# Úřední věstník L 200/2010

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2010.200.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 200 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5331. července 2010 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2010.200.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 200

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5331. července 2010

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 69 – Jednotná ustanovení o schvalování štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel | 1 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 71 – Jednotná ustanovení týkající se schválení zemědělských traktorů z hlediska pole výhledu řidiče | 28 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 125 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel, pokud jde o pole výhledu řidiče motorového vozidla směrem dopředu | 38 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 69 – Jednotná ustanovení o schvalování štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel

1

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 71 – Jednotná ustanovení týkající se schválení zemědělských traktorů z hlediska pole výhledu řidiče

28

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 125 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel, pokud jde o pole výhledu řidiče motorového vozidla směrem dopředu

38

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 31.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 200/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 200/1

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 69 – Jednotná ustanovení o schvalování štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 5 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 24. října 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení typu |
| --- | --- |

3.

| 4. | Značení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Schválení typu |
| --- | --- |

5.

| 6. | Obecné specifikace |
| --- | --- |

6.

| 7. | Zvláštní specifikace (zkoušky) |
| --- | --- |

7.

| 8. | Úpravy a rozšíření schválení typu štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel |
| --- | --- |

8.

| 9. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Ukončení výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

13.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Koordinační systém CIE |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Sdělení týkající se schválení typu, zamítnutí, rozšíření nebo odebrání schválení typu nebo ukončení výroby typu štítků pro zadní značení pomalých vozidel podle předpisu č. 69 |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Uspořádání značky schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Zkušební postup |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Specifikace tvaru a rozměrů – tvar a rozměry štítků s vratným odrazem a fluorescenčních štítků (třída 1) nebo pouze štítků s vratným odrazem (třída 2) pro zadní značení pomalých vozidel |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Kolorimetrické specifikace |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Fotometrické specifikace |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Odolnost vůči vnějším vlivům |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Odolnost vůči žáru |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Pevnost štítků |
| --- | --- |

Příloha 10 –

| Příloha 11 – | Časová stálost optických vlastností štítků pro zadní značení |
| --- | --- |

Příloha 11 –

| Příloha 12 – | Štítky pro zadní značení pomalých vozidel a jejich přípojných vozidel |
| --- | --- |

Příloha 12 –

| Příloha 13 – | Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby |
| --- | --- |

Příloha 13 –

| Příloha 14 – | Minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem |
| --- | --- |

Příloha 14 –

| Příloha 15 – | Pokyny pro montáž štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel |
| --- | --- |

Příloha 15 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na štítky pro zadní značení vozidel kategorií M, N, O a T a pojízdných strojů, které kvůli své konstrukci nemohou jet rychlostí vyšší než 40 km/h (1).

2.   DEFINICE (2)

2.1   Pro účely těchto ustanovení se použijí tyto definice:

2.1.1   „Štítek pro zadní značení pomalých vozidel“– trojúhelníkový štítek se seříznutými rohy s charakteristickým vzorem pokrytý materiálem či prostředky s vratným odrazem a fluorescenčním materiálem (třída 1), nebo pouze materiály či prostředky s vratným odrazem (třída 2).

2.1.2   „Vzorek“– úplný, dokončený štítek pro zadní značení pomalých vozidel způsobilý k namontování na vozidlo, který představuje běžnou výrobu.

2.2   Vratný odraz

Odraz, při němž se záření vrací ve směru, který je blízký směru, z nějž vyšlo. Tato vlastnost je zachována i přes značnou proměnlivost směru dopadajícího záření:

2.2.1   „Materiál s vratným odrazem“– povrch či prostředek, od nějž se po směrovém ozáření zpětně odráží poměrně velký podíl dopadajícího záření.

2.2.2   „Prostředek s vratným odrazem“– soustava způsobilá k použití, která obsahuje jednu nebo více optických jednotek s vratným odrazem.

2.3   Geometrické definice (viz obrázek 1 v příloze 1).

2.3.1   „Referenční střed“ – bod na ploše s vratným odrazem nebo blízko ní, který je určen jako střed prostředku pro účely specifikace jeho výkonnosti.

2.3.2   „Osa osvětlení“ – úsečka vedoucí od referenčního středu ke zdroji světla.

2.3.3   „Osa pozorování“ – úsečka vedoucí od referenčního středu k fotometrické hlavě.

2.3.4   „Úhel pozorování (symbol α)“ – úhel mezi osou osvětlení a osou pozorování. Úhel pozorování je vždy kladný a v případě vratného odrazu je omezen na malé úhly. Maximální rozsah: 0 ≤ α ≤ 180°.

2.3.5   „Polorovina pozorování“ – polorovina, která vzniká na ose osvětlení a která zahrnuje osu pozorování.

2.3.6   „Referenční osa“ – stanovená úsečka počínající v referenčním středu, která se používá k popisu úhlové polohy prostředku s vratným odrazem.

2.3.7   „Vstupní úhel (symbol β)“ – úhel mezi osou osvětlení a referenční osou. Vstupní úhel obvykle nebývá větší než 90°, ale pro úplnost je jeho plný rozsah definován jako 0 ≤ β ≤ 180°. Aby bylo možné orientaci specifikovat úplně, je tento úhel charakterizován dvěma složkami, β1 a β2.

2.3.8   „První osa“ – osa procházející referenčním středem, která je kolmá k polorovině pozorování.

2.3.9   „První složka vstupního úhlu (symbol β1)“ – úhel od osy osvětlení k rovině, ve které leží referenční osa a první osa. Rozsah: – 180° < β1 ≤ 180°.

2.3.10   „Druhá složka vstupního úhlu (symbol β2)“ – úhel od roviny, ve které leží polorovina pozorování, k referenční ose. Rozsah: – 90 ≤ β2 ≤ 90°.

2.3.11   „Druhá osa“ – osa procházející referenčním středem, která je kolmá k první ose i k referenční ose. Kladný směr druhé osy leží v polorovině pozorování, pokud platí: – 90° < β1 < 90°, jak je uvedeno na obrázku 1v příloze 1.

2.3.12   Rotační úhel ε

Úhel, pod kterým je vzorek otočen kolem své vertikální osy z jakékoliv libovolně stanovené polohy proti směru hodinových ručiček (+ ε) nebo ve směru hodinových ručiček (– ε), pozorováno ve směru osvětlení. Pokud mají materiály nebo prostředky s vratným odrazem označení (např. „TOP“), pak se podle tohoto označení řídí výchozí poloha. Rotační úhel ε leží v rozmezí – 180° < ε ≤ 180°.

2.4   Definice fotometrických termínů

2.4.1   Koeficient vratného odrazu R’

Koeficient (R’) je vyjádřen jako podíl svítivosti (I) plochy s vratným odrazem ve směru pozorování a osvětlení (E┴) plochy s vratným odrazem kolmo ke směru dopadajícího světla a osvětleným povrchem A vzorku.

Formula

Koeficient vratného odrazu R’ je vyjádřen v kandelách na metr čtverečný na lux (cd. m-2. lx-1).

2.4.2   „Úhlový průměr vzorku s vratným odrazem (symbol η)“ – úhel stanovený největším rozměrem vzorku s vratným odrazem buď ve středu zdroje osvětlení, nebo ve středu přijímače.

2.4.3   „Faktor jasu“ – poměr jasu tělesa k jasu dokonalého difusoru za identických podmínek osvětlení a pozorování.

2.4.4   „Barva odraženého světla zařízení.“ Definice barvy odraženého světla jsou uvedeny v bodech 2.30 a 2.31 předpisu č. 48.

2.5   Fluorescence

2.5.1   Pokud jsou určité látky umístěny ke zdroji ultrafialového nebo modrého záření, vydávají záření, které má téměř vždy větší vlnovou délku než záření, které tento efekt vyvolává. Tento jev se nazývá fluorescence. Za dne a v šeru jsou fluorescenční barvy jasnější než běžné barvy, protože odrážejí část světla, které na ně dopadá, a kromě toho vydávají světlo. V noci nejsou jasnější než běžné barvy.

2.5.2   „Barva fluorescenčního světla zařízení.“ Definice barvy fluorescenčního světla jsou uvedeny v bodě 2.32 předpisu č. 48.

2.6   Popis goniometru

Goniometr, který může být použit k měření vratného odrazu v geometrii CIE, je zobrazen v příloze 1, obrázek 2. Na tomto obrázku je hlava fotometru náhodně zobrazena vertikálně nad zdrojem. První osa je zobrazena jako pevná a horizontální a je vedena kolmo k polorovině pozorování. Použito může být jakékoliv uspořádání složek, které odpovídá zobrazenému uspořádání.

2.7   Definice „typu“

Štítky pro zadní značení pomalých vozidel různých typů představují štítky pro značení pomalých vozidel, které se liší v podstatných rysech, jako jsou:

| 2.7.1 | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- |

2.7.1

obchodní název nebo značka;

| 2.7.2 | charakteristiky materiálu nebo prostředků s vratným odrazem; |
| --- | --- |

2.7.2

charakteristiky materiálu nebo prostředků s vratným odrazem;

| 2.7.3 | charakteristiky fluorescenčního materiálu; |
| --- | --- |

2.7.3

charakteristiky fluorescenčního materiálu;

| 2.7.4 | části ovlivňující vlastnosti materiálu nebo prostředků s vratným odrazem. |
| --- | --- |

2.7.4

části ovlivňující vlastnosti materiálu nebo prostředků s vratným odrazem.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

3.1   Žádost o schválení typu štítku pro zadní značení pomalých vozidel předkládá držitel obchodního názvu nebo značky, nebo v případě nutnosti jeho řádně zmocněný zástupce. K žádosti je připojeno:

| 3.1.1 | Výkresy ve trojím vyhotovení v dostatečně podrobném provedení, aby umožňovaly identifikaci typu. Výkresy geometricky znázorňují polohu pro připevnění štítku pro zadní značení pomalých vozidel k zadnímu konci vozidla. Výkresy rovněž zobrazují polohu určenou pro číslo schválení typu a pro identifikační symbol vůči kružnici značky schválení typu. |
| --- | --- |

3.1.1

Výkresy ve trojím vyhotovení v dostatečně podrobném provedení, aby umožňovaly identifikaci typu. Výkresy geometricky znázorňují polohu pro připevnění štítku pro zadní značení pomalých vozidel k zadnímu konci vozidla. Výkresy rovněž zobrazují polohu určenou pro číslo schválení typu a pro identifikační symbol vůči kružnici značky schválení typu.

| 3.1.2 | Stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž jsou plochy s vratným odrazem zhotoveny. |
| --- | --- |

3.1.2

Stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž jsou plochy s vratným odrazem zhotoveny.

| 3.1.3 | Stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž je zhotovena fluorescenční plocha. |
| --- | --- |

3.1.3

Stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž je zhotovena fluorescenční plocha.

| 3.1.4 | Vzorky ploch s vratným odrazem a fluorescenčních ploch (třída 1), nebo pouze ploch s vratným odrazem (třída 2). |
| --- | --- |

3.1.4

Vzorky ploch s vratným odrazem a fluorescenčních ploch (třída 1), nebo pouze ploch s vratným odrazem (třída 2).

3.2   Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán, zda existují dostatečná opatření, která zajistí účinnou kontrolu shodnosti výroby.

4.   ZNAČENÍ

4.1   Každý štítek pro zadní značení pomalých vozidel předložený ke schválení uvádí:

| 4.1.1 | obchodní název nebo značku žadatele; |
| --- | --- |

4.1.1

obchodní název nebo značku žadatele;

| 4.1.2 | v případě štítků, jejichž systém s vratným odrazem není pro všechny úhly rotace ε, je horizontálně na části štítku, která má být po umístění na vozidlo nejvyšší částí štítku, vepsáno slovo „TOP“. |
| --- | --- |

4.1.2

v případě štítků, jejichž systém s vratným odrazem není pro všechny úhly rotace ε, je horizontálně na části štítku, která má být po umístění na vozidlo nejvyšší částí štítku, vepsáno slovo „TOP“.

4.2   Značení je umístěno buď na plochu s vratným odrazem či na fluorescenční plochu štítku, nebo na okraji a po umístění štítku značení na vozidlo je viditelné z vnější strany.

4.3   Značení je jasně čitelné a nesmazatelné.

5.   SCHVÁLENÍ TYPU

5.1   Pokud štítky pro zadní značení pomalých vozidel předložené ke schválení podle bodu 4 splňují požadavky tohoto předpisu, je schválení pro tento typ štítků pro zadní značení pomalých vozidel uděleno.

5.2   Každému schválenému typu je přiděleno číslo schválení typu. První dvě číslice (nyní 01) udávají sérii změn zahrnujících nejnovější hlavní technické změny tohoto předpisu v okamžiku vydání schválení typu. Symbol nad kružnicí udává třídu štítku pro zadní značení pomalých vozidel, „RF“ v případě třídy 1 (materiály s vratným odrazem a fluorescenční materiály) a „RR“ v případě třídy 2 (pouze materiály s vratným odrazem). Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu štítku pro zadní značení pomalých vozidel.

5.3   Oznámení o schválení typu, zamítnutí nebo rozšíření schválení typu štítku pro zadní značení pomalých vozidel podle tohoto předpisu je smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, sděleno na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu a na připojeném výkresu, který předložil žadatel o schválení typu, a to na formátu který nepřesahuje formát A4 (210 × 297 mm), nebo složeném na takový formát, a pokud možno v měřítku 1:1.

5.4   Každý štítek pro zadní značení pomalých vozidel, který je shodný s typem schváleným podle tohoto předpisu, obsahuje kromě značení předepsaného v bodě 4.1:

5.4.1   Mezinárodní značku schválení typu skládající se z:

| 5.4.1.1 | kružnice kolem písmena „E“, za kterým je uvedeno poznávací číslo země, která schválení typu udělila (3); |
| --- | --- |

5.4.1.1

kružnice kolem písmena „E“, za kterým je uvedeno poznávací číslo země, která schválení typu udělila (3);

| 5.4.1.2 | čísla schválení typu. |
| --- | --- |

5.4.1.2

čísla schválení typu.

5.5   Značka schválení typu je jasně čitelná a nesmazatelná.

5.6   Příloha 3 tohoto předpisu uvádí příklad uspořádání značky schválení typu.

6.   OBECNÉ SPECIFIKACE

6.1   Štítky pro zadní značení pomalých vozidel jsou konstruovány tak, aby za běžného používání uspokojivě sloužily. Kromě toho nesmí mít žádné konstrukční ani výrobní závady, které by bránily jejich účinné funkci nebo údržbě v dobrých podmínkách.

6.2   Části štítků s vratným odrazem/fluorescenčních štítků pro zadní značení pomalých vozidel (třída 1) nebo pouze štítků s vratným odrazem pro zadní značení pomalých vozidel (třída 2) není možné snadno odejmout.

6.3   Způsob připevnění štítků pro zadní značení pomalých vozidel umožňuje stabilní a trvalé spojení mezi štítkem a zadní částí vozidla, například pomocí šroubů nebo nýtů.

6.4   Vnější povrch štítku s vratným odrazem/fluorescenčního štítku pro zadní značení pomalých vozidel (třída 1) nebo pouze štítku s vratným odrazem pro zadní značení pomalých vozidel (třída 2) je možné snadno očistit. Povrch tedy není hrubý a žádné výčnělky, které se na něm mohou vyskytovat, neznemožní snadné čištění.

7.   ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE (ZKOUŠKY)

7.1   Štítky pro zadní značení pomalých vozidel také splňují podmínky týkající se rozměrů, tvaru, vzoru a kolorimetrické, fotometrické, fyzikální a mechanické požadavky stanovené v přílohách 5 až 12 tohoto předpisu.

8.   ÚPRAVY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU ŠTÍTKŮ PRO ZADNÍ ZNAČENÍ POMALÝCH VOZIDEL (KVŮLI KONSTRUKCI) A JEJICH PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL

8.1   Každá úprava typu štítku pro zadní značení pomalých vozidel je oznámena správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán poté může:

| 8.1.1 | usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají značně nepříznivý vliv a že typ prostředku přesto stále splňuje dané požadavky; nebo |
| --- | --- |

8.1.1

usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají značně nepříznivý vliv a že typ prostředku přesto stále splňuje dané požadavky; nebo

| 8.1.2 | požadovat další zkušební zprávu od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek. |
| --- | --- |

8.1.2

požadovat další zkušební zprávu od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.

8.2   Potvrzení nebo zamítnutí schválení typu s uvedením změn je smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, sděleno postupem stanoveným v bodě 5.3 výše.

8.3   Příslušný orgán vystavující rozšíření schválení typu přiřadí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

9.   SHODNOST VÝROBY

Shodnost výrobních postupů vyhovuje postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) s následujícími požadavky:

| 9.1 | Štítky pro zadní značení schválené podle tohoto předpisu jsou vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem, a splňují požadavky stanovené v bodech 6 a 7. |
| --- | --- |

9.1

Štítky pro zadní značení schválené podle tohoto předpisu jsou vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem, a splňují požadavky stanovené v bodech 6 a 7.

| 9.2 | Jsou splněny minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby stanovené v příloze 13 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

9.2

Jsou splněny minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby stanovené v příloze 13 tohoto předpisu.

| 9.3 | Jsou splněny minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem stanovené v příloze 14 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

9.3

Jsou splněny minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem stanovené v příloze 14 tohoto předpisu.

| 9.4 | Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit shodnost kontrolních metod používaných v každém výrobním zařízení. Běžná četnost těchto ověřování je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

9.4

Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit shodnost kontrolních metod používaných v každém výrobním zařízení. Běžná četnost těchto ověřování je jednou za dva roky.

10.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

10.1   Schválení typu, které bylo uděleno určitému typu štítků pro zadní značení pomalých vozidel podle tohoto předpisu, může být odejmuto, pokud nejsou splněny požadavky stanovené výše nebo pokud štítek značení se značkou schválení typu neodpovídá schválenému typu.

