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud kütteseadmele: ...

| 2.4. | Kõnealuse märgistuse asukoht: ... |
| --- | --- |

2.4.

Kõnealuse märgistuse asukoht: ...

| 2.5. | Tootja nimi ja aadress: ... |
| --- | --- |

2.5.

Tootja nimi ja aadress: ...

| 2.6. | Koostetehas(t)e aadress(id): ... |
| --- | --- |

2.6.

Koostetehas(t)e aadress(id): ...

| 2.7. | Proovirõhk (vedelgaasiga vms töötavate põletuskütteseadmete puhul võetakse arvesse rõhk kütteseadme gaasi sisselaskeliitmikul): ... |
| --- | --- |

2.7.

Proovirõhk (vedelgaasiga vms töötavate põletuskütteseadmete puhul võetakse arvesse rõhk kütteseadme gaasi sisselaskeliitmikul): ...

| 2.8. | Põletuskütteseadme ja selle kõigi osade üksikasjalik kirjeldus, ülevaatejoonised ja paigaldusjuhised: ... |
| --- | --- |

2.8.

Põletuskütteseadme ja selle kõigi osade üksikasjalik kirjeldus, ülevaatejoonised ja paigaldusjuhised: ...

2.   OSA

2.

OSA

1 liide

(Suurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm))

TEATIS

Image

2 liide

(Suurim formaat: A4 (210 mm × 297 mm))

TEATIS

Image

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

1

(2)  Mittevajalik maha tõmmata.

2

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

Image

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.4)

Image

NÄIDIS C

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.6)

Image

---

(1)  See number on esitatud näitena.

---

3. LISA

NÕUDED HEITSOOJUS-KÜTTESÜSTEEMIDELE – ÕHK

| 1. | Käesoleva eeskirja punktis 6.2 esitatud nõudeid selliste soojusvahetit sisaldavate küttesüsteemide korral, mille primaarahelas kasutatakse heitgaasi või heitõhku, peetakse täidetuks siis, kui on täidetud järgmised tingimused: |
| --- | --- |

1.

Käesoleva eeskirja punktis 6.2 esitatud nõudeid selliste soojusvahetit sisaldavate küttesüsteemide korral, mille primaarahelas kasutatakse heitgaasi või heitõhku, peetakse täidetuks siis, kui on täidetud järgmised tingimused:

| 2. | soojusvaheti primaarahela seinad peavad olema lekkekindlad ja rõhk neis peab olema kuni 2 bar (k.a); |
| --- | --- |

2.

soojusvaheti primaarahela seinad peavad olema lekkekindlad ja rõhk neis peab olema kuni 2 bar (k.a);

| 3. | soojusvaheti primaarahela seintel ei tohi olla äravõetavaid osi; |
| --- | --- |

3.

soojusvaheti primaarahela seintel ei tohi olla äravõetavaid osi;

| 4. | soojusvaheti sein, milles toimub soojusvahetus, peab olema vähemalt 2 mm paks, juhul kui see ei ole valmistatud legeerimata terasest;






  4.1. | kui on kasutatud muid materjale (sealhulgas komposiit- või pinnatud materjalid), peab seina paksus olema selline, et oleks tagatud soojusvaheti sama tööiga kui punktis 4 kirjeldatud juhul; |
| --- | --- | --- |

4.

soojusvaheti sein, milles toimub soojusvahetus, peab olema vähemalt 2 mm paks, juhul kui see ei ole valmistatud legeerimata terasest;

4.1.

kui on kasutatud muid materjale (sealhulgas komposiit- või pinnatud materjalid), peab seina paksus olema selline, et oleks tagatud soojusvaheti sama tööiga kui punktis 4 kirjeldatud juhul;

| 4.2. | kui soojusvaheti sein, milles toimub soojusvahetus, on emailitud, peab emailitud seina paksus olema vähemalt 1 mm ja see email peab olema vastupidav, lekkekindel ning poorideta; |
| --- | --- |

4.2.

kui soojusvaheti sein, milles toimub soojusvahetus, on emailitud, peab emailitud seina paksus olema vähemalt 1 mm ja see email peab olema vastupidav, lekkekindel ning poorideta;

| 5. | heitgaase juhtiv toru peab olema varustatud vähemalt 30 mm pikkuse korrosioonitestlõiguga; see lõik peab asetsema kohe soojusvahetist väljuva toru suudmes, olema katmata ja kergesti juurdepääsetav;






  5.1. | korrosioonitestlõigu sein ei tohi olla paksem kui soojusvaheti sees olevatel heitgaasitorudel ja selle lõigu materjal ning pinnaomadused peavad olema võrreldavad nende torudega; |
| --- | --- | --- |

5.

heitgaase juhtiv toru peab olema varustatud vähemalt 30 mm pikkuse korrosioonitestlõiguga; see lõik peab asetsema kohe soojusvahetist väljuva toru suudmes, olema katmata ja kergesti juurdepääsetav;

5.1.

