# Europeiska unionens L 177/2010

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2010.177.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 177 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | femtiotredje årgången10 juli 2010 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2010.177.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 177

Svensk utgåva

Lagstiftning

femtiotredje årgången10 juli 2010

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Föreskrifter nr 1 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser beträffande typgodkännande av strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- och/eller helljus och som är utrustade med glödlampor i kategori R2 och/eller HS1 | 1 |
| | * | Föreskrifter nr 6 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa | 40 |
| | * | Föreskrifter nr 8 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av strålkastare för motorfordon som avger asymmetriskt halvljus eller helljus eller bägge och som är försedda med halogenglödlampor (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11) | 71 |
| | * | Föreskrifter nr 19 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av främre dimstrålkastare för motorfordon | 113 |
| | * | Föreskrifter nr 20 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av strålkastare för motorfordon med asymmetriskt halvljus eller helljus, eller båda samtidigt, utrustade med halogenglödlampor (H4-lampor) | 170 |
| | * | Föreskrifter nr 46 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för godkännande av anordningar för indirekt sikt och av motorfordon med avseende på installering av dessa anordningar | 211 |
| | * | Föreskrifter nr 118 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga tekniska föreskrifter om brinnegenskaper hos material som används i inredningen i vissa kategorier av motorfordon | 263 |
| | * | Föreskrifter nr 121 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare | 290 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

Föreskrifter nr 1 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser beträffande typgodkännande av strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- och/eller helljus och som är utrustade med glödlampor i kategori R2 och/eller HS1

1

*

Föreskrifter nr 6 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa

40

*

Föreskrifter nr 8 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av strålkastare för motorfordon som avger asymmetriskt halvljus eller helljus eller bägge och som är försedda med halogenglödlampor (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11)

71

*

Föreskrifter nr 19 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av främre dimstrålkastare för motorfordon

113

*

Föreskrifter nr 20 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av strålkastare för motorfordon med asymmetriskt halvljus eller helljus, eller båda samtidigt, utrustade med halogenglödlampor (H4-lampor)

170

*

Föreskrifter nr 46 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för godkännande av anordningar för indirekt sikt och av motorfordon med avseende på installering av dessa anordningar

211

*

Föreskrifter nr 118 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga tekniska föreskrifter om brinnegenskaper hos material som används i inredningen i vissa kategorier av motorfordon

263

*

Föreskrifter nr 121 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare

290

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/1

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 1 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser beträffande typgodkännande av strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- och/eller helljus och som är utrustade med glödlampor i kategori R2 och/eller HS1

Inbegripet all giltig text till och med

Ändringsserie 02 – dag för ikraftträdande: 8 september 2001

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

Räckvidd

| 1. | Definitioner |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märkningar |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Belysning |
| --- | --- |

6.

| 7. | Mätning av obehag |
| --- | --- |

7.

| 8. | Standardstrålkastare |
| --- | --- |

8.

| 9. | Överensstämmelse av produktion |
| --- | --- |

9.

| 10. | Påföljder vid bristande överensstämmelse med den godkända typen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Ändring och utvidgning av godkännande av en typ av strålkastare |
| --- | --- |

11.

| 12. | Produktionens definitiva upphörande |
| --- | --- |

12.

| 13. | Namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprov och till administrativa myndigheter |
| --- | --- |

13.

| 14. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

14.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Meddelande om beviljat, utökat, avslaget eller återkallat typgodkännande, eller produktionens definitiva upphörande |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Specialstrålkastare för jordbruks- eller skogstraktorer och andra långsamtgående fordon |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Prov på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Exempel på typgodkännandemärkets utseende och placering |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Mätskärmar |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Krav för strålkastare som innehåller plastlinser – provning av linser eller provexemplar och av kompletta strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

| Bilaga 8 – | Minimikrav för provtagning utförd av kontrollant |
| --- | --- |

Bilaga 8 –

OMFATTNING (1)

Dessa föreskrifter gäller strålkastare för motorfordon som kan innehålla glas- eller plastlinser.

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1.1   lyktglas: den ytterst belägna komponenten av strålkastaren (enheten) vilken överför ljus genom den belysta ytan.

1.2   beläggning: en eller flera produkter som lagts i ett eller flera lager på lyktglasets yttersida.

Strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

1.3.1   handelsbeteckningen eller varumärket,

1.3.2   det optiska systemets egenskaper,

1.3.3   innefattandet av ytterligare komponenter som kan förändra de optiska effekterna genom reflexion, refraktion eller absorption, och/eller deformation vid användning,

1.3.4   lämpligheten för höger- eller vänstertrafik eller för båda trafikformerna,

1.3.5   förmågan att avge halvljus eller helljus eller bådadera,

1.3.6   de material som linser och beläggning, om sådan finns, består av.

1.3.7   hållare avsedd för lampa (eller lampor) tillhörande någon av följande kategorier, R2 och/eller HS1 (2).

2.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

2.1   Ansökan om typgodkännande ska lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av dennes vederbörligen godkända representant. I den ska följande anges: huruvida strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för den ena av dessa,

i de fall strålkastaren är avsedd för halvljus, den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för både och,

i de fall strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.

Till ansökan ska följande bifogas för varje typ av strålkastare:

2.2.1   Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera strålkastartypen och som visar strålkastaren sedd framifrån, med detaljer om linsens mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. I ritningen ska anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket.

Om strålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, en angivelse av strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren ska användas endast i detta (dessa) läge(n).

2.2.2   En kortfattad teknisk beskrivning.

2.2.3   Två exemplar av strålkastartypen.

För prov på plastmaterialet som linserna är tillverkade av ska ansökan även åtföljas

Tretton lyktglas.

2.2.4.1.1   sex av dessa linser kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm,

2.2.4.1.2   Varje sådant lyktglas eller materialprov ska framställas med samma metod som vid massproduktion.

2.2.4.2   en reflektor på vilken linserna kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.

2.3   Om egenskaperna hos materialen i linserna och beläggningarna, om sådana finns, redan har provats ska provrapporten för dessa material bifogas.

2.4   Innan typgodkännande beviljas ska den behöriga myndigheten kontrollera att en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen kan garanteras.

3.   MÄRKNINGAR (3)

3.1   Strålkastare som inlämnats för typgodkännande ska vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

3.2   På linsen och huvudenheten (4) ska det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 4. Dessa utrymmen ska anges på de ritningar som avses i punkt 2.2.1 ovan.

3.3   När det gäller strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven i såväl medlemsstater med högertrafik som i medlemsstater med vänstertrafik, ska de två inställningslägena för den optiska enheten på fordonet eller för glödlampan i reflektorn vara markerade med de versala bokstäverna R och D för högertrafik och L och G för vänstertrafik.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om alla provexemplar av en typ av strålkastare, som lämnats in enligt punkt 2 ovan, uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, ska typgodkännande beviljas.

4.1.2   För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem. Detta gäller inte strålkastare som är försedda med en dubbeltrådsglödlampa när de ska godkännas antingen som halv- eller helljus.

4.1.3   Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. En avtalsslutande part får inte tilldela samma nummer till en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter, förutom i de fall då ett typgodkännande ska utvidgas till en enhet som endast skiljer sig åt i fråga om färgen på ljuset som sänds ut.

4.1.4   Meddelande om godkännande, utvidgning, avslag eller återkallande av typgodkännande eller meddelande om definitivt upphörande av tillverkning av en strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter ska skickas till de parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, genom ett formulär som överensstämmer med modellen i bilaga 1 till dessa föreskrifter och med angivelserna i punkt 2.2.1. Om strålkastaren är försedd med en justerbar reflektor och om strålkastaren ska användas i de positioner som anges i punkt 2.2.1, måste den sökande i enlighet med godkännandet på lämpligt sätt informera användaren om korrekt(a) monteringsposition(er).

4.1.5   Som bilaga till den märkning, som föreskrivs i punkt 3.1 ska ett typgodkännandemärke, som beskrivs i punkt 4.2 och 4.3 nedan, placeras på de utrymmen, som omnämns i punkt 3.2 ovan, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som typgodkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2   Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket ska bestå av följande:

Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av

4.2.1.1   En cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (5).

4.2.1.2   godkännandenumret som föreskrivs i punkt 4.1.3.

följande tilläggssymbol (eller symboler):

4.2.2.1   På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik, en vågrät pil som för en observatör som står vänd mot strålkastaren pekar åt höger, dvs. mot den vägsida där trafiken går.

4.2.2.2   På strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik genom justeringar av den optiska enhetens eller glödlampans inställningar, en vågrät pil med spets i båda ändar där spetsarna pekar åt vänster respektive åt höger.

4.2.2.3   På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende endast på halvljus, bokstaven ”C”.

4.2.2.4   På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende endast på helljus, bokstaven ”R”.

4.2.2.5   På de strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv avseende både hel- och halvljus, bokstäverna ”CR”.

4.2.2.6   På strålkastare med plastlins, ska bokstavsgruppen ”PL” placeras nära symbolerna som föreskrivs i punkt 4.2.2.3 till 4.2.2.5 ovan.

4.2.2.7   I samtliga fall ska det tillämpliga driftsättet som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 4 och de(n) tillåtna spänningen(arna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 4 anges på intyget om godkännande och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.

I tillämpliga fall ska anordningen märkas enligt följande:

På enheter som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljusglödlampan inte är tänd samtidigt med någon annan ljusfunktion som den är sammanbyggd med: ett snedstreck (/) ska placeras bakom halvljussymbolen på godkännandemärket.

På strålkastare som uppfyller kraven i bilaga 4 till dessa föreskrifter ska, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av siffran 24 överkorsat med ett snedkryss (x) placeras nära glödlampshållaren.

4.2.2.8   De två siffror i godkännandenumret som anger den ändringsserie som gällde vid den tidpunkt då godkännandet beviljades och, om det är nödvändigt, den erforderliga pilen kan placeras nära ovanstående tilläggssymboler.

4.2.2.9   Märkningarna och symbolerna som anges i punkt 4.2.1 och 4.2.2 ovan ska vara lättläsliga och outplånliga även när strålkastaren är monterad i fordonet.

4.3   Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1   Fristående lyktor

I bilaga 5 till dessa föreskrifter ges i figurerna 1 till 9 exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

4.3.2   Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor

När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel kring bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade, kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor förutsatt att

4.3.2.1.1   det är synligt när strålkastaren monterats i fordonet,

4.3.2.1.2   ingen del av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som avger ljus ska kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska placeras

4.3.2.2.1   antingen på lämplig ljusavgivande yta,

4.3.2.2.2   eller för en grupp, på ett sådant sätt att varje lampa som ingår i de grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktorna lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga 5).

4.3.2.3   Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke får inte vara mindre än den minsta storlek som krävs för det minsta av de enskilda märkena för de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.2.4   Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad eller kombinerad lykta eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5   I figur 10 i bilaga 5 till dessa föreskrifter ges exempel på uppbyggnader av godkännandemärken för grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.

För lyktor vars lyktglas kan användas för olika typer av strålkastare och som kan vara ömsesidigt inbyggda eller grupperade med andra lyktor,

ska bestämmelserna i punkt 4.3.2 tillämpas.

4.3.3.1   Dessutom kan, när samma lins används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till olika typer av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om linsen inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och har godkännandemärken för de aktuella funktionerna. Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika godkännandemärkena placeras på den senare.

4.3.3.2   I figur 11 i bilaga 5 till dessa föreskrifter ges exempel på uppbyggnader av godkännandemärken för det ovanstående fallet.

5.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1   Varje provexemplar ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 6 till 7 nedan.

5.2   Strålkastare ska vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett bra driftskick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.

5.3   Strålkastarna ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och spridarlinsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt. När en strålkastare som ger halvljus och en strålkastare som ger helljus, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet ska justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig.

Dessa bestämmelser ska dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6 nedan.

5.4   De delar som håller fast glödlampan i reflektorn ska vara utförda på så sätt att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta. Glödlampshållaren ska uppfylla de måttkrav som anges i följande datablad i IEC: publikation 61-2:

| Glödlampa | Hållare | Datablad |
| --- | --- | --- |
| R2 | P45t-41 | 7005-95-1 |
| H51 | PX43t | 7005-34-1 |

Glödlampa

Hållare

Datablad

R2

P45t-41

7005-95-1

H51

PX43t

7005-34-1

5.5   Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven i såväl medlemsstater med högertrafik som medlemsstater med vänstertrafik får anpassas för dessa antingen genom en lämplig förstainställning när fordonet utrustats eller genom inställning av föraren. En sådan förstainställning eller inställning av föraren ska exempelvis utgöras av att den optiska enheten sätts fast i en bestämd vinkel på fordonet eller av att glödlampan sätts fast i en bestämd vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen ska utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen finns för glödlampan ska de delar som håller glödlampan i reflektorn vara så konstruerade och tillverkade att glödlampan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den noggrannhet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen.

5.6   Kompletterande prov ska göras enligt kraven i bilaga 4 som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.

5.7   Överensstämmelse med kraven i 5.2 till 5.5 ska kontrolleras visuellt och vid behov genom provfastsättning.

5.8   För strålkastare med plastlins ska prov utföras enligt kraven i bilaga 7.

6.   BELYSNING

6.1.1   Strålkastarna ska vara utformade så att de med lämpliga R2- och/eller HS1-glödlampor ger tillräcklig belysning utan bländning när det gäller halvljus och god belysning när det gäller helljus.

6.1.2   Den belysning som strålkastaren avger ska kontrolleras på en vertikal skärm som ställs upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga 6).

6.1.3   När strålkastaren kontrolleras ska den vara försedd med en eller flera standardglödlampor (etalon) som är avsedda för märkspänningen 12 V, eventuella gulfilter (6) ska ersättas med geometriskt identiska ofärgade filter med en genomsläppsfaktor på minst 80 %. Vid kontrollen av strålkastaren ska spänningen vid glödlampans anslutning justeras så att följande värden uppnås:

| Glödlampskategori | Ungefärlig spännning (V) för mätning | Ljusflöde (i lumen) |
| --- | --- | --- |
| helljusglödlampan | halvljusglödlampan |
| R2 | 12 | 700 | 450 |
| H51 | 12 | 700 | 450 |

Glödlampskategori

Ungefärlig spännning (V) för mätning

Ljusflöde (i lumen)

helljusglödlampan

halvljusglödlampan

R2

12

700

450

H51

12

700

450

6.1.4   De mått som bestämmer läget för glödtrådarna och skärmen inuti standardglödlampan visas på de datablad för glödlampor som finns i föreskrifterna nr 37.

6.1.5   Standardglödlampan ska ha en sådan optisk form och vara av sådan optisk kvalitet att den inte ger upphov till reflexion eller refraktion som påverkar ljusdistributionen. Kontroll av att detta krav uppfylls ska ske genom att ljusdistributionen för en standardstrålkastare utrustad med en standardglödlampa (etalon) mäts.

Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp ”ljus/mörker-gräns” för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. ”Ljus/mörker-gränsen” ska vara en vågrät rak linje på den sida som är motsatt trafiken för vilken strålkastaren är avsedd. På andra sidan ska ”ljus/mörker-gränsen” vara horisontell eller ligga inom en vinkel på 15° över horisontallinjen.

Strålkastaren ska vara inställd så att följande krav uppfylls:

6.2.1   För strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på vänster halva av skärmen vara (7) vågrät och, om strålkastarna är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på höger halva av skärmen vara vågrät.

6.2.2   ”Ljus/mörker-gränsens” horisontella del på skärmen ska ligga 25 cm nedanför skärningslinjen med ett horisontalplan genom strålkastarens brännpunkt (se bilaga 6).

6.2.3   Skärmen ska vara i det läge som anges i bilaga 6 (8).

När strålkastaren är inställd enligt ovan ska den, om den är avsedd att avge både halvljus och helljus, uppfylla de krav som anges i 6.3 och 6.5. Om strålkastaren i huvudsak är avsedd att avge halvljus, behöver den bara uppfylla kraven i 6.3 (9).

Om en strålkastare som är inställd enligt ovan inte uppfyller kraven i 6.3 och 6.5, får dess inställning ändras, under förutsättning att ljuskäglans axel eller skärningspunkten HV enligt bilaga 6 inte är sidoförskjuten mer än 1° (= 44 cm) åt höger eller vänster (10). För att förenkla inställningen med hjälp av ”ljus/mörker-gränsen” kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra ”ljus/mörker-gränsen” skarpare.

Om strålkastaren är konstruerad uteslutande för helljus ska den ställas in så att ytan med maximal belysning centreras på skärningspunkten mellan linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla kraven i punkt 6.5.