10.2   Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení typu, jež dříve udělila, ihned o tom uvědomí ostatní smluvní strany, které používají tento předpis, a to prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

11.   UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení typu zcela přestane vyrábět štítky pro zadní značení pomalých vozidel schválené podle tohoto předpisu, informuje o tom orgán, který mu schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.

12.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

12.1   Od data oficiálního vstupu doplňku 2 k sérii změn 01 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která používá tento předpis, udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01.

12.2   Po uplynutí 24 měsíců od vstupu doplňku 2 k sérii změn 01 v platnost udělují smluvní strany, které používají tento předpis, schválení typu pouze v případě, že typ štítků pro zadní značení, který má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01.

12.3   Smluvní strany, které používají tento předpis, neodmítnou udělit rozšíření schválení typu podle předchozích verzí tohoto předpisu, až po doplněk 1 k sérii změn 01.

12.4   Schválení typu udělená podle tohoto předpisu před uplynutím 24 měsíců od data vstupu doplňku 2 k sérii změn 01 v platnost a všechna rozšíření schválení typu, včetně těch, která se vztahují k předchozím sériím změn a která byla udělena následně, zůstávají v platnosti na dobu neurčitou. Pokud typ štítku pro zadní značení pomalých vozidel schválený podle předchozí verze tohoto předpisu až po doplněk 1 k sérii změn 01 splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01, informuje o tom smluvní strana, která udělila schválení typu, ostatní smluvní strany, které používají tento předpis.

12.5   Žádná smluvní strana, která používá tento předpis, nezamítne typ štítku pro zadní značení pomalých vozidel schválený podle tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01.

12.6   Od data oficiálního vstupu doplňku 2 k sérii změn 01 v platnost nezakáže žádná smluvní strana, která používá tento předpis, připevnění štítků pro zadní značení pomalých vozidel schválených podle tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01 na vozidlo.

12.7   Smluvní strany, které používají tento předpis, i nadále povolí připevnění štítků pro zadní značení pomalých vozidel na vozidlo, pokud byly tyto štítky schváleny podle předchozí verze tohoto předpisu až po doplněk 1 k sérii změn 01 během období 48 měsíců po datu, kdy doplněk 2 k sérii změn 01 vstoupil v platnost.

12.8   Po uplynutí období 48 měsíců od data vstupu doplňku 2 k sérii změn 01 v platnost mohou smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat připevnění štítků pro zadní značení pomalých vozidel, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 01, na nové vozidlo, pro které bylo uděleno vnitrostátní nebo individuální schválení typu více než 24 měsíců poté, co doplněk 2 k sérii změn 01 k tomuto předpisu vstoupil v platnost.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž mají být zasílány formuláře osvědčující schválení typu, jeho rozšíření, zamítnutí či odejmutí vystavené v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2)  Definice technických pojmů jsou definice, které byly přijaty Mezinárodní komisí pro osvětlení (International Commission on Illumination, CIE) – viz Technická zpráva o zpětném odrazu, Publikace CIE č. 54.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Následující čísla budou přidělována dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách vzájemného uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

---

PŘÍLOHA 1

KOORDINAČNÍ SYSTÉM CIE

Obrázek 1

Image

Obrázek 2

Image

---

PŘÍLOHA 2

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU

Image

Poznámka: Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být umístěny blízko kružnice a buď nad, nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně písmene „E“ a ve stejném směru. Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být umístěny proti sobě. Pro číslo schválení typu nesmí být použity římské číslice, aby nedošlo k záměně s jinými symboly.

---

PŘÍLOHA 4

ZKUŠEBNÍ POSTUP

ZKUŠEBNÍ VZORKY

| 1. | Pro provedení různých zkoušek je do zkušební laboratoře dodáno pět štítků pro zadní značení pomalých vozidel. |
| --- | --- |

1.

Pro provedení různých zkoušek je do zkušební laboratoře dodáno pět štítků pro zadní značení pomalých vozidel.

| 2. | Zkušební vzorky jsou běžné výroby a jsou vyrobeny podle doporučení výrobce/výrobců materiálů či prostředků s vratným odrazem a fluorescenčních materiálů či prostředků (třída 1), nebo pouze materiálů či prostředků s vratným odrazem (třída 2). |
| --- | --- |

2.

Zkušební vzorky jsou běžné výroby a jsou vyrobeny podle doporučení výrobce/výrobců materiálů či prostředků s vratným odrazem a fluorescenčních materiálů či prostředků (třída 1), nebo pouze materiálů či prostředků s vratným odrazem (třída 2).

| 3. | Po ověření obecných specifikací (bod 6 tohoto předpisu) a specifikací týkajících se tvaru a rozměrů (příloha 5) jsou před provedením zkoušek popsaných v přílohách 6, 7 a 8 čtyři vzorky podrobeny zkoušce odolnosti vůči žáru podle přílohy 9 tohoto předpisu. Pátý vzorek je ponechán pro referenční účely během provádění zkoušek. |
| --- | --- |

3.

Po ověření obecných specifikací (bod 6 tohoto předpisu) a specifikací týkajících se tvaru a rozměrů (příloha 5) jsou před provedením zkoušek popsaných v přílohách 6, 7 a 8 čtyři vzorky podrobeny zkoušce odolnosti vůči žáru podle přílohy 9 tohoto předpisu. Pátý vzorek je ponechán pro referenční účely během provádění zkoušek.

| 4. | Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku. |
| --- | --- |

4.

Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku.

| 5. | Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky. |
| --- | --- |

5.

Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.

---

PŘÍLOHA 5

SPECIFIKACE TVARU A ROZMĚRŮ

TVAR A ROZMĚRY ŠTÍTKŮ S VRATNÝM ODRAZEM/FLUORESCENČNÍCH ŠTÍTKŮ (TŘÍDA 1) NEBO POUZE ŠTÍTKŮ S VRATNÝM ODRAZEM (TŘÍDA 2) PRO ZADNÍ ZNAČENÍ POMALÝCH VOZIDEL

1.   Tvar

Štítek má tvar rovnostranného trojúhelníku se seříznutými rohy a montuje se jedním vrcholem vzhůru na zadní část pomalých vozidel.

2.   Vzor

Štítek pro zadní značení pomalých vozidel má červený fluorescenční střed a červené okraje s vratným odrazem zhotovené buď z vrstvy či potahu s vratným odrazem, nebo z plastových jehlanovitých odrazek (třída 1). Štítek pro zadní značení pomalých vozidel třídy 2 má střed s vratným odrazem.

3.   Rozměry

Délka základny uzavřeného fluorescenčního trojúhelníku (třída 1) nebo trojúhelníku s vratným odrazem (třída 2) je nejméně 350 mm a nejvýše 365 mm. Minimální šířka povrchu červeného okraje s vratným odrazem, který vydává světlo, je 45 mm, maximální šířka je 48 mm. Tyto vlastnosti jsou použity v příkladu v příloze 12.

---

PŘÍLOHA 6

KOLORIMETRICKÉ SPECIFIKACE

1.   Štítek pro zadní značení pomalých vozidel a jejich přípojných vozidel se skládá z červených materiálů či prostředků s vratným odrazem a červených fluorescenčních materiálů či prostředků (třída 1), nebo pouze z červených materiálů či prostředků s vratným odrazem (třída 2).

2.   Červené materiály nebo prostředky s vratným odrazem

2.1   Při měření spektrofotometrem podle ustanovení dokumentu CIE č. 15 (1971) a při ozáření standardním svítidlem CIE D65 pod úhlem 45° k normále a při pohledu podél normály (geometrie 45/0) se barva materiálu za nových podmínek nachází v mezích stanovených podle bodu 2.31 předpisu č. 48.

Tabulka 1

| Barva | 1 | 2 | 3 | 4 | Faktor jasu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Červená x | 0,690 | 0,595 | 0,560 | 0,650 | ≥ 0,03 |
| y | 0,310 | 0,315 | 0,350 | 0,350 |

Barva

1

2

3

4

Faktor jasu

Červená x

0,690

0,595

0,560

0,650

≥ 0,03

y

0,310

0,315

0,350

0,350

| 2.1.1 | Faktor jasu pro červenou barvu je ≥ 0,03. |
| --- | --- |

2.1.1

Faktor jasu pro červenou barvu je ≥ 0,03.

2.2   Při ozáření standardním svítidlem CIE A při vstupním úhlu β1 = β2 = 0°, nebo pokud se vytváří bezbarvý povrchový odraz pod úhlem β1 = ± 5°, β2 = 0°, který je měřen při úhlu pozorování 20’, barva materiálu za nových podmínek se nachází v mezích stanovených podle bodu 2.30 předpisu č. 48.

Tabulka 2

| Barva | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Červená x | 0,720 | 0,735 | 0,665 | 0,643 |
| y | 0,258 | 0,265 | 0,335 | 0,335 |

Barva

1

2

3

4

Červená x

0,720

0,735

0,665

0,643

y

0,258

0,265

0,335

0,335

Poznámka: CIE TC 1.6 se v současné době zabývá otázkou nočních barev materiálů s vratným odrazem; výše uvedené meze jsou tedy pouze provizorní a budou zrevidovány později, až CIE TC 1.6 dokončí svoji práci.

3.   Červený fluorescenční materiál

3.1   Při měření spektrofotometrem podle ustanovení dokumentu CIE č. 15 (1971) a při polychromatickém ozáření standardním svítidlem CIE D65 pod úhlem 45° k normále a při pohledu podél normály (geometrie 45/0) se barva materiálu za nových podmínkách nachází v mezích stanovených podle bodu 2.32 předpisu č. 48.

Tabulka 3

| Barva | 1 | 2 | 3 | 4 | Faktor jasu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Červená x | 0,690 | 0,595 | 0,569 | 0,655 | ≥ 0,30 |
| y | 0,310 | 0,315 | 0,341 | 0,345 |

Barva

1

2

3

4

Faktor jasu

Červená x

0,690

0,595

0,569

0,655

≥ 0,30

y

0,310

0,315

0,341

0,345

| 3.1.1 | Faktor jasu je ≥ 0,30. |
| --- | --- |

3.1.1

Faktor jasu je ≥ 0,30.

4.   Shodnost s kolorimetrickými specifikacemi se ověřuje vizuální srovnávací zkouškou.

Pokud i po této zkoušce zůstanou jakékoliv pochyby, ověří se shodnost s kolorimetrickými specifikacemi stanovením trojbarevných souřadnic u nejpochybnějšího vzorku.

---

PŘÍLOHA 7

FOTOMETRICKÉ SPECIFIKACE

FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI

| 1. | Při osvětlení standardním svítidlem CIE A a při měření podle doporučení CIE TC 2.3 (publikace CIE č. 54, 1982) je koeficient vratného odrazu R’ v kandelách na metr čtverečný na lux (cd.m–2.lx–1) celé červené plochy s vratným odrazem za nových podmínek nejméně takový, jak je uvedeno v tabulce 1.

  Tabulka 1


  Koeficient vratného odrazu R’ [cd.m–2.lx–1]








  Úhel pozorování α
  [’] | Vstupní úhel β
  [°] |
| --- | --- | --- |
| 20’ | β1 | 0° 0° 0° 0° |
| β2 | 5° 20° 30° 40° |
| R’ vnějšího okraje (třída 1, 2) [cd.m–2.lx–1]
  R’ uzavřeného trojúhelníku (třída 2) [cd.m–2.lx–1] | 120 60 30 10
  10 7 4 - |

1.

Při osvětlení standardním svítidlem CIE A a při měření podle doporučení CIE TC 2.3 (publikace CIE č. 54, 1982) je koeficient vratného odrazu R’ v kandelách na metr čtverečný na lux (cd.m–2.lx–1) celé červené plochy s vratným odrazem za nových podmínek nejméně takový, jak je uvedeno v tabulce 1.

Tabulka 1

Koeficient vratného odrazu R’ [cd.m–2.lx–1]

Úhel pozorování α

[’]

Vstupní úhel β

[°]

20’

β1

0° 0° 0° 0°

β2

5° 20° 30° 40°

R’ vnějšího okraje (třída 1, 2) [cd.m–2.lx–1]

R’ uzavřeného trojúhelníku (třída 2) [cd.m–2.lx–1]

120 60 30 10

10 7 4 -

| 2. | Protilehlý úhel vzorku není větší než 80’. |
| --- | --- |

2.

Protilehlý úhel vzorku není větší než 80’.

---

PŘÍLOHA 8

ODOLNOST VŮČI VNĚJŠÍM VLIVŮM

1.   ODOLNOST VŮČI POVĚTRNOSTNÍM VLIVŮM

1.1   Postup – pro každou zkoušku jsou použity dva exempláře vzorku (viz bod 2.1.2 tohoto předpisu). Jeden exemplář je uložen v tmavé a suché nádobě pro následné použití jako „referenční neexponovaný exemplář“.

Druhý exemplář je vystaven zdroji osvětlení podle normy ISO 105-B02-1978, oddíl 4.3.1; materiál s vratným odrazem je zdroji světla vystaven tak dlouho, dokud modrý standard č. 7 nevybledne na č. 4 na šedé stupnici, a fluorescenční materiál tak dlouho, dokud modrý standard č. 5 nevybledne na č. 4 na šedé stupnici.

Po zkoušce se exemplář umyje ve zředěném neutrálním roztoku čistícího prostředku, osuší se a vyzkouší se, zda vyhovuje požadavkům stanoveným v bodech 1.2 až 1.4.

1.2   Vzhled – žádná část exponovaného exempláře nesmí vykazovat známky popraskání, šupinatění, drolení, tvoření puchýřků, oddělování vrstev, vybělení, vzniku skvrn nebo koroze.

Nesmí dojít ke smršťování, které by přesáhlo 0,5 % v kterémkoli lineárním směru, a nesmějí být patrné závady v přilnutí, jako je odlepování rohů od podkladu.

1.3   Stálost barvy – barvy exponovaného exempláře musí i nadále splňovat požadavky v příloze 6.

1.4   Vliv na koeficient svítivosti materiálu s vratným odrazem.

| 1.4.1 | U této kontroly je provedeno měření pouze při úhlu pozorování 20′ a vstupním úhlu 5° metodou stanovenou v příloze 7. |
| --- | --- |

1.4.1

U této kontroly je provedeno měření pouze při úhlu pozorování 20′ a vstupním úhlu 5° metodou stanovenou v příloze 7.

| 1.4.2 | Koeficient svítivosti suchého exponovaného exempláře je nejméně 80 % hodnoty uvedené v příloze 7, tabulce 1. |
| --- | --- |

1.4.2

Koeficient svítivosti suchého exponovaného exempláře je nejméně 80 % hodnoty uvedené v příloze 7, tabulce 1.

| 1.4.3 | Exemplář je dále vystaven simulovanému dešti a jeho koeficient svítivosti za těchto podmínek je nejméně 90 % hodnoty, která byla získána při měření za sucha podle bodu 1.4.2 výše. |
| --- | --- |

1.4.3

Exemplář je dále vystaven simulovanému dešti a jeho koeficient svítivosti za těchto podmínek je nejméně 90 % hodnoty, která byla získána při měření za sucha podle bodu 1.4.2 výše.

2.   ODOLNOST VŮČI KOROZI (norma ISO 3768)

2.1   Jeden exemplář vzorku je vystaven vlivu slané mlhy po dobu 48 hodin, která se skládá ze dvou časových úseků po 24 hodinách, oddělených dvouhodinovou přestávkou, kdy se exemplář nechá oschnout.

Slaná mlha se vytvoří rozprašováním solného roztoku při teplotě 35 + 2 °C získaného rozpuštěním pěti hmotnostních dílů chloridu sodného v 95 dílech destilované vody, která neobsahuje více než 0,02 % nečistot.

2.2   Bezprostředně po provedení zkoušky nesmí vzorek vykazovat žádné známky koroze, která by mohla poškodit účinnost tohoto prostředku.

| 2.2.1 | Při měření po přestávce 48 hodin podle bodu 1 přílohy 7, nemá koeficient svítivosti R plochy s vratným odrazem při vstupním úhlu 5° a při úhlu pozorování 20′ nižší hodnotu, než je hodnota uvedena v příloze 7, tabulce 1. Povrch se před měřením vyčistí, aby se odstranily usazeniny soli ze slané mlhy. |
| --- | --- |

2.2.1

Při měření po přestávce 48 hodin podle bodu 1 přílohy 7, nemá koeficient svítivosti R plochy s vratným odrazem při vstupním úhlu 5° a při úhlu pozorování 20′ nižší hodnotu, než je hodnota uvedena v příloze 7, tabulce 1. Povrch se před měřením vyčistí, aby se odstranily usazeniny soli ze slané mlhy.

3.   ODOLNOST VŮČI PALIVŮM

Část vzorku nejméně 300 mm dlouhá se na jednu minutu ponoří do směsi n-heptanu a toluenu, objemově v poměru 70 % a 30 %.

Po vyjmutí se povrch vzorku vytře do sucha měkkým hadříkem a nesmí vykazovat žádné viditelné změny, které by snižovaly jeho funkčnost.

4.   PEVNOST POJENÍ (v případě lepených materiálů)

4.1   Stanoví se soudržnost materiálů s vratným odrazem po 24 hodinách vytvrzování užitím devadesátistupňového odlupování na stroji pro zkoušku tahem.

4.2   Stanoví se soudržnost vrstvených nebo potahovaných materiálů s vratným odrazem a fluorescenčních materiálů.

4.3   Potahované materiály jakéhokoliv druhu nejsou bez nářadí a bez poškození materiálu odstranitelné.

4.4   U vrstvených materiálů (přilnavé filmy) je pro odstranění z podkladu při rychlosti 300 mm za minutu potřeba minimální síla 10 N na 25 mm šířky.

5.   ODOLNOST VŮČI VODĚ

Výřez vzorku minimálně 300 mm dlouhý se na 18 hodin ponoří do destilované vody o teplotě 23 ± 5 °C; pak se ponechá za normálních laboratorních podmínek 24 hodin schnout.

Po ukončení zkoušky se výřez zkontroluje. Žádný úsek dále než 10 mm od hrany řezu nesmí vykazovat známky poškození, které by snížilo účinnost štítku.