korrosioonitestlõigu sein ei tohi olla paksem kui soojusvaheti sees olevatel heitgaasitorudel ja selle lõigu materjal ning pinnaomadused peavad olema võrreldavad nende torudega;

| 5.2. | kui soojusvaheti moodustab ühise seadme sõiduki summutiga, tuleb vastavalt punktile 5.1 summuti välisseina käsitada sellise piirkonnana, kuhu tõenäoliselt tekib korrosioon. |
| --- | --- |

5.2.

kui soojusvaheti moodustab ühise seadme sõiduki summutiga, tuleb vastavalt punktile 5.1 summuti välisseina käsitada sellise piirkonnana, kuhu tõenäoliselt tekib korrosioon.

| 6. | Kütmiseks mootori jahutusõhku kasutavate heitsoojus-küttesüsteemide korral loetakse käesoleva eeskirja punkti 6.2 tingimused täidetuks ilma soojusvahetit kasutamata, kui on täidetud järgmised tingimused:






  6.1. | kütteks kasutatav jahutusõhk on kontaktis ainult mootori pindadega, millel puuduvad äravõetavad osad, ja |
| --- | --- | --- |

6.

Kütmiseks mootori jahutusõhku kasutavate heitsoojus-küttesüsteemide korral loetakse käesoleva eeskirja punkti 6.2 tingimused täidetuks ilma soojusvahetit kasutamata, kui on täidetud järgmised tingimused:

6.1.

kütteks kasutatav jahutusõhk on kontaktis ainult mootori pindadega, millel puuduvad äravõetavad osad, ja

| 6.2. | selle jahutusõhu ringluse ning soojusvahetuseks kasutatavate pindade vahelised ühendused peavad olema gaasitihedad ja õlikindlad.
  Need tingimused loetakse täidetuks, kui näiteks:






  — | iga süüteküünla ümber olev kate eemaldab kõik kütteõhu ringvoolust väljapool tekkivad gaasilekked; |
| --- | --- | --- |

6.2.

selle jahutusõhu ringluse ning soojusvahetuseks kasutatavate pindade vahelised ühendused peavad olema gaasitihedad ja õlikindlad.

Need tingimused loetakse täidetuks, kui näiteks:

—

iga süüteküünla ümber olev kate eemaldab kõik kütteõhu ringvoolust väljapool tekkivad gaasilekked;

| — | silindripea ja heitgaasitorustiku vaheline ühendus jääb kütteõhu ringvoolust väljapoole; |
| --- | --- |

—

silindripea ja heitgaasitorustiku vaheline ühendus jääb kütteõhu ringvoolust väljapoole;

| — | silindripea ja silindri vahel on kahekordne lekkekaitse ja esimesest ühendusest eralduv mis tahes võimalik gaasileke eemaldatakse väljaspool kütteõhu ringvoolu või kui silindripea ja silindri vaheline lekkekaitse on ka siis efektiivne, kui silindripea poldid on külmalt pingutatud momendiga, mis moodustab ühe kolmandiku tootja poolt ettenähtud nominaalse jõumomendi väärtusest, või kui |
| --- | --- |

—

silindripea ja silindri vahel on kahekordne lekkekaitse ja esimesest ühendusest eralduv mis tahes võimalik gaasileke eemaldatakse väljaspool kütteõhu ringvoolu või kui silindripea ja silindri vaheline lekkekaitse on ka siis efektiivne, kui silindripea poldid on külmalt pingutatud momendiga, mis moodustab ühe kolmandiku tootja poolt ettenähtud nominaalse jõumomendi väärtusest, või kui

| — | piirkond, kus silindripea on ühendatud silindriga, jääb kütteõhu ringvoolust väljapoole. |
| --- | --- |

—

piirkond, kus silindripea on ühendatud silindriga, jääb kütteõhu ringvoolust väljapoole.

---

4. LISA

ÕHU KVALITEEDI KONTROLLIMISE KORD

| 1. | Sõiduki tüübikinnituse korral tuleb teha järgmised katsed:






  1.1. | Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) ja suletud akendega, kusjuures põletuskütteseadme korral peab käitur olema välja lülitatud. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem. |
| --- | --- | --- |

1.

Sõiduki tüübikinnituse korral tuleb teha järgmised katsed:

1.1.

Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) ja suletud akendega, kusjuures põletuskütteseadme korral peab käitur olema välja lülitatud. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem.

| 1.2. | CO osakaalu ümbritsevas õhus mõõdetakse järgmistest kohtadest võetud proovide põhjal:






  1.2.1. | väljaspool sõidukit asuv punkt, mis on kütteõhu sisselaskekohale võimalikult lähedal, ja |
| --- | --- | --- |

1.2.

CO osakaalu ümbritsevas õhus mõõdetakse järgmistest kohtadest võetud proovide põhjal:

1.2.1.

väljaspool sõidukit asuv punkt, mis on kütteõhu sisselaskekohale võimalikult lähedal, ja

| 1.2.2. | sõiduki sees asuv punkt, mis ei ole sooja õhu väljalaskekohast kaugemal kui 1 m. |
| --- | --- |

1.2.2.

sõiduki sees asuv punkt, mis ei ole sooja õhu väljalaskekohast kaugemal kui 1 m.

| 1.3. | Väärtused tuleb märkida 10minutilise ajavahemiku jooksul. |
| --- | --- |

1.3.