6.3   Halvljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande belysningskrav (11):

| Punkt på mätskärmen | Erforderlig belysning i lux |
| --- | --- |
| Strålkastare för högertrafik | Strålkastare för vänstertrafik |
| Punkt R 50 L | Punkt H 50 R | ≤ 0–4 |
| Punkt 75 R | Punkt 75 L | ≥ 6 |
| Punkt 50 R | Punkt 50 L | ≥ 6 |
| Punkt 25 L | Punkt 25 R | ≥ 1,5 |
| Punkt 25 R | Punkt 25 L | ≥ 1,5 |
| Alla punkter i område III | ≥ 0,7 |
| Alla punkter i område IV | ≥ 2 |
| Alla punkter i område I | ≤ 20 |

Punkt på mätskärmen

Erforderlig belysning i lux

Strålkastare för högertrafik

Strålkastare för vänstertrafik

Punkt R 50 L

Punkt H 50 R

≤ 0–4

Punkt 75 R

Punkt 75 L

≥ 6

Punkt 50 R

Punkt 50 L

≥ 6

Punkt 25 L

Punkt 25 R

≥ 1,5

Punkt 25 R

Punkt 25 L

≥ 1,5

Alla punkter i område III

≥ 0,7

Alla punkter i område IV

≥ 2

Alla punkter i område I

≤ 20

När ljusflödet för den standardglödlampa som används för mätningen är annat än 450 lumen, måste mätresultaten korrigeras i förhållande till ljusflödets värde. Det ska inte finnas några ofördelaktiga skillnader i sidled för bra sikt inom något av områdena I, II, III och IV.

Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik ska, i vart och ett av de två inställningslägena för den optiska enheten eller glödlampan, uppfylla de krav som anges för den aktuella trafikformen.

6.4   Belysningsvärdena i områdena ”A” och ”B” såsom visas i figur P1C i bilaga 6 ska jämföras med de fotometriska värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur. Dessa värden ska ligga inom följande gränser:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lux och

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lux och

0,7 lux ≥ 7 ≥ 0,1 lux och

0,7 lux ≥ 8 ≥ 0,2 lux

Dessa nya värden kommer inte att krävas för strålkastare som godkänts före tillämpningsdatumet för tillägg 3 till ändringsserien 01 av dessa föreskrifter (av den 2 december 1992) eller för utvidgningarna av sådana godkännanden.

För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkt 6.2–6.4 för de monteringslägen som anges i punkt 2.1. För kontroll ska följande förfarande användas:

6.5.1   Varje provat läge ställs in med provvinkelmätaren med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med föreskrifterna för inställning i punkt 6.1, 6.2 och/eller 6.4.

6.5.2   Med reflektorn från början inställd enligt punkt 6.5.1 måste strålkastaren uppfylla de fotometriska kraven enligt punkt 6.2, 6.3 och 6.4.

6.5.3   Ytterligare prov görs sedan reflektorn flyttats lodrätt ± 2°, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens justeranordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (till exempel med hjälp av vinkelmätaren) i motsvarande motsatt riktning ska ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser: Halvljus: HV och 75R (respektive 75L), helljus: punkt HV (i procent av Emax).

6.5.4   Om den sökande har angivit mer än ett monteringsläge ska punkt 6.5.1–6.5.3 upprepas för övriga lägen.

6.5.5   Om den sökande inte har begärt speciella monteringslägen ska strålkastaren ställas in för mätningarna i punkt 6.2–6.4 med strålkastarinställningen i mellanläge. Tilläggsprovet i punkt 6.5.3 ska göras med reflektorn i ytterläge (i stället för ± 2°) med hjälp av strålkastarens justeranordning.

6.6   Mätningar av den belysning som helljuset avger på skärmen ska utföras med samma strålkastarinställning som vid mätning enligt 6.3 eller, för strålkastare för enbart helljus, enligt sista stycket i 6.2.3. När fler än en ljuskälla används för helljus ska de kombinerade funktionerna användas för att avgöra belysningens maximala värde (Emax).

Helljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande krav:

Skärningspunkten HV mellan linjerna hh och vv ska befinna sig innanför isoluxlinjen för 90 % av maximal belysning.

Detta maximala värde får inte vara mindre än 32 lux.

Med utgångspunkt från skärningspunkten HV, horisontellt till höger och vänster, ska belysningen vara minst 16 lux upp till ett avstånd av 1,125 m och minst 4 lux upp till ett avstånd av 2,25 m. (När ljusflödet för den standardglödlampa som används för mätningen är annat än 700 lumen, måste mätresultaten korrigeras i förhållande till ljusflödets värde.)

6.7   De värden för belysning av skärmen som anges i 6.3 och 6.5 ovan ska mätas med hjälp av en fotocell vars nyttiga area ska rymmas inom en kvadrat med en sida på 65 mm.

7.   MÄTNING AV OBEHAG

Obehaget som orsakas av strålkastarnas halvljus ska mätas (12).

8.   STANDARDSTRÅLKASTARE

En strålkastare ska anses vara en standardstrålkastare om den uppfyller följande krav:

8.1   Den ska uppfylla ovanstående krav för godkännande.

8.2   Den ska ha en effektiv diameter på minst 160 mm.

Försedd med standardglödlampa ska den avge belysning i de punkter och inom de områden som anges i punkt 6.3 i enlighet med följande värden:

8.3.1   högst 90 % av de högsta värdena,

8.3.2   minst 120 % av de minsta värdena som föreskrivits i tabellen i punkt 6.3.

9.   ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTION

9.1   Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkt 6.

9.2   För att fastställa att kraven i punkt 9.1 uppfylls, ska det genomföras lämpliga kontroller av produktionen.

Innehavaren av typgodkännandet ska i synnerhet

9.3.1   ansvara för att det finns effektiva kontrollsystem av produkternas kvalitet,

9.3.2   ha tillgång till den kontrollutrustning som är nödvändig för att se till att varje godkänd typ överensstämmer med uppställda krav,

9.3.3   sörja för att data rörande provningsresultaten registreras, och att dokument, som bifogas provningsresultaten, hålls tillgängliga under en period som ska fastställas genom överenskommelse med den berörda myndigheten,

9.3.4   analysera resultaten av varje typ av provning för att kontrollera och säkerställa att produktens egenskaper hålls konstanta inom ramen för normala avvikelser vid serietillverkning,

9.3.5   säkerställa att för varje produkttyp ska åtminstone provningarna föreskrivna i bilaga 3 utföras,

9.3.6   säkerställa att om något eller några stickprov eller provningsdelar uppvisar skillnader jämfört med provningstypen ska detta föranleda nytt stickprov och ny provning. Alla erforderliga åtgärder ska vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven.

Den behöriga myndighet som har beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsenhet.

9.4.1   Vid varje inspektion ska provningsböckerna och produktionskontrolldata tillhandahållas den besökande inspektören.

9.4.2   Besiktningsmannen får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som ska tas får bestämmas i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.

9.4.3   När det framgår att kvalitetsnivån är otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts enligt punkt 9.4.2, ska inspektören välja ut ett stickprov i enlighet med bilaga 8 som ska tillställas det tekniska organ som har utfört typgodkännandeprovningarna.

9.4.4   Den behöriga myndigheten får utföra alla föreskrivna provningar enligt dessa föreskrifter. Proven ska utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga 8.

9.4.5   Den behöriga myndigheten ska som mål ha att utföra inspektion vart annat år. Myndigheten avgör dock själv hur ofta inspektion ska ske, delvis mot bakgrund av deras bedömning av hur effektiv kontrollen är på företagen för att upprätthålla överensstämmelse i produktionen. I de fall underkända resultat framkommer under någon av dessa inspektioner ska den behöriga myndigheten sörja för att alla erforderliga åtgärder vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven så snart som möjligt.

9.5   Strålkastare med uppenbara fel undantas från inspektionen.

9.6   Det ska inte fästas något avseende på referensmärkningen.

10.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE MED DEN GODKÄNDA TYPEN

10.1   Godkännande som beviljats för en strålkastare enligt dessa föreskrifter, kan återkallas om ovanstående krav inte uppfylls, eller om en strålkastare med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

10.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som tidigare beviljats, ska avtalsparten genast rapportera detta till övriga avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   ÄNDRING OCH UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE AV EN TYP AV STRÅLKASTARE

Varje ändring av strålkastartypen ska rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen

11.1.1   anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att fordonet fortfarande uppfyller ställda krav, eller

11.1.2   begära ytterligare en provningsrapport från det tekniska organ som ansvarar för provningarna.

11.2   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med förfarandet i punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller avslagits, varvid ändringarna ska specificeras.

11.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utvidgningen av godkännandet ska tilldela ett serienummer för utvidgningen och meddela detta till övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.4   Godkännanden som beviljats före den 18 mars 1986 är även fortsättningsvis giltiga.

12.   PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av ett typgodkännande helt upphör med tillverkningen av en strålkastartyp som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet. Då myndigheten fått ett sådant meddelande ska myndigheten informera övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

13.   NAMN OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROV OCH TILL ADMINISTRATIVA MYNDIGHETER

De parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter ska underrätta Förenta nationernas sekretariat om namnen och adresserna till de tekniska organ som ansvarar för godkännandeprov samt till de myndigheter som utfärdar godkännande och till vilka sådana intyg om godkännande, intyg om utvidgat godkännande, intyg om avslag på ansökan om godkännande, eller intyg om återkallande av godkännande, som utfärdats i andra länder, ska skickas.

14.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

14.1   Från och med sex månader efter dagen för det officiella ikraftträdandet av föreskrifterna nr 112 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter sluta bevilja EGE-typgodkännande i enlighet med dessa föreskrifter.

14.2   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utvidgningar av typgodkännande enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.

14.3   Typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter före dagen för ikraftträdande av föreskrifter nr 112 samt alla utvidgningar av typgodkännanden, inklusive typgodkännanden beviljade enligt senare ändringsserier, ska förbli obegränsat giltiga.

14.4   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att på grundval av alla tidigare ändringsserier till dessa föreskrifter utfärda godkännanden för strålkastare, förutsatt att dessa är avsedda att monteras som ersättning på fordon i bruk.

14.5   Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av föreskrifter nr 112 får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering på en ny fordonstyp av en strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter nr 112.

14.6   Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta tillåta montering på en fordonstyp eller ett fordon av en strålkastare som är godkänd enligt dessa föreskrifter.

14.7   Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta tillåta montering på eller användning på ett fordon i bruk av en strålkastare som är godkänd enligt dessa föreskrifter ändrad genom tidigare ändringsserier, under förutsättning att strålkastaren är en utbytesstrålkastare.

---

(1)  Ingenting i dessa föreskrifter ska hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare som innehåller en plastlins godkänd enligt dessa föreskrifter med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).

(2)  Ansökan om typgodkännande för en glödlampa: se föreskrifter nr 37. Begreppet ”typ av glödlampa” ska inte blandas ihop med begreppet ”kategori av glödlampa”. Dessa föreskrifter rör strålkastare utrustade med glödlampor i kategori R2 och/eller HS1.

(3)  När det gäller strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven enbart för vänster- eller högertrafik, rekommenderas även att den yta på strålkastaren som kan täckas över för att minska bländningsrisken när fordonet används i ett land med annan körriktning markeras på ett outplånligt sätt på den främre linsen. Märkningen behövs dock inte om området framgår tydligt genom strålkastarens utformning.

(4)  Om linsen inte kan tas bort från huvudenheten, ska ett utrymme på linsen vara tillräckligt.

(5)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Storbritannien, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 (vakant), 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30-36 (vakant) och 37 för Turkiet. Påföljande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar det europeiska avtalet om samordning av krav och ömsesidigt erkännande av godkännanden för motorfordonsutrustning och delar, eller ansluter sig till avtalet, och det nummer de då tilldelas ska delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.

(6)  Dessa filter ska bestå av samtliga komponenter, även linsen, som är avsedda att färga ljuset.

(7)  Justeringsskärmen ska vara tillräckligt bred för att man ska kunna undersöka ”ljus/mörker-gränsen” på ett område som motsvarar minst 5° från linjen vv.

(8)  Om, i de fall det rör sig om en strålkastare som är konstruerad för att uppfylla kraven i dessa föreskrifter endast i fråga om halvljuset, den fokala axeln avviker märkbart från strålens allmänna riktning, ska en sådan justering i sidled som bäst uppfyller kraven för belysning i punkterna 75 och 50 ske.

(9)  En halvljusstrålkastare av den här typen får omfatta ett helljus som saknar specifikationer.

(10)  Gränsen på 1o för vänster- eller högerförskjutning är förenlig med den vertikala förskjutningen. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6.5.

(11)  Se bilaga 2 när det gäller specialstrålkastare för skogsbrukstraktorer, jordbrukstraktorer och andra långsamtgående fordon.

(12)  Detta krav skalutformas som en rekommendation till myndigheterna.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

(största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdad av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 1

utfärdad av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| avseende (2): | TYPGODKÄNNANDE BEVILJAT
  TYPGODKÄNNANDE UTÖKAT
  TYPGODKÄNNANDE AVSLAGET
  TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT
  PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

avseende (2):

TYPGODKÄNNANDE UTÖKAT

TYPGODKÄNNANDE AVSLAGET

TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT

PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

för en typ av strålkastare enligt föreskrifter nr 1

Typgodkännandenummer: ... Utvidgningsnummer: ...

| 1. | Enhetens handelsbeteckning eller varumärke: ... |
| --- | --- |

1.

Enhetens handelsbeteckning eller varumärke: ...

| 2. | Tillverkarens namn på enheten: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på enheten: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

4.

Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ...

| 5. | Inlämnad för godkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnad för godkännande den: ...

| 6. | Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra godkännandeprovningen: ... |
| --- | --- |

6.

Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra godkännandeprovningen: ...

| 7. | Datum för provningsrapporten: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för provningsrapporten: ...

| 8. | Provningsrapportens nummer: ... |
| --- | --- |

8.

Provningsrapportens nummer: ...

| 9. | Kort beskrivning:
  Kategori enligt relevant märkning (3):...
  Antal glödlampor eller lampor samt vilken kategori de tillhör: ...
  Ljusets färg: vit/selektivt gul (2)... |
| --- | --- |

9.

Kort beskrivning:

Kategori enligt relevant märkning (3):...

Antal glödlampor eller lampor samt vilken kategori de tillhör: ...

Ljusets färg: vit/selektivt gul (2)...

| 10. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

10.

Godkännandemärkets placering: ...

| 11. | Skäl för utvidgning (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

11.

Skäl för utvidgning (i tillämpliga fall): ...

| 12. | Typgodkännande beviljat/utvidgat/avslaget/återkallat (2)... |
| --- | --- |

12.

Typgodkännande beviljat/utvidgat/avslaget/återkallat (2)...

| 13. | Ort: ... |
| --- | --- |

13.

Ort: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

15.

Underskrift: ...

| 16. | Listan på de dokument som förvaras hos den myndighet som utfärdat typgodkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran. |
| --- | --- |

16.

Listan på de dokument som förvaras hos den myndighet som utfärdat typgodkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit/återkallat godkännande (se bestämmelser för godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte gäller.

(3)  Ange lämplig märkning från nedanstående lista.

Image 2

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

BILAGA 2

Specialstrålkastare för jordbruks- eller skogstraktorer och andra långsamtgående fordon

Bestämmelserna i dessa föreskrifter ska också gälla vid godkännande av specialstrålkastare för jordbruks- eller skogstraktorer och andra långsamtgående fordon. Strålkastarna ska vara avsedda för både halvljus och helljus och ska ha en diameter D på högst 160 mm (1), med följande modifieringar:

| a) | Minimikraven i punkt 6.3 i fråga om belysning ska minskas enligt formeln



  dock med följande minimigränser:
  3 lux antingen vid punkt 75 R eller punkt 75 L,
  5 lux antingen vid punkt 50 R eller punkt 50 L,
  1,5 lux i zon IV. |
| --- | --- |

a)

Minimikraven i punkt 6.3 i fråga om belysning ska minskas enligt formeln

dock med följande minimigränser:

3 lux antingen vid punkt 75 R eller punkt 75 L,

5 lux antingen vid punkt 50 R eller punkt 50 L,

1,5 lux i zon IV.

| b) | I stället för med symbolen CR som anges i punkt 4.2.2.5 i föreskrifterna, ska strålkastaren markeras med bokstaven M i en triangel som pekar nedåt. |
| --- | --- |

b)

I stället för med symbolen CR som anges i punkt 4.2.2.5 i föreskrifterna, ska strålkastaren markeras med bokstaven M i en triangel som pekar nedåt.

| c) | I meddelandet om godkännande ska punkt 9 i bilaga 1 ha följande lydelse: ”Strålkastare som endast är avsedd för långsamtgående fordon”. |
| --- | --- |

c)

I meddelandet om godkännande ska punkt 9 i bilaga 1 ha följande lydelse: ”Strålkastare som endast är avsedd för långsamtgående fordon”.

---

(1)  Om reflektorns synliga yta inte är cirkelformad, ska med diameter förstås diametern av en cirkel med samma synliga nyttoyta som reflektorn.

---

BILAGA 3

Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

I fråga om fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa,

1.2.1   inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter. För punkterna B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

| B 50 L (eller R) | 0,2 lux motsvarande 20 procent |
| --- | --- |
| | 0,3 lux motsvarande 30 procent |
| Zon III | 0,3 lux motsvarande 20 procent |
| | 0,45 lux motsvarande 30 procent |

B 50 L (eller R)

0,2 lux motsvarande 20 procent

0,3 lux motsvarande 30 procent

Zon III

0,3 lux motsvarande 20 procent

0,45 lux motsvarande 30 procent

eller om

1.2.2.1   för halvljuset, de värden som anges i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av +0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt i varje område som avgränsas på skärmen (på 25 m avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av +0,1 lux), 75 R (eller L), 25 R, 25 L och i hela den del av område IV som inte befinner sig mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2   HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för maximivärdena och –20 procent för minimivärdena kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.6 i dessa föreskrifter.