6.   ODOLNOST VŮČI NÁRAZU (s výjimkou plastových jehlanovitých odrazek)

Pokud se na povrchy s vratným odrazem a na fluorescenční povrchy podloženého štítku při teplotě okolí 23 ± 2 °C z výšky 2 m pustí kulička z pevné oceli o průměru 25 mm, materiál nesmí ve vzdálenosti více než 5 mm od oblasti nárazu vykazovat žádné praskliny ani oddělení od podkladu.

7.   ODOLNOST VŮČI ČIŠTĚNÍ

7.1   Ruční čištění

| 7.1.1 | Zkušební vzorek znečištěný směsí čistícího mazacího oleje a grafitu je možné snadno vyčistit bez poškození povrchů s vratným odrazem či fluorescenčních povrchů tak, že se otře slabým rozpouštědlem, jako je n-heptan, a omyje neutrálním čistícím prostředkem. |
| --- | --- |

7.1.1

Zkušební vzorek znečištěný směsí čistícího mazacího oleje a grafitu je možné snadno vyčistit bez poškození povrchů s vratným odrazem či fluorescenčních povrchů tak, že se otře slabým rozpouštědlem, jako je n-heptan, a omyje neutrálním čistícím prostředkem.

7.2   Tlakové mytí

| 7.2.1 | Zkušební vzorek, který se podrobí nepřetržitému ostřiku po dobu 60 sekund, nesmí za normálních montážních podmínek vykazovat žádné poškození povrchu s vratným odrazem nebo oddělení od podkladu nebo montážního povrchu za těchto zkušebních podmínek:






  a) | tlak mycího/vodního roztoku 8 ± 0,2 MPa; |
| --- | --- | --- |

7.2.1

Zkušební vzorek, který se podrobí nepřetržitému ostřiku po dobu 60 sekund, nesmí za normálních montážních podmínek vykazovat žádné poškození povrchu s vratným odrazem nebo oddělení od podkladu nebo montážního povrchu za těchto zkušebních podmínek:

a)

tlak mycího/vodního roztoku 8 ± 0,2 MPa;

| b) | teplota mycího/vodního roztoku 60° – 5 °C; |
| --- | --- |

b)

teplota mycího/vodního roztoku 60° – 5 °C;

| c) | průtok mycího/vodního roztoku 7 ± 1 l/min; |
| --- | --- |

c)

průtok mycího/vodního roztoku 7 ± 1 l/min;

| d) | ústí čisticí trysky musí být ve vzdálenosti 600 ± 20 mm od povrchu s vratným odrazem; |
| --- | --- |

d)

ústí čisticí trysky musí být ve vzdálenosti 600 ± 20 mm od povrchu s vratným odrazem;

| e) | čisticí tryska musí svírat s kolmicí na povrch s vratným odrazem úhel maximálně 45 stupňů; |
| --- | --- |

e)

čisticí tryska musí svírat s kolmicí na povrch s vratným odrazem úhel maximálně 45 stupňů;

| f) | čtyřicetistupňová tryska vytvářející široký rozstřik. |
| --- | --- |

f)

čtyřicetistupňová tryska vytvářející široký rozstřik.

---

PŘÍLOHA 9

ODOLNOST VŮČI ŽÁRU

| 1. | Čtyři vzorky se ponechají po dobu 48 hodin v suché atmosféře při teplotě 65 ± 2 °C. Poté se nechají vychladnout po dobu 1 hodiny při teplotě 23 ± 2 °C a následně se ponechají po dobu 12 hodin při teplotě – 20 ± 2 °C. |
| --- | --- |

1.

Čtyři vzorky se ponechají po dobu 48 hodin v suché atmosféře při teplotě 65 ± 2 °C. Poté se nechají vychladnout po dobu 1 hodiny při teplotě 23 ± 2 °C a následně se ponechají po dobu 12 hodin při teplotě – 20 ± 2 °C.

| 1.1 | Po čtyřhodinové přestávce v normálních laboratorních podmínkách se vzorek zkontroluje. |
| --- | --- |

1.1

Po čtyřhodinové přestávce v normálních laboratorních podmínkách se vzorek zkontroluje.

| 2. | Po této zkoušce nesmí být patrné žádné praskliny nebo zjevné poškození povrchu, zejména optických jednotek. |
| --- | --- |

2.

Po této zkoušce nesmí být patrné žádné praskliny nebo zjevné poškození povrchu, zejména optických jednotek.

---

PŘÍLOHA 10

PEVNOST ŠTÍTKŮ

Trojúhelníkový štítek je na jedné ze svých dlouhých stran pevně uchycen svěrkou upínacího zařízení ne dále než do vzdálenosti 20 mm. Protější vrchol se zatíží kolmo k rovině štítku silou 10 N.

Vrchol se nesmí ve směru působení síly vychýlit o více než 40 mm.

Po odstranění působení síly se štítek viditelně vrátí do své původní polohy. Zbytkový odklon nesmí být větší než 5 mm.

---

PŘÍLOHA 11

Časová stálost optických vlastností
   (1)
  štítků pro zadní značení

| 1. | Orgán, který udělil schválení typu, má právo kontrolovat časovou stálost optických vlastností používaného typu štítku pro zadní značení. |
| --- | --- |

1.

Orgán, který udělil schválení typu, má právo kontrolovat časovou stálost optických vlastností používaného typu štítku pro zadní značení.

| 2. | Podobné kontroly mohou na svém území provádět příslušné orgány zemí jiných než země, v níž bylo schválení typu uděleno. Pokud používaný typ štítku pro zadní značení pomalých vozidel vykazuje systematickou vadu, pak tyto orgány zašlou orgánu, který udělil schválení typu, veškeré složky demontované za účelem přezkoušení spolu s žádostí o jeho stanovisko. |
| --- | --- |

2.

Podobné kontroly mohou na svém území provádět příslušné orgány zemí jiných než země, v níž bylo schválení typu uděleno. Pokud používaný typ štítku pro zadní značení pomalých vozidel vykazuje systematickou vadu, pak tyto orgány zašlou orgánu, který udělil schválení typu, veškeré složky demontované za účelem přezkoušení spolu s žádostí o jeho stanovisko.

| 3. | Nejsou-li stanovena jiná kritéria, je pojem „systematická vada“ používaného typu štítku pro zadní značení vykládán v souladu s bodem 6.1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.

Nejsou-li stanovena jiná kritéria, je pojem „systematická vada“ používaného typu štítku pro zadní značení vykládán v souladu s bodem 6.1 tohoto předpisu.

---

(1)  I přes důležitost zkoušek, jejichž účelem je stanovit časovou stálost optických vlastností štítků pro zadní značení, neumožňují současné technické možnosti posoudit tuto stálost pomocí rychlých laboratorních zkoušek.

---

PŘÍLOHA 12

Štítky pro zadní značení pomalých vozidel a jejich přípojných vozidel

Příklad

Všechny rozměry jsou uvedeny v mm

Image

---

PŘÍLOHA 13

Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

1.   OBECNÉ

1.1   Požadavky shodnosti se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.

1.2   Shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení není z hlediska fotometrického výkonu zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrického výkonu jakéhokoli náhodně vybraného štítku pro zadní značení žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

1.3   Je nutné vyhovět hodnotám chromatických souřadnic.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA PŘEZKOUŠENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM

U každého typu štítku pro zadní značení provede držitel značky schválení typu alespoň následující zkoušky, a to v přiměřených intervalech. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.

Pokud jakýkoliv odběr vzorků prokáže v rámci daného typu zkoušky neshodnost, jsou odebrány a zkoušeny další vzorky. Výrobce podnikne kroky k zajištění shodnosti takové výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu se týkají fotometrických a kolorimetrických vlastností a zahrnují zkoušku odolnosti těchto vlastností vůči povětrnostním vlivům.

2.2   Metody použité při zkouškách

| 2.2.1 | Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.

| 2.2.2 | Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.2

Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.

| 2.2.3 | Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán. |
| --- | --- |

2.2.3

Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.

| 2.2.4 | Ve všech případech jsou referenčními metodami metody tohoto předpisu, zejména pro účely správního ověření a odběru vzorků. |
| --- | --- |

2.2.4

Ve všech případech jsou referenčními metodami metody tohoto předpisu, zejména pro účely správního ověření a odběru vzorků.

2.3   Způsob odběru vzorků

Vzorky štítků pro zadní značení se vyberou náhodně z jednotné výrobní série. Jednotnou sérií se rozumí soubor štítků pro zadní značení stejného typu na základě vymezení podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se stejného typu z různých závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody provádějí svou činnost ve stejném systému kvality a se stejným řízením kvality.

2.4   Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti

Vzorek štítku pro zadní značení se podrobí fotometrickým měřením pro zjištění minimálních hodnot v bodech a chromatických souřadnicích, které jsou stanoveny v tomto předpise.

2.5   Kritéria přijatelnosti

Výrobce je povinen provést statistický rozbor výsledků zkoušek a stanovit ve shodě s příslušným orgánem kritéria přípustnosti pro své výrobky tak, aby byly splněny požadavky na ověření shody výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 14 (první odběr vzorků) byla při 95% spolehlivosti 0,95.

---

PŘÍLOHA 14

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ KONTROLOREM

1.   OBECNÉ

1.1   Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.

1.2   Shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení není z hlediska fotometrického výkonu zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrického výkonu jakéhokoli náhodně vybraného štítku pro zadní značení:

| 1.2.1 | žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. |
| --- | --- |

1.2.1

žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.

| 1.2.2 | Štítky pro zadní značení se zjevnou vadou se neposuzují. |
| --- | --- |

1.2.2

Štítky pro zadní značení se zjevnou vadou se neposuzují.

1.3   Je nutné vyhovět hodnotám chromatických souřadnic.

2.   PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ

Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři štítky pro zadní značení. První dva vzorky jsou označeny jako A, druhé dva vzorky jako B.

2.1   Shodnost není zpochybněna

| 2.1.1 | Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, není shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení v nepříznivém směru následující:






  2.1.1.1 | Vzorek A







  A1: | jeden štítek pro zadní značení vozidel | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| A2: | oba štítky pro zadní značení vozidel více než | 0 procent |
| avšak ne více než | 20 procent |
| přejít ke vzorku B | |

2.1.1

Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, není shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení v nepříznivém směru následující:

2.1.1.1

Vzorek A

A1:

jeden štítek pro zadní značení vozidel

0 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

A2:

oba štítky pro zadní značení vozidel více než

0 procent

avšak ne více než

20 procent

přejít ke vzorku B

| 2.1.1.2 | Vzorek B







  B1: | oba štítky pro zadní značení vozidel | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

Vzorek B

B1:

oba štítky pro zadní značení vozidel

0 procent

2.2   Shodnost je zpochybněna

| 2.2.1 | Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, je shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna a výrobce je požádán, aby výrobu uvedl do souladu s požadavky (opravné řízení), pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:






  2.2.1.1 | Vzorek A







  A3: | jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |
| avšak ne více než | 30 procent |

2.2.1

Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, je shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna a výrobce je požádán, aby výrobu uvedl do souladu s požadavky (opravné řízení), pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:

2.2.1.1

Vzorek A

A3:

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

20 procent

avšak ne více než

30 procent

| 2.2.1.2 | Vzorek B







  B2: | v případě vzorku A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 0 procent |
| avšak ne více než | 20 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| B3: | v případě vzorku A2 | |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel | 0 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |
| avšak ne více než | 30 procent |

2.2.1.2

Vzorek B

B2:

v případě vzorku A2

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

0 procent

avšak ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

B3:

v případě vzorku A2

jeden štítek pro zadní značení vozidel

0 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

20 procent

avšak ne více než

30 procent

2.3   Schválení typu odebráno

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10, pokud jsou po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:

| 2.3.1 | Vzorek A







  A4: | jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 30 procent |
| A5: | oba štítky pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |

2.3.1

Vzorek A

A4:

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

30 procent

A5:

oba štítky pro zadní značení vozidel více než

20 procent

| 2.3.2 | Vzorek B







  B4: | v případě vzorku A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 0 procent |
| avšak ne více než | 20 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |
| B5: | v případě vzorku A2 | |
| oba štítky pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |
| B6: | v případě vzorku A2 | |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel | 0 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 30 procent |

2.3.2

Vzorek B

B4:

v případě vzorku A2

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

0 procent

avšak ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

20 procent

B5:

v případě vzorku A2

oba štítky pro zadní značení vozidel více než

20 procent

B6:

v případě vzorku A2

jeden štítek pro zadní značení vozidel

0 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

30 procent

3.   OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je proveden opakovaný odběr vzorků. Třetí vzorek C dvou štítků pro zadní značení a čtvrtý vzorek D dvou štítků pro zadní značení, které jsou vybrány ze zásob štítků vyrobených po opravném řízení, je nutné odebrat do dvou měsíců od oznámení.

3.1   Shodnost není zpochybněna

| 3.1.1 | Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, není shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:






  3.1.1.1 | Vzorek C







  C1: | jeden štítek pro zadní značení vozidel | 0 procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| C2: | oba štítky pro zadní značení vozidel více než | 0 procent |
| avšak ne více než | 20 procent |
| přejít ke vzorku D | |

3.1.1

Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, není shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:

3.1.1.1

Vzorek C

C1:

jeden štítek pro zadní značení vozidel

0 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

C2:

oba štítky pro zadní značení vozidel více než

0 procent

avšak ne více než

20 procent

přejít ke vzorku D

| 3.1.1.2 | Vzorek D







  D1: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| oba štítky pro zadní značení vozidel | 0 procent |

3.1.1.2

Vzorek D

D1:

v případě vzorku C2

oba štítky pro zadní značení vozidel

0 procent

3.2   Shodnost je zpochybněna

| 3.2.1 | Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, je shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna a výrobce je požádán, aby výrobu uvedl do souladu s požadavky (opravné řízení), pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:






  3.2.1.1 | Vzorek D







  D2: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 0 procent |
| avšak ne více než | 20 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |

3.2.1

Po provedení odběru vzorků, jak je zobrazeno na obrázku 1 této přílohy, je shodnost hromadně vyráběných štítků pro zadní značení zpochybněna a výrobce je požádán, aby výrobu uvedl do souladu s požadavky (opravné řízení), pokud jsou odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:

3.2.1.1

Vzorek D

D2:

v případě vzorku C2

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

0 procent

avšak ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

3.3   Schválení typu odebráno

Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10, pokud jsou po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot štítků pro zadní značení následující:

| 3.3.1 | Vzorek C







  C3: | jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než | 20 procent |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |
| C4: | oba štítky pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |

3.3.1

Vzorek C

C3:

jeden štítek pro zadní značení vozidel ne více než

20 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

20 procent

C4:

oba štítky pro zadní značení vozidel více než

20 procent

| 3.3.2 | Vzorek D







  D3: | v případě vzorku C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel 0 nebo více než | 0 procent |
| jeden štítek pro zadní značení vozidel více než | 20 procent |

3.3.2

Vzorek D

D3:

v případě vzorku C2

jeden štítek pro zadní značení vozidel 0 nebo více než

0 procent

jeden štítek pro zadní značení vozidel více než

20 procent

4.   ZKOUŠKY ODOLNOSTI

Exempláře jednoho štítku pro zadní značení vzorku A jsou po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy zkoušeny podle postupů popsaných v přílohách 8 a 9 tohoto předpisu.

Štítek pro zadní značení se považuje za přijatelný, pokud vyhoví zkouškám. Avšak pokud exempláře vzorku A zkouškám nevyhověly, podrobí se dva štítky pro zadní značení vzorku B stejnému postupu a oba zkoušce vyhoví.

Obrázek 1

Image

---

PŘÍLOHA 15

Pokyny pro montáž štítků pro zadní značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel

1.   Vládám se doporučuje, aby vyžadovaly umístění „štítků pro zadní značení pomalých vozidel a jejich přípojných vozidel“ na pomalých vozidlech, která kvůli své konstrukci nemohou jet rychlostí vyšší než 30 km/h, podle tohoto předpisu a specifických požadavků týkajících se jeho oblasti působnosti v souladu s pokyny uvedenými v této příloze.

2.   Oblast působnosti

Hlavním účelem těchto pokynů je stanovit požadavky na montáž, uspořádání, polohu a geometrickou viditelnost štítků pro zadní značení pomalých vozidel a jejich přípojných vozidel, která kvůli své konstrukci nemohou jet rychlostí vyšší než 30 km/h. Tím se zvýší jejich viditelnost a zjednoduší identifikace těchto vozidel.

3.   Počet

Nejméně jeden.

4.   Uspořádání

Štítek/štítky pro zadní značení jsou typově schválené a splňují požadavky tohoto předpisu.

Vrchol štítku pro zadní značení směřuje vzhůru.

Každá část štítku pro zadní značení leží v rozmezí do 5° od příčné vertikální roviny kolmé k podélné ose vozidla a směřuje dozadu.

5.   Poloha

| Na šířku | : | Pokud se jedná pouze o jeden štítek pro zadní značení, musí být vzhledem k podélné střední rovině vozidla umístěn na opačné straně vozidla, než je směr dopravy v zemi registrace vozidla. |
| --- | --- | --- |
| Na výšku | : | Nejméně 250 mm (dolní okraj) nad zemí, avšak ne více než 1 500 mm (horní okraj). |
| Na délku | : | Na konci vozidla. |

Na šířku

:

Pokud se jedná pouze o jeden štítek pro zadní značení, musí být vzhledem k podélné střední rovině vozidla umístěn na opačné straně vozidla, než je směr dopravy v zemi registrace vozidla.

Na výšku

:

Nejméně 250 mm (dolní okraj) nad zemí, avšak ne více než 1 500 mm (horní okraj).

Na délku

:

Na konci vozidla.

6.   Geometrická viditelnost

| Horizontální úhel | : | 30° směrem dovnitř a směrem ven, zakrytí neoddělitelnými konstrukčními částmi vozidla je povoleno v rozsahu do 10 % povrchu štítku pro zadní značení. |
| --- | --- | --- |
| Vertikální úhel | : | 15° nad a pod horizontálou. |
| Orientace | : | směrem dozadu. |

Horizontální úhel

:

30° směrem dovnitř a směrem ven, zakrytí neoddělitelnými konstrukčními částmi vozidla je povoleno v rozsahu do 10 % povrchu štítku pro zadní značení.