Väärtused tuleb märkida 10minutilise ajavahemiku jooksul.

| 1.4. | CO väärtused punktis 1.2.2 kirjeldatud kohas ei tohi ületada punktis 1.2.1 mõõdetud väärtusi rohkem kui 20 ppm võrra. |
| --- | --- |

1.4.

CO väärtused punktis 1.2.2 kirjeldatud kohas ei tohi ületada punktis 1.2.1 mõõdetud väärtusi rohkem kui 20 ppm võrra.

| 2. | Eraldi seadmetena valmistatud kütteseadmete tüübikinnituse korral tuleb pärast 5. ja 6. lisas ning 7. lisa punktis 1.3 kirjeldatud katseid teha järgmine katse:






  2.1. | soojusvaheti primaarahelale tuleb teha lekkekontroll, et vältida saastatud õhu pääsemist reisijateruumi jaoks soojendatud õhu hulka. |
| --- | --- | --- |

2.

Eraldi seadmetena valmistatud kütteseadmete tüübikinnituse korral tuleb pärast 5. ja 6. lisas ning 7. lisa punktis 1.3 kirjeldatud katseid teha järgmine katse:

2.1.

soojusvaheti primaarahelale tuleb teha lekkekontroll, et vältida saastatud õhu pääsemist reisijateruumi jaoks soojendatud õhu hulka.

| 2.2. | Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui soojusvaheti lekkeväärtus näidiku rõhu 0,5 hPa korral on 30 dm3/h või väiksem. |
| --- | --- |

2.2.

Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui soojusvaheti lekkeväärtus näidiku rõhu 0,5 hPa korral on 30 dm3/h või väiksem.

---

5. LISA

TEMPERATUURI KONTROLLIMISE KORD

| 1. | Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) ja suletud akendega. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem. Kui soojendatav õhk võetakse väljastpoolt sõidukit, ei tohi ümbritseva õhu temperatuur olla katse tegemise ajal alla 15 °C. |
| --- | --- |

1.

Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) ja suletud akendega. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem. Kui soojendatav õhk võetakse väljastpoolt sõidukit, ei tohi ümbritseva õhu temperatuur olla katse tegemise ajal alla 15 °C.

| 2. | Tavalise tänavaliikluse korral sõiduki juhiga tõenäoliselt kontakti sattuvate küttesüsteemi osade pinna temperatuuri mõõdetakse kontakttermomeetriga. Ühegi sellise detaili temperatuur ei tohi ületada pindamata metalli korral 70 °C ja muude materjalide korral 80 °C. |
| --- | --- |

2.

Tavalise tänavaliikluse korral sõiduki juhiga tõenäoliselt kontakti sattuvate küttesüsteemi osade pinna temperatuuri mõõdetakse kontakttermomeetriga. Ühegi sellise detaili temperatuur ei tohi ületada pindamata metalli korral 70 °C ja muude materjalide korral 80 °C.

| 2.1. | Kui kütteseadme osa või osad asuvad juhiistme taga, ei tohi nende temperatuur ülekuumenemisel ületada 110 °C. |
| --- | --- |

2.1.

Kui kütteseadme osa või osad asuvad juhiistme taga, ei tohi nende temperatuur ülekuumenemisel ületada 110 °C.

| 2.2. | M1- ja N-kategooria sõidukitel ei tohi tavalise tänavaliikluse korral ühegi istuvate reisijatega tõenäoliselt kontakti sattuva detaili, v.a väljalaskeava võre temperatuur ületada 110 °C. |
| --- | --- |

2.2.

M1- ja N-kategooria sõidukitel ei tohi tavalise tänavaliikluse korral ühegi istuvate reisijatega tõenäoliselt kontakti sattuva detaili, v.a väljalaskeava võre temperatuur ületada 110 °C.

| 2.3. | M2- ja M3-kategooria sõidukitel ei tohi tavalise tänavaliikluse korral ühegi reisijatega tõenäoliselt kontakti sattuva detaili temperatuur ületada pindamata metalli korral 70 °C ja muude materjalide korral 80 °C. |
| --- | --- |

2.3.

M2- ja M3-kategooria sõidukitel ei tohi tavalise tänavaliikluse korral ühegi reisijatega tõenäoliselt kontakti sattuva detaili temperatuur ületada pindamata metalli korral 70 °C ja muude materjalide korral 80 °C.

| 3. | Kui küttesüsteemi osa või osad asuvad väljaspool reisijateruumi, ei tohi nende temperatuur ülekuumenemisel ületada 110 °C.
  Reisijateruumi siseneva sooja õhu temperatuur ei tohi väljalaskeava keskel mõõdetuna ületada 150 °C. |
| --- | --- |

3.

Kui küttesüsteemi osa või osad asuvad väljaspool reisijateruumi, ei tohi nende temperatuur ülekuumenemisel ületada 110 °C.

Reisijateruumi siseneva sooja õhu temperatuur ei tohi väljalaskeava keskel mõõdetuna ületada 150 °C.