1.2.3   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster (2).

1.2.4   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.3   För kontroll av den vertikala förändringen för ”ljus/mörker-gränsen” under påverkan av värme, ska följande metod tillämpas:

Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.

Strålkastaren ska anses godkänd om Δ r inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte ska överstiga 1,5 mrad.

1.4   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus ska vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av typgodkännandemärket ska för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuell provtyp ska ytterligare provexemplar provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i aktuell produktion.

2.1   Provens beskaffenhet

Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter ska omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av ljus/mörker-gränsens vertikala förändring under påverkan av värme.

2.2   Provmetoder

2.2.1   Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   I alla prov som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för proven för typgodkännande. Det är tillverkarens ansvar att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.

2.3   Urval av provningsexemplar

Provexemplar av strålkastare ska väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma strålkastartyp från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provstrålkastaren ska utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskrifterna, avläsningen ska begränsas till punkterna Emax, HV (3), HL, HR (4) då den avser helljus och till punkterna B 50 L (eller R), HV, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) då den avser halvljus (se figur i bilaga 6).

2.5   Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av produkterna, vilket krävs i punkt 9.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en säkerhetsnivå på 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 8 (första provexemplaret) är minst 0,95.

---

(1)  Siffror inom parentes syftar på strålkastare avsedda för vänstertrafik.

(2)  Gränsen på 1o för vänster- eller högerförskjutning är förenlig med den vertikala förskjutningen. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6.5.

(3)  Om halvljuset är inbyggt med helljuset, ska HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.

(4)  HL och HR: punkterna ”hh” vid 1,125 m till vänster och till höger om punkten HV.

---

BILAGA 4

Prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare

När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), ska ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna i drift. Med termen ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive omgivande karosseridelar och ljuskällor som kan påverka värmespridningen.

1.   PROV AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA

Proven ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23° ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet.

1.1   Ren strålkastare

Strålkastaren ska vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.1.1   Provförfarande

Strålkastaren ska vara tänd under angiven tid enligt följande:

1.1.1.1

| a) | I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödtråd vara tänd under den föreskrivna tiden (1). |
| --- | --- |

a)

I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödtråd vara tänd under den föreskrivna tiden (1).

| b) | I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (lampa med dubbelglödtråd eller två glödlampor) gäller följande:
  Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödtråd tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara aktiverad efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.
  I alla andra fall ska följande driftcykel utföras tills den angivna tiden uppnåtts:
  15 minuter med halvljusglödtråden tänd,
  5 minuter med alla glödtrådar tända. |
| --- | --- |

b)

I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (lampa med dubbelglödtråd eller två glödlampor) gäller följande:

Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödtråd tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara aktiverad efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.

I alla andra fall ska följande driftcykel utföras tills den angivna tiden uppnåtts:

15 minuter med halvljusglödtråden tänd,

5 minuter med alla glödtrådar tända.

| c) | För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna






  a) | detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor |
| --- | --- | --- |

c)

För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna

a)

detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor

| b) | enligt tillverkarens anvisningar. |
| --- | --- |

b)

enligt tillverkarens anvisningar.

1.1.1.2   Provspänning

Spänningen ska vara inställd så att den ger ett watt-tal som ligger 15 % högre än den märkeffekt som anges i föreskrifterna för glödlampor på 6 V eller 12 V, och 26 % högre än märkeffekten för glödlampor på 24 V.

Den effekt som används ska i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. I det senare fallet ska provningen utföras med en glödlampa som har den högsta effekten som kan användas.

1.1.2   Provningsresultat

1.1.2.1   Okulär besiktning

När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska strålkastarlinsen och eventuell yttre lins rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter ska linsen kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas på vare sig strålkastarlinsen eller eventuell yttre lins.

1.1.2.2   Fotometriska mätningar

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:

Halvljus:

50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,

50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.

Helljus:

Punkten Emax

En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ljus/mörker-gränsens läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga). En avvikelse på 10 procent, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2   Smutsig strålkastare

Efter prov enligt punkt 1.1 ovan ska strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1, sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.

1.2.1   Förberedelse av strålkastaren

1.2.1.1   Provblandning

1.2.1.1.1   För strålkastare med yttre lins av glas:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek på 0-100 μm

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC (3), och

lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m.

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.1.2   För strålkastare med en yttre plastlins:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 μm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC (3),

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m, och

2 ± 1 viktdel ytaktivt medel (4).

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.2   Anbringande av provblandningen på strålkastaren

Provblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:

Punkten Emax för helljusets fotometriska värde hos en strålkastare med både halv- och helljus.

Punkten Emax för helljusets fotometriska värde hos en strålkastare med helljus.

50 R och 50 V (5) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerade för högertrafik.

50 L och 50 V för strålkastare med enbart halvljus, konstruerade för vänstertrafik.

1.2.1.3   Provningsutrustning

Mätutrustningen ska vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa (referensglödlampa) ska användas för de fotometriska kontrollerna.

2.   PROV MED AVSEENDE PÅ LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM VÄRMEPÅVERKAN

Vid detta prov kontrolleras att ljus/mörker-gränsens vertikala lägesförändring genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare.

Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.

2.1   Prov

Provet ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23° ± 5 °C.

Strålkastarens halvljus ska vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Läget för ”ljus/mörker-gränsens” horisontella del (mellan vv och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) ska kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.

Mätningen av ljus/mörker-gränsens lägesförändring enligt ovan ska utföras enligt vilken metod som helst som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2   Provresultat

2.2.1   Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) ska anses vara godtagbart om det absoluta värdet Δ rI = r3 – r60, som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < Δ rI ≤ 1,5 mrad) ska emellertid en andra strålkastare provas i enlighet med punkt 2.1, sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet:

Halvljusstrålkastaren ska lysa i en timme (spänningen ska ställas in i enlighet med punkt 1.1.1.2).

Därefter ska lampan vara släckt en timme.

Strålkastaren ska anses vara godkänd om medelvärdet av de absoluta värdena Δ rI uppmätta på det första provexemplaret och Δ rII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  I de fall den provade strålkastaren är grupperad och/eller sammanbyggd med lampor för signalgivning, ska den senare vara tänd under provet. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare ska den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på 1 till 1.

(2)  Om två eller flera glödtrådar är tända samtidigt när ljustutan används, ska detta inte anses som normal samtidig användning av glödtrådarna.

(3)  NaCMC betecknar natriumsaltet av karboximetylcellulosa, som även kan betecknas CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, ska ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6–0,7 och en viskositet på 200–300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(4)  Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på plastlinsen.

(5)  50V är placerad 375 mm under HV på den vertikala linjen VV på skärmen som befinner sig 25 meter bort.

---

BILAGA 5

EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTSEENDE OCH PLACERING

(Se punkt 4 i dessa föreskrifter)

Figur 1

a = 12 mm min.

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad enbart för högertrafik.

Observera:

Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll.

Romerska siffror som typgodkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

| Figur 2 | Figur 3a |
| --- | --- |

Figur 2

Image 4

Figur 3a

Image 5

Figur 3b

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för

| enbart vänstertrafik | både vänster- och högertrafik genom en justeringsanordning för den optiska enheten eller lampan |
| --- | --- |

enbart vänstertrafik

både vänster- och högertrafik genom en justeringsanordning för den optiska enheten eller lampan

| Figur 4 | Figur 5 |
| --- | --- |

Figur 4

Image 7

Figur 5

Image 8

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med en plastlins som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad

| både för vänster- och högertrafik | enbart för högertrafik |
| --- | --- |

både för vänster- och högertrafik

enbart för högertrafik

| Figur 6 | Figur 7 |
| --- | --- |

Figur 6

Image 9

Figur 7

Image 10

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter

| med avseende enbart på halvljus och som är konstruerad endast för vänstertrafik | med avseende enbart på helljus |
| --- | --- |

med avseende enbart på halvljus och som är konstruerad endast för vänstertrafik

med avseende enbart på helljus

| Figur 8 | Figur 9 |
| --- | --- |

Figur 8

Image 11

Figur 9

Image 12

Märkning avsedd för en strålkastare med plastlins, som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 1

| för både halv- och helljus och som är konstruerad enbart för högertrafik | för enbart halvljus och som är konstruerad enbart för vänstertrafik |
| --- | --- |

för både halv- och helljus och som är konstruerad enbart för högertrafik

för enbart halvljus och som är konstruerad enbart för vänstertrafik

Glödtråden för halvljuset ska inte tändas samtidigt som glödtråden för helljuset eller någon annan strålkastare med vilken den är sammanbyggd.

Förenklad märkning av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor.

Figur 10

(De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt anordningen för ljussignalering. De utgör inte en del av typgodkännandemärket.)

MODELL A

MODELL B

MODELL C

MODELL D

Observera: De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett godkännandemärke som omfattar

en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7,

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för både vänster- och högertrafik och med ett helljus godkänt i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 1 och med en plastlins,

ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 19 och med en plastlins,

en främre körriktningsvisare av typ 1a godkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 6.

Figur 11

Lampa sammanbyggd med en strålkastare

Exempel 1

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av en plastlins som är avsedd för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och med ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifterna nr 20 senast ändrade genom ändringsserie 02,

och som är sammanbyggd med

en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7,

eller, en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifterna nr 1 senast ändrade genom ändringsserie 01,

och som är sammanbyggd med samma främre positionslykta som nämns ovan, eller

någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lampa. Huvuddelen av strålkastaren ska vara märkt med det enda giltiga godkännandenumret, t.ex.

or

or

or

Exempel 2

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av en plastlins som används i en enhet med två strålkastare som är godkända i Frankrike (E2) och som består av en halvljusstrålkastare som är konstruerad för både vänster- och högertrafik och en halvljusstrålkastare med en högsta styrka på mellan x och y candela, och som uppfyller kraven i föreskrifterna nr. 1 senast ändrade genom ändringsserie 01, och en helljusstrålkastare med en högsta styrka på mellan x och y candela, och som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 20, senast ändrade genom ändringsserie 02. Den högsta styrkan för halvljusstrålkastarna ska ligga mellan 86 250 och 101 250 candela.

---

BILAGA 6

MÄTSKÄRMAR

A.   Strålkastare för högertrafik

(mått i mm)

Vägens mittlinje

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Europeisk standardstrålkastare

| h-h: horisontalplan | går genom fokus för strålkastaren |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

går genom fokus för strålkastaren

v-v: vertikalplan

B.   Strålkastare för vänstertrafik

(mått i mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Vägens mittlinje

Europeisk

standardstrålkastare

| h-h: horisontalplan | går genom fokus för strålkastaren |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

går genom fokus för strålkastaren

v-v: vertikalplan

C.   Mätpunkterna för belysningsvärdena

Zon A

Zon B

Observera: Figur C visar mätpunkterna för högertrafik. Punkterna 7 och 8 flyttas till motsvarande plats på den högra sidan av figuren för vänstertrafik.

---

BILAGA 7

Krav för strålkastare som innehåller plastlinser - provning av linser eller provexemplar och av kompletta strålkastare

1.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

1.1   Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.1 till 2.5 nedan.

1.2   De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som innehåller plastlinser ska, med avseende på linsmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.6 nedan.

1.3   Provexemplaren av plastlinser eller materialprover ska, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A som finns i tillägg 1 till denna bilaga.

1.4   Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de prov som anges i punkt 2.1–2.5, eller motsvarande prov i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 ska då vara obligatoriska.

2.   PROV

2.1   Motståndskraft mot temperaturförändringar

2.1.1   Prov

Tre nya provexemplar (linser) ska utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande:

3 timmar vid 40 °C ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85–95 %,

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %,

15 timmar vid 30 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %,

3 timmar vid 80 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %.

Före detta prov ska provexemplaren utsättas för en temperatur på 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 % under minst fyra timmar.

Obs! Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter.

2.1.2   Fotometriska mätningar

2.1.2.1   Metod

Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provet.

Dessa mätningar ska utföras med en standardglödlampa i följande punkter:

B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller en strålkastare för halv-/helljus (B 50 R och 50 L för en strålkastare avsedd för vänstertrafik),

Emax-läget för helljuset för en strålkastare för helljus eller en strålkastare för halv-/helljus.

2.1.2.2   Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 procent inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2   Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1   Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (linser eller materialprover) ska utsättas för strålning från en källa som har en spektral energifördelning som liknar den ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Provexemplaren ska utsättas för en belysningseffekt på 1 200 W/m2 ± 200 W / m2 under en tidsrymd som är så lång att den ljusenergi de mottar motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att exponeringen ska bli jämn, ska provexemplaren rotera runt strålningskällan i en hastighet mellan 1 och 5 1/min. Provexemplaren ska sprutas med destillerat vatten med en konduktivitet under 1 mS/m vid en temperatur på 23 °C ± 5 °C i enlighet med följande:

| sprutning | : | 5 minuter |
| --- | --- | --- |
| torkning | : | 25 minuter. |

sprutning

:

5 minuter

torkning

:

25 minuter.

2.2.2   Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan provet som beskrivs i punkt 2.2.1 ovan och mätningarna som beskrivs i punkt 2.2.3.1 nedan har utförts ska ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1 nedan.

2.2.2.1   Provblandning

Provblandningen ska bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % tetrakloretan, 12,5 % trikloretylen and 6 % xylen (mätt i volymprocent).

2.2.2.2   Applicering av provblandningen

En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1 ovan. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10-minuters period ska bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under appliceringstiden är det tillåtet att anbringa en motkraft mot det pålagda trycket för att förhindra sprickbildning.

2.2.2.3   Rengöring

Sedan appliceringen av provblandningen avslutats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3 (motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C.

Därefter ska provexemplaren sköljas försiktigt med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % orenheter vid 23 °C ± 5 °C och därefter torkas av med en mjuk trasa.

2.2.3   Resultat

2.2.3.1   Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan, får provexemplarets yttre yta inte uppvisa några sprickor, rispor, någon flisbildning eller vara deformerad. Medelvariationen i överföringen
  Formula
  , uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2, får inte överstiga 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen. Medelförändringen i ljusspridningen
  Formula
  , uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2 får inte överstiga 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.3   Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1   Motståndskraft mot rengöringsmedel

Den yttre ytan på de tre provexemplaren (linser eller materialprover) ska upphettas till 50 °C ± 5 °C och därefter sänkas ned i en blandning med en temperatur på 23 °C ± 5 °C och som till 99 % består av destillerat vatten som innehåller högst 0,02 % orenheter och 1 % alkylarylsulfonat.

Vid slutet av provet ska provexemplaren torkas vid 50 °C ± 5 °C. Provexemplarens yta ska rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2   Motståndskraft mot kolväten

Den yttre ytan på de tre provexemplaren ska sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 procent n-heptan och 30 procent toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.

2.3.3   Resultat

Efter dessa två prov får medelvariationen i överföringen
  Formula
  , uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2, inte överstiga 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Motståndskraft mot mekanisk förslitning

2.4.1   Mekanisk förslitningsmetod

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (linserna) ska utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i bilaga 3 till denna bilaga.

2.4.2   Resultat

Efter detta prov ska förändringarna

i transmission: 
  Formula

och i spridning: 
  Formula

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4 ovan i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att (Δ tm ± 0,100); (Δdm ± 0,050).

2.5   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

2.5.1   Preparering av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på en lins ska skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm.

2.5.2   Beskrivning av provet

Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per centimeter bredd) ± 20 % uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som ska vara minst 25 mm bred, ska under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Därefter ska tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. Vid detta skede ska tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Resultat

Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten ska vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 procent av den inrutade ytan.

2.6   Prov av kompletta strålkastare med plastlinser

2.6.1   Motståndskraft mot mekanisk förslitning av linsytan

2.6.1.1   Prov

Linsen på provexemplar nummer 1 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1 ovan.

2.6.1.2   Resultat

Efter provet ska resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 procent överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 procent lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som ska granskas).

2.6.2   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

Linsen på provexemplar nummer 2 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5 ovan.

3.   KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN

Strålkastarna i en serie ska, med avseende på använda material för tillverkning av linser, anses överensstämma med dessa föreskrifter om

3.1.1   provexemplarets ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkt 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2),

3.1.2   de fotometriska värdena, efter provet som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i mätpunkterna som granskas i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.