Vertikální úhel

:

15° nad a pod horizontálou.

Orientace

:

směrem dozadu.

---

| 31.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 200/28 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 200/28

---

Pouze původní znění EHK OSN má podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je nutné si ověřit status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 71 – Jednotná ustanovení týkající se schválení zemědělských traktorů z hlediska pole výhledu řidiče

Datum vstupu v platnost: 1. srpen 1987

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Změny typu traktoru a rozšíření schválení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

7.

| 8. | Postihy při neshodnosti výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Ukončení výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Názvy a adresy technických zkušeben a správních orgánů odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek |
| --- | --- |

10.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odebrání schválení typu nebo o ukončení výroby typu traktoru z hlediska pole výhledu řidiče podle předpisu č. 71 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení |
| --- | --- |

Příloha 2 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

| 1.1 | Tento předpis se vztahuje na pole výhledu řidičů zemědělských traktorů směrem dopředu v rozsahu 180°. |
| --- | --- |

1.1

Tento předpis se vztahuje na pole výhledu řidičů zemědělských traktorů směrem dopředu v rozsahu 180°.

2.   DEFINICE

| 2.1 | Pro účely tohoto předpisu se „zemědělským traktorem“ rozumí jakékoliv motorové vozidlo, ať již kolové nebo pásové, které má minimálně dvě nápravy, jehož funkce závisí zejména na jeho tažné síle a které je vyrobeno pro účely tažení, tlačení, nesení nebo uvedení do pohybu určitého zařízení, strojů nebo přívěsů určených k používání v zemědělství nebo v lesním hospodářství. Takový traktor může být upraven k přepravě nákladu a obsluhujícího personálu; |
| --- | --- |

2.1

Pro účely tohoto předpisu se „zemědělským traktorem“ rozumí jakékoliv motorové vozidlo, ať již kolové nebo pásové, které má minimálně dvě nápravy, jehož funkce závisí zejména na jeho tažné síle a které je vyrobeno pro účely tažení, tlačení, nesení nebo uvedení do pohybu určitého zařízení, strojů nebo přívěsů určených k používání v zemědělství nebo v lesním hospodářství. Takový traktor může být upraven k přepravě nákladu a obsluhujícího personálu;

| 2.2 | „schválením traktoru“ se rozumí schválení typu traktoru z hlediska pole výhledu vymezeného v bodě 2.4; |
| --- | --- |

2.2

„schválením traktoru“ se rozumí schválení typu traktoru z hlediska pole výhledu vymezeného v bodě 2.4;

| 2.3 | „typem traktoru“ se rozumí skupina traktorů, které se navzájem neliší v následujících hlavních aspektech:






  2.3.1 | vnější a vnitřní tvary a uspořádání v prostoru vymezeném v bodě 1.1, které mohou ovlivnit výhled; |
| --- | --- | --- |

2.3

„typem traktoru“ se rozumí skupina traktorů, které se navzájem neliší v následujících hlavních aspektech:

2.3.1

vnější a vnitřní tvary a uspořádání v prostoru vymezeném v bodě 1.1, které mohou ovlivnit výhled;

| 2.3.2 | tvar a velikost předního skla a bočních skel umístěných v prostoru vymezeném v bodě 1.1; |
| --- | --- |

2.3.2

tvar a velikost předního skla a bočních skel umístěných v prostoru vymezeném v bodě 1.1;

| 2.4 | „polem výhledu“ se rozumí souhrn směrů, kterými se řidič může dívat směrem dopředu a do strany; |
| --- | --- |

2.4

„polem výhledu“ se rozumí souhrn směrů, kterými se řidič může dívat směrem dopředu a do strany;

| 2.5 | „referenčním bodem“ se rozumí bod umístěný v rovině rovnoběžně se střední podélnou rovinou traktoru, procházející středem sedadla, v poloze 700 mm svisle nad průsečnicí této roviny a povrchu sedadla a vzdálený 270 mm směrem k pánevní opěře od svislé roviny, dotýkající se přední hrany povrchu sedadla a kolmo ke střední podélné rovině traktoru (viz obrázek 1); takto vymezený referenční bod se vztahuje na prázdné sedadlo nastavené na střední polohu předepsanou výrobcem traktoru; |
| --- | --- |

2.5

„referenčním bodem“ se rozumí bod umístěný v rovině rovnoběžně se střední podélnou rovinou traktoru, procházející středem sedadla, v poloze 700 mm svisle nad průsečnicí této roviny a povrchu sedadla a vzdálený 270 mm směrem k pánevní opěře od svislé roviny, dotýkající se přední hrany povrchu sedadla a kolmo ke střední podélné rovině traktoru (viz obrázek 1); takto vymezený referenční bod se vztahuje na prázdné sedadlo nastavené na střední polohu předepsanou výrobcem traktoru;

| 2.6 | „půlkruhem výhledu“ se rozumí půlkruh opsaný poloměrem 12 m z bodu, který je umístěný ve vodorovné rovině vozovky svisle pod referenčním bodem tak, že oblouk – ve směru jízdy traktoru – se nachází před traktorem a že průměr, ohraničující půlkruh, je v pravém úhlu k podélné ose traktoru (viz obrázek 2). |
| --- | --- |

2.6

„půlkruhem výhledu“ se rozumí půlkruh opsaný poloměrem 12 m z bodu, který je umístěný ve vodorovné rovině vozovky svisle pod referenčním bodem tak, že oblouk – ve směru jízdy traktoru – se nachází před traktorem a že průměr, ohraničující půlkruh, je v pravém úhlu k podélné ose traktoru (viz obrázek 2).

| 2.7 | „zakrytím výhledu“ se rozumí kruhové výseky půlkruhu výhledu, které nelze vidět v důsledku konstrukčních prvků, jako jsou např. sloupky střech, vstupy vzduchu, výfukové komíny, rámy předního skla a ochranný rám; |
| --- | --- |

2.7

„zakrytím výhledu“ se rozumí kruhové výseky půlkruhu výhledu, které nelze vidět v důsledku konstrukčních prvků, jako jsou např. sloupky střech, vstupy vzduchu, výfukové komíny, rámy předního skla a ochranný rám;

| 2.8 | „polem výhledu“ se rozumí část pole výhledu vymezeného:






  2.8.1 | směrem nahoru vodorovnou rovinou procházející referenčním bodem; |
| --- | --- | --- |

2.8

„polem výhledu“ se rozumí část pole výhledu vymezeného:

2.8.1

směrem nahoru vodorovnou rovinou procházející referenčním bodem;

| 2.8.2 | v rovině vozovky plochou umístěnou mimo půlkruh výhledu a tvořící pokračování půlkruhu výhledu, jejíž tětiva o délce 9,5 m je kolmá k rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou traktoru, která prochází středem sedadla řidiče a je touto rovinou půlena; |
| --- | --- |

2.8.2

v rovině vozovky plochou umístěnou mimo půlkruh výhledu a tvořící pokračování půlkruhu výhledu, jejíž tětiva o délce 9,5 m je kolmá k rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou traktoru, která prochází středem sedadla řidiče a je touto rovinou půlena;

| 2.9 | „plochou stíranou stírači předního skla“ se rozumí vnější plocha předního skla stíraná stírači předního skla. |
| --- | --- |

2.9

„plochou stíranou stírači předního skla“ se rozumí vnější plocha předního skla stíraná stírači předního skla.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení typu traktoru z hlediska pole výhledu řidiče předkládá výrobce traktoru nebo jím pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení typu traktoru z hlediska pole výhledu řidiče předkládá výrobce traktoru nebo jím pověřený zástupce.

| 3.2 | K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím vyhotovení a následující náležitosti:






  3.2.1 | popis traktoru s ohledem na body uvedené výše v bodě 2.3, dále kótované výkresy a rozměry pneumatik stanovené výrobcem a buď fotografie, nebo podrobný nákres prostoru pro cestující; je nutné uvést čísla a/nebo symboly identifikující typ traktoru; |
| --- | --- | --- |

3.2

K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím vyhotovení a následující náležitosti:

3.2.1

popis traktoru s ohledem na body uvedené výše v bodě 2.3, dále kótované výkresy a rozměry pneumatik stanovené výrobcem a buď fotografie, nebo podrobný nákres prostoru pro cestující; je nutné uvést čísla a/nebo symboly identifikující typ traktoru;

| 3.2.2 | údaje o poloze referenčního bodu ve vztahu k jakýmkoliv překážkám ve výhledu řidiče, které jsou dostatečně podrobné mimo jiné pro výpočet zakrytí výhledu podle vzorce uvedeného v bodě 5.2.2.2. |
| --- | --- |

3.2.2

údaje o poloze referenčního bodu ve vztahu k jakýmkoliv překážkám ve výhledu řidiče, které jsou dostatečně podrobné mimo jiné pro výpočet zakrytí výhledu podle vzorce uvedeného v bodě 5.2.2.2.

| 3.3 | Technické zkušebně zodpovědné za provádění schvalovacích zkoušek musí být předán reprezentativní typ traktoru, který má být schválen. |
| --- | --- |

3.3

Technické zkušebně zodpovědné za provádění schvalovacích zkoušek musí být předán reprezentativní typ traktoru, který má být schválen.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Pokud typ traktoru, předložený ke schválení podle tohoto předpisu, splňuje požadavky uvedené níže v bodě 5, udělí se tomuto typu traktoru schválení. |
| --- | --- |

4.1

Pokud typ traktoru, předložený ke schválení podle tohoto předpisu, splňuje požadavky uvedené níže v bodě 5, udělí se tomuto typu traktoru schválení.

| 4.2 | Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00 u předpisu v jeho původním znění) označují sérii změn zahrnující poslední závažné technické změny provedené v předpisu v době vydání chválení typu. Stejná smluvní strana nemůže přidělit stejné číslo jinému typu traktoru, jak je uvedeno výše v bodě 2.3. |
| --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00 u předpisu v jeho původním znění) označují sérii změn zahrnující poslední závažné technické změny provedené v předpisu v době vydání chválení typu. Stejná smluvní strana nemůže přidělit stejné číslo jinému typu traktoru, jak je uvedeno výše v bodě 2.3.

| 4.3 | Oznámení o udělení nebo rozšíření či odmítnutí schválení nebo odnětí schválení typu nebo o ukončení výroby typu traktoru podle tohoto předpisu je sděleno smluvním stranám, které tento předpis uplatňují, prostřednictvím zaslání formuláře, jehož vzor je uvedený v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.3

Oznámení o udělení nebo rozšíření či odmítnutí schválení nebo odnětí schválení typu nebo o ukončení výroby typu traktoru podle tohoto předpisu je sděleno smluvním stranám, které tento předpis uplatňují, prostřednictvím zaslání formuláře, jehož vzor je uvedený v příloze 1 tohoto předpisu.

| 4.4 | Na každém traktoru, který je shodný s typem schváleným podle tohoto předpisu, musí být na viditelném a lehce přístupném místě, popsaném ve schvalovacím formuláři, připevněna mezinárodní schvalovací značka, která se skládá z:






  4.4.1 | kružnice, ve které je písmeno „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (1), a |
| --- | --- | --- |

4.4

Na každém traktoru, který je shodný s typem schváleným podle tohoto předpisu, musí být na viditelném a lehce přístupném místě, popsaném ve schvalovacím formuláři, připevněna mezinárodní schvalovací značka, která se skládá z:

4.4.1

kružnice, ve které je písmeno „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (1), a

| 4.4.2 | číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a schvalovací číslo vpravo od kružnice popsané v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a schvalovací číslo vpravo od kružnice popsané v bodě 4.4.1.

| 4.5 | Pokud se traktor shoduje s typem traktoru schváleným podle jednoho nebo více jiných předpisů připojených k dohodě ve státu, který toto schválení typu udělil podle tohoto předpisu, nemusí se opakovat symbol předepsaný v bodě 4.4.1; v takovémto případě se čísla předpisů, schvalovací čísla a dodatkové symboly všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení ve státě, jenž udělil schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.5

Pokud se traktor shoduje s typem traktoru schváleným podle jednoho nebo více jiných předpisů připojených k dohodě ve státu, který toto schválení typu udělil podle tohoto předpisu, nemusí se opakovat symbol předepsaný v bodě 4.4.1; v takovémto případě se čísla předpisů, schvalovací čísla a dodatkové symboly všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení ve státě, jenž udělil schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.

| 4.6 | Schvalovací značka musí být jasně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.6

Schvalovací značka musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

| 4.7 | Schvalovací značka musí být umístěna v blízkosti štítku s údaji o traktoru, který připevňuje výrobce, nebo přímo na tomto štítku. |
| --- | --- |

4.7

Schvalovací značka musí být umístěna v blízkosti štítku s údaji o traktoru, který připevňuje výrobce, nebo přímo na tomto štítku.

| 4.8 | V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání schvalovacích značek. |
| --- | --- |

4.8

V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání schvalovacích značek.

5.   SPECIFIKACE

5.1   Obecné

| 5.1.1 | Traktor musí být konstruován a vybaven tak, aby řidič měl v silničním provozu, při použití v zemědělství či lesním hospodářství přiměřené pole výhledu za všech běžných podmínek silničního provozu a polních nebo lesních prací. Pole výhledu se považuje za přiměřené, pokud řidič všude tam, kde je to možné, vidí část každého předního kola a pokud jsou splněny následující požadavky: |
| --- | --- |

5.1.1

Traktor musí být konstruován a vybaven tak, aby řidič měl v silničním provozu, při použití v zemědělství či lesním hospodářství přiměřené pole výhledu za všech běžných podmínek silničního provozu a polních nebo lesních prací. Pole výhledu se považuje za přiměřené, pokud řidič všude tam, kde je to možné, vidí část každého předního kola a pokud jsou splněny následující požadavky:

5.2   Ověření pole výhledu

5.2.1   Postup, pomocí kterého se stanoví zakrytí výhledu.

| 5.2.1.1 | Traktor se umísti na vodorovný povrch, jak je uvedeno na obrázeku 2. Na vodorovném podstavci v úrovni referenčního bodu se uchytí dva bodové světelné zdroje, např. 2 × 150 W, 12 V, vzdálené od sebe 65 mm a umístěné souměrně vzhledem k referenčnímu bodu. Podstavec musí být otočitelný ve středu kolem svislé osy, která prochází referenčním bodem. Pro účely měření zakrytí výhledu je podstavec nastavený tak, aby přímka procházející oběma zdroji světla byla kolmá k přímce spojující zakrývající část se vztažným bodem. Namontuje se nejnepříznivější sestava osazení pneumatik. Obrysy zakrytí (nejhlubší stíny) promítnuté do půlkruhu výhledu zakrývající částí při současném nebo střídavém zapnutí světelných zdrojů se mění podle bodu 2.7 (obrázek 3). |
| --- | --- |

5.2.1.1

Traktor se umísti na vodorovný povrch, jak je uvedeno na obrázeku 2. Na vodorovném podstavci v úrovni referenčního bodu se uchytí dva bodové světelné zdroje, např. 2 × 150 W, 12 V, vzdálené od sebe 65 mm a umístěné souměrně vzhledem k referenčnímu bodu. Podstavec musí být otočitelný ve středu kolem svislé osy, která prochází referenčním bodem. Pro účely měření zakrytí výhledu je podstavec nastavený tak, aby přímka procházející oběma zdroji světla byla kolmá k přímce spojující zakrývající část se vztažným bodem. Namontuje se nejnepříznivější sestava osazení pneumatik. Obrysy zakrytí (nejhlubší stíny) promítnuté do půlkruhu výhledu zakrývající částí při současném nebo střídavém zapnutí světelných zdrojů se mění podle bodu 2.7 (obrázek 3).

| 5.2.1.2 | Žádné zakrytí výhledu nesmí přesáhnut 700 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.2

Žádné zakrytí výhledu nesmí přesáhnut 700 mm.

| 5.2.1.3 | Zakrytí výhledu způsobené sousedními částmi konstrukce, které jsou širší než 80 mm, musí být uspořádán tak, aby mezi středy obou zakrytí výhledu byla vzdálenost nejméně 2 200/mm – měřená jako tětiva půlkruhu výhledu. |
| --- | --- |

5.2.1.3

Zakrytí výhledu způsobené sousedními částmi konstrukce, které jsou širší než 80 mm, musí být uspořádán tak, aby mezi středy obou zakrytí výhledu byla vzdálenost nejméně 2 200/mm – měřená jako tětiva půlkruhu výhledu.

| 5.2.1.4 | V půlkruhu výhledu se nesmí vyskytovat celkem více než šest zakrytí výhledu a ani více než dva v poli výhledu uvedeném v bodě 2.8. |
| --- | --- |

5.2.1.4

V půlkruhu výhledu se nesmí vyskytovat celkem více než šest zakrytí výhledu a ani více než dva v poli výhledu uvedeném v bodě 2.8.

| 5.2.1.5 | Zakrytí výhledu přesahující 700 mm, ale nepřesahující 1 500 mm, jsou přípustná, pokud části, které je způsobují, nemohou být zkonstruovány jiným způsobem nebo přemístěny. Mimo prostor výhledu mohou být na každé straně celkem:






  5.2.1.5.1 | buď dvě taková zakrytí výhledu, z nichž jedno nepřesahuje 700 mm a druhé nepřesahuje 1 500 mm; |
| --- | --- | --- |

5.2.1.5

Zakrytí výhledu přesahující 700 mm, ale nepřesahující 1 500 mm, jsou přípustná, pokud části, které je způsobují, nemohou být zkonstruovány jiným způsobem nebo přemístěny. Mimo prostor výhledu mohou být na každé straně celkem:

5.2.1.5.1

buď dvě taková zakrytí výhledu, z nichž jedno nepřesahuje 700 mm a druhé nepřesahuje 1 500 mm;

| 5.2.1.5.2 | nebo dvě taková zakrytí výhledu, z nichž žádné nepřesahuje 1 200 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.5.2

nebo dvě taková zakrytí výhledu, z nichž žádné nepřesahuje 1 200 mm.

| 5.2.1.6 | Jakákoliv překážka ve výhledu, která je způsobená zpětnými zrcátky schváleného modelu, není zohledněna, pokud tato zrcátka nemohou být nastavena jinak. |
| --- | --- |

5.2.1.6

Jakákoliv překážka ve výhledu, která je způsobená zpětnými zrcátky schváleného modelu, není zohledněna, pokud tato zrcátka nemohou být nastavena jinak.