---

6. LISA

PÕLETUSKÜTTESEADMETE HEITGAASIDE KONTROLLIMISE KORD

| 1. | Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) välistemperatuuril 20 ° ± 10 °C. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem. |
| --- | --- |

1.

Kütteseadmel tuleb lasta töötada tund aega täisvõimsusel tuulevaikuses (tuule kiirus ≤ 2 m/s) välistemperatuuril 20 ° ± 10 °C. Kui kütteseade lülitub maksimaalvõimsusel automaatselt välja enne tunni möödumist, võib mõõtmised teha varem.

| 2. | Kuiva ja lahjendamata heitgaasi mõõtmisel sobiva mõõteriistaga ei tohi tulemused ületada järgmises tabelis toodud väärtusi:







  Näitaja | Gaaskütustega töötavad kütteseadmed | Vedelkütustega töötavad kütteseadmed |
| --- | --- | --- | --- |
| CO | 0,1 mahuprotsenti | 0,1 mahuprotsenti |
| NOx | 200 ppm | 200 ppm |
| HC | 100 ppm | 100 ppm |
| Mõõtühik „bacharach” (1) | 1 | 4 |

2.

Kuiva ja lahjendamata heitgaasi mõõtmisel sobiva mõõteriistaga ei tohi tulemused ületada järgmises tabelis toodud väärtusi:

Näitaja

Gaaskütustega töötavad kütteseadmed

Vedelkütustega töötavad kütteseadmed

CO

0,1 mahuprotsenti

0,1 mahuprotsenti

NOx

200 ppm

200 ppm

HC

100 ppm

100 ppm

Mõõtühik „bacharach” (1)

1

4

| 3. | Katset tuleb korrata tingimustel, mis vastavad kiirusel 100 km/h (või sõiduki suurimal valmistajakiirusel, kui see jääb alla 100 km/h) liikuva sõiduki tingimustele. Neis tingimustes ei tohi CO väärtus ületada 0,2 mahuprotsenti. Kui katse on juba tehtud kütteseadme kui osa tüübi kinnitamiseks, siis ei ole seda vaja korrata sõidukitüübi puhul, millesse kütteseade on paigaldatud. |
| --- | --- |

3.

Katset tuleb korrata tingimustel, mis vastavad kiirusel 100 km/h (või sõiduki suurimal valmistajakiirusel, kui see jääb alla 100 km/h) liikuva sõiduki tingimustele. Neis tingimustes ei tohi CO väärtus ületada 0,2 mahuprotsenti. Kui katse on juba tehtud kütteseadme kui osa tüübi kinnitamiseks, siis ei ole seda vaja korrata sõidukitüübi puhul, millesse kütteseade on paigaldatud.

---

(1)  Kasutatakse mõõtühikut „Bacharach” ASTM D 2156.

---

7. LISA

PÕLETUSKÜTTESEADMETELE KOHALDATAVAD LISANÕUDED

| 1. | Iga kütteseadmega peab kaasas olema kasutus- ja hooldusjuhend; hilisemaks paigaldamiseks ettenähtud kütteseadmetel peab kaasas olema ka paigaldamisjuhend. |
| --- | --- |

1.

Iga kütteseadmega peab kaasas olema kasutus- ja hooldusjuhend; hilisemaks paigaldamiseks ettenähtud kütteseadmetel peab kaasas olema ka paigaldamisjuhend.

| 2. | Iga põletuskütteseadme töö juhtimiseks hädaolukorras peab (kas põletuskütteseadme või sõiduki osana) olema paigaldatud turvavarustus. See peab olema konstrueeritud selliselt, et kui seadme sisselülitamisel ei õnnestu leeki süüdata või kui leek töötamise ajal kustub, ei tohi kütuse juurdevoolu alustamise ja katkestamise aeg ületada järgmisi ajavahemikke: vedelkütusega töötavatel kütteseadmetel 4 minutit ja gaasiga töötavatel kütteseadmetel 1 minut, kui leegivalveseade on termoelektriline, või 10 sekundit, kui leegivalveseade on automaatne. |
| --- | --- |

2.

Iga põletuskütteseadme töö juhtimiseks hädaolukorras peab (kas põletuskütteseadme või sõiduki osana) olema paigaldatud turvavarustus. See peab olema konstrueeritud selliselt, et kui seadme sisselülitamisel ei õnnestu leeki süüdata või kui leek töötamise ajal kustub, ei tohi kütuse juurdevoolu alustamise ja katkestamise aeg ületada järgmisi ajavahemikke: vedelkütusega töötavatel kütteseadmetel 4 minutit ja gaasiga töötavatel kütteseadmetel 1 minut, kui leegivalveseade on termoelektriline, või 10 sekundit, kui leegivalveseade on automaatne.

| 3. | Vett ülekandemeediumina kasutavate kütteseadmete põlemiskambrid ja soojusvahetid peavad taluma tavalisest töörõhust kaks korda suuremat rõhku või rõhku 2 bar (väärtus näidikul), olenevalt sellest, kumb on suurem. Katserõhu väärtus tuleb märkida teatisele. |
| --- | --- |

3.