3.2   Om provresultaten inte uppfyller kraven ska proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.

TILLÄGG 1

TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV

A.   Prov på plastmaterial (linser eller materialprover tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter).

| Prov | Linser eller materialprov | Linser |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2) |

Prov

Linser eller materialprov

Linser

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2)

x

x

x

| 1.1.1 | Temperaturförändring (punkt 2.1.1) |
| --- | --- |

1.1.1

Temperaturförändring (punkt 2.1.1)

x

x

x

| 1.1.2 | Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2) |
| --- | --- |

1.1.2

Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2)

x

x

x

| 1.2.1 | Mätning av ljustransmission |
| --- | --- |

1.2.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 1.2.2 | Spridningsmätning |
| --- | --- |

1.2.2

Spridningsmätning

x

x

x

x

x

x

| 1.3 | Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1) |
| --- | --- |

1.3

Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1)

x

x

x

| 1.3.1 | Mätning av ljustransmission |
| --- | --- |

1.3.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

| 1.4 | Kemisk påverkan (punkt 2.2.2) |
| --- | --- |

1.4

Kemisk påverkan (punkt 2.2.2)

x

x

x

| 1.4.1 | Spridningsmätning |
| --- | --- |

1.4.1

Spridningsmätning

x

x

x

| 1.5 | Rengöringsmedel (punkt 2.3.1) |
| --- | --- |

1.5

Rengöringsmedel (punkt 2.3.1)

x

x

x

| 1.6 | Kolväten (punkt 2.3.2) |
| --- | --- |

1.6

Kolväten (punkt 2.3.2)

x

x

x

| 1.6.1 | Mätning av ljustransmission |
| --- | --- |

1.6.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

| 1.7 | Förslitning (punkt 2.4.1) |
| --- | --- |

1.7

Förslitning (punkt 2.4.1)

x

x

x

| 1.7.1 | Mätning av ljustransmission |
| --- | --- |

1.7.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

| 1.7.2 | Spridningsmätning |
| --- | --- |

1.7.2

Spridningsmätning

x

x

x

| 1.8 | Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5) |
| --- | --- |

1.8

Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5)

x

B.   Prov på kompletta strålkastare (tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter).

| Prov | Komplett lampa |
| --- | --- |
| Provexemplar nummer |
| | 1 | 2 |
| 2.1 | Förslitning (punkt 2.6.1.1) |

Prov

Komplett lampa

Provexemplar nummer

1

2

2.1

Förslitning (punkt 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2)

x

TILLÄGG 2

Metod för mätning av spridning och transmission av ljus

1.   UTRUSTNING (se figur)

Strålen från en kollimator K med halv avvikelse
  Formula
   rad är begränsad av en bländare Dτ med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av
  Formula

En ringformig bländare DD, med vinklarna
  Formula
  och
  Formula
  är placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.

Avståndet L2 DT och brännvidden F2 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, ska varje avläsnings totala noggrannhet vara bättre än 1 enhet.

2.   MÄTNINGAR

Följande avläsningar ska göras:

| Avläsning | Med provexemplar | Med mittdelen av DD | Representerad kvantitet |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | nej | Nej | Infallande ljusflöde vid första avläsningen |
| T2 | ja
  (före prov) | Nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° |
| T3 | ja
  (efter prov) | Nej | Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24° |
| T4 | ja
  (före prov) | Ja | Spritt ljusflöde av det nya materialet |
| T5 | ja
  (efter prov) | Ja | Spritt ljusflöde av det nya materialet |

Avläsning

Med provexemplar

Med mittdelen av DD

Representerad kvantitet

T1

nej

Nej

Infallande ljusflöde vid första avläsningen

T2

ja

(före prov)

Nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°

T3

ja

(efter prov)

Nej

Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24°

T4

ja

(före prov)

Ja

Spritt ljusflöde av det nya materialet

T5

ja

(efter prov)

Ja

Spritt ljusflöde av det nya materialet

---

(1)  För L2 rekommenderas en fokalt avstånd på cirka 80 mm.

TILLÄGG 3

METOD FÖR BLÄSTERPROV

1.   PROVNINGSUTRUSTNING

1.1   Blästerpistol

Blästerpistolen som används ska vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck av 6,0 bar -0, + 0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.

1.2   Provblandning

Provblandningen ska bestå av

kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,

vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2.   PROVNINGAR

Strålkastarlinsens ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen ska vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.

Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära linserna som ska provas. Blästring ska ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i bilaga 2, är sådan att

Formula

Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela ytan som provats har förslitits jämnt.

TILLÄGG 4

VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP

1.   SYFTE

Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.

2.   PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.

3.   FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena ska vara 23° C ± 5° C med en relativ luftfuktighet på 65 ± 15 %.

4.   PROVBITAR

Före provet ska tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Dessa provbitar ska tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.

5.   FÖRFARINGSSÄTT

Detta prov ska ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.

Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.

Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.

Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning. Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.

Dra loss med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6.   RESULTAT

De fem värden som fås ska ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde ska uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

---

BILAGA 8

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.

Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa,

1.2.1   inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i punkt B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

| B 50 L (eller R) | 0,2 lux motsvarande 20 procent |
| --- | --- |
| | 0,3 lux motsvarande 30 procent |
| Zon III | 0,3 lux motsvarande 20 procent |
| | 0,45 lux motsvarande 30 procent |

B 50 L (eller R)

0,2 lux motsvarande 20 procent

0,3 lux motsvarande 30 procent

Zon III

0,3 lux motsvarande 20 procent

0,45 lux motsvarande 30 procent

eller om

1.2.2.1   för halvljuset, de värden som anges i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 m avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2   HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för största värden och –20 procent för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.6 i dessa föreskrifter. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

1.2.3   Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än en grad till höger eller vänster.

1.2.4   Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.2 5   Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

1.2.6   Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus ska vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2.   FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen väljs fyra strålkastare slumpmässigt. Det första exemplaret av två märks A och det andra exemplaret av två märks B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.1.1.1   För exemplar A

| A1 | en strålkastare | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, högst | 20 % |
| A2 | bägge strålkastarna, mer än | 0 % |
| | men högst | 20 % |
| | gå till exemplar B | |

A1

en strålkastare

0 %

en strålkastare, högst

20 %

A2

bägge strålkastarna, mer än

0 %

men högst

20 %

gå till exemplar B

2.1.1.2   För exemplar B

| B1 | bägge strålkastarna | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1

bägge strålkastarna

0 %

2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A är uppfyllda.

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.2.1.1   För exemplar A

| A3 | en strålkastare, högst | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 20 % |
| | men högst | 30 % |

A3

en strålkastare, högst

20 %

en strålkastare, mer än

20 %

men högst

30 %

2.2.1.2   För exemplar B

| B2 | i fråga om A2 | |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 0 % |
| | men högst | 20 % |
| | en strålkastare, högst | 20 % |
| B3 | i fråga om A2 | |
| | en strålkastare | 0 % |
| | en strålkastare, mer än | 20 % |
| | men högst | 30 % |

B2

i fråga om A2

en strålkastare, mer än

0 %

men högst

20 %

en strålkastare, högst

20 %

B3

i fråga om A2

en strålkastare

0 %

en strålkastare, mer än

20 %

men högst

30 %

2.2.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A inte är uppfyllda.

2.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 10 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.3.1   För exemplar A

| A4 | en strålkastare, högst | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 30 % |
| A5 | bägge strålkastarna, mer än | 20 % |

A4

en strålkastare, högst

20 %

en strålkastare, mer än

30 %

A5

bägge strålkastarna, mer än

20 %

2.3.2   För exemplar B

| B4 | i fråga om A2 | |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 0 % |
| | men högst | 20 % |
| | en strålkastare, mer än | 20 % |
| B5 | i fråga om A2 | |
| | bägge strålkastarna, mer än | 20 % |
| B6 | i fråga om A2 | |
| | en strålkastare | 0 % |
| | en strålkastare, mer än | 30 % |

B4

i fråga om A2

en strålkastare, mer än

0 %

men högst

20 %

en strålkastare, mer än

20 %

B5

i fråga om A2

bägge strålkastarna, mer än

20 %

B6

i fråga om A2

en strålkastare

0 %

en strålkastare, mer än

30 %

2.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren A och B inte är uppfyllda.

3.   UPPREPAD PROVTAGNING

I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje provexemplar C bestående av två strålkastare och ett fjärde provexemplar D bestående av två strålkastare, utvalda ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.1.1.1   För exemplar C

| C1 | en strålkastare | 0 % |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, högst | 20 % |
| C2 | bägge strålkastarna, mer än | 0 % |
| | men högst | 20 % |
| | gå till exemplar D | |

C1

en strålkastare

0 %

en strålkastare, högst

20 %

C2

bägge strålkastarna, mer än

0 %

men högst

20 %

gå till exemplar D

3.1.1.2   För exemplar D

| D1 | i fråga om C2 | |
| --- | --- | --- |
| | bägge strålkastarna | 0 % |

D1

i fråga om C2

bägge strålkastarna

0 %

3.1. 2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exempel C är uppfyllda.

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.2.1.1   För exemplar D

| D2 | i fråga om C2 | |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 0 % |
| | men högst | 20 % |
| | en strålkastare, högst | 20 % |

D2

i fråga om C2

en strålkastare, mer än

0 %

men högst

20 %

en strålkastare, högst

20 %

3.2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar C inte är uppfyllda.

3.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 10 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.3.1   För exemplar C

| C3 | en strålkastare, högst | 20 % |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, mer än | 20 % |
| C4 | bägge strålkastarna, mer än | 20 % |

C3

en strålkastare, högst

20 %

en strålkastare, mer än

20 %

C4

bägge strålkastarna, mer än

20 %

3.3.2   För exemplar D

| D3 | i fråga om C2 | |
| --- | --- | --- |
| | en strålkastare, 0 eller mer än | 0 % |
| | en strålkastare, mer än | 20 % |

D3

i fråga om C2

en strålkastare, 0 eller mer än

0 %

en strålkastare, mer än

20 %

3.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren C och D inte är uppfyllda.

4.   VERTIKAL FÖRÄNDRING AV LJUS/MÖRKER-GRÄNSEN

För kontroll av ljus/mörker-gränsens vertikala förändring under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:

En av strålkastarna av exemplar A ska efter det provtagningsförfarande som beskrivs i figur 1 i denna bilaga provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4, efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.

Strålkastaren ska anses vara godkänd om Δ r inte överstiger 1,5 mrad.

Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska den andra strålkastaren av exemplar A utsättas för provet. Medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren får då inte överstiga 1,5 mrad.

Om värdet 1,5 mrad för exemplar A inte uppfylls, ska de två strålkastarna av exemplar B genomgå samma prov och värdet Δ r för var och en av dem får inte överstiga 1,5 mrad.

Figur 1

2 enheter

Första provtagningen

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång A

2 enheter

SLUT

Gå till omgång B

SLUT

Inriktning

Tillverkaren ombeds inrikta produkterna efter kraven

2 enheter

Upprepad provtagning

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång C och D

2 enheter

Möjliga resultat för omgång A

Möjliga resultat för omgång C

SLUT

Gå till omgång D

SLUT

Gå till inriktning

Möjliga resultat för omgång D

Möjliga resultat för omgång B

Godkännande återkallat

Maximal avvikelse [%] i ofördelaktig riktning från gränsvärdena

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/40

---

Endast Unece-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 6 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 18 till ändringsserie 01 – Dag för ikraftträdande: 24 oktober 2009

Rättelse 1 till supplement 18 – Dag för ikraftträdande: 11 november 2009

Supplement 19 till ändringsserie 01 – Dag för ikraftträdande: 19 augusti 2010

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

| 0. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definitioner |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märkning |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Allmänna bestämmelser |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ljusstyrka på utsänt ljus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Provningsförfarande |
| --- | --- |

7.

| 8. | Färg på utsänt ljus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Ändringar av en typ av körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa samt utökning av godkännande |
| --- | --- |

9.

| 10. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

10.

| 11. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

11.

| 12. | Produktionens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

12.

| 13. | Namn på och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningen samt de administrativa myndigheterna |
| --- | --- |

13.

| 14. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

14.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Kategorier av körriktningsvisare: minsta vinklar som krävs för den rumsliga ljusfördelningen för dessa kategorier av körriktningsvisare |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Formulär för rapport om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande, eller om produktionens slutgiltiga upphörande, avseende en typ av körriktningsvisare enligt föreskrifter nr 6 |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Godkännandemärkets utformning |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Fotometriska mätningar |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Färg på orangegula lampor: kromatiska koordinater |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Minimikrav på förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Minimikrav för provtagning utförd av kontrollant |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

0.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller körriktningsvisare för fordon av kategorierna L, M, N, O och T (1).

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

1.1   körriktningsvisare: en anordning monterad på ett motorfordon eller släpvagn, som, när den aktiveras av föraren, indikerar dennes avsikt att ändra fordonets färdriktning. De aktuella föreskrifterna gäller endast fast monterade blinkande anordningar vars blinkljus uppkommer genom att lyktan förses med elektrisk ström i intervaller.

1.2   De definitioner som ges i föreskrifter nr 48 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande ska gälla för dessa föreskrifter.

1.3   körriktningsvisare av olika typer: lyktor som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

| a) | handelsnamn eller varumärke, |
| --- | --- |

a)

handelsnamn eller varumärke,

| b) | det optiska systemets egenskaper (grad av styrka, ljusfördelningsvinklar, kategori av glödlampa, ljuskällemodul etc.), |
| --- | --- |

b)

det optiska systemets egenskaper (grad av styrka, ljusfördelningsvinklar, kategori av glödlampa, ljuskällemodul etc.),

| c) | körriktningsvisarlyktornas kategori, |
| --- | --- |

c)

körriktningsvisarlyktornas kategori,

| d) | det variabla styrkereglaget, om sådant finns. |
| --- | --- |

d)

det variabla styrkereglaget, om sådant finns.

En ändring av glödlampans färg eller färgen på något filter utgör inte en ändring av typ.

1.4   De hänvisningar som ges i dessa föreskrifter till standardglödlampor (referensglödlampor) och till föreskrifter nr 37 ska avse föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för godkännandet.

2.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

2.1   Ansökan om godkännande av en typ av körriktningsvisare ska lämnas in av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller av dennes befullmäktigade ombud. I ansökan ska det anges till vilken eller vilka av följande kategorier enligt bilaga 1 som körriktningsvisaren hör: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 eller 6. Om den hör till kategori 2 ska det dessutom anges huruvida den har fast ljusstyrka (kategori 2a) eller variabel ljusstyrka (kategori 2b) och huruvida körriktningsvisaren också kan användas i en enhet med två lyktor av samma kategori. Om sökanden så önskar, kan det i ansökan anges att anordningen får installeras på fordonet med olika lutningar på referensaxeln i förhållande till fordonets referensplan och till marken eller att den får roteras runt sin referensaxel. Dessa olika installationsvillkor ska anges i rapportformuläret.

För varje typ av körriktningsvisare ska följande bifogas ansökan:

2.2.1   Tre ritningar som är tillräckligt detaljerade för att man ska kunna avgöra körriktningsvisarens typ och kategori. De ska även visa geometriskt i vilket läge eller vilka lägen körriktningsvisaren får monteras på fordonet samt den observationsaxel som ska vara referensaxel i proven (horisontell vinkel H = 0°, vertikal vinkel V = 0°) och den punkt som ska vara referenscentrum i de nämnda proven. Ritningarna ska vidare visa placeringen av godkännandenumret och tilläggssymbolerna i förhållande till godkännandemärkets cirkel.

2.2.2   En kort teknisk beskrivning i vilken det särskilt, med undantag för lyktor med icke-utbytbara ljuskällor, anges

| a) | den kategori eller de kategorier av glödlampor som föreskrivs; den föreskrivna kategorin av glödlampor ska vara en av de kategorier som beskrivs i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, och/eller |
| --- | --- |

a)

den kategori eller de kategorier av glödlampor som föreskrivs; den föreskrivna kategorin av glödlampor ska vara en av de kategorier som beskrivs i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, och/eller

| b) | den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen. |
| --- | --- |

b)

den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen.

2.2.3   Om ansökan avser en körriktningsvisare i kategori 2b: en kortfattad beskrivning av det variabla styrkereglaget, ett diagram och uppgifter om egenskaperna hos systemet som ger de två graderna av styrka.

2.2.4   Om ansökan avser en körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a eller 2b: information om signalen i enlighet med punkt 6.2.2 nedan.

2.2.5   Två provexemplar. Om ansökan avser anordningar som inte är identiska, utan symmetriska och avsedda att monteras den ena på den vänstra och den andra på den högra sidan av fordonet, kan de två provexemplar som lämnas vara identiska och avsedda att endast monteras på den högra eller den vänstra sidan av fordonet.

Om ansökan avser en körriktningsvisare i kategori 2b ska den även åtföljas av ett variabelt styrkereglage eller en generator som tillhandahåller samma signal eller signaler.

3.   MÄRKNING

De provexemplar som inlämnas för godkännande ska vara märkta enligt följande:

3.1   De ska vara försedda med sökandens handelsnamn eller varumärke, som ska vara lättläsligt och outplånligt.

3.2   Med undantag för lyktor med icke-utbytbara ljuskällor, ska de vara försedda med en lättläslig och outplånlig märkning som anger

| a) | den kategori eller de kategorier av glödlampor som föreskrivs, och/eller |
| --- | --- |

a)

den kategori eller de kategorier av glödlampor som föreskrivs, och/eller

| b) | den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen. |
| --- | --- |

b)

den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen.

3.3   De ska vara försedda med ett tillräckligt stort utrymme för godkännandemärket och de tilläggssymboler som anges i punkt 4.2 nedan. Utrymmet ska anges på de ritningar som avses i punkt 2.2.1 ovan.