5.2.2   Matematické stanovení zakrytí binokulárního výhledu.

| 5.2.2.1 | Přípustnost různých zakrytí výhledu může být ověřena lépe matematicky než ověřovacím postupem popsaným v bodě 5.2.1. Na rozsah, uspořádání a počet zakrytí výhledu se vztahují body 5.2.1.3 až 5.2.1.6. |
| --- | --- |

5.2.2.1

Přípustnost různých zakrytí výhledu může být ověřena lépe matematicky než ověřovacím postupem popsaným v bodě 5.2.1. Na rozsah, uspořádání a počet zakrytí výhledu se vztahují body 5.2.1.3 až 5.2.1.6.

| 5.2.2.2 | Na základě binokulárního vidění a vzdálenosti mezi očima 65 mm je možné vypočítat zakrytí výhledu pomocí vzorce



  kde
  a= vzdálenost v mm mezi částí zakrývající výhled a vztažným bodem, měřená podél zorného pole, které spojuje referenční bod, střed části a obvod půlkruhu výhledu;
  b= šířka části zakrývající výhled v mm, měřená vodorovně a kolmo k zornému poli. |
| --- | --- |

5.2.2.2

Na základě binokulárního vidění a vzdálenosti mezi očima 65 mm je možné vypočítat zakrytí výhledu pomocí vzorce

Formula

kde

a= vzdálenost v mm mezi částí zakrývající výhled a vztažným bodem, měřená podél zorného pole, které spojuje referenční bod, střed části a obvod půlkruhu výhledu;

b= šířka části zakrývající výhled v mm, měřená vodorovně a kolmo k zornému poli.

5.3   Ověřovací postupy uvedené v bodě 5.2 mohou být nahrazeny jinými postupy za předpokladu, že je možné prokázat, že tyto postupy jsou rovnocenné.

5.4   Zakrytí výhledu rámem předního skla

Při určování zakrytí výhledu v prostoru výhledu může být zakrytí výhledu způsobené rámem předního okna a zakrytí výhledu způsobné jinou překážkou, pro účely bodu 5.2.1.4, považováno za jedno zakrytí výhledu, pokud vzdálenost okrajových bodů tohoto zakrytí nepřesahuje 700 mm.

5.5   Stírač předního skla

| 5.5.1 | Pokud je traktor vybaven předním sklem, musí být rovněž vybaven jedním nebo více motoricky poháněnými stírači předního skla. Jejich pracovní plocha musí být taková, aby byl zajištěn jasný výhled dopředu, který odpovídá jedné tětivě půlkruhu o délce nejméně 8 m a ležící uvnitř pole výhledu. |
| --- | --- |

5.5.1

Pokud je traktor vybaven předním sklem, musí být rovněž vybaven jedním nebo více motoricky poháněnými stírači předního skla. Jejich pracovní plocha musí být taková, aby byl zajištěn jasný výhled dopředu, který odpovídá jedné tětivě půlkruhu o délce nejméně 8 m a ležící uvnitř pole výhledu.

| 5.5.2 | Stírače předního skla musí pracovat s frekvenci nejméně 20 stíracích cyklů za minutu. |
| --- | --- |

5.5.2

Stírače předního skla musí pracovat s frekvenci nejméně 20 stíracích cyklů za minutu.

6.   ZMĚNY TYPU TRAKTORU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

| 6.1 | Každá změna typu traktoru se musí oznámit správnímu orgánu, který typ traktoru schválil. Tento orgán může buď:






  6.1.1 | usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že traktor i tak stále splňuje požadavky, nebo |
| --- | --- | --- |

6.1

Každá změna typu traktoru se musí oznámit správnímu orgánu, který typ traktoru schválil. Tento orgán může buď:

6.1.1

usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že traktor i tak stále splňuje požadavky, nebo

| 6.1.2 | požadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol. |
| --- | --- |

6.1.2

požadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.

| 6.2 | Potvrzení nebo zamítnutí schválení spolu s uvedením změn bude stranám dohody uplatňujícím tento předpis sděleno podle postupu uvedeného v bodě 4.3 výše. |
| --- | --- |

6.2

Potvrzení nebo zamítnutí schválení spolu s uvedením změn bude stranám dohody uplatňujícím tento předpis sděleno podle postupu uvedeného v bodě 4.3 výše.

| 6.3 | Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření. |
| --- | --- |

6.3

Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.

7.   SHODNOST VÝROBY

| 7.1 | Každý traktor označený značkou schválení podle tohoto předpisu se musí shodovat se schváleným typem traktoru a musí splňovat požadavky uvedené výše v bodě 5. |
| --- | --- |

7.1

Každý traktor označený značkou schválení podle tohoto předpisu se musí shodovat se schváleným typem traktoru a musí splňovat požadavky uvedené výše v bodě 5.

| 7.2 | Aby bylo možné ověřit shodu uvedenou výše v bodě 7.1, vykoná se dostatečný počet namátkových zkoušek na traktorech ze sériové výroby označených značkou schválení, kterou vyžaduje tento předpis. |
| --- | --- |

7.2

Aby bylo možné ověřit shodu uvedenou výše v bodě 7.1, vykoná se dostatečný počet namátkových zkoušek na traktorech ze sériové výroby označených značkou schválení, kterou vyžaduje tento předpis.

8.   POSTIHY PŘI NESHODNOSTI VÝROBY

| 8.1 | Schválení udělené typu traktoru podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud nejsou dodrženy požadavky stanovený v bodě 7.1 nebo pokud traktor nevyhoví při kontrolách předepsaných v bodě 7. |
| --- | --- |

8.1

Schválení udělené typu traktoru podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud nejsou dodrženy požadavky stanovený v bodě 7.1 nebo pokud traktor nevyhoví při kontrolách předepsaných v bodě 7.

| 8.2 | Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, ihned o tom informuje ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení typu, opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODŇATO“. |
| --- | --- |

8.2

Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, ihned o tom informuje ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení typu, opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODŇATO“.

9.   UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu traktoru schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „VÝROBA UKONČENA“.

10.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

Obrázek 1

Image

Obrázek 2

Image

Obrázek 3

Image

---

(1)  1 pro Spolkovou republiku Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Československo, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 pro Německou demokratickou republiku, 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko a 22 pro Svaz sovětských socialistických republik. Dalším státům se přidělí chronologicky další čísla v pořadí, v kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných podmínek týkajících se schválení a vzájemného uznávání schválení pro výbavu a součásti motorových vozidel, nebo podle pořadí, v kterém přistoupí k této dohodě, a generální tajemník Organizace spojených národů oznámí přidělená čísla smluvním straním dohod.

---

PŘÍLOHA 1

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ

VZOR A

(viz bod 4.4 tohoto předpisu)

Image

VZOR B

(Viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Image

---

(1)  Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.

---

| 31.7.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 200/38 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 200/38

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 125 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel, pokud jde o pole výhledu řidiče motorového vozidla směrem dopředu

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

| | dodatek 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 3. února 2008 |
| --- | --- |

dodatek 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 3. února 2008

| | dodatek 2 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010 |
| --- | --- |

dodatek 2 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti a účel |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Postup zkoušky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Změna typu vozidla a rozšíření schválení |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

11.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla, pokud jde o pole výhledu řidiče směrem dopředu podle předpisu č. 125 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značek schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorových vozidlech |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Způsob stanovení rozměrových vztahů mezi základními referenčními značkami vozidla a trojrozměrnou referenční sítí |
| --- | --- |

Příloha 4 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI A ÚČEL

| 1.1 | Tento předpis se vztahuje na pole výhledu řidičů směrem dopředu v úhlu 180° u vozidel kategorie M1 (1). |
| --- | --- |

1.1

Tento předpis se vztahuje na pole výhledu řidičů směrem dopředu v úhlu 180° u vozidel kategorie M1 (1).

| 1.2 | Účelem předpisu je zajistit přiměřené pole výhledu, jsou-li čelní sklo a ostatní zasklené povrchy suché a čisté. |
| --- | --- |

1.2

Účelem předpisu je zajistit přiměřené pole výhledu, jsou-li čelní sklo a ostatní zasklené povrchy suché a čisté.

| 1.3 | Požadavky tohoto předpisu jsou formulovány pro vozidla kategorie M1 s levostranným řízením. U vozidel kategorie M1 s pravostranným řízením se tyto požadavky popřípadě použijí obdobně s obrácenými kritérii. |
| --- | --- |

1.3

Požadavky tohoto předpisu jsou formulovány pro vozidla kategorie M1 s levostranným řízením. U vozidel kategorie M1 s pravostranným řízením se tyto požadavky popřípadě použijí obdobně s obrácenými kritérii.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se rozumí:

| 2.1 | „schválením typu vozidla“ úplný postup, jímž smluvní strana dohody potvrzuje, že typ vozidla splňuje technické požadavky tohoto předpisu; |
| --- | --- |

2.1

„schválením typu vozidla“ úplný postup, jímž smluvní strana dohody potvrzuje, že typ vozidla splňuje technické požadavky tohoto předpisu;

| 2.2 | „typem vozidla z hlediska pole výhledu“ vozidla, která se neliší v zásadních hlediscích, jako jsou:






  2.2.1. | vnější a vnitřní tvary a uspořádání v oblasti podle bodu 1, které mohou ovlivnit viditelnost, a |
| --- | --- | --- |

2.2

„typem vozidla z hlediska pole výhledu“ vozidla, která se neliší v zásadních hlediscích, jako jsou:

2.2.1.

vnější a vnitřní tvary a uspořádání v oblasti podle bodu 1, které mohou ovlivnit viditelnost, a

| 2.2.2 | tvar a rozměry čelního skla a jeho upevnění; |
| --- | --- |

2.2.2

tvar a rozměry čelního skla a jeho upevnění;

| 2.3 | „trojrozměrnou referenční sítí“ referenční systém, který se skládá ze svislé podélné roviny X-Z, vodorovné roviny X-Y a svislé příčné roviny Y-Z (viz obrázek 6 v dodatku k příloze 4); této sítě se užívá ke stanovení rozměrových vztahů mezi předpokládanou polohou bodů podle výkresů a jejich skutečnou polohou na vozidle. Postup umístění vozidla vzhledem k síti je uveden v příloze 4; veškeré souřadnice vztažené k nulovému bodu na zemi se uvažují pro vozidlo v pohotovostním stavu (2) obsazené navíc jedním cestujícím o hmotnosti 75 kg ± 1 % na předním sedadle.






  2.3.1 | Vozidla se zavěšením náprav, které umožňuje nastavit světlou výšku nad vozovkou, se zkoušejí za běžných podmínek použití určených výrobcem vozidla. |
| --- | --- | --- |

2.3

„trojrozměrnou referenční sítí“ referenční systém, který se skládá ze svislé podélné roviny X-Z, vodorovné roviny X-Y a svislé příčné roviny Y-Z (viz obrázek 6 v dodatku k příloze 4); této sítě se užívá ke stanovení rozměrových vztahů mezi předpokládanou polohou bodů podle výkresů a jejich skutečnou polohou na vozidle. Postup umístění vozidla vzhledem k síti je uveden v příloze 4; veškeré souřadnice vztažené k nulovému bodu na zemi se uvažují pro vozidlo v pohotovostním stavu (2) obsazené navíc jedním cestujícím o hmotnosti 75 kg ± 1 % na předním sedadle.

2.3.1

Vozidla se zavěšením náprav, které umožňuje nastavit světlou výšku nad vozovkou, se zkoušejí za běžných podmínek použití určených výrobcem vozidla.

| 2.4 | „základními referenčními značkami“ otvory, povrchy, značky a identifikační znaky na karoserii vozidla. Druh použité referenční značky a polohu každé značky vzhledem k souřadicím X, Y a Z trojrozměrné referenční sítě a k základní konstrukční rovině určí výrobce vozidla. Těmito značkami mohou být kontrolní body používané pro montáž karoserie. |
| --- | --- |

2.4

„základními referenčními značkami“ otvory, povrchy, značky a identifikační znaky na karoserii vozidla. Druh použité referenční značky a polohu každé značky vzhledem k souřadicím X, Y a Z trojrozměrné referenční sítě a k základní konstrukční rovině určí výrobce vozidla. Těmito značkami mohou být kontrolní body používané pro montáž karoserie.

| 2.5. | „úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.6 nebo 2.7; |
| --- | --- |

2.5.

„úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.6 nebo 2.7;

| 2.6 | „skutečným úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.6; |
| --- | --- |

2.6

„skutečným úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.6;

| 2.7 | „konstrukčním úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.7; |
| --- | --- |

2.7

„konstrukčním úhlem opěradla sedadla“ úhel stanovený v příloze 3 bodě 2.7;

| 2.8 | „body V“ body, jejichž poloha v prostoru pro cestující se stanovuje ve vztahu k bodu „R“ a konstrukčnímu úhlu opěradla sedadla jako funkce svislých podélných rovin, které procházejí středy předpokládaných krajních míst k sezení na předním sedadle; tyto body se používají k ověření, zda jsou splněny požadavky na pole výhledu řidiče; |
| --- | --- |

2.8

„body V“ body, jejichž poloha v prostoru pro cestující se stanovuje ve vztahu k bodu „R“ a konstrukčnímu úhlu opěradla sedadla jako funkce svislých podélných rovin, které procházejí středy předpokládaných krajních míst k sezení na předním sedadle; tyto body se používají k ověření, zda jsou splněny požadavky na pole výhledu řidiče;

| 2.9 | „bodem R neboli referenčním bodem místa k sezení“ bod definovaný v příloze 3 bodě 2.4; |
| --- | --- |

2.9

„bodem R neboli referenčním bodem místa k sezení“ bod definovaný v příloze 3 bodě 2.4;

| 2.10 | „bodem H“ bod definovaný v příloze 3 bodě 2.3; |
| --- | --- |

2.10

„bodem H“ bod definovaný v příloze 3 bodě 2.3;

| 2.11 | „vztažnými body čelního skla“ nacházející se v průsečíku přímek, které vycházejí z bodů V směrem dopředu na vnější povrch čelního skla, s čelním sklem; |
| --- | --- |

2.11

„vztažnými body čelního skla“ nacházející se v průsečíku přímek, které vycházejí z bodů V směrem dopředu na vnější povrch čelního skla, s čelním sklem;

| 2.12 | „obrněným vozidlem“ vozidlo určené pro ochranu přepravovaných cestujících a/nebo zboží, které splňuje požadavky na neprůstřelné pancéřování; |
| --- | --- |

2.12

„obrněným vozidlem“ vozidlo určené pro ochranu přepravovaných cestujících a/nebo zboží, které splňuje požadavky na neprůstřelné pancéřování;

| 2.13 | „průhlednou plochou“ plocha čelního skla nebo jiného zaskleného povrchu vozidla, jehož činitel propustnosti světla měřený kolmo k povrchu není menší než 70 procent. V případě obrněných vozidel není činitel propustnosti světla menší než 60 procent; |
| --- | --- |

2.13

„průhlednou plochou“ plocha čelního skla nebo jiného zaskleného povrchu vozidla, jehož činitel propustnosti světla měřený kolmo k povrchu není menší než 70 procent. V případě obrněných vozidel není činitel propustnosti světla menší než 60 procent;

| 2.14 | „body P“ body, okolo kterých se otáčí hlava řidiče při pozorování předmětů na vodorovné rovině v úrovni očí; |
| --- | --- |

2.14

„body P“ body, okolo kterých se otáčí hlava řidiče při pozorování předmětů na vodorovné rovině v úrovni očí;

| 2.15 | „body E“ body, které představují středy očí řidiče a používají se k posouzení rozsahu, ve kterém sloupky A zakrývají pole výhledu; |
| --- | --- |

2.15

„body E“ body, které představují středy očí řidiče a používají se k posouzení rozsahu, ve kterém sloupky A zakrývají pole výhledu;

| 2.16 | „sloupkem A“ jakákoliv podpěra střechy, která se nachází před svislou příčnou rovinou procházející ve vzdálenosti 68 mm před body V, a zahrnuje též neprůhledné součásti, například obruby čelního skla a dveřní rámy, které jsou k této podpěře připevněny nebo k ní bezprostředně přiléhají; |
| --- | --- |

2.16

„sloupkem A“ jakákoliv podpěra střechy, která se nachází před svislou příčnou rovinou procházející ve vzdálenosti 68 mm před body V, a zahrnuje též neprůhledné součásti, například obruby čelního skla a dveřní rámy, které jsou k této podpěře připevněny nebo k ní bezprostředně přiléhají;

| 2.17 | „rozsahem vodorovného seřízení sedadla“ rozsah obvyklých jízdních poloh určených výrobcem pro seřízení sedadla řidiče ve směru osy X (viz bod 2.3); |
| --- | --- |

2.17

„rozsahem vodorovného seřízení sedadla“ rozsah obvyklých jízdních poloh určených výrobcem pro seřízení sedadla řidiče ve směru osy X (viz bod 2.3);

| 2.18 | „rozšířeným rozsahem seřízení sedadla“ výrobcem vozidla určený rozsah seřízení sedadla ve směru osy X (viz bod 2.3) mimo rozsah obvyklých jízdních poloh podle bodu 2.16, používaný k přeměně sedadel na lůžka nebo k usnadnění vstupu do vozidla; |
| --- | --- |