Vett ülekandemeediumina kasutavate kütteseadmete põlemiskambrid ja soojusvahetid peavad taluma tavalisest töörõhust kaks korda suuremat rõhku või rõhku 2 bar (väärtus näidikul), olenevalt sellest, kumb on suurem. Katserõhu väärtus tuleb märkida teatisele.

| 4. | Kütteseadmel peab olema tootja etikett, millele on märgitud tootja nimi, mudeli number ja tüüp ning selle nimivõimsus kilovattides. Märgitud peab olema ka kütuse liik ja vajaduse korral tööpinge ning gaasi rõhk. |
| --- | --- |

4.

Kütteseadmel peab olema tootja etikett, millele on märgitud tootja nimi, mudeli number ja tüüp ning selle nimivõimsus kilovattides. Märgitud peab olema ka kütuse liik ja vajaduse korral tööpinge ning gaasi rõhk.

| 5. | Põlemisõhu puhuri viivitusega väljalülitamine






  5.1. | Kui on paigaldatud põlemisõhu puhur, peab selle väljalülitumine toimuma viivitusega ka ülekuumenemise või kütusevarustuse katkestuse korral. |
| --- | --- | --- |

5.

Põlemisõhu puhuri viivitusega väljalülitamine

5.1.

Kui on paigaldatud põlemisõhu puhur, peab selle väljalülitumine toimuma viivitusega ka ülekuumenemise või kütusevarustuse katkestuse korral.

| 5.2. | Põletusest või korrosioonist põhjustatud kahjustuste vältimiseks võib kasutada ka muid vahendeid, kui tootja tõendab tüübikinnitusasutusele nende samaväärset toimet. |
| --- | --- |

5.2.

Põletusest või korrosioonist põhjustatud kahjustuste vältimiseks võib kasutada ka muid vahendeid, kui tootja tõendab tüübikinnitusasutusele nende samaväärset toimet.

| 6. | Nõuded elektriseadmetele






  6.1. | Kõik pingest olenevad tehnilised nõuded peavad olema täidetud pingevahemikus, mis võib nimipingest erineda ± 16 % ulatuses. Kui on olemas ala- ja/või ülepinge kaitse, peavad nimipinge korral ja väljalülituspunktide vahetus läheduses nõuded siiski täidetud olema. |
| --- | --- | --- |

6.

Nõuded elektriseadmetele

6.1.

Kõik pingest olenevad tehnilised nõuded peavad olema täidetud pingevahemikus, mis võib nimipingest erineda ± 16 % ulatuses. Kui on olemas ala- ja/või ülepinge kaitse, peavad nimipinge korral ja väljalülituspunktide vahetus läheduses nõuded siiski täidetud olema.

| 7. | Märgutuli






  7.1. | Kütteseadme sisse- või väljalülitatud olekut peab näitama kasutaja vaateväljas olev selgesti nähtav märgutuli. |
| --- | --- | --- |

7.

Märgutuli

7.1.

Kütteseadme sisse- või väljalülitatud olekut peab näitama kasutaja vaateväljas olev selgesti nähtav märgutuli.

---

8. LISA

Ohutusnõuded vedelgaasiga töötavatele põletuskütteseadmetele ja küttesüsteemidele

1.   MAANTEELIIKLUSES KASUTATAVAD VEDELGAASIGA TÖÖTAVAD MOOTORSÕIDUKITE KÜTTESÜSTEEMID

| 1.1. | Kui mootorsõidukis olevat küttesüsteemi saab kasutada ka sõiduki liikumise ajal, peavad vedelgaasiga töötav põletuskütteseade ja selle varustussüsteem vastama järgmistele nõuetele:






  1.1.1. | Vedelgaasiga töötav põletuskütteseade peab vastama vedelgaasiseadmete tehniliste andmete ühtlustatud standardile – Vedelgaasiga käitatavad ruumivälise õhuvarustusega ruumide kütteseadmed paigaldamiseks sõidukitesse ja paatidesse (EN 624:2000). |
| --- | --- | --- |

1.1.

Kui mootorsõidukis olevat küttesüsteemi saab kasutada ka sõiduki liikumise ajal, peavad vedelgaasiga töötav põletuskütteseade ja selle varustussüsteem vastama järgmistele nõuetele:

1.1.1.

Vedelgaasiga töötav põletuskütteseade peab vastama vedelgaasiseadmete tehniliste andmete ühtlustatud standardile – Vedelgaasiga käitatavad ruumivälise õhuvarustusega ruumide kütteseadmed paigaldamiseks sõidukitesse ja paatidesse (EN 624:2000).

| 1.1.2. | Alaliselt paigaldatud vedelgaasimahuti korral peavad kõik vedelfaasis vedelgaasiga kokkupuutuvad süsteemi komponendid (kõik komponendid täiteüksusest kuni aurusti/rõhuregulaatorini) ja sellega seotud vedelfaasi paigaldus vastama eeskirja nr 67 I ja II osas ning selle lisades 3–10, 13 ja 15–17 sätestatud tehnilistele nõuetele. |
| --- | --- |

1.1.2.