3.4   Lyktor med ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor eller med ett variabelt styrkereglage och/eller icke-utbytbara ljuskällor och/eller ljuskällemodul(er) ska vara försedda med märkspänning eller spänningsområde och högsta märkeffekt.

För lyktor med ljuskällemodul(er) ska modulen/modulerna vara försedd(a) med följande:

3.5.1   En lättläslig och outplånlig märkning med sökandens handelsnamn eller varumärke.

3.5.2   En lättläslig och outplånlig märkning med den specifika identifieringskoden för modulen. Denna specifika identifieringskod ska omfatta de inledande bokstäverna ”MD” för ”MODUL” följt av godkännandemärket utan cirkeln såsom föreskrivs i punkt 4.2.1.1 nedan och, om flera ej identiska ljuskällemoduler används, följas av tilläggssymboler eller tecken. Denna specifika identifieringskod ska visas i de ritningar som nämns i punkt 2.2.1 ovan.

Godkännandemärket måste inte vara detsamma som på den lykta i vilken modulen används, men båda märkena ska vara från samma sökande.

3.5.3   Märkning som anger märkspänning eller spänningsområde och högsta märkeffekt.

3.6   Ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor eller ett variabelt styrkereglage som utgör en del av lyktan men inte ingår i lamphuset ska vara försett med tillverkarens namn och ett identifieringsnummer.

4.   GODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om de två provexemplar som lämnats in för godkännande i enlighet med punkt 2.2.4 ovan uppfyller kraven i dessa föreskrifter ska godkännande beviljas.

4.1.2   Om grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor överensstämmer med kraven i flera skilda föreskrifter som utgör bilagor till 1958 års överenskommelse, kan ett enda internationellt godkännandemärke anbringas, under förutsättning att lyktorna inte är grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda med en lykta eller lyktor som inte uppfyller kraven i någon av dessa föreskrifter.

4.1.3   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. De två första siffrorna (som för närvarande är 01 eftersom de motsvarar ändringsserie 01, som trädde i kraft den 27 juni 1987) ska ange den ändringsserie som innehåller de senaste viktigare tekniska ändringar som gjorts i föreskrifterna vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet. En och samma avtalspart får inte tilldela samma nummer till en annan typ av anordning som omfattas av dessa föreskrifter. Körriktningsvisare i olika kategorier får märkas med ett enda godkännandenummer om de utgör en enhet.

4.1.4   Rapport om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande eller om produktionens slutgiltiga upphörande för en typ av anordning i enlighet med dessa föreskrifter ska meddelas de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, i form av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

4.1.5   Alla anordningar som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska på det utrymme som anges i punkt 3.3, förutom de märkningar som föreskrivs i punkterna 3.1 och 3.2 eller 3.4, vara försedda med ett godkännandemärke i enlighet med punkterna 4.2 och 4.3 nedan.

4.2   Godkännandemärkets sammansättning

Godkännandemärket ska bestå av följande:

Ett internationellt godkännandemärke, bestående av

4.2.1.1   en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för landet som beviljat godkännande (2),

4.2.1.2   godkännandenumret enligt punkt 4.1.3 ovan.

Följande tilläggssymbol (eller -symboler):

4.2.2.1   En eller flera av följande siffror: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 eller 6, beroende på om anordningen tillhör en eller flera av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 eller 6 för vilken eller vilka det ansöks om godkännande i enlighet med punkt 2.1.

4.2.2.2   På anordningar som inte kan monteras på valfri sida av fordonet ska det finnas en horisontell pil som visar i vilken position anordningen ska monteras (pilen ska vara riktad från fordonet i fråga om anordningar i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b och mot fordonets front i fråga om anordningar i kategorierna 3, 4, 5 och 6). Dessutom ska anordningar i kategori 6 vara märkta med ”L” eller ”R” för vänster respektive höger sida av fordonet.

4.2.2.3   På anordningar som kan användas som en del av en enhet med två lyktor, ska bokstaven ”D” finnas till höger om den symbol som nämns i punkt 4.2.2.1.

4.2.2.4   På anordningar med minskad ljusfördelning i enlighet med punkt 2.1.3 i bilaga 4 till dessa föreskrifter ska det finnas en vertikal pil som startar från ett horisontellt segment och är riktad nedåt.

4.2.2.5   De två siffror i godkännandenumret som anger den ändringsserie som var i kraft vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet och, om så krävs, den föreskrivna pilen, kan placeras i närheten av ovanstående tilläggssymboler.

4.2.2.6   De märkningar och symboler som anges i punkterna 4.2.1 och 4.2.2 ovan ska vara lättläsliga och outplånliga även när anordningen är monterad på fordonet.

4.3   Godkännandemärkets utformning

4.3.1   Separata lyktor

I figur 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns ett exempel på hur godkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

Om olika typer av lyktor som uppfyller kraven i flera föreskrifter använder samma yttre lins med samma eller olika färg, kan ett enda internationellt godkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för det land som beviljat godkännandet, och ett godkännandenummer. Detta godkännandemärke kan placeras var som helst på lyktan, under följande förutsättningar:

4.3.1.1   Märket ska vara synligt efter montering.

4.3.1.2   Identifieringssymbolen för varje lykta, motsvarande var och en av de föreskrifter enligt vilka godkännande beviljats, tillsammans med numret på ändringsserien för de senaste betydande tekniska ändringarna av föreskrifterna i fråga vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska utmärkas.

4.3.1.3   Storleken på komponenterna i ett enskilt godkännandemärke ska inte vara mindre än den minsta storleken som krävs för det minsta av de enskilda märkena i de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.1.4   Det utrymme som anges i punkt 3.3 ovan ska finnas på lyktans huvuddel, som ska vara försedd med godkännandemärket för den aktuella funktionen eller de aktuella funktionerna.

4.3.1.5   I figur 4 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns ett exempel på hur godkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

4.3.2   Grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor

När grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda föreskrifter, kan ett enda internationellt godkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för det land som beviljat godkännandet, och ett godkännandenummer. Detta godkännandemärke kan placeras var som helst på de grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktorna förutsatt att

4.3.2.1.1   det är synligt när lyktorna har installerats,

4.3.2.1.2   ingen del av grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor som sänder ut ljus kan tas bort utan att godkännandemärket samtidigt tas bort.

Identifieringssymbolen för varje lykta, motsvarande var och en av de föreskrifter enligt vilka godkännande beviljats, tillsammans med numret på ändringsserien för de senaste betydande tekniska ändringarna av föreskrifterna i fråga vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska placeras antingen

4.3.2.2.1   på den lämpliga ljusutsändande ytan,

4.3.2.2.2   eller i en grupp, på ett sådant sätt att alla grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor tydligt kan identifieras.

4.3.2.3   Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke ska inte vara mindre än den minsta storlek som krävs för det minsta av de enskilda märkena i de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.2.4   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Samma avtalspart får inte tilldela samma godkännandenummer för någon annan typ av grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor som omfattas av dessa föreskrifter.

4.3.2.5   I figur 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns exempel på hur godkännandemärken för grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor med alla de ovannämnda tilläggssymbolerna kan byggas upp.

4.3.3   Lyktor som är inbördes sammanbyggda med andra lyktor där linsen också kan användas för andra typer av strålkastare

Bestämmelserna i punkt 4.3.2 ovan är tillämpliga.

4.3.3.1   När samma lins används kan den vara försedd med samtliga de godkännandemärken som motsvarar de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel – även om den inte kan avskiljas från linsen – också är försedd med ett sådant utrymme som beskrivs i punkt 3.3 ovan och med godkännandemärkena för de aktuella funktionerna.

Om olika typer av strålkastare finns i samma huvuddel, kan den senare vara försedd med de olika godkännandemärkena.

4.3.3.2   I figur 3 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns exempel på godkännandemärken för lyktor som är inbördes sammanbyggda med en strålkastare.

4.4   Godkännandemärkningen ska vara lättläslig och outplånlig. Den kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av anordningen, som inte kan separeras från den genomskinliga, ljusutsändande delen av anordningen. Märkningen ska under alla omständigheter vara synlig när anordningen är monterad på fordonet, eventuellt efter att en rörlig del såsom en motorhuv, bagagelucka eller dörr öppnats.

5.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

5.1   Varje inlämnad anordning ska uppfylla specifikationerna i punkterna 6 och 8 nedan.

5.2   Anordningarna ska vara så konstruerade och uppbyggda att de vid normala användningsförhållanden, och trots vibrationer som de kan utsättas för vid sådan användning, förblir funktionsdugliga och behåller de egenskaper som föreskrivs i dessa föreskrifter.

För ljuskällemoduler ska följande kontrolleras:

5.3.1   Ljuskällemodulen eller -modulerna ska vara konstruerad(e) enligt följande:

| a) | Varje ljuskällemodul ska endast kunna monteras i avsett och korrekt läge och ska endast kunna tas bort med hjälp av verktyg. |
| --- | --- |

a)

Varje ljuskällemodul ska endast kunna monteras i avsett och korrekt läge och ska endast kunna tas bort med hjälp av verktyg.

| b) | Om fler än en ljuskällemodul används i en anordnings hölje, ska inte ljuskällemoduler med olika egenskaper kunna bytas ut inom samma lykthölje. |
| --- | --- |

b)

Om fler än en ljuskällemodul används i en anordnings hölje, ska inte ljuskällemoduler med olika egenskaper kunna bytas ut inom samma lykthölje.

5.3.2   Ljuskällemodulen eller -modulerna ska vara garantiförseglade.

5.4   Om det uppstår fel på det variabla styrkereglaget till en körriktningsvisare av kategori 2b som utsänder mer än högsta värde för kategori 2a, ska kraven för fast ljusstyrka för kategori 2a uppfyllas automatiskt.

För utbytbara glödlampor gäller följande:

5.5.1   Alla kategorier av glödlampor som är godkända enligt föreskrifter nr 37 får användas, under förutsättning att det inte finns någon begränsning av användningen i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om godkännande.

5.5.2   Anordningens konstruktion ska vara sådan att glödlampan endast kan monteras i korrekt läge.

5.5.3   Glödlampshållaren ska överensstämma med de egenskaper som anges i IEC:s publikation 60061. Det datablad för hållaren ska tillämpas som gäller för den typ av glödlampa som används.

6.   LJUSSTYRKA PÅ UTSÄNT LJUS

Det ljus som sänds ut av de två anordningar som lämnats in ska, när det gäller körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a eller 2b, ligga i referensaxeln, och, när det gäller körriktningsvisare i kategorierna 5 eller 6, ligga i riktning A i enlighet med bilaga 1. Minsta ljusstyrka och högsta ljusstyrka anges nedan:

| Kategorier av körriktnings-visare | Minsta ljusstyrka i cd | Högsta ljusstyrka i cd |
| --- | --- | --- |
| Enskild lykta | Lykta (enskild) märkt ”D” (se punkt 4.2.2.3) |
| 1 | 175 | 1 000 | 500 |
| 1a | 250 | 1 200 | 600 |
| 1b | 400 | 1 200 | 600 |
| 2a (fast) | 50 | 500 | 250 |
| 2b (variabel) | 50 | 1 000 | 500 |
| 5 | 0,6 | 280 | 140 |
| 6 | 50 | 280 | 140 |

Kategorier av körriktnings-visare

Minsta ljusstyrka i cd

Högsta ljusstyrka i cd

Enskild lykta

Lykta (enskild) märkt ”D” (se punkt 4.2.2.3)

1

175

1 000

500

1a

250

1 200

600

1b

400

1 200

600

2a (fast)

50

500

250

2b (variabel)

50

1 000

500

5

0,6

280

140

6

50

280

140

6.1.1   För en enhet med två eller fler körriktningsvisarlyktor ska den totala ljusstyrkan inte överstiga det högsta värdet.

6.1.2   När en enhet med två eller fler lyktor som har samma funktion anses vara en enskild lykta ska den uppfylla kraven för

| a) | högsta ljusstyrka när alla lyktorna lyser tillsammans (sista kolumnen i tabellen), |
| --- | --- |

a)

högsta ljusstyrka när alla lyktorna lyser tillsammans (sista kolumnen i tabellen),

| b) | minsta ljusstyrka om en lykta är defekt. |
| --- | --- |

b)

minsta ljusstyrka om en lykta är defekt.

Vid fel på en enskild lykta i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b som innehåller mer än en ljuskälla ska följande bestämmelser gälla:

6.2.1   En grupp ljuskällor som är kopplade så att alla slutar sända ut ljus vid fel på en av dem ska anses vara en ljuskälla.

6.2.2   En signal för aktivering av den kontrollanordning som föreskrivs i punkt 6.5.8 i föreskrifter nr 48 ska skapas om

| a) | någon ljuskälla är defekt, eller |
| --- | --- |

a)

någon ljuskälla är defekt, eller

| b) | då en lykta är utformad för endast två glödlampsljuskällor, ljusstyrkan i referensaxelns riktning är mindre än 50 % av minsta styrka, eller |
| --- | --- |

b)

då en lykta är utformad för endast två glödlampsljuskällor, ljusstyrkan i referensaxelns riktning är mindre än 50 % av minsta styrka, eller

| c) | såsom en följd av en defekt i en eller flera ljuskällor, ljusstyrkan i en av följande riktningar som anges i bilaga 4 till dessa föreskrifter är mindre än den minsta styrka som krävs:






  i) | H = 0°, V = 0° |
| --- | --- | --- |

c)

såsom en följd av en defekt i en eller flera ljuskällor, ljusstyrkan i en av följande riktningar som anges i bilaga 4 till dessa föreskrifter är mindre än den minsta styrka som krävs:

i)

H = 0°, V = 0°

| ii) | H = 20° till fordonet yttersida, V = + 5° |
| --- | --- |

ii)

H = 20° till fordonet yttersida, V = + 5°

| iii) | H = 10° till fordonet innersida, V = 0° |
| --- | --- |

iii)

H = 10° till fordonet innersida, V = 0°

6.3   När alla ljuskällorna lyser får den högsta ljusstyrka som anges för en enskild lykta överskridas om den enskilda lyktan inte är märkt med ”D” och den högsta styrka som anges för en enhet med två eller fler lyktor inte överskrids.

Utanför referensaxeln och inom de vinkelområden som definieras i diagrammen i bilaga 1 till dessa föreskrifter ska styrkan på det utsända ljuset från var och en av de två inlämnade anordningarna uppfylla följande krav:

Ljusstyrkan på det utsända ljuset ska inte i någon av de riktningar som motsvarar punkterna i den relevanta ljusfördelningstabellen i bilaga 4 understiga det minsta värde som fastställs i punkt 6.1 multiplicerat med den procentsats som för riktningen i fråga anges i nämnda tabell.

6.4.1.1   Som avvikelse från punkterna 6.4 och 6.4.1 gäller för körriktningsvisare i kategori 5 ett minsta värde på 0,6 candela bakåt genom de fält som anges i bilaga 1.

6.4.2   Körriktningsvisaren får inte, i någon riktning inom det utrymme från vilket lyktan i fråga är synlig, överskrida det högsta värde som anges i punkt 6.1 ovan.

Dessutom gäller följande:

6.4.3.1   Genom de fält som anges i diagrammen i bilaga 1 måste ljusstyrkan på det utsända ljuset vara minst 0,7 candela för anordningar i kategori 1b, minst 0,3 candela för anordningar i kategorierna 1, 1a, 2a och 2b samt för anordningar i kategori 2b dagtid, och minst 0,07 candela för anordningar i kategori 2b nattetid.

6.4.3.2   Bestämmelserna i punkt 2.2 i bilaga 4 till dessa föreskrifter om lokala ljusstyrkevariationer ska iakttas.

6.5   Ljusstyrkorna ska normalt mätas med ljuskällan eller ljuskällorna kontinuerligt lysande.

Beroende på anordningens konstruktion, till exempel användning av lysdioder eller behovet att vidta försiktighetsåtgärder för att undvika överhettning, är det dock tillåtet att mäta lyktorna i blinkläge.

Vid sådan mätning ska växling ske med frekvensen f = 1,5 ±0,5 Hz och pulsvidden ska vara större än 0,3 sekunder mätt vid 95 procent av toppljusstyrkan.

Utbytbara glödlampor ska hållas vid referensljusflöde under tänd tid. För alla andra lampor ska den spänning som krävs enligt punkt 7.1.1 kopplas in med en stegrings- och falltid som är kortare än 0,01 sekunder. Ingen överspänning tillåts.

För mätningar som utförs i blinkläge ska den rapporterade ljusstyrkan utgöras av högsta ljusstyrka.

6.6   När det gäller anordningar i kategori 2b ska den tid som förflyter mellan att ljuskällan eller ljuskällorna energisätts och att det ljus som uppmäts på referensaxeln uppgår till 90 % av det värde som uppmäts i enlighet med punkt 6.3 mätas för de extremlägen av ljusstyrka som alstras av körriktningsvisaren. Den tid som mäts för att uppnå minsta ljusstyrka ska inte vara längre än den tid som mäts för att uppnå högsta ljusstyrka.