2.18

„rozšířeným rozsahem seřízení sedadla“ výrobcem vozidla určený rozsah seřízení sedadla ve směru osy X (viz bod 2.3) mimo rozsah obvyklých jízdních poloh podle bodu 2.16, používaný k přeměně sedadel na lůžka nebo k usnadnění vstupu do vozidla;

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení typu vozidla z hlediska pole výhledu řidiče podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení typu vozidla z hlediska pole výhledu řidiče podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.

| 3.2 | K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené doklady. Žádost obsahuje tyto údaje:






  3.2.1 | popis typu vozidla z hlediska kritérií uvedených v bodě 2.2 s připojenými rozměrovými výkresy a znázorněním prostoru pro cestující buď fotografií, nebo rozloženým pohledem. Je nutno uvést čísla nebo značky identifikující typ vozidla. |
| --- | --- | --- |

3.2

K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené doklady. Žádost obsahuje tyto údaje:

3.2.1

popis typu vozidla z hlediska kritérií uvedených v bodě 2.2 s připojenými rozměrovými výkresy a znázorněním prostoru pro cestující buď fotografií, nebo rozloženým pohledem. Je nutno uvést čísla nebo značky identifikující typ vozidla.

| 3.2.2 | dostatečně podrobné údaje o základních referenčních značkách, aby bylo možno tyto značky snadno rozpoznat a ověřit polohu každé z nich vzhledem k ostatním značkám a k bodu „R“. |
| --- | --- |

3.2.2

dostatečně podrobné údaje o základních referenčních značkách, aby bylo možno tyto značky snadno rozpoznat a ověřit polohu každé z nich vzhledem k ostatním značkám a k bodu „R“.

| 3.3 | Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží vozidlo, jenž představuje typ vozidla, který má být schválen. |
| --- | --- |

3.3

Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží vozidlo, jenž představuje typ vozidla, který má být schválen.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Schválení typu vozidla se udělí, jestliže typ vozidla předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 5. |
| --- | --- |

4.1

Schválení typu vozidla se udělí, jestliže typ vozidla předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 5.

| 4.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu; jeho první dvě číslice (00 pro předpis v původní podobě) označují řadu změn, kterými se začleňují nejnovější hlavní technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nepřidělí stejné číslo stejnému typu vozidla vybavenému jiným typem pole výhledu nebo jinému typu vozidla. |
| --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu; jeho první dvě číslice (00 pro předpis v původní podobě) označují řadu změn, kterými se začleňují nejnovější hlavní technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nepřidělí stejné číslo stejnému typu vozidla vybavenému jiným typem pole výhledu nebo jinému typu vozidla.

| 4.3 | Oznámení o schválení nebo odmítnutí či zrušení schválení podle tohoto předpisu se sdělí stranám dohody prostřednictvím formuláře, který je v souladu se vzorem v příloze 1, a fotografií a/nebo výkresů poskytnutých žadatelem ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) nebo složených v tomto formátu a ve vhodném měřítku. |
| --- | --- |

4.3

Oznámení o schválení nebo odmítnutí či zrušení schválení podle tohoto předpisu se sdělí stranám dohody prostřednictvím formuláře, který je v souladu se vzorem v příloze 1, a fotografií a/nebo výkresů poskytnutých žadatelem ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) nebo složených v tomto formátu a ve vhodném měřítku.

| 4.4 | Na každé vozidlo, jenž odpovídá typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se na viditelném a snadno přístupném místě uvedeném na formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení typu, která odpovídá vzoru popsanému v příloze 2 a obsahuje:






  4.4.1 | písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (3); |
| --- | --- | --- |

4.4

Na každé vozidlo, jenž odpovídá typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se na viditelném a snadno přístupném místě uvedeném na formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení typu, která odpovídá vzoru popsanému v příloze 2 a obsahuje:

4.4.1

písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (3);

| 4.4.2 | číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení napravo od kruhu popsaného v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení napravo od kruhu popsaného v bodě 4.4.1.

| 4.5 | Pokud vozidlo odpovídá typu vozidla schválenému na základě jednoho nebo více jiných předpisů přiložených k uvedené dohodě v zemi, jež udělila schválení na základě tohoto předpisu, není nutno opakovat symbol předepsaný v bodě 4.4.1; v takovém případě se čísla předpisu a schválení a další symboly umístí do svislých sloupců napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.5

Pokud vozidlo odpovídá typu vozidla schválenému na základě jednoho nebo více jiných předpisů přiložených k uvedené dohodě v zemi, jež udělila schválení na základě tohoto předpisu, není nutno opakovat symbol předepsaný v bodě 4.4.1; v takovém případě se čísla předpisu a schválení a další symboly umístí do svislých sloupců napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.

| 4.6 | Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.6

Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.

| 4.7 | Značka schválení se umísťuje v blízkosti štítku s údaji o vozidle. |
| --- | --- |

4.7

Značka schválení se umísťuje v blízkosti štítku s údaji o vozidle.

5.   SPECIFIKACE

5.1   Pole výhledu řidiče.

| 5.1.1 | Průhledná plocha čelního skla musí přinejmenším zahrnovat vztažné body čelního skla (viz obrázek 1 v dodatku k příloze 4):






  5.1.1.1 | vztažný bod ve vodorovném směru nacházející se před bodem V1 a 17° nalevo od něj (viz obrázek 1 v dodatku k příloze 4); |
| --- | --- | --- |

5.1.1

Průhledná plocha čelního skla musí přinejmenším zahrnovat vztažné body čelního skla (viz obrázek 1 v dodatku k příloze 4):

5.1.1.1

vztažný bod ve vodorovném směru nacházející se před bodem V1 a 17° nalevo od něj (viz obrázek 1 v dodatku k příloze 4);

| 5.1.1.2 | horní vztažný bod ve svislém směru nacházející se před bodem V1 a 7° nad vodorovnou rovinou; |
| --- | --- |

5.1.1.2

horní vztažný bod ve svislém směru nacházející se před bodem V1 a 7° nad vodorovnou rovinou;

| 5.1.1.3 | dolní vztažný bod ve svislém směru nacházející se před bodem V2 a 5° pod vodorovnou rovinou; |
| --- | --- |

5.1.1.3

dolní vztažný bod ve svislém směru nacházející se před bodem V2 a 5° pod vodorovnou rovinou;

| 5.1.1.4 | k ověření, zda je splněn požadavek výhledu dopředu na druhé polovině čelního skla, jsou určeny tři další vztažné body souměrné podle střední podélné roviny vozidla s body definovanými v bodech 5.1.1.1 až 5.1.1.3. |
| --- | --- |

5.1.1.4

k ověření, zda je splněn požadavek výhledu dopředu na druhé polovině čelního skla, jsou určeny tři další vztažné body souměrné podle střední podélné roviny vozidla s body definovanými v bodech 5.1.1.1 až 5.1.1.3.

| 5.1.2 | Úhel zakrytí výhledu každým ze sloupků „A“ podle bodu 5.1.2.1 nesmí být větší než 6° (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). V případě obrněných vozidel tento úhel nepřekročí 10°.
  Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně spolujezdce podle bodu 5.1.2.1.2 nemusí být stanoven, jestliže jsou oba sloupky umístěny souměrně vzhledem ke střední podélné svislé rovině vozidla. |
| --- | --- |

5.1.2

Úhel zakrytí výhledu každým ze sloupků „A“ podle bodu 5.1.2.1 nesmí být větší než 6° (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). V případě obrněných vozidel tento úhel nepřekročí 10°.

Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně spolujezdce podle bodu 5.1.2.1.2 nemusí být stanoven, jestliže jsou oba sloupky umístěny souměrně vzhledem ke střední podélné svislé rovině vozidla.

| 5.1.2.1 | Úhel zakrytí výhledu každým sloupkem „A“ se měří ve vodorovné rovině, do níž se promítají tyto dva vodorovné řezy:







  Část 1 | : | Z bodu Pm, jehož poloha je definována v bodě 5.3.1.1, vychází směrem dopředu rovina nakloněná pod úhlem 2° směrem nahoru od vodorovné roviny procházející bodem Pm. Stanoví se vodorovný průřez sloupku „A“ od krajního předního bodu řezu sloupku „A“ nakloněnou rovinou (viz obrázek 2 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- | --- | --- |
| Část 2 | : | Stejný postup se opakuje, avšak s rovinou nakloněnou 5° směrem dolů od vodorovné roviny procházející bodem Pm směrem dopředu (viz obrázek 2 v dodatku k příloze 4). |

5.1.2.1

Úhel zakrytí výhledu každým sloupkem „A“ se měří ve vodorovné rovině, do níž se promítají tyto dva vodorovné řezy:

Část 1

:

Z bodu Pm, jehož poloha je definována v bodě 5.3.1.1, vychází směrem dopředu rovina nakloněná pod úhlem 2° směrem nahoru od vodorovné roviny procházející bodem Pm. Stanoví se vodorovný průřez sloupku „A“ od krajního předního bodu řezu sloupku „A“ nakloněnou rovinou (viz obrázek 2 v dodatku k příloze 4).

Část 2

:

Stejný postup se opakuje, avšak s rovinou nakloněnou 5° směrem dolů od vodorovné roviny procházející bodem Pm směrem dopředu (viz obrázek 2 v dodatku k příloze 4).

| 5.1.2.1.1 | Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně řidiče je úhel, který v půdorysu svírá přímka vedená z bodu E2 rovnoběžně s tečnou spojující bod E1 s vnějším okrajem řezu S2, s tečnou spojující bod E2 s vnitřním okrajem řezu S1 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.1.2.1.1

Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně řidiče je úhel, který v půdorysu svírá přímka vedená z bodu E2 rovnoběžně s tečnou spojující bod E1 s vnějším okrajem řezu S2, s tečnou spojující bod E2 s vnitřním okrajem řezu S1 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4).

| 5.1.2.1.2 | Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně spolujezdce je úhel, který v půdorysu svírá přímka vedená z bodu E3 rovnoběžně s tečnou spojující bod E4 s vnějším okrajem řezu S2, s tečnou spojující bod E3 s vnitřním okrajem řezu S1 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.1.2.1.2

Úhel zakrytí výhledu sloupkem „A“ na straně spolujezdce je úhel, který v půdorysu svírá přímka vedená z bodu E3 rovnoběžně s tečnou spojující bod E4 s vnějším okrajem řezu S2, s tečnou spojující bod E3 s vnitřním okrajem řezu S1 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4).

| 5.1.2.2 | Vozidlo nesmí mít více než dva sloupky A. |
| --- | --- |

5.1.2.2

Vozidlo nesmí mít více než dva sloupky A.

| 5.1.3 | Pod vodorovnou rovinou procházející bodem V1 a nad třemi rovinami procházejícími bodem V2, z nichž jedna je kolmá k rovině X-Z a skloněná dopředu v úhlu 4° pod vodorovnou rovinu a zbývající dvě jsou kolmé k rovině Y-Z a skloněné pod úhlem 4° pod vodorovnou rovinu (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4), nesmějí být v poli přímého výhledu řidiče směrem dopředu v úhlu 180° žádná zakrytí výhledu s výjimkou zakrytí tvořených sloupky „A“, dělicími příčkami pevných nebo pohyblivých větracích okének nebo bočních oken, vnějšími rádiovými anténami, zpětnými zrcátky a stírači čelních skel.
  Za zakrytí pole výhledu se nepovažují:






  a) | zapuštěné nebo tištěné vodiče „rádiových antén“, které nejsou širší než tyto hodnoty:






  i) | u zapuštěných vodičů: 0,5 mm, |
| --- | --- | --- | --- |

5.1.3

Pod vodorovnou rovinou procházející bodem V1 a nad třemi rovinami procházejícími bodem V2, z nichž jedna je kolmá k rovině X-Z a skloněná dopředu v úhlu 4° pod vodorovnou rovinu a zbývající dvě jsou kolmé k rovině Y-Z a skloněné pod úhlem 4° pod vodorovnou rovinu (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4), nesmějí být v poli přímého výhledu řidiče směrem dopředu v úhlu 180° žádná zakrytí výhledu s výjimkou zakrytí tvořených sloupky „A“, dělicími příčkami pevných nebo pohyblivých větracích okének nebo bočních oken, vnějšími rádiovými anténami, zpětnými zrcátky a stírači čelních skel.

Za zakrytí pole výhledu se nepovažují:

a)

zapuštěné nebo tištěné vodiče „rádiových antén“, které nejsou širší než tyto hodnoty:

i)

u zapuštěných vodičů: 0,5 mm,

| ii) | u tištěných vodičů: 1,0 mm. Tyto vodiče „rádiových antén“ nesmějí procházet zónou A (4). Zónou A však mohou procházet tři vodiče „rádiových antén“, pokud jejich šířka nepřesahuje 0,5 mm; |
| --- | --- |

ii)

u tištěných vodičů: 1,0 mm. Tyto vodiče „rádiových antén“ nesmějí procházet zónou A (4). Zónou A však mohou procházet tři vodiče „rádiových antén“, pokud jejich šířka nepřesahuje 0,5 mm;

| b) | vodiče systémů „odmrazování a odmlžování“ umístěné uvnitř zóny A, které jsou vedeny zpravidla klikatě nebo vlnovitě a mají tyto rozměry:






  i) | největší viditelná šířka: 0,030 mm, |
| --- | --- | --- |

b)

vodiče systémů „odmrazování a odmlžování“ umístěné uvnitř zóny A, které jsou vedeny zpravidla klikatě nebo vlnovitě a mají tyto rozměry:

i)

největší viditelná šířka: 0,030 mm,

| ii) | největší hustota vodičů:






  a) | u svislých vodičů: 8/cm, |
| --- | --- | --- |

ii)

největší hustota vodičů:

a)

u svislých vodičů: 8/cm,

| b) | u vodorovných vodičů: 5/cm. |
| --- | --- |

b)

u vodorovných vodičů: 5/cm.

| 5.1.3.1 | Přípustné je zakrytí výhledu věncem volantu a přístrojovou deskou uvnitř obrysu volantu, jestliže rovina procházející bodem V2, kolmá k rovině X-Z a tečná k hornímu okraji věnce volantu je skloněna pod úhlem nejméně 1° pod vodorovnou rovinu.
  Je-li volant seřiditelný, nastaví se do obvyklé polohy označené výrobcem; není-li tato poloha určena, nastaví se do střední polohy rozsahu seřízení. |
| --- | --- |

5.1.3.1

Přípustné je zakrytí výhledu věncem volantu a přístrojovou deskou uvnitř obrysu volantu, jestliže rovina procházející bodem V2, kolmá k rovině X-Z a tečná k hornímu okraji věnce volantu je skloněna pod úhlem nejméně 1° pod vodorovnou rovinu.

Je-li volant seřiditelný, nastaví se do obvyklé polohy označené výrobcem; není-li tato poloha určena, nastaví se do střední polohy rozsahu seřízení.

5.2   Poloha bodů V

| 5.2.1 | Polohy bodů V vzhledem k bodu „R“ označené souřadnicemi XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulkách I a IV. |
| --- | --- |

5.2.1

Polohy bodů V vzhledem k bodu „R“ označené souřadnicemi XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulkách I a IV.

| 5.2.2 | Tabulka I udává základní souřadnice pro konstrukční úhel sklonu opěradla sedadla 25°. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

  Tabulka I









  Bod V | X | Y | Z |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| V1 | 68 mm | –5 mm | 665 mm |
| V2 | 68 mm | –5 mm | 589 mm |

5.2.2

Tabulka I udává základní souřadnice pro konstrukční úhel sklonu opěradla sedadla 25°. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

Tabulka I

Bod V

X

Y

Z

V1

68 mm

–5 mm

665 mm

V2

68 mm

–5 mm

589 mm

5.3   Poloha bodů P

| 5.3.1 | Polohy bodů P vzhledem k bodu „R“ v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulkách II, III a IV. |
| --- | --- |

5.3.1

Polohy bodů P vzhledem k bodu „R“ v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulkách II, III a IV.

| 5.3.1.1 | Tabulka II udává základní souřadnice pro konstrukční úhel opěradla sedadla 25°. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.
  Bod Pm je průsečík přímky spojující body P1 a P2 s podélnou svislou rovinou procházející bodem „R“.

  Tabulka II









  Bod P | X | Y | Z |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| P1 | 35 mm | –20 mm | 627 mm |
| P2 | 63 mm | 47 mm | 627 mm |
| Pm | 43,36 mm | 0 mm | 627 mm |

5.3.1.1

Tabulka II udává základní souřadnice pro konstrukční úhel opěradla sedadla 25°. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

Bod Pm je průsečík přímky spojující body P1 a P2 s podélnou svislou rovinou procházející bodem „R“.

Tabulka II

Bod P

X

Y

Z

P1

35 mm

–20 mm

627 mm

P2

63 mm

47 mm

627 mm

Pm

43,36 mm

0 mm

627 mm

| 5.3.1.2 | Tabulka III udává další korekce, které je třeba provést u souřadnic x bodů P1 a P2, jestliže rozsah vodorovného seřízení sedadla podle bodu 2.16 je větší než 108 mm. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

  Tabulka III







  Rozsah vodorovného seřízení sedadla | Δx |
| --- | --- | --- |
| 108–120 mm | –13 mm |
| 121–132 mm | –22 mm |
| 133–145 mm | –32 mm |
| 146–158 mm | –42 mm |
| více než 158 mm | –48 mm |

5.3.1.2

Tabulka III udává další korekce, které je třeba provést u souřadnic x bodů P1 a P2, jestliže rozsah vodorovného seřízení sedadla podle bodu 2.16 je větší než 108 mm. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

Tabulka III

Rozsah vodorovného seřízení sedadla

Δx

108–120 mm

–13 mm

121–132 mm

–22 mm

133–145 mm

–32 mm

146–158 mm

–42 mm

více než 158 mm

–48 mm

5.4   Korekce pro jiné konstrukční úhly opěradla sedadla než 25°

Tabulka IV udává další korekce, které je třeba provést u souřadnic X a Z každého bodu P a každého bodu V, jestliže konstrukční úhel opěradla sedadla není 25°. Kladný směr souřadnic je vyznačen na obrázku 1 v dodatku k příloze 4.