Alaliselt paigaldatud vedelgaasimahuti korral peavad kõik vedelfaasis vedelgaasiga kokkupuutuvad süsteemi komponendid (kõik komponendid täiteüksusest kuni aurusti/rõhuregulaatorini) ja sellega seotud vedelfaasi paigaldus vastama eeskirja nr 67 I ja II osas ning selle lisades 3–10, 13 ja 15–17 sätestatud tehnilistele nõuetele.

| 1.1.3. | Sõidukis oleva vedelgaasi-küttesüsteemi gaasilise faasi paigaldus peab vastama ühtlustatud standardi – Vedelgaasisüsteemide paigaldamine elupaigana kasutatavatesse sõidukelamutesse ja muudesse maanteesõidukitesse (EN 1949:2002) (1) tehniliste andmete nõuetele. |
| --- | --- |

1.1.3.

Sõidukis oleva vedelgaasi-küttesüsteemi gaasilise faasi paigaldus peab vastama ühtlustatud standardi – Vedelgaasisüsteemide paigaldamine elupaigana kasutatavatesse sõidukelamutesse ja muudesse maanteesõidukitesse (EN 1949:2002) (1) tehniliste andmete nõuetele.

| 1.1.4. | Vedelgaasi varustussüsteem peab olema konstrueeritud selliselt, et vedelgaasiga varustamine toimuks paigaldatud vedelgaasi-põletuskütteseadme korral nõutava rõhu all ja õiges faasis. Vedelgaasi on lubatud alaliselt paigaldatud vedelgaasi mahutist eemaldada kas gaasilises või vedelas olekus. |
| --- | --- |

1.1.4.

Vedelgaasi varustussüsteem peab olema konstrueeritud selliselt, et vedelgaasiga varustamine toimuks paigaldatud vedelgaasi-põletuskütteseadme korral nõutava rõhu all ja õiges faasis. Vedelgaasi on lubatud alaliselt paigaldatud vedelgaasi mahutist eemaldada kas gaasilises või vedelas olekus.

| 1.1.5. | Alaliselt paigaldatud vedelgaasi mahuti vedeliku väljundaval, mille kaudu vedelgaas kütteseadmesse voolab, peab eeskirja nr 67 punkti 17.6.1.1 nõuete kohaselt olema ülevooluklapiga kaugjuhitav hooldusklapp. Ülevooluklapiga kaugjuhitav hooldusklapp peab olema juhitud selliselt, et see sulgub automaatselt viie sekundi jooksul pärast sõiduki mootori seiskumist sõltumata süütevõtme asendist. Kui nende viie sekundi jooksul aktiveeritakse kütteseadme või vedelgaasiga varustamise süsteemi sisselüliti, võib küttesüsteem tööle jääda. Kütet saab alati taaskäivitada. |
| --- | --- |

1.1.5.

Alaliselt paigaldatud vedelgaasi mahuti vedeliku väljundaval, mille kaudu vedelgaas kütteseadmesse voolab, peab eeskirja nr 67 punkti 17.6.1.1 nõuete kohaselt olema ülevooluklapiga kaugjuhitav hooldusklapp. Ülevooluklapiga kaugjuhitav hooldusklapp peab olema juhitud selliselt, et see sulgub automaatselt viie sekundi jooksul pärast sõiduki mootori seiskumist sõltumata süütevõtme asendist. Kui nende viie sekundi jooksul aktiveeritakse kütteseadme või vedelgaasiga varustamise süsteemi sisselüliti, võib küttesüsteem tööle jääda. Kütet saab alati taaskäivitada.

| 1.1.6. | Kui varustamine toimub vedelas olekus vedelgaasiga alaliselt paigaldatud vedelgaasimahutist või eraldi kantava(te)st vedelgaasiballooni(de)st, tuleb võtta asjakohased meetmed tagamaks:






  1.1.6.1. | et vedelas olekus vedelgaas ei satuks rõhuregulaatorisse ega vedelgaasiga käitatavasse põletuskütteseadmesse; kasutada võib separaatorit, ja |
| --- | --- | --- |

1.1.6.

Kui varustamine toimub vedelas olekus vedelgaasiga alaliselt paigaldatud vedelgaasimahutist või eraldi kantava(te)st vedelgaasiballooni(de)st, tuleb võtta asjakohased meetmed tagamaks:

1.1.6.1.

et vedelas olekus vedelgaas ei satuks rõhuregulaatorisse ega vedelgaasiga käitatavasse põletuskütteseadmesse; kasutada võib separaatorit, ja

| 1.1.6.2. | et vedelkütus ei satuks kontrollimatult väliskeskkonda ühenduste juhusliku lahtituleku korral. Nähakse ette vahendid, et peatada vedelgaasi vool seadme abil, mis paigaldatakse kas vahetult regulaatori järele või regulaatorisse juhul, kui regulaator on paigaldatud silindrile või mahutile, ning juhul, kui regulaator asub silindrist või mahutist eraldi, siis vahetult silindrist või mahutist väljuva vooliku või toru ette, ja teine täiendav seade paigaldatakse regulaatorisse või selle järele. |
| --- | --- |