Det variabla styrkereglaget ska inte alstra signaler som får ljusstyrkan att

6.7.1   ligga utanför det område som anges i punkt 6.1 ovan, och

6.7.2   överskrida det högsta värde som anges för kategori 2a i punkt 6.1:

| a) | För system som endast är beroende av förhållanden under dag och natt gäller detta under nattförhållanden. |
| --- | --- |

a)

För system som endast är beroende av förhållanden under dag och natt gäller detta under nattförhållanden.

| b) | För övriga system gäller detta under de referensförhållanden som angetts av tillverkaren (3). |
| --- | --- |

b)

För övriga system gäller detta under de referensförhållanden som angetts av tillverkaren (3).

6.8   I bilaga 4, som nämns i punkt 6.2.1, ges uppgifter om de mätmetoder som ska användas.

7.   PROVNINGSFÖRFARANDE

Alla mätningar, fotometriska och kolorimetriska, ska utföras enligt följande:

7.1.1   För lyktor med utbytbar ljuskälla som inte är försedda med ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor eller ett variabelt styrkereglage ska mätningarna göras med ofärgade eller färgade standardglödlampor av den kategori som föreskrivs för anordningen och märkspänningen ska vara reglerad så att det referensljusflöde som föreskrivs för denna glödlampstyp erhålls.

7.1.2   För lyktor som är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) ska mätningarna göras vid 6,75 V, 13,5 V respektive 28,0 V.

7.1.3   För system som har ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor eller ett variabelt styrkereglage som utgör en del av lyktan (4), anbringas den spänning som anges av tillverkaren på lyktans ingångspoler eller, om sådan angivelse saknas, 6,75 V, 13,5 V respektive 28,0 V.

7.1.4   För system som har ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor eller ett variabelt styrkereglage som inte utgör en del av lyktan, anbringas den spänning som anges av tillverkaren på lyktans ingångspoler.

7.2   För en körriktningsvisare i kategori 2b som styrs med ett variabelt styrkereglage för att erhålla variabel ljusstyrka, ska dock fotometriska mätningar utföras i enlighet med sökandens beskrivning.

7.3   Det laboratorium som utför provningarna ska be tillverkaren att tillhandahålla ett sådant manöverdon för ljuskällor eller variabelt styrkereglage som krävs för drift av ljuskällan och de tillämpliga funktionerna.

7.4   Den spänning som anbringas till lyktan ska antecknas i rapportformuläret i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

7.5   Gränserna för den synliga ytan i referensaxelns riktning för en körriktningsvisare ska fastställas. För körriktningsvisare i kategorierna 5 och 6 ska dock gränserna för den ljusutsändande ytan fastställas.

8.   FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS

Färgen på det utsända ljuset inom det ljusfördelningsfält som anges i punkt 2 i bilaga 4 ska vara orangegul. För provning se bilaga 5 till dessa föreskrifter. Utanför fältet ska ingen skarp variation av färgen kunna observeras. Dessa krav ska även gälla inom området för variabel ljusstyrka som alstras av körriktningsvisare i kategori 2b.

9.   ÄNDRINGAR AV EN TYP AV KÖRRIKTNINGSVISARE FÖR MOTORFORDON OCH SLÄPVAGNAR TILL DESSA SAMT UTÖKNING AV GODKÄNNANDE

Alla ändringar av en typ av körriktningsvisare ska meddelas den administrativa myndighet som godkände typen. Myndigheten kan då antingen

9.1.1   anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att den ändrade typen fortfarande uppfyller ställda krav, eller

9.1.2   kräva ytterligare en provrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provens utförande.

9.2   De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller inte, varvid ändringarna ska specificeras.

9.3   Den behöriga myndighet som beviljar utökningen av godkännande ska tilldela en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

10.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelse ska uppfylla kraven i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/rev.2) enligt följande:

10.1   Körriktningsvisare som är godkända enligt dessa föreskrifter ska produceras så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkterna 6 och 8 ovan.

10.2   De minimikrav på förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse som beskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter ska uppfyllas.

10.3   De minimikrav för provtagning utförd av kontrollant som beskrivs i bilaga 7 till dessa föreskrifter ska uppfyllas.

10.4   Den myndighet som beviljat typgodkännande kan när som helst kontrollera de förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse som används vid varje produktionsställe. Normala intervall för dessa kontroller ska vara två år.

11.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

11.1   Det godkännande som beviljats för en anordning i enlighet med dessa föreskrifter kan återkallas om föregående krav inte uppfylls.

11.2   Om en part i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som tidigare beviljats, ska denna part genast rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

12.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av godkännandet slutgiltigt upphör med produktionen av en anordning som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

13.   NAMN PÅ OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGEN SAMT DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska underrätta Förenta nationernas sekretariat om namn på och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprov samt de administrativa myndigheter som beviljar godkännande och till vilka rapporter om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska skickas.

14.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

14.1   Från och med den dag då supplement 8 till ändringsserie 01 officiellt träder i kraft får ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja ECE-godkännanden enligt dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01.

14.2   Från och med 24 månader efter ikraftträdandet ska de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja ECE-godkännande bara om den aktuella typen av körriktningsvisare uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01.

14.3   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av godkännande enligt föregående ändringsserie till dessa föreskrifter.

14.4   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska under den tolvmånadersperiod som följer på dagen för ikraftträdandet av supplement 8 till ändringsserie 01 fortsätta att bevilja godkännanden för de typer av körriktningsvisare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom föregående ändringsserie.

14.5   ECE-godkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter tidigare än 12 månader efter dagen för ikraftträdandet ska förbli giltiga utan tidsbegränsning. Detsamma ska gälla för alla utökningar av godkännanden, inklusive de som senare beviljats enligt föregående ändringsserie. I de fall då en typ av körriktningsvisare som godkänts enligt föregående ändringsserie uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01, ska den avtalspart som beviljade godkännandet meddela detta till övriga avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter.

14.6   Ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter ska avvisa en typ av körriktningsvisare som godkänts enligt supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter.

14.7   Till och med 36 månader efter dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter ska ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter avvisa en typ av körriktningsvisare som godkänts enligt föregående ändringsserie till dessa föreskrifter.

14.8   Från och med 36 månader efter dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter vägra försäljning av en typ av körriktningsvisare som inte uppfyller kraven i supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter om inte körriktningsvisaren är avsedd som reservdel för montering på fordon som redan är i bruk.

14.9   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att bevilja godkännanden för körriktningsvisare baserat på föregående ändringsserie, om körriktningsvisaren är avsedd som reservdel för montering på fordon som redan är i bruk.

14.10   Från och med den dag då supplement 8 till ändringsserie 01 officiellt träder i kraft ska ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering på fordon av en körriktningsvisare som godkänts enligt dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01.

14.11   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att medge montering på fordon av en körriktningsvisare som är godkänd enligt dessa föreskrifter ändrade genom föregående ändringsserie under den 48-månadersperiod som följer på dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01.

14.12   Efter en period på 48 månader efter dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01 kan de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering av en körriktningsvisare som inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01, på ett nytt fordon för vilket nationellt typgodkännande eller enskilt godkännande beviljades mer än 24 månader efter dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter.

14.13   Efter en period på 60 månader efter dagen för ikraftträdande får de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering av en körriktningsvisare som inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom supplement 8 till ändringsserie 01, på ett nytt fordon som första gången registrerades mer än 60 månader efter dagen för ikraftträdande av supplement 8 till ändringsserie 01 till dessa föreskrifter.

14.14   Befintliga godkännanden av körriktningsvisarlyktor i kategorierna 3 och 4 som godkänts enligt dessa föreskrifter före införandet av supplement 16 till ändringsserie 01 ska förbli giltiga utan tidsbegränsning.

---

(1)  Enligt definitionen i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/rev.1/ändring 2, senast ändrad genom ändring 4).

(2)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia, 53 för Thailand, 54, (vakant), 55 (vakant), 56 för Montenegro, 57 (vakant) och 58 för Tunisien. Efterföljande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade i enlighet med dessa föreskrifter, och Förenta nationernas generalsekretariat ska meddela överenskommelsens parter de sålunda tilldelade numren.

(3)  God sikt (meteorologiskt optiskt område MOR > 2 000 m definierat enligt WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, sjätte upplagan, ISBN: 92-63-16008-2, punkterna 1.9.1–1.9.11, Genève 1996) och ren lins.

(4)  I dessa föreskrifter avses med utgör en del av lyktan att fysiskt ingå i lykthöljet eller vara externt, separat eller inte, men levererat av lykttillverkaren såsom en del av lyktsystemet.

---

BILAGA 1

Kategorier av körriktningsvisare: minsta vinklar som krävs för den rumsliga ljusfördelningen för dessa kategorier av körriktningsvisare (1)

I samtliga fall är de minsta vertikala vinklarna för den rumsliga ljusfördelningen för körriktningsvisarlyktor 15° över och 15° under horisontalplanet, utom för

| a) | körriktningsvisare med en monteringshöjd lika med eller mindre än 750 mm över marken, för vilka de är 15° över och 5° under horisontalplanet, |
| --- | --- |

a)

körriktningsvisare med en monteringshöjd lika med eller mindre än 750 mm över marken, för vilka de är 15° över och 5° under horisontalplanet,

| b) | körriktningsvisare i kategori 6, för vilka de är 30° över och 5° under horisontalplanet. |
| --- | --- |

b)

körriktningsvisare i kategori 6, för vilka de är 30° över och 5° under horisontalplanet.

Minsta siktvinklar i horisontalplanet

Främre körriktningsvisare

| Kategori 1 | : | för placering minst 40 mm från strålkastaren. |
| --- | --- | --- |
| Kategori 1a | : | för placering mer än 20 mm, men mindre än 40 mm, från strålkastaren. |
| Kategori 1b | : | för placering mindre än 20 mm från strålkastaren. |

Kategori 1

:

för placering minst 40 mm från strålkastaren.

Kategori 1a

:

för placering mer än 20 mm, men mindre än 40 mm, från strålkastaren.

Kategori 1b

:

för placering mindre än 20 mm från strålkastaren.

På och över H-planet för alla lyktor. Under H-planet för lyktor avsedda för fordon i kategorierna M2, M3, N2 eller N3

Referensaxel

Körriktning

Fordon

Under H-planet för fordon i kategorierna M1 och N1

Referensaxel

Körriktning

Fordon

H-planet: ”horisontalplanet som går genom lyktans referenscentrum”

| Kategorierna 2a och 2b | : | bakre körriktningsvisare |
| --- | --- | --- |
| Kategori 2a | : | bakre körriktningsvisare med fast ljusstyrka |
| Kategori 2b | : | bakre körriktningsvisare med variabel ljusstyrka |

Kategorierna 2a och 2b

:

bakre körriktningsvisare

Kategori 2a

:

bakre körriktningsvisare med fast ljusstyrka

Kategori 2b

:

bakre körriktningsvisare med variabel ljusstyrka

Fordon

Körriktning

Referensaxel

| Kategorierna 5 och 6 | : | Extra sidokörriktningsvisare för användning på fordon som också är utrustade med körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a eller 1b och 2a eller 2b |
| --- | --- | --- |

Kategorierna 5 och 6

:

Extra sidokörriktningsvisare för användning på fordon som också är utrustade med körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a eller 1b och 2a eller 2b

Referensaxel

Körriktning

Fordon

Riktning A

---

(1)  De vinklar som visas i dessa diagram gäller de anordningar som monteras på fordonets högra sida. Pilarna i dessa diagram pekar mot fordonets front.

---

BILAGA 2

RAPPORT

(Största format: A4 [210 mm × 297 mm])

| (1) | Utfärdad av: | Namn på myndighet:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 29

Utfärdad av:

Namn på myndighet:

...

...

...

| om (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

om (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

för en typ av körriktningsvisare i enlighet med föreskrifter nr 6

Godkännande nummer: ... Utökning nummer: ...

| 1. | Handelsnamn eller varumärke på anordningen: ... |
| --- | --- |

1.

Handelsnamn eller varumärke på anordningen: ...

| 2. | Tillverkarens namn på denna typ av anordning: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på denna typ av anordning: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn och adress för tillverkarens representant i förekommande fall: ... |
| --- | --- |

4.

Namn och adress för tillverkarens representant i förekommande fall: ...

| 5. | Inlämnad för godkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnad för godkännande den: ...

| 6. | Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av godkännandeprovningarna: ... |
| --- | --- |

6.

Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av godkännandeprovningarna: ...

| 7. | Datum för provningsrapport utfärdad av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för provningsrapport utfärdad av denna tjänst: ...

| 8. | Nummer på provningsrapport utfärdad av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

8.

Nummer på provningsrapport utfärdad av denna tjänst: ...

| 9. | Kortfattad beskrivning:
  Kategori: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6 (2) (3)

  Antal, kategori och slag av ljuskälla eller ljuskällor: ...
  Spänning och effekt: ...
  Den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen: ...
  Endast för installation på fordon i kategorierna M1 och/eller N1: ja/nej (2)

  Endast för begränsad monteringshöjd lika med eller lägre än 750 mm över marken: ja/nej (2)

  Geometriska monteringsvillkor och tillhörande alternativ, om sådana finns: ...
  Användning av ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor/variabelt styrkereglage som






  a) | utgör en del av lyktan: ja/nej (2) |
| --- | --- | --- |

9.

Kortfattad beskrivning:

Kategori: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6 (2) (3)

Antal, kategori och slag av ljuskälla eller ljuskällor: ...

Spänning och effekt: ...

Den specifika identifieringskoden för ljuskällemodulen: ...

Endast för installation på fordon i kategorierna M1 och/eller N1: ja/nej (2)

Endast för begränsad monteringshöjd lika med eller lägre än 750 mm över marken: ja/nej (2)

Geometriska monteringsvillkor och tillhörande alternativ, om sådana finns: ...

Användning av ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor/variabelt styrkereglage som

a)

utgör en del av lyktan: ja/nej (2)

| b) | inte utgör en del av lyktan: ja/nej (2) |
| --- | --- |

b)

inte utgör en del av lyktan: ja/nej (2)

Ingångsspänning(ar) från ett elektroniskt manöverdon för ljuskällor/variabelt styrkereglage:

Tillverkare och identifieringsnummer för elektroniskt manöverdon för ljuskällor/variabelt styrkereglage (när manöverdonet för ljuskällor utgör en del av lyktan men inte ingår i lamphuset): ...

Variabel ljusstyrka: ja/nej (2)

| 10. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

10.

Godkännandemärkets placering: ...

| 11. | Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ... |
| --- | --- |

11.

Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ...

| 12. | Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2): |
| --- | --- |

12.

Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2):

| 13. | Ort: ... |
| --- | --- |

13.

Ort: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

15.

Underskrift: ...

| 16. | Listan på de dokument som förvaras hos den administrativa myndighet som beviljat godkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran. |
| --- | --- |

16.

Listan på de dokument som förvaras hos den administrativa myndighet som beviljat godkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännande (se villkor för godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som ej gäller.

(3)  För körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b: information om signalen i enlighet med punkt 6.2.2.

---

BILAGA 3

GODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING

Den anordning som är försedd med det godkännandemärke som visas ovan är en anordning i kategori 4 (sidokörriktningsvisare) godkänd i Italien (E3) med godkännandenumret 216, vilken också kan användas i en enhet med två lyktor. Den horisontella pilen visar i vilken riktning denna anordning, som inte kan monteras på valfri sida av fordonet, ska monteras. Pilen pekar mot fordonets front. Den vertikala pil som startar från ett horisontellt segment och är riktad nedåt indikerar en tillåten monteringshöjd lika med eller mindre än 750 mm från marken för denna anordning.

Den siffra som visas nära symbolen ”4D” anger att godkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 6 ändrade genom ändringsserie 01.

Nedan visas i vilken riktning pilarna på godkännandemärket pekar beroende på vilken kategori anordningen tillhör.

Kategorierna 5 och 6

Kategorierna

1, 1a

och 1b

Kategorierna

2a och 2b

Observera: Godkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i godkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll. Användande av romerska siffror som godkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

Figur 2

Förenklad märkning för grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor när två eller fler lyktor är delar av en och samma enhet

De vertikala och horisontella linjerna schematiserar formen av ljussignalanordningen. Dessa utgör inte en del av godkännandemärkningen.

MALL A

MALL B

MALL C

Observera: De tre exemplen på godkännandemärken (mallarna A, B och C) representerar tre varianter av märkning för en ljussignalanordning när två eller fler lyktor är delar av en och samma enhet av grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor.

De visar att anordningen godkänts i Nederländerna (E4) med godkännandenumret 3333 och omfattar följande:

En bakre körriktningsvisare med variabel ljusstyrka (kategori 2b) godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.

En röd bakre sidopositionslykta med variabel ljusstyrka (R2) godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7.

En dimbaklykta med variabel ljusstyrka (F2) godkänd i enlighet med föreskrifter nr 38 i deras ursprungliga version.

En backningsstrålkastare (AR) godkänd i enlighet med föreskrifterna nr 23 i deras ursprungliga version.

En bromslykta med variabel ljusstyrka (S2) godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7.

Observera: Ovanstående tre exempel motsvarar en belysningsanordning som är försedd med ett godkännandemärke som omfattar följande:

En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7.

En strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, godkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 20.

En dimstrålkastare godkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19.