Tabulka IV

| Úhel opěradla
  (ve o) | Vodorovné souřadnice
  Δx | Svislé souřadnice
  Δz |
| --- | --- | --- |
| 5 | – 186 mm | 28 mm |
| 6 | – 177 mm | 27 mm |
| 7 | – 167 mm | 27 mm |
| 8 | – 157 mm | 27 mm |
| 9 | – 147 mm | 26 mm |
| 10 | – 137 mm | 25 mm |
| 11 | – 128 mm | 24 mm |
| 12 | – 118 mm | 23 mm |
| 13 | – 109 mm | 22 mm |
| 14 | –99 mm | 21 mm |
| 15 | –90 mm | 20 mm |
| 16 | –81 mm | 18 mm |
| 17 | –72 mm | 17 mm |
| 18 | –62 mm | 15 mm |
| 19 | –53 mm | 13 mm |
| 20 | –44 mm | 11 mm |
| 21 | –35 mm | 9 mm |
| 22 | –26 mm | 7 mm |
| 23 | –18 mm | 5 mm |
| 24 | –9 mm | 3 mm |
| 25 | 0 mm | 0 mm |
| 26 | 9 mm | –3 mm |
| 27 | 17 mm | –5 mm |
| 28 | 26 mm | –8 mm |
| 29 | 34 mm | –11 mm |
| 30 | 43 mm | –14 mm |
| 31 | 51 mm | –18 mm |
| 32 | 59 mm | –21 mm |
| 33 | 67 mm | –24 mm |
| 34 | 76 mm | –28 mm |
| 35 | 84 mm | –32 mm |
| 36 | 92 mm | –35 mm |
| 37 | 100 mm | –39 mm |
| 38 | 108 mm | –43 mm |
| 39 | 115 mm | –48 mm |
| 40 | 123 mm | –52 mm |

Úhel opěradla

(ve o)

Vodorovné souřadnice

Δx

Svislé souřadnice

Δz

5

– 186 mm

28 mm

6

– 177 mm

27 mm

7

– 167 mm

27 mm

8

– 157 mm

27 mm

9

– 147 mm

26 mm

10

– 137 mm

25 mm

11

– 128 mm

24 mm

12

– 118 mm

23 mm

13

– 109 mm

22 mm

14

–99 mm

21 mm

15

–90 mm

20 mm

16

–81 mm

18 mm

17

–72 mm

17 mm

18

–62 mm

15 mm

19

–53 mm

13 mm

20

–44 mm

11 mm

21

–35 mm

9 mm

22

–26 mm

7 mm

23

–18 mm

5 mm

24

–9 mm

3 mm

25

0 mm

0 mm

26

9 mm

–3 mm

27

17 mm

–5 mm

28

26 mm

–8 mm

29

34 mm

–11 mm

30

43 mm

–14 mm

31

51 mm

–18 mm

32

59 mm

–21 mm

33

67 mm

–24 mm

34

76 mm

–28 mm

35

84 mm

–32 mm

36

92 mm

–35 mm

37

100 mm

–39 mm

38

108 mm

–43 mm

39

115 mm

–48 mm

40

123 mm

–52 mm

5.5   Poloha bodů E

| 5.5.1 | Body E1 a E2 jsou vzdáleny od bodu P1 vždy 104 mm.
  Bod E2 je vzdálen od bodu E1 65 mm (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.5.1

Body E1 a E2 jsou vzdáleny od bodu P1 vždy 104 mm.

Bod E2 je vzdálen od bodu E1 65 mm (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4).

| 5.5.2 | Úsečka spojující body E1 a E2 se otáčí okolo bodu P1, dokud tečna spojující bod E1 s vnějším okrajem řezu 2 sloupku „A“ na straně řidiče není kolmá k úsečce spojující body E1 – E2 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.5.2

Úsečka spojující body E1 a E2 se otáčí okolo bodu P1, dokud tečna spojující bod E1 s vnějším okrajem řezu 2 sloupku „A“ na straně řidiče není kolmá k úsečce spojující body E1 – E2 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4).

| 5.5.3 | Body E3 a E4 jsou vzdáleny od bodu P2 104 mm. Bod E3 je vzdálen 65 mm od bodu E4 (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.5.3

Body E3 a E4 jsou vzdáleny od bodu P2 104 mm. Bod E3 je vzdálen 65 mm od bodu E4 (viz obrázek 4 v dodatku k příloze 4).

| 5.5.4 | Úsečkou E3-E4 se otáčí okolo bodu P2, dokud tečna spojující bod E4 s vnějším okrajem řezu 2 sloupku „A“ na straně spolujezdce není kolmá k úsečce E3-E4 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4). |
| --- | --- |

5.5.4

Úsečkou E3-E4 se otáčí okolo bodu P2, dokud tečna spojující bod E4 s vnějším okrajem řezu 2 sloupku „A“ na straně spolujezdce není kolmá k úsečce E3-E4 (viz obrázek 3 v dodatku k příloze 4).

6.   POSTUP ZKOUŠKY

6.1   Pole výhledu řidiče

| 6.1.1 | Rozměrové vztahy mezi základními referenčními značkami vozidla a trojrozměrnou referenční sítí se stanoví postupem podle přílohy 4. |
| --- | --- |

6.1.1

Rozměrové vztahy mezi základními referenčními značkami vozidla a trojrozměrnou referenční sítí se stanoví postupem podle přílohy 4.

| 6.1.2 | Polohy bodů V1 a V2 ve vztahu k bodu „R“ v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulce I v bodě 5.2.2 a v tabulce IV v bodě 5.4. Vztažné body čelního skla se pak určí podle korigovaných poloh bodů V podle bodu 5.1.1. |
| --- | --- |

6.1.2

Polohy bodů V1 a V2 ve vztahu k bodu „R“ v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě jsou uvedeny v tabulce I v bodě 5.2.2 a v tabulce IV v bodě 5.4. Vztažné body čelního skla se pak určí podle korigovaných poloh bodů V podle bodu 5.1.1.

| 6.1.3 | Vztah mezi body P, bodem „R“ a střednicí místa k sezení řidiče udávaný v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě se stanoví podle tabulek II a III v bodě 5.3. Korekce pro jiné konstrukční úhly opěradla sedadla než 25° jsou uvedeny v tabulce IV v bodě 5.4. |
| --- | --- |

6.1.3

Vztah mezi body P, bodem „R“ a střednicí místa k sezení řidiče udávaný v souřadnicích XYZ trojrozměrné referenční sítě se stanoví podle tabulek II a III v bodě 5.3. Korekce pro jiné konstrukční úhly opěradla sedadla než 25° jsou uvedeny v tabulce IV v bodě 5.4.

| 6.1.4 | Úhel zakrytí výhledu (viz bod 5.1.2) se měří v nakloněných rovinách, jak je znázorněno na obrázku 2 v dodatku k příloze 4. Vztah mezi body P1 a P2, které jsou spojeny s body E1 a E2 a s body E3 a E4, je znázorněn na obrázku 5 v dodatku k příloze 4. |
| --- | --- |

6.1.4

Úhel zakrytí výhledu (viz bod 5.1.2) se měří v nakloněných rovinách, jak je znázorněno na obrázku 2 v dodatku k příloze 4. Vztah mezi body P1 a P2, které jsou spojeny s body E1 a E2 a s body E3 a E4, je znázorněn na obrázku 5 v dodatku k příloze 4.

| 6.1.4.1 | Úsečka E1-E2 se nastaví podle bodu 5.5.2. Úhel zakrytí výhledu sloupkem A na straně řidiče se pak měří podle bodu 5.1.2.1.1. |
| --- | --- |

6.1.4.1

Úsečka E1-E2 se nastaví podle bodu 5.5.2. Úhel zakrytí výhledu sloupkem A na straně řidiče se pak měří podle bodu 5.1.2.1.1.

| 6.1.4.2 | Úsečka E3-E4 se nastaví podle bodu 5.5.4. Úhel zakrytí výhledu sloupkem A na straně spolujezdce se pak měří podle bodu 5.1.2.1.2. |
| --- | --- |

6.1.4.2

Úsečka E3-E4 se nastaví podle bodu 5.5.4. Úhel zakrytí výhledu sloupkem A na straně spolujezdce se pak měří podle bodu 5.1.2.1.2.

| 6.1.5 | Výrobce může změřit úhel zakrytí výhledu na vozidle nebo na výkresech. V případě pochybností může technická zkušebna požadovat zkoušku na vozidle. |
| --- | --- |

6.1.5

Výrobce může změřit úhel zakrytí výhledu na vozidle nebo na výkresech. V případě pochybností může technická zkušebna požadovat zkoušku na vozidle.

7.   ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

| 7.1 | Každá změna typu vozidla uvedená v bodě 2.2 se oznámí správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán pak může buď:






  7.1.1 | usoudit, že provedené změny nemají nepříznivý účinek na podmínky udělení schválení, a udělit rozšíření schválení, nebo |
| --- | --- | --- |

7.1

Každá změna typu vozidla uvedená v bodě 2.2 se oznámí správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán pak může buď:

7.1.1

usoudit, že provedené změny nemají nepříznivý účinek na podmínky udělení schválení, a udělit rozšíření schválení, nebo

| 7.1.2 | usoudit, že provedené změny mají vliv na podmínky udělení schválení a před udělením rozšíření schválení je tedy zapotřebí provést další zkoušky nebo kontroly. |
| --- | --- |

7.1.2

usoudit, že provedené změny mají vliv na podmínky udělení schválení a před udělením rozšíření schválení je tedy zapotřebí provést další zkoušky nebo kontroly.

| 7.2 | Potvrzení nebo odmítnutí schválení, ve kterém jsou uvedeny změny, se postupem uvedeným v bodě 4.3 sdělí smluvním stranám této dohody, které uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

7.2

Potvrzení nebo odmítnutí schválení, ve kterém jsou uvedeny změny, se postupem uvedeným v bodě 4.3 sdělí smluvním stranám této dohody, které uplatňují tento předpis.

| 7.3 | Příslušný orgán informuje ostatní smluvní strany o rozšíření prostřednictvím formuláře oznámení uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu. Každému rozšíření přiřadí pořadové číslo, které bude označováno jako číslo rozšíření. |
| --- | --- |

7.3

Příslušný orgán informuje ostatní smluvní strany o rozšíření prostřednictvím formuláře oznámení uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu. Každému rozšíření přiřadí pořadové číslo, které bude označováno jako číslo rozšíření.

8.   SHODNOST VÝROBY

| 8.1 | Postupy týkající se shodnosti výroby odpovídají obecným ustanovením stanoveným v příloze 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a splňují tyto požadavky: |
| --- | --- |

8.1

Postupy týkající se shodnosti výroby odpovídají obecným ustanovením stanoveným v příloze 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a splňují tyto požadavky:

| 8.2 | Vozidlo schválené podle tohoto předpisu je vyrobeno tak, aby odpovídalo typu schválenému na základě splnění výše uvedených požadavků bodu 5. |
| --- | --- |

8.2

Vozidlo schválené podle tohoto předpisu je vyrobeno tak, aby odpovídalo typu schválenému na základě splnění výše uvedených požadavků bodu 5.

| 8.3 | Příslušný orgán, který udělil schválení, může kdykoli ověřit shodnost způsobů kontroly, které platí pro každou výrobní jednotku. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

8.3

Příslušný orgán, který udělil schválení, může kdykoli ověřit shodnost způsobů kontroly, které platí pro každou výrobní jednotku. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 9.1 | Schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 8. |
| --- | --- |

9.1

Schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 8.

| 9.2 | Pokud smluvní strana odejme schválení, které dříve uložila, neprodleně to zasláním formuláře oznámení odpovídajícího vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu sdělí ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

9.2

Pokud smluvní strana odejme schválení, které dříve uložila, neprodleně to zasláním formuláře oznámení odpovídajícího vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu sdělí ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který udělil schválení, a ten o tom prostřednictvím formuláře oznámení odpovídajícího vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu informuje ostatní smluvní strany dohody, jež tento předpis uplatňují.

11.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provedení zkoušek pro schválení a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení.

---

(1)  Jak je uvedeno v příloze 7 konsolidovaného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný Amend.4).

(2)  Hmotnost vozidla v pohotovostním stavu zahrnuje hmotnost vozidla s chladicí kapalinou, mazivy, palivem, 100 % ostatních kapalin, nářadím, náhradním kolem a řidičem. Uvažovaná hmotnost řidiče je 75 kg (je rozložena takto: 68 kg na hmotnost sedící osoby a 7 kg pro hmotnost zavazadla v souladu s normou ISO 2416:1992. Nádrž obsahuje 90 procent a ostatní zařízení obsahující kapaliny (jiné než nádoby určené na odpadní vodu) obsahují 100 procent kapacity uváděné výrobcem.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (prázdné), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (prázdné), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (prázdné), 34 pro Bulharsko, 35 a 36 (prázdné), 37 pro Turecko, 38 (prázdné), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (prázdné), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy, které používají vlastní značky schválení EHK), 43 pro Japonsko, 44 (prázdné), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (prázdné) a 56 pro Černou Horu. Následující čísla se přidělí dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(4)  Jak stanoví příloha 18 bod 2.2 předpisu č. 43 o schvalování bezpečnostního zasklení a zasklívacích materiálů.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

(viz body 4.4 až 4.4.2 tohoto předpisu)

Image

---

PŘÍLOHA 3

Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorových vozidlech

1.   ÚČEL

1.1   Postup popsaný v této příloze se užívá pro stanovení bodu H a pro stanovení skutečného úhlu trupu pro jedno nebo více míst k sezení v motorovém vozidle a pro ověření vztahu naměřených údajů ke konstrukčním hodnotám uváděným výrobcem vozidla (1).

2.   DEFINICE

Pro účely této přílohy se rozumí:

2.1   „vztažnými údaji“ jedna nebo několik z těchto charakteristik místa k sezení:

| 2.1.1 | bod „H“ a bod „R“ a jejich vzájemný vztah; |
| --- | --- |

2.1.1

bod „H“ a bod „R“ a jejich vzájemný vztah;

| 2.1.2 | skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah; |
| --- | --- |

2.1.2

skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah;

2.2   „trojrozměrným zařízením ke stanovení bodu H“ (zařízením 3-D H) zařízení používané ke stanovení bodů „H“ a skutečných úhlů trupu. Popis zařízení je uveden v dodatku 1 této přílohy;

2.3   „bodem H“ střed otáčení trupu a stehna zařízení 3-D H umístěného na sedadle vozidla v souladu s postupem popsaným v bodě 4. Bod „H“ se nachází ve středu osy zařízení, tj. mezi zaměřovači bodu H na obou stranách zařízení 3-D H. Bod „H“ teoreticky odpovídá bodu „R“ (dovolené odchylky jsou uvedeny v bodě 3.2.2). Jakmile je bod „H“ stanoven postupem podle bodu 4, považuje se za pevný bod ve vztahu k čalounění sedáku a při seřizování sedadla se jím pohybuje;

2.4   „bodem R“ nebo „referenčním bodem místa k sezení“ konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený ve vztahu k trojrozměrnému referenčnímu systému;

2.5   „čárou trupu“ osa tyče trupu zařízení 3-D H v zadní krajní poloze;

2.6   „skutečným úhlem trupu“ úhel, který svírá svislice procházející bodem „H“ s čárou trupu, změřený pomocí úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3-D H. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (dovolené odchylky jsou uvedeny v bodě 3.2.2);

2.7   „konstrukčním úhlem trupu“ úhel, který svírá svislice procházející bodem „R“ s čárou trupu v poloze odpovídající konstrukční poloze opěradla sedadla určené výrobcem;

2.8   „střední rovinou sedící osoby“ (CPO) střední rovina zařízení 3-D H umístěného v každém konstrukčním místě k sezení; je představována souřadnicí bodu „H“ na ose Y. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla shodná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby určena výrobcem;

2.9   „trojrozměrným referenčním systémem“ systém popsaný v dodatku 2 k této příloze;

2.10   „výchozími vztažnými značkami“ fyzické body (otvory, plošky, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;

2.11   „měřicí polohou vozidla“ poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném referenčním systému.

3.   POŽADAVKY

3.1   Uvedení údajů

Pro každé místo k sezení, u něhož jsou zapotřebí vztažné údaje k prokázání souladu s tímto předpisem, musí být ve formuláři podle dodatku 3 k této příloze uvedeny všechny tyto údaje nebo jejich vhodný výběr:

| 3.1.1 | souřadnice bodu „R“ vzhledem k trojrozměrnému referenčnímu systému; |
| --- | --- |

3.1.1

souřadnice bodu „R“ vzhledem k trojrozměrnému referenčnímu systému;

| 3.1.2 | konstrukční úhel trupu; |
| --- | --- |

3.1.2

konstrukční úhel trupu;

| 3.1.3 | veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3

veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3.

3.2   Vztah mezi změřenými údaji a konstrukčními hodnotami

3.2.1   Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu, získané postupem podle bodu 4, se jednotlivě porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a hodnotou konstrukčního úhlu trupu udanými výrobcem vozidla.

3.2.2   Vzájemná poloha bodu „R“ a bodu „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se považují pro dotyčné místo k sezení za uspokojivé, jestliže se bod „H“ určený svými souřadnicemi nachází uvnitř čtverce s vodorovnými a svislými stranami o délce 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodu „R“, a jestliže se skutečný úhel trupu liší od konstrukčního úhlu trupu nejvýše o 5°.

3.2.3   Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel trupu k prokázání souladu s tímto předpisem.

3.2.4   Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu nesplňují požadavky bodu 3.2.2, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Vyhoví-li výsledky dvou z těchto tří stanovení požadavkům, použijí se podmínky podle bodu 3.2.2.