1.1.6.2.

et vedelkütus ei satuks kontrollimatult väliskeskkonda ühenduste juhusliku lahtituleku korral. Nähakse ette vahendid, et peatada vedelgaasi vool seadme abil, mis paigaldatakse kas vahetult regulaatori järele või regulaatorisse juhul, kui regulaator on paigaldatud silindrile või mahutile, ning juhul, kui regulaator asub silindrist või mahutist eraldi, siis vahetult silindrist või mahutist väljuva vooliku või toru ette, ja teine täiendav seade paigaldatakse regulaatorisse või selle järele.

| 1.1.7. | Kui varustamine toimub vedelas olekus vedelgaasiga, siis kuumutatakse aurusti ja rõhuregulaatori seadist asjakohasel viisil sobiva kuumusallika abil. |
| --- | --- |

1.1.7.

Kui varustamine toimub vedelas olekus vedelgaasiga, siis kuumutatakse aurusti ja rõhuregulaatori seadist asjakohasel viisil sobiva kuumusallika abil.

| 1.1.8. | Mootorsõidukites, mille käivitussüsteemis kasutatakse vedelgaasi, võib vedelgaasi-põletuskütteseade olla ühendatud sama alaliselt paigaldatud vedelgaasimahutiga, millest toimub mootori varustamine vedelgaasiga tingimusel, et käivitussüsteem vastab ohutusnõuetele. Kui kütte jaoks kasutatakse eraldi vedelgaasimahutit, peab see mahuti olema varustatud eraldi täiteüksusega. |
| --- | --- |

1.1.8.

Mootorsõidukites, mille käivitussüsteemis kasutatakse vedelgaasi, võib vedelgaasi-põletuskütteseade olla ühendatud sama alaliselt paigaldatud vedelgaasimahutiga, millest toimub mootori varustamine vedelgaasiga tingimusel, et käivitussüsteem vastab ohutusnõuetele. Kui kütte jaoks kasutatakse eraldi vedelgaasimahutit, peab see mahuti olema varustatud eraldi täiteüksusega.

2.   VEDELGAASIGA TÖÖTAVAD KÜTTESÜSTEEMID ÜKSNES STATSIONAARSEKS KASUTAMISEKS MOOTORSÕIDUKITES JA NENDE HAAGISTES

| 2.1. | Üksnes ajal, mil sõiduk ei liigu, kasutatava vedelgaasi-küttesüsteemi vedelgaasiga käitatav põletuskütteseade ja selle varustussüsteem peavad vastama järgmistele nõuetele:






  2.1.1. | Kantavate vedelgaasisilindrite hoidekohale ja küttesüsteemi juhtseadise lähedusse kinnitatakse püsisildid, millel on esitatud juhised selle kohta, et sõiduki liikumise ajal on vedelgaasi-kütteseade välja lülitatud ja kantava vedelgaasisilindri klapp suletud. |
| --- | --- | --- |

2.1.

Üksnes ajal, mil sõiduk ei liigu, kasutatava vedelgaasi-küttesüsteemi vedelgaasiga käitatav põletuskütteseade ja selle varustussüsteem peavad vastama järgmistele nõuetele:

2.1.1.

Kantavate vedelgaasisilindrite hoidekohale ja küttesüsteemi juhtseadise lähedusse kinnitatakse püsisildid, millel on esitatud juhised selle kohta, et sõiduki liikumise ajal on vedelgaasi-kütteseade välja lülitatud ja kantava vedelgaasisilindri klapp suletud.

| 2.1.2. | Vedelgaasi-põletuskütteseade peab vastama punkti 1.1.1. nõuetele. |
| --- | --- |

2.1.2.

Vedelgaasi-põletuskütteseade peab vastama punkti 1.1.1. nõuetele.

| 2.1.3. | Vedelgaasiga käitatava küttesüsteemi gaasilise faasi paigaldus peab vastama punkti 1.1.3. nõuetele. |
| --- | --- |

2.1.3.

Vedelgaasiga käitatava küttesüsteemi gaasilise faasi paigaldus peab vastama punkti 1.1.3. nõuetele.

---

(1)  Välja töötanud Euroopa Standardikomitee (CEN). (http://www.cenorm.be/CENORM/index.htm).

---

9. LISA

Teatavate ADR-kokkuleppes loetletud sõidukite suhtes kohaldatavad lisasätted

1.   Reguleerimisala

Käesolevat lisa kohaldatakse teatavate sõidukite suhtes, mille puhul näeb ohtlike kaupade rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR-kokkulepe) ette põletuskütteseadmeid ja nende paigaldamist käsitlevad erinõuded.

2.   Mõisted

Käesolevas lisas kohaldatakse sõidukimärgistusi EX/II, EX/III, AT, FL, OX ja MEMU, nagu need on määratletud ADR-kokkuleppe peatükis 9.1.

Sõidukeid, mis on saanud tüübikinnituse, sest need vastavad käesolevas lisas EX/III sõidukite suhtes kehtestatud nõuetele, käsitatakse vastavana ka MEMU sõidukite suhtes kehtestatud nõuetele.