En främre körriktningsvisare i kategori 1a godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.

Figur 3

Lykta inbördes sammanbyggd med en strålkastare

Exemplet ovan motsvarar märkningen på en lins som är avsedd att användas för olika typer av strålkastare, nämligen

| antingen | : | en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, som är godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifter nr 8 ändrade genom ändringsserie 04 och som är inbördes sammanbyggd med en främre körriktningsvisare godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6, |
| --- | --- | --- |
| eller | : | en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, som är godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifter nr 1 ändrade genom ändringsserie 01 och som är inbördes sammanbyggd med samma främre körriktningsvisare som nämns ovan, |
| eller | : | någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lykta. |

antingen

:

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, som är godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifter nr 8 ändrade genom ändringsserie 04 och som är inbördes sammanbyggd med en främre körriktningsvisare godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6,

eller

:

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, som är godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i föreskrifter nr 1 ändrade genom ändringsserie 01 och som är inbördes sammanbyggd med samma främre körriktningsvisare som nämns ovan,

eller

:

någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lykta.

Huvuddelen av strålkastaren ska vara försedd med det enda giltiga godkännandenumret. Exempel:

Figur 4

Märkning av separata lyktor

Exemplet ovan motsvarar märkningen på en lins som är avsedd att användas för olika typer av lyktor. Godkännandemärkena visar att anordningen godkänts i Spanien (E9) med godkännandenumret 1432 och består av följande:

En dimbaklykta (F) godkänd i enlighet med föreskrifter nr 38 i deras ursprungliga version.

En bakre körriktningsvisare i kategori 2a godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.

En backningsstrålkastare (AR) godkänd i enlighet med föreskrifter nr 23 i deras ursprungliga version.

En röd bakre sidopositionslykta (R) godkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

En bromslykta med en ljusstyrka (S1) godkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

Ljuskällemoduler

Den ljuskällemodul som är försedd med ovanstående identifieringskod har godkänts tillsammans med en lykta som är godkänd i Italien med godkännandenummer 17325.

---

BILAGA 4

FOTOMETRISKA MÄTNINGAR

1.   Mätmetoder

1.1   Vid fotometriska mätningar ska ströreflektioner förhindras genom lämplig avskärmning.

Om mätresultaten skulle ifrågasättas ska mätningarna utföras på ett sådant sätt att följande krav uppfylls:

1.2.1   Mätavståndet ska vara sådant att lagen om omvänd proportionalitet mot avståndet i kvadrat kan tillämpas.

1.2.2   Mätutrustningen ska vara sådan att mottagarens öppning sedd från lyktans referenscentrum har en vinkel på mellan 10 minuter och 1 grad.

1.2.3   Ljusstyrkekravet för en viss observationsriktning ska anses uppfyllt om det uppfylls i en riktning som inte avviker mer än en kvarts grad från observationsriktningen.

1.3   Om anordningen får installeras på fordonet i mer än ett läge eller inom ett område med olika lägen ska de fotometriska mätningarna upprepas för varje läge eller i områdets yttersta lägen för referensaxeln i det område som anges av tillverkaren.

2.   Tabell för rumslig standardljusfördelning för körriktningsvisare i kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b

För körriktningsvisare i kategori 6

(fordonets yttersida)

Riktningen H = 0° och V = 0° motsvarar referensaxeln. (På fordonet är den horisontell och parallell med fordonets symmetrilängdplan och orienterad i den erfordrade synriktningen.) Riktningen passerar genom referenscentrum. De värden som visas i tabellen motsvarar, för de olika mätriktningarna, de minsta ljusstyrkorna som procenttal av det minsta värde som krävs i tabellen i punkt 6.1 enligt följande:

2.1.1   I riktningen H = 0° och V = 0° för kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b samt för kategori 5 i vinkelområdet i riktning A i enlighet med bilaga 1.

2.1.2   I riktningen H = 5° och V = 0° för kategori 6.

2.1.3   Om en anordning är avsedd att installeras på en monteringshöjd lika med eller mindre än 750 mm från marken, kontrolleras dock den fotometriska ljusstyrkan endast upp till en vinkel på 5° nedåt.

2.2   Inom ljusfördelningsfältet, som i punkt 2 grafiskt visas som ett diagram, bör ljusmönstret vara övervägande enhetligt, dvs. ljusstyrkan i varje riktning i en del av diagrammet som avgränsas av linjerna ska motsvara åtminstone det minsta av de minimivärden som finns angivna som procentsatser på de linjer i diagrammet som omger riktningen i fråga.

3.   Fotometrisk mätning av lyktor

De fotometriska egenskaperna ska kontrolleras enligt följande:

3.1   För icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra):

Med ljuskällan i lyktan, enligt tillämplig underpunkt till punkt 7.1 i dessa föreskrifter.

3.2   För utbytbara glödlampor:

Om lyktorna är utrustade med glödlampor för 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V ska avgiven ljusstyrka korrigeras. Korrektionsfaktorn är kvoten mellan standardljusflödet och medelvärdet för ljusflödet vid anbringad spänning (6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V). Det verkliga ljusflödet från varje glödlampa som används ska inte avvika mer än ±5 % från medelvärdet. Alternativt kan en standardglödlampa användas i tur och ordning i var och en av de enskilda positionerna, använd vid sitt referensflöde, varvid de enskilda mätningarna i varje position adderas.

3.3   För alla körriktningsvisare, utom de som är utrustade med glödlampa eller glödlampor, ska den ljusstyrka som mäts efter en minuts och efter 30 minuters drift i blinkläge (f = 1,5 Hz, 50 procents lystid) uppfylla kraven på minsta och högsta ljusstyrka. Ljusstyrkans fördelning efter en minuts drift kan beräknas genom att i varje provpunkt tillämpa förhållandet mellan ljusstyrkan mätt vid HV efter en minuts och efter 30 minuters drift enligt ovan.

---

BILAGA 5

FÄRG PÅ ORANGEGULA LAMPOR: KROMATISKA KOORDINATER

För kontroll av de kolorimetriska egenskaperna ska det provningsförfarande som beskrivs i punkt 7 i dessa föreskrifter användas.

För lyktor som är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) ska dock de kolorimetriska egenskaperna kontrolleras med ljuskällorna kvar i lyktan, i enlighet med tillämplig underpunkt till punkt 7.1 i dessa föreskrifter.

---

BILAGA 6

Minimikrav på förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än sådana oundvikliga variationer vid produktionen som ligger inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

Med avseende på de fotometriska egenskaperna ska överensstämmelsen för serietillverkade lyktor inte ifrågasättas om, vid provning av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald lykta i enlighet med punkt 7 i dessa föreskrifter

1.2.1   inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter.

1.2.2   När det rör sig om en körriktningsvisare utrustad med en utbytbar ljuskälla gäller att om resultaten från det ovannämnda provet inte uppfyller kraven, ska provet av körriktningsvisarna upprepas med en annan standardglödlampa.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas vid provning enligt villkoren i punkt 7 i dessa föreskrifter.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av godkännandemärket ska för varje typ av körriktningsvisare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuellt prov, ska ytterligare provexemplar tas och provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i produktionen i fråga.

2.1   Provens beskaffenhet

Kontroll av överensstämmelse enligt dessa föreskrifter ska omfatta de fotometriska och kolorimetriska egenskaperna.

2.2   Metoder som används vid prov

2.2.1   Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   I alla prov som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för godkännandeprovningarna. Tillverkaren har ansvaret för att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av en behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall vara de som anges i dessa föreskrifter, särskilt när det gäller administrativ kontroll och provtagning.

2.3   Urval av provexemplar

Provexemplar av körriktningsvisare ska väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd körriktningsvisare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop data för samma typ från flera fabriker, förutsatt att dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provlyktan ska utsättas för fotometriska mätningar av minsta värden i de punkter som listas i bilaga 4 och de kromatiska koordinater som krävs.

2.5   Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för att det utförs en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av sina produkter så att de uppfyller de krav som uppställs för kontroll av produkternas överensstämmelse i punkt 10.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en tillförlitlighet av 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provtagning) är minst 0,95.

---

BILAGA 7

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om eventuella skillnader inte är större än oundvikliga variationer vid produktionen.

Med avseende på de fotometriska egenskaperna ska överensstämmelsen för serietillverkade lyktor inte ifrågasättas om, vid provning av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald lykta i enlighet med punkt 7 i dessa föreskrifter

1.2.1   inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter.

1.2.2   När det rör sig om en körriktningsvisare utrustad med en utbytbar ljuskälla gäller att om resultaten från det ovannämnda provet inte uppfyller kraven, ska provet av körriktningsvisarna upprepas med en annan standardglödlampa.

1.2.3   Körriktningsvisare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas vid provning enligt villkoren i punkt 7 i dessa föreskrifter.

2.   FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen väljs fyra körriktningsvisare ut slumpmässigt. De första två märks A, och de andra två märks B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade körriktningsvisare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

2.1.1.1   Omgång A

| A1: | en körriktningsvisare | 0 procent |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| A2: | båda körriktningsvisarna mer än | 0 procent |
| | men inte mer än | 20 procent |
| | gå till omgång B. | |

A1:

en körriktningsvisare

0 procent

en körriktningsvisare högst

20 procent

A2:

båda körriktningsvisarna mer än

0 procent

men inte mer än

20 procent

gå till omgång B.

2.1.1.2   Omgång B

| B1: | båda körriktningsvisarna | 0 procent |
| --- | --- | --- |

B1:

båda körriktningsvisarna

0 procent

2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång A är uppfyllda.

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade körriktningsvisare ifrågasättas, och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven, om avvikelserna för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

2.2.1.1   Omgång A

| A3: | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 20 procent |
| | men inte mer än | 30 procent |

A3:

en körriktningsvisare högst

20 procent

en körriktningsvisare mer än

20 procent

men inte mer än

30 procent

2.2.1.2   Omgång B

| B2: | i fallet A2, | |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 0 procent |
| | men inte mer än | 20 procent |
| | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| B3: | i fallet A2, | |
| | en körriktningsvisare | 0 procent |
| | en körriktningsvisare mer än | 20 procent |
| | men inte mer än | 30 procent |

B2:

i fallet A2,

en körriktningsvisare mer än

0 procent

men inte mer än

20 procent

en körriktningsvisare högst

20 procent

B3:

i fallet A2,

en körriktningsvisare

0 procent

en körriktningsvisare mer än

20 procent

men inte mer än

30 procent

2.2.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång A inte är uppfyllda.

2.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

2.3.1   Omgång A

| A4: | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 30 procent |
| A5: | båda körriktningsvisarna mer än | 20 procent |

A4:

en körriktningsvisare högst

20 procent

en körriktningsvisare mer än

30 procent

A5:

båda körriktningsvisarna mer än

20 procent

2.3.2   Omgång B

| B4: | i fallet A2, | |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 0 procent |
| | men inte mer än | 20 procent |
| | en körriktningsvisare mer än | 20 procent |
| B5: | i fallet A2, | |
| | båda körriktningsvisarna mer än | 20 procent |
| B6: | i fallet A2, | |
| | en körriktningsvisare | 0 procent |
| | en körriktningsvisare mer än | 30 procent |

B4:

i fallet A2,

en körriktningsvisare mer än

0 procent

men inte mer än

20 procent

en körriktningsvisare mer än

20 procent

B5:

i fallet A2,

båda körriktningsvisarna mer än

20 procent

B6:

i fallet A2,

en körriktningsvisare

0 procent

en körriktningsvisare mer än

30 procent

2.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgångarna A och B inte är uppfyllda.

3.   UPPREPAD PROVTAGNING

När det gäller A3, B2 och B3 är upprepad provtagning inom två månader efter meddelandet nödvändigt. Den upprepade provtagningen ska bestå av en tredje omgång C av två körriktningsvisare och en fjärde omgång D av två körriktningsvisare, som valts ut från produktionen efter det att den anpassats för att uppfylla kraven.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade körriktningsvisare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

3.1.1.1   Omgång C

| C1: | en körriktningsvisare | 0 procent |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| C2: | båda körriktningsvisarna mer än | 0 procent |
| | men inte mer än | 20 procent |
| | gå till omgång D. | |

C1:

en körriktningsvisare

0 procent

en körriktningsvisare högst

20 procent

C2:

båda körriktningsvisarna mer än

0 procent

men inte mer än

20 procent

gå till omgång D.

3.1.1.2   Omgång D

| D1: | i fallet C2, | |
| --- | --- | --- |
| | båda körriktningsvisarna | 0 procent |

D1:

i fallet C2,

båda körriktningsvisarna

0 procent

3.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång C är uppfyllda.

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade körriktningsvisare ifrågasättas, och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven, om avvikelserna för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

3.2.1.1   Omgång D

| D2: | i fallet C2, | |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 0 procent |
| | men inte mer än | 20 procent |
| | en körriktningsvisare högst | 20 procent |

D2:

i fallet C2,

en körriktningsvisare mer än

0 procent

men inte mer än

20 procent

en körriktningsvisare högst

20 procent

3.2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång C inte är uppfyllda.

3.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för körriktningsvisarna är följande:

3.3.1   Omgång C

| C3: | en körriktningsvisare högst | 20 procent |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare mer än | 20 procent |
| C4: | båda körriktningsvisarna mer än | 20 procent |

C3:

en körriktningsvisare högst

20 procent

en körriktningsvisare mer än

20 procent

C4:

båda körriktningsvisarna mer än

20 procent

3.3.2   Omgång D

| D3: | i fallet C2, | |
| --- | --- | --- |
| | en körriktningsvisare 0 eller mer än | 0 procent |
| | en körriktningsvisare mer än | 20 procent |

D3:

i fallet C2,

en körriktningsvisare 0 eller mer än

0 procent

en körriktningsvisare mer än

20 procent

3.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgångarna C och D inte är uppfyllda.

Figur 1

2 enheter

Första provtagningen

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång A

2 enheter

SLUT

Gå till omgång B

SLUT

Inriktning

Tillverkaren ombeds inrikta produkterna efter kraven

2 enheter

Upprepad provtagning

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång C och D

2 enheter

Möjliga resultat för omgång A

Möjliga resultat för omgång C

SLUT

Gå till omgång D

SLUT

Gå till inriktning

Möjliga resultat för omgång D

Möjliga resultat för omgång B

Godkännande återkallat

Maximal avvikelse [%] i ofördelaktig riktning från gränsvärdena

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/71

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 8 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av strålkastare för motorfordon som avger asymmetriskt halvljus eller helljus eller bägge och som är försedda med halogenglödlampor (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11)

Revision 4

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 05 – Dag för ikraftträdande: 8 september 2001

Rättelse 1 till revision 4 av föreskrifterna – Dag för ikraftträdande: 12 mars 2003

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

A.   ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

| 0 | Räckvidd |
| --- | --- |

0

| 1. | Definitioner |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ansökan om typgodkännande för en strålkastare |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märkningar |
| --- | --- |

3.

| 4. | Typgodkännande |
| --- | --- |

4.

B.   TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE

| 5. | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Belysning |
| --- | --- |

6.

| 7. | Krav för färgade lyktglas och filter |
| --- | --- |

7.

| 8. | Mätning av bländning |
| --- | --- |

8.

| 9. | Standardstrålkastare |
| --- | --- |

9.

| 10. | Anmärkning i fråga om färg |
| --- | --- |

10.

C.   YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

| 11. | Ändring och utökning av godkännande av en typ av strålkastare |
| --- | --- |

11.

| 12. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

12.

| 13. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

13.

| 14. | Slutligt nedlagd produktion |
| --- | --- |

14.

| 15. | Namn och adresser för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande och för myndigheterna |
| --- | --- |

15.

| 16. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

16.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Meddelande |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om strålkastare utrustade med glödlampor av typen H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11 |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Exempel på typgodkännandemärkets utformning |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Mätskärmar |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Krav för strålkastare med lyktglas av plast – provning av lyktglas eller provexemplar och av kompletta strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Minimikrav för provtagning av kontrollant |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

A.   ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

0.   RÄCKVIDD (1)

Dessa föreskrifter gäller strålkastare för motorfordon som kan innehålla lyktglas av glas eller plast.

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

1.1   lyktglas: strålkastarens (enhetens) yttersta del som avger ljus genom den lysande ytan.

1.2   beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på yttersidan av lyktglaset.

strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som följande:

1.3.1   Handelsbeteckning eller varumärke.

1.3.2   Det optiska systemets egenskaper.

1.3.3   Förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift. Montering eller borttagande av filter som är utformade endast i syfte att ändra strålens färg och inte dess fördelning ska dock inte anses vara en ändring av typen.

1.3.4   Lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller för bägge.

1.3.5   Typ av ljus som avges (halvljus, helljus eller båda).

1.3.6   Den hållare som är avsedd för en glödlampa (eller glödlampor) i en av följande kategorier: H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11 (2) (3).

1.3.7   De material som lyktglas och beläggning, om sådan finns, består av.

2.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN STRÅLKASTARE (4)

Ansökan om typgodkännande ska lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av hans vederbörligen godkända representant. I ansökan ska följande anges:

2.1.1   Om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för den ena av dessa.

I de fall strålkastaren är avsedd för halvljus, om den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för både och.