3.2.5   Jestliže výsledky nejméně dvou ze tří měření podle bodu 3.2.4 nesplňují požadavky bodu 3.2.2 nebo nelze provést ověření, protože výrobce vozidla neposkytl údaje týkající se polohy bodu „R“ nebo konstrukčního úhlu trupu, použije se těžiště tří změřených bodů nebo aritmetický průměr tří změřených úhlů; tyto výsledky se považují za použitelné ve všech případech, kdy je v tomto předpisu uveden bod „R“ nebo konstrukční úhel trupu.

4.   POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1   Vozidlo se podle uvážení výrobce předehřeje na teplotu 20 ± 10 °C, aby bylo zajištěno, že materiál sedadla dosáhl pokojové teploty. Jestliže zkoušené sedadlo dosud nebylo použito k sezení, posadí se na sedadlo dvakrát po dobu jedné minuty osoba o hmotnosti 70 kg až 80 kg nebo zkušební zařízení, aby se prohnul sedák a opěradlo. Požaduje-li to výrobce, zůstanou úplné sestavy sedadel před instalací zařízení 3-D H nezatíženy po dobu nejméně 30 minut.

4.2   Vozidlo se umístí do měřicí polohy podle bodu 2.11.

4.3   Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo pro jízdu podle údajů výrobce, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla, nikoli posuv sedadla používaný pro jiné účely, než je obvyklá poloha pro řízení nebo jízdu. Existují-li jiné způsoby seřízení (seřízení výšky, úhlu sklonu, opěradla apod.), nastaví se sedadlo do polohy určené výrobcem vozidla. U odpružených sedadel se pevně nastaví svislá poloha, aby odpovídala obvyklé poloze pro řízení určené výrobcem.

4.4   Oblast místa k sezení, kterou zabírá zařízení 3-D H, se pokryje bavlněnou tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury (prostou bavlněnou tkaninou s 18,9 vláken na cm2 a měrnou hmotností 0,228 kg/m2 nebo úpletovou či netkanou textilií obdobných vlastností).

Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní vlastnost (2) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.

4.5   Umístěte sestavu sedací a trupové části zařízení 3-D H tak, aby byla střední rovina sedící osoby (CPO) shodná se střední rovinou zařízení 3-D H. Na žádost výrobce může být zařízení 3-D H posunuto směrem dovnitř vozidla k CPO, pokud by vyčnívalo natolik, že by okraj sedadla neumožňoval vyrovnání zařízení 3-D H.

4.6   Ke skořepině sedací části se připevní sestavy chodidla a bérce jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy bérce. Přímka procházející zaměřovači bodu „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá ke střední podélné rovině sedadla.

4.7   Polohy chodidel a bérců zařízení 3-D H se nastaví tímto způsobem:

4.7.1   Konstrukční místo k sezení: řidič a cestující na vnějším předním sedadle

| 4.7.1.1 | Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě potřeby mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko nalevo od střední roviny zařízení 3-D H jako pravé chodidlo napravo. Libela ověřující příčnou orientaci zařízení 3-D H se v případě potřeby uvede do vodorovné polohy přestavěním skořepiny sedací části nebo posunutím sestav chodidel a bérců směrem dozadu. Přímka, která prochází zaměřovači bodu „H“, musí zůstat kolmá ke střední podélné rovině sedadla. |
| --- | --- |

4.7.1.1

Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě potřeby mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko nalevo od střední roviny zařízení 3-D H jako pravé chodidlo napravo. Libela ověřující příčnou orientaci zařízení 3-D H se v případě potřeby uvede do vodorovné polohy přestavěním skořepiny sedací části nebo posunutím sestav chodidel a bérců směrem dozadu. Přímka, která prochází zaměřovači bodu „H“, musí zůstat kolmá ke střední podélné rovině sedadla.

| 4.7.1.2 | Jestliže levý bérec nelze udržet v poloze rovnoběžné s pravým bércem a levé chodidlo nelze opřít o podlahu karoserie, posune se levé chodidlo tak, aby bylo opřeno. Je nutno zachovat souosost zaměřovačů. |
| --- | --- |

4.7.1.2

Jestliže levý bérec nelze udržet v poloze rovnoběžné s pravým bércem a levé chodidlo nelze opřít o podlahu karoserie, posune se levé chodidlo tak, aby bylo opřeno. Je nutno zachovat souosost zaměřovačů.

4.7.2   Designated seating position: outboard rear seat

U zadních nebo pomocných sedadel se bérce umístí podle určení výrobce. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy v různé úrovni, jako vztažné chodidlo se použije chodidlo, které nejdříve přijde do styku s předním sedadlem, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se libela udávající příčnou orientaci sedací části zařízení 3-D H ustálila ve vodorovné poloze.

4.7.3   Ostatní předpokládaná místa k sezení:

Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1, avšak chodidla se umístí podle pokynů výrobce vozidla.

4.8   Nasadí se závaží bérců a stehen a zařízení 3-D H se vyrovná.

4.9   Skořepina zádové části se sklopí vpřed až k dorazu a zařízení 3-D H se pomocí tyče T odtáhne od opěradla. Zařízení 3-D H se usadí do nové polohy na sedadle jedním z následujících způsobů:

| 4.9.1 | Má-li zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3-D H se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu, tj. dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce. |
| --- | --- |

4.9.1

Má-li zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3-D H se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu, tj. dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce.

| 4.9.2 | Pokud zařízení 3-D H nemá tendenci sklouznout dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3-D H se působením vodorovné síly na tyč T posune směrem dozadu, dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze). |
| --- | --- |

4.9.2

Pokud zařízení 3-D H nemá tendenci sklouznout dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3-D H se působením vodorovné síly na tyč T posune směrem dozadu, dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze).

4.10   Na sestavu skořepin sedací a zádové části zařízení 3-D H se v místě styku měřicího v průsečíku kyčelní úhloměrné stupnice a pouzdra T působí silou 100 ± 10 N. Směr působení síly se udržuje podél přímky procházející uvedeným průsečíkem k bodu těsně nad pouzdrem stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze). Potom se skořepina zádové části opatrně vrátí na opěradlo sedadla. Během této poslední části postupu je třeba dbát na to, aby zařízení 3-D H nesklouzlo směrem dopředu.

4.11   Nasadí se pravé a levé závaží sedací části a potom střídavě osm závaží trupu. Je třeba zachovat vodorovné nastavení zařízení 3-D H.

4.12   Skořepina zádové části se sklopí dopředu, aby se uvolnil tlak na opěradlo sedadla. Zařízením 3-D H se třikrát kývne ze strany na stranu v rozsahu 10° (5° na každou stranu od svislé střední roviny) a zpět, aby se uvolnilo případné nahromaděné tření mezi zařízením a sedadlem.

Během kývání může mít tyč T zařízení 3-D H tendenci odchýlit se od předepsaného vodorovného a svislého nastavení. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční silou přidržet. Během přidržování tyče T a kývání zařízením 3-D H je nutno dbát, aby se na zařízení neúmyslně nepůsobilo vnějšími silami ve svislém směru nebo ve směru dopředu a dozadu.

Chodidla zařízení 3-D H nesmějí být při tomto úkonu přidržována. Pokud se poloha chodidel změní, zatím se v nové poloze ponechají.

Skořepina zádové části se opatrně vrátí na opěradlo sedadla a ověří se, zda jsou obě libely v nulové poloze. Pokud se během kývavých pohybů zařízení 3-D H chodidla posunula, uvedou se znovu do původní polohy takto:

Střídavě se mírně nadzvedávají obě chodidla od podlahy, až přestane docházet k dalšímu pohybu chodidel. Při zdvihání jsou chodidla volně otočná; nesmí na ně působit zatížení zepředu nebo ze strany. Po navrácení chodidel do spodní polohy se paty musí dotýkat příslušné části konstrukce.

Příčná libela musí být v nulové poloze; v případě potřeby se na horní část skořepiny zádové části ze strany zatlačí, aby se vyrovnala skořepina sedací části zařízení na sedadle.

4.13   Při přidržování tyče T, aby zařízení 3-D H nesklouzlo dopředu po sedáku sedadla, se postupuje tímto způsobem:

| a) | skořepina zádové části se přisune zpět k opěradlu sedadla, |
| --- | --- |

a)

skořepina zádové části se přisune zpět k opěradlu sedadla,

| b) | na tyč trupu se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřevyšující 25 N, dokud úhloměrná stupnice úhlu zad neukáže, že po uvolnění zatížení byla dosažena stabilní poloha. Je třeba dbát na to, aby na zařízení 3-D H nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Je-li nutné další vyrovnání zařízení 3-D H, sklopí se skořepina zádové části dopředu, zařízení se vyrovná a postup podle bodu 4.12 se opakuje. |
| --- | --- |

b)

na tyč trupu se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení nepřevyšující 25 N, dokud úhloměrná stupnice úhlu zad neukáže, že po uvolnění zatížení byla dosažena stabilní poloha. Je třeba dbát na to, aby na zařízení 3-D H nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Je-li nutné další vyrovnání zařízení 3-D H, sklopí se skořepina zádové části dopředu, zařízení se vyrovná a postup podle bodu 4.12 se opakuje.

4.14   Provedou se všechna tato měření:

| 4.14.1 | Změří se souřadnice bodu „H“vzhledem k trojrozměrnému referenčnímu systému. |
| --- | --- |

4.14.1

Změří se souřadnice bodu „H“vzhledem k trojrozměrnému referenčnímu systému.

| 4.14.2 | Na úhloměrné stupnici úhlu zad zařízení 3-D H při tyči trupu v krajní zadní poloze se zjistí skutečný úhel trupu. |
| --- | --- |

4.14.2

Na úhloměrné stupnici úhlu zad zařízení 3-D H při tyči trupu v krajní zadní poloze se zjistí skutečný úhel trupu.

4.15   Je-li třeba zařízení 3-D H znovu usadit, ponechá se sestava sedadla před novým usazením po dobu nejméně 30 minut bez zatížení. Zařízení 3-D H nesmí být na sestavě sedadla ponecháno v zatíženém stavu déle, než vyžaduje provedení zkoušky.

4.16   Je-li možné považovat sedadla v téže řadě za podobná (u lavicového sedadla, shodných sedadel apod.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden skutečný úhel trupu, přičemž zařízení 3-D H podle dodatku 1 k této příloze se usadí na místo považované za typické pro dotyčnou řadu.

Tímto místem je:

| 4.16.1 | u přední řady sedadlo řidiče, |
| --- | --- |

4.16.1

u přední řady sedadlo řidiče,

| 4.16.2 | u zadní řady nebo zadních řad některé z krajních sedadel. |
| --- | --- |

4.16.2

u zadní řady nebo zadních řad některé z krajních sedadel.

---

(1)  U jiných míst k sezení než předních sedadel, u nichž nelze bod „H“ stanovit pomocí trojrozměrného zařízení 3-D H nebo jinými postupy, může být podle uvážení příslušného orgánu jako referenční bod použit bod „R“ určený výrobcem vozidla.

(2)  Úhel sklonu, výškový rozdíl upevnění sedadla, struktura povrchu apod.

Dodatek 1

Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“ (zařízení 3-D H)
   (1)

1.   SKOŘEPINY ZÁDOVÉ A SEDACÍ ČÁSTI

Skořepiny zádové a sedací části jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu; napodobují lidský trup a stehna a jsou otočně spojeny v bodu „H“. K tyči trupu otočné v bodu „H“ je připevněna úhloměrná stupnice pro měření skutečného úhlu trupu. Seřiditelná stehenní tyč připevněná ke skořepině sedací části určuje osu stehen a slouží jako základní přímka pro kyčelní úhloměrnou stupnici.

2.   PRVKY TĚLA A DOLNÍCH KONČETIN

Bércové části jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části tyčí T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V bércových částech jsou zabudovány úhloměrné stupnice pro měření kolenních úhlů. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. K prostorové orientaci zařízení slouží dvě libely. V těžišti jednotlivých prvků těla jsou umístěna závaží, kterými se vyvolává průhyb sedadla odpovídající muži, jehož hmotnosti je 76 kg. Veškeré spoje zařízení 3-D H je nutno kontrolovat, zda jsou volně pohyblivé bez znatelného tření.

Obrázek 1

Prvky zařízení 3-D H

Image

Obrázek 2

Rozměry prvků zařízení 3-DH a rozložení závaží

Image

---

(1)  Toto zařízení odpovídá popisu v normě ISO 6549-1980. Podrobnosti konstrukce zařízení 3-D H sdělí Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Dodatek 2

TROJROZMĚRNÁ VZTAŽNÁ SOUSTAVA

| 1. | Trojrozměrný vztažná soustava je definována třemi pravoúhlými rovinami určenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1). |
| --- | --- |

1.

Trojrozměrný vztažná soustava je definována třemi pravoúhlými rovinami určenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1).

| 2. | Měřicí poloha vozidla se dosáhne jeho umístěním na nosnou plochu tak, aby souřadnice výchozích vztažných značek odpovídaly hodnotám určeným výrobcem. |
| --- | --- |

2.

Měřicí poloha vozidla se dosáhne jeho umístěním na nosnou plochu tak, aby souřadnice výchozích vztažných značek odpovídaly hodnotám určeným výrobcem.

| 3. | Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se stanovují ve vztahu k výchozím vztažným značkám určeným výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.

Souřadnice bodu „R“ a bodu „H“ se stanovují ve vztahu k výchozím vztažným značkám určeným výrobcem vozidla.

Image

---

(1)  Referenční systém odpovídá normě ISO 4130:1978.

Dodatek 3

VZTAŽNÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE MÍST K SEZENÍ

1.   KÓDOVÁNÍ VZTAŽNÝCH ÚDAJŮ

Vztažné údaje se uvádějí postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení jsou označena dvoumístným kódem. Prvním znakem je arabská číslice, která označuje řadu sedadel od přední do zadní části vozidla. Druhým znakem je velké písmeno, které označuje polohu místa k sezení v řadě při pohledu ve směru dopředu se pohybujícího vozidla; používají se tato písmena:

L= vlevo,

C= uprostřed,

R= vpravo.

2.   POPIS MĚŘICÍ POLOHY VOZIDLA

2.1   Souřadnice výchozích vztažných značek

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   SEZNAM VZTAŽNÝCH ÚDAJŮ

3.1   Místo k sezení: ...

3.1.1   Souřadnice bodu „R“:

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2   Konstrukční úhel trupu: ...

3.1.3   Seřízení sedadla (1)

| | vodorovné: ... |
| --- | --- |

vodorovné: ...

| | svislé: ... |
| --- | --- |

svislé: ...

| | úhlové: ... |
| --- | --- |

úhlové: ...

| | úhel trupu: ... |
| --- | --- |

úhel trupu: ...

Poznámka: Uveďte vztažné údaje pro další místa k sezení prostřednictvím bodů 3.2, 3.3 atd.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 4

Způsob stanovení rozměrových vztahů mezi základními referenčními značkami vozidla a trojrozměrnou referenční sítí

1.   VZTAH MEZI REFERENČNÍ SÍTÍ A ZÁKLADNÍMI REFERENČNÍMI ZNAČKAMI VOZIDLA

K ověření určitých rozměrů na vozidle nebo uvnitř vozidla předloženého ke schválení podle tohoto předpisu je nutno přesně stanovit vztah mezi souřadnicemi trojrozměrné referenční sítě definované v bodě 2.3, sestrojené ve stadiu konstrukčního návrhu vozidla, a polohou základních referenčních značek definovaných v bodě 2.4, aby specifické body na výkresech výrobce vozidla mohly být identifikovány na skutečném vozidle vyrobeném podle těchto výkresů.

2.   ZPŮSOB STANOVENÍ VZTAHU MEZI REFERENČNÍ SÍTÍ A REFERENČNÍMI ZNAČKAMI

Ke stanovení těchto vztahů se sestrojí základní vztažná rovina s osami X a Y opatřenými stupnicemi. Použitý způsob je znázorněn na obrázku 6 v dodatku k této příloze. Vztažnou rovinou je tvrdý rovinný vodorovný povrch, na kterém stojí vozidlo a na kterém jsou připevněny dvě měřicí stupnice; ty jsou odstupňovány po milimetrech, stupnice X je dlouhá nejméně osm metrů a stupnice Y je dlouhá nejméně čtyři metry. Obě stupnice musí navzájem svírat pravý úhel, jak je znázorněno na obrázku 6 v dodatku k této příloze. Průsečík těchto stupnic je nulovým bodem na zemi.

3.   OVĚŘENÍ VZTAŽNÉ ROVINY

S ohledem na případné malé nerovnosti vztažné roviny nebo zkušebního prostoru je nutno stanovit odchylky od nulového bodu na stupnicích X a Y v intervalech po 250 mm a získané výsledky zaznamenat, aby bylo možno při kontrole vozidla provádět korekce.

4.   SKUTEČNÁ POLOHA VOZIDLA PŘI ZKOUŠCE

S ohledem na případné malé odchylky výšky podvěsu apod. je nutno mít k dispozici prostředky, kterými se před prováděním dalších měření uvedou referenční značky do správné polohy v systému souřadnic podle konstrukčních výkresů. Kromě toho musí být možno provádět menší korekce polohy vozidla v příčném i podélném směru, aby se vozidlo dostalo do správného vztahu k referenční síti.

5.   VÝSLEDKY

Po uvedení vozidla do správné polohy vzhledem ke vztažné síti a k poloze předpokládané konstrukčním návrhem lze snadno stanovit polohu bodů, kterých je zapotřebí ke zkoumání podmínek viditelnosti směrem dopředu.

Ke stanovení těchto podmínek mohou být použity teodolity, světelné zdroje, stínící zařízení nebo jakákoli jiná metoda, která poskytuje prokazatelně rovnocenné výsledky.

Dodatek

Obrázek 1

Stanovení bodů V

Image

Obrázek 2

Pozorovací body sloupků A

Image

Obrázek 3

Úhly zakrytí

Image

Obrázek 4

Vyhodnocení zakrytí pole přímého výhledu řidiče směrem dopředu v úhlu 180°

Image

Obrázek 5

Rozměrové schéma znázorňující vzájemnou polohu bodů E a bodů P

Image

Obrázek 6

Rovinný pracovní prostor

Image

---