3.   Tehnilised sätted

3.1.   Üldosa (EX/II, EX/III, AT, FL, OX ja MEMU sõidukid)

| 3.1.1. (1) | Põletuskütteseadmed ja nende heitgaaside liikumine peavad olema projekteeritud, paigutatud, kaitstud või kaetud nii, et need ei põhjustaks veose ootamatut kuumenemist ega süttimist. Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui seadme kütusepaak ja heitgaasisüsteem vastavad järgmistele sätetele:






  — | Seadet varustavad kütusepaagid peavad vastama järgmistele nõuetele:






  a) | lekke korral peab kütus voolama otse maapinnale, puutumata kokku sõiduki või veose kuumenenud osadega; |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.1. (1)

Põletuskütteseadmed ja nende heitgaaside liikumine peavad olema projekteeritud, paigutatud, kaitstud või kaetud nii, et need ei põhjustaks veose ootamatut kuumenemist ega süttimist. Seda nõuet käsitatakse täidetuna, kui seadme kütusepaak ja heitgaasisüsteem vastavad järgmistele sätetele:

—

Seadet varustavad kütusepaagid peavad vastama järgmistele nõuetele:

a)

lekke korral peab kütus voolama otse maapinnale, puutumata kokku sõiduki või veose kuumenenud osadega;

| b) | kütusemahutid peavad olema varustatud kütusepaagi avauses asetseva leegikustutajaga või seadmega, mis hoiab kütusepaagi avause hermeetiliselt suletuna. |
| --- | --- |

b)

kütusemahutid peavad olema varustatud kütusepaagi avauses asetseva leegikustutajaga või seadmega, mis hoiab kütusepaagi avause hermeetiliselt suletuna.

| — | Heitgaasisüsteem ja heitgaasitorustik peavad olema kaitstud või suunatud nii, et vältida koorma kuumenemise või süttimise ohtu. Heitgaasisüsteemi osad, mis asuvad otse (diisli)kütusepaagi all, peavad asuma kütusepaagist vähemalt 100 mm kaugusel või olema eraldatud kuumuskindla vaheseinaga. |
| --- | --- |

—

Heitgaasisüsteem ja heitgaasitorustik peavad olema kaitstud või suunatud nii, et vältida koorma kuumenemise või süttimise ohtu. Heitgaasisüsteemi osad, mis asuvad otse (diisli)kütusepaagi all, peavad asuma kütusepaagist vähemalt 100 mm kaugusel või olema eraldatud kuumuskindla vaheseinaga.

| 3.1.2. | Põletuskütteseadmed lülitatakse välja käsitsi. Programmeerimisseadmed on keelatud. |
| --- | --- |

3.1.2.

Põletuskütteseadmed lülitatakse välja käsitsi. Programmeerimisseadmed on keelatud.

3.2.   EX/II, EX/III ja MEMU sõidukid

Gaasikütusel töötavad põletuskütteseadmed ei ole lubatud.

3.3.   FL sõidukid

| 3.3.1. | Põletuskütteseadmed lülitatakse välja vähemalt järgmistel viisidel:






  a) | ettekavatsetud käsitsi väljalülitamine juhikabiinist; |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

Põletuskütteseadmed lülitatakse välja vähemalt järgmistel viisidel:

a)

ettekavatsetud käsitsi väljalülitamine juhikabiinist;

| b) | sõiduki mootori seiskamine; sellisel juhul võib juht seadme käsitsi uuesti töösse lülitada; |
| --- | --- |

b)

sõiduki mootori seiskamine; sellisel juhul võib juht seadme käsitsi uuesti töösse lülitada;

| c) | ohtlikke kaupu vedava mootorsõiduki kütusepumba töösselülitamine. |
| --- | --- |

c)

ohtlikke kaupu vedava mootorsõiduki kütusepumba töösselülitamine.

| 3.3.2. | Lubatud on põletuskütteseadme edasitöötamine pärast väljalülitamist. Punktis 3.3.1 kirjeldatud meetodite b ja c korral katkestavad vastavad seadmed põlemisõhu juurdevoolu juba 40 sekundit pärast edasitöötamist. Kasutada tohib ainult sellist põletuskütteseadet, mille puhul on tõendatud, et selle soojusvaheti peab vastu 40sekundilise kestusega edasitöötamise tsükli korral kogu seadme tavalise kasutamisaja. |
| --- | --- |

3.3.2.

Lubatud on põletuskütteseadme edasitöötamine pärast väljalülitamist. Punktis 3.3.1 kirjeldatud meetodite b ja c korral katkestavad vastavad seadmed põlemisõhu juurdevoolu juba 40 sekundit pärast edasitöötamist. Kasutada tohib ainult sellist põletuskütteseadet, mille puhul on tõendatud, et selle soojusvaheti peab vastu 40sekundilise kestusega edasitöötamise tsükli korral kogu seadme tavalise kasutamisaja.

---

(1)  Vastavust selle punktiga kontrollitakse komplekteeritud sõiduki puhul.

---