2.1.2.1   I de fall strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.

2.1.3   Färgen på det ljus som strålkastare avger.

Varje ansökan om typgodkännande ska åtföljas av följande:

Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen och som visar strålkastaren sedd framifrån, med detaljer om lyktglasets mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. I ritningen ska anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket.

2.2.1.1   Om strålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, ska det finnas en angivelse av strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren ska användas endast i detta (dessa) läge(n).

2.2.2   En kort teknisk beskrivning.

2.2.3   Två exemplar av strålkastartypen.

För prov på plastmaterialet som lyktglasen är tillverkade av ska ansökan även åtföljas av:

Tretton lyktglas.

2.2.4.1.1   Sex av dessa lyktglas kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.

2.2.4.1.2   Varje sådant lyktglas eller materialprov ska tillverkas på det sätt som kommer att användas vid serietillverkning.

2.2.4.2   En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.

2.3   Om egenskaperna hos materialen i lyktglasen och beläggningarna, om sådana finns, redan har provats ska provrapporten för dessa material bifogas.

2.4   Innan typgodkännande beviljas ska den behöriga myndigheten kontrollera att en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen kan garanteras.

3.   MÄRKNINGAR (5)

3.1   Strålkastare som inlämnats för typgodkännande ska vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

3.2   På strålkastarglaset och huvudenheten (6) ska det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 4. Dessa utrymmen ska anges på ritningarna som nämns i punkt 2.2.1.

3.3   Strålkastare som är konstruerade för att klara kraven både för höger- och vänstertrafik ska ha märkningar som anger de två inställningarna för fordonets optiska enhet eller för glödlampan i reflektorn. Dessa märkningar ska bestå av bokstäverna ”R/D” för läget för högertrafik och bokstäverna ”L/G” för läget för vänstertrafik.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om alla provexemplar av en typ av strålkastare, som lämnats in enligt punkt 2, uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, ska typgodkännande beviljas.

4.1.2   För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

Detta gäller inte strålkastare som är försedda med en dubbeltrådsglödlampa när de ska godkännas antingen som halv- eller helljus.

4.1.3   Varje godkänd typ ska tilldelas ett typgodkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 04) ska ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet. En avtalsslutande part får inte tilldela samma nummer till en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter, förutom i de fall då ett typgodkännande ska utökas till en enhet som endast skiljer sig åt i fråga om färgen på ljuset som avges.

4.1.4   Meddelande om typgodkännande, utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande, återkallande av typgodkännande eller om definitivt upphörande av tillverkningen av en typ av strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter ska meddelas de parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter, och med angivelser enligt punkt 2.2.1.1.

4.1.5   Som tillägg till den märkning som föreskrivs i punkt 3.1, ska ett typgodkännandemärke i enlighet med punkterna 4.2 och 4.3 placeras på de utrymmen som nämns i punkt 3.2, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som typgodkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2   Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket ska bestå av följande:

Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av

4.2.1.1   En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (7).

4.2.1.2   Typgodkännandenumret som beskrivs i punkt 4.1.3.

Följande tilläggssymbol (eller symboler):

4.2.2.1   På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik: en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare vänd mot strålkastaren, d.v.s. mot den sida av vägen som trafiken rör sig på.

4.2.2.2   På strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik genom lämplig inställning av den optiska enheten eller glödlampan: en horisontell pil med spets i båda ändar där spetsarna pekar åt vänster respektive höger.

4.2.2.3   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på halvljus: bokstäverna HC.

4.2.2.4   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på helljus: bokstäverna HR.

4.2.2.5   På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på både hel- och halvljus, bokstäverna HCR.

4.2.2.6   På strålkastare med lyktglas av plast, ska bokstavsgruppen PL placeras nära symbolerna som föreskrivs i punkterna 4.2.2.3–4.2.2.5.

4.2.2.7   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus, en angivelse av den maximala ljusstyrkan uttryckt med en referensmärkning enligt definition i punkt 6.3.2.1.2, placerad nära cirkeln som omger bokstaven E. För flerfunktionslyktor ska en angivelse för den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.

I samtliga fall ska det tillämpliga driftsättet som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 5 och de(n) tillåtna spänningen(arna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 5 anges på typgodkännandeintyget och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter. I tillämpliga fall ska anordningen märkas enligt följande:

4.2.3.1   På enheter som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljusglödlampan inte är tänd samtidigt med någon annan ljusfunktion som den är sammanbyggd med: Ett snedstreck (/) ska placeras bakom halvljussymbolen på typgodkännandemärket.

4.2.3.2   På strålkastare som uppfyller kraven i bilaga 5 till dessa föreskrifter ska, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av talet 24 överkorsat med ett snedkryss (×) placeras nära glödlampshållaren.

4.2.4   De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 04), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och den eventuella erforderliga pilen, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.5   Märkningarna och symbolerna som anges i punkterna 4.2.1 och 4.2.2 ska vara lättläsliga och outplånliga även när strålkastaren är monterad i fordonet.

4.3   Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1   Fristående lyktor

I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges i figurerna 1 till 9 exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor

När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under förutsättning av följande:

4.3.2.1.1   Det ska vara synligt efter montering.

4.3.2.1.2   Ingen del av grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som avger ljus ska kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska placeras

antingen

4.3.2.2.1   på lämplig ljusavgivande yta,

eller

4.3.2.2.2   i en grupp, på ett sådant sätt att varje i gruppen, kombinationen eller flerfunktionslyktan ingående lykta lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga 3).

4.3.2.3   Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke ska inte vara mindre än den minsta storleken som krävs för det minsta av de enskilda märkena för de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.2.4   Varje godkänd typ ska tilldelas ett typgodkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad, kombinerad eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5   I figur 10 i bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor kan vara uppbyggda med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.

I fråga om lyktor vars lyktglas används för olika typer av strålkastare och som kan vara sammanbyggda eller grupperade med andra lyktor ska bestämmelserna i punkt 4.3.2 tillämpas.

4.3.3.1   Dessutom kan, när samma lyktglas används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om lyktglaset inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna.

Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika godkännandemärkena placeras på den senare.

4.3.3.2   I figur 11 i bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara uppbyggda.

B.   TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE (8)

5.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1   Varje provexemplar ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 6 till 8.

Strålkastare ska vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett bra driftskick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.

5.2.1   Strålkastarna ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och lyktglaset inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt. När en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet ska justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig. Dessa bestämmelser ska dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6.

5.3   De delar som håller fast glödlampan i reflektorn ska vara utförda på så sätt att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta (9).

Glödlampshållaren ska uppfylla de måttkrav som anges i följande datablad i IEC: publikation 61-2:

| Glödlampa | Hållare | Datablad |
| --- | --- | --- |
| H1 | P 14,5s | 7005-46-3 |
| H2 | X 5111 | 7005-99-2 |
| H3 | PK 22s | 7005-47-1 |
| HB3 | P 20d | 7005-31-1 |
| HB4 | P 22d | 7005-32-1 |
| H7 | PX 26d | 7005-5-1 |
| H8 | PG 17 | 7005-110-1 |
| HIR1 | PX 20d | 7005-...-1 |
| HIR2 | PX 22d | 7005-...-. |
| H9 | PGJ 19-5 | 7005-110-1 |
| H11 | PGJ 19-2 | 7005-110-1 |

Glödlampa

Hållare

Datablad

H1

P 14,5s

7005-46-3

H2

X 5111

7005-99-2

H3

PK 22s

7005-47-1

HB3

P 20d

7005-31-1

HB4

P 22d

7005-32-1

H7

PX 26d

7005-5-1

H8

PG 17

7005-110-1

HIR1

PX 20d

7005-...-1

HIR2

PX 22d

7005-...-.

H9

PGJ 19-5

7005-110-1

H11

PGJ 19-2

7005-110-1

5.4   Strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en lämplig fabriksinställning vid montering i fordonet eller genom inställning av användaren. En sådan inställning från fabrik eller av användaren kan till exempel bestå av en fixering antingen av den optiska enheten till en viss given vinkel på fordonet, eller av glödlampan till en viss given vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen ska utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen finns för glödlampan ska de delar som håller glödlampan i reflektorn vara så utformade och tillverkade att glödlampan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den noggrannhet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt ska kontrolleras visuellt och om det är nödvändigt genom en provmontering.

På strålkastare som konstruerats för att omväxlande ge hel- och halvljus (10) ska alla mekaniska, elektromekaniska eller andra anordningar som är inbyggda i strålkastaren för omkoppling mellan hel- och halvljus vara så konstruerade att följande krav uppfylls:

5.5.1   Anordningen ska vara tillräckligt kraftig för att klara 50 000 omkopplingar utan att det uppstår skador trots de vibrationer den kan utsättas för vid normal användning,

5.5.2   Om den går sönder ska den automatiskt ge halvljus.

5.5.3   Antingen ska halvljus eller helljus erhållas utan risk för att mekanismen fastnar i mellanlägen.

5.5.4   Användaren ska inte med vanliga verktyg kunna ändra formen på eller läget för de rörliga delarna.

5.6   Kompletterande prov ska göras enligt kraven i bilaga 5 som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.

5.7   Om strålkastaren har ett lyktglas av plast ska prov utföras enligt kraven i bilaga 6.

6.   BELYSNING

6.1   Allmänna bestämmelser

6.1.1   Strålkastarna ska vara utformade så att de med lämpliga glödlampor av typen H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11 ger tillräcklig belysning utan att blända när det gäller halvljus, och god belysning när det gäller helljus.

6.1.2   Den belysning som strålkastaren avger ska kontrolleras på en vertikal skärm som ställs upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga 4).

6.1.3   När strålkastaren kontrolleras ska den vara försedd med en eller flera standardglödlampor avsedda för märkspänningen 12 V, eventuella gulfilter (11) ska ersättas med geometriskt identiska ofärgade filter med en genomsläppsfaktor på minst 80 %. Vid kontrollen av strålkastaren ska spänningen vid glödlampans anslutning justeras så att följande värden uppnås:

| Glödlampa | Ungefärlig spänning (V) för mätning | Ljusflöde (lumen) |
| --- | --- | --- |
| H1 | 12 | 1 150 |
| H2 | 12 | 1 300 |
| H3 | 12 | 1 100 |
| HB3 | 12 | 1 300 |
| HB4 | 12 | 825 |
| H7 | 12 | 1 100 |
| H8 | 12 | 600 |
| HIR1 | 12 | 1 840 |
| HIR2 | 12 | 1 355 |
| H9 | 12 | 1 500 |
| H11 | 12 | 1 000 |

Glödlampa

Ungefärlig spänning (V) för mätning

Ljusflöde (lumen)

H1

12

1 150

H2

12

1 300

H3

12

1 100

HB3

12

1 300

HB4

12

825

H7

12

1 100

H8

12

600

HIR1

12

1 840

HIR2

12

1 355

H9

12

1 500

H11

12

1 000

Strålkastaren ska anses uppfylla kraven om de fotometriska kraven uppfylls med minst en standardreferensglödlampa på 12 volt som kan lämnas in med strålkastaren.

6.1.4   De mått som bestämmer läget för glödtrådarna inuti standardglödlampan visas på de datablad för glödlampor som finns i föreskrifterna nr 37.

6.1.5   Standardglödlampan ska ha en sådan optisk form och vara av sådan optisk kvalitet att den inte ger upphov till reflexion eller refraktion som påverkar ljusdistributionen. Kontroll av att detta krav uppfylls ska ske genom att ljusdistributionen för en standardstrålkastare utrustad med en standardreferensglödlampa mäts.

6.2   Bestämmelser avseende halvljus

6.2.1   Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp ”ljus/mörker-gräns” för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. ”Ljus/mörker-gränsen” ska vara en vågrät rak linje på den sida som är motsatt trafiken för vilken strålkastaren är avsedd. På den andra sidan får den inte sträcka sig bortom vare sig den brutna linjen HV H1 H4 bildad av den raka linjen HV H1 som bildar 45 graders vinkel mot den vågräta, raka linjen H1 H4 som ligger 25 cm ovanför den raka linjen h-h, eller den raka linjen HV H3, som lutar med en vinkel av 15° ovanför den vågräta (se bilaga 4). En ”ljus/mörker-gräns” som sträcker sig bortom både linjen HV H2 och linjen H2 H4 och härrör från en kombination av de två möjligheterna ovan ska inte under några omständigheter tillåtas.

Strålkastaren ska vara inställd så att följande krav uppfylls:

6.2.2.1   I fråga om strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på vänster halva av skärmen vara vågrät (12) och, om strålkastarna är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på höger halva av skärmen vara vågrät.

6.2.2.2   Denna vågräta del av ”ljus/mörker-gränsen” ska finnas på skärmen 25 cm nedanför linjen hh (se bilaga 4).

6.2.2.3   ”Knäet” på ”ljus/mörker-gränsen” ska ligga på linjen vv (13).

6.2.3   När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt och om ansökan om typgodkännande endast gäller halvljus (14) behöver strålkastaren bara uppfylla kraven i punkterna 6.2.5–6.2.7. Om ansökan gäller både halv- och helljus ska den uppfylla kraven i punkterna 6.2.5–6.2.7 och 6.3.

6.2.4   Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkterna 6.2.5–6.2.7 och 6.3, får dess inställning ändras under förutsättning att ljusstrålens axel inte flyttas mer än 1° (= 44 cm) i sidled till höger eller vänster (15). För att förenkla inställningen med hjälp av ”ljus/mörker-gränsen” kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra ”ljus/mörker-gränsen” skarpare.

6.2.5   Halvljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande belysningskrav:

| Punkt på mätskärmen | Erforderlig belysning i lux |
| --- | --- |
| Strålkastare för högertrafik | Strålkastare för vänstertrafik |
| Punkt B | 50 L | Punkt B | 50 R | ≤ 0,4 |
| Punkt 75 | R | Punkt 75 | L | ≥ 12 |
| Punkt 75 | L | Punkt 75 | R | ≤ 12 |
| Punkt 50 | L | Punkt 50 | R | ≤ 15 |
| Punkt 50 | R | Punkt 50 | L | ≥ 12 |
| Punkt 50 | V | Punkt 50 | V | ≥ 6 |
| Punkt 25 | L | Punkt 25 | R | ≥ 2 |
| Punkt 25 | R | Punkt 25 | L | ≥ 2 |
| Varje punkt i område III | ≤ 0,7 |
| Varje punkt i område IV | ≥ 3 |
| Varje punkt i område I ≤ 2 x (E50R eller E50L) (*1) | |

Punkt på mätskärmen

Erforderlig belysning i lux

Strålkastare för högertrafik

Strålkastare för vänstertrafik

Punkt B

50 L

Punkt B

50 R

≤ 0,4

Punkt 75

R

Punkt 75

L

≥ 12

Punkt 75

L

Punkt 75

R

≤ 12

Punkt 50

L

Punkt 50

R

≤ 15

Punkt 50

R

Punkt 50

L

≥ 12

Punkt 50

V

Punkt 50

V

≥ 6

Punkt 25

L

Punkt 25

R

≥ 2

Punkt 25

R

Punkt 25

L

≥ 2

Varje punkt i område III

≤ 0,7

Varje punkt i område IV

≥ 3

Varje punkt i område I ≤ 2 x (E50R eller E50L) (*1)

6.2.6   I områdena I, II, III och IV får det inte finnas någon variation i sidled som kan försämra synbarheten.

6.2.7   Belysningsvärdena i områdena ”A” och ”B” såsom visas i figur C i bilaga 4 ska jämföras med de fotometriska värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur. Dessa värden ska ligga inom följande gränser:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lux, och

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lux, och

0,7 lux ≥ 7 ≥ 0,1 lux, och

0,7 lux ≥ 8 ≥ 0,2 lux.

Dessa nya värden kommer inte att krävas för strålkastare som godkänts före tillämpningsdatumet för tillägg 4 till ändringsserien 04 av dessa föreskrifter (av den 13 januari 1993) eller för utökningarna av sådana godkännanden (16).

6.2.8   Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik måste, vilket gäller bägge inställningar för den optiska enheten eller glödlampan, uppfylla de ovanstående kraven för motsvarande körriktning.

6.3   Bestämmelser avseende helljus

6.3.1   För en strålkastare som är konstruerad för helljus och halvljus ska mätningen av belysningen på skärmen för helljuset ske med samma strålkastarinställning som för mätningarna enligt punkterna 6.2.5–6.2.7. En strålkastare för endast helljus ska vara inställd så att området med bäst belysning centreras på skärningspunkten mellan linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla de krav som anges i punkt 6.3.

Helljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande krav:

Skärningspunkten H mellan linjerna hh och vv ska ligga innanför isoluxlinjen för 80 procent av maximal belysning. Maximivärdet måste vara minst 48 lux. Maximivärdet måste vara minst 240 lux. Dessutom ska för kombinerade hel- och halvljusstrålkastare detta maximala värde inte vara större än 16 gånger den uppmätta belysningen för halvljuset i punkt 75 R (eller 75 L).

6.3.2.1.1   Den maximala intensiteten (IM) för helljuset uttryckt i tusental candela ska beräknas med formeln

Formula

6.3.2.1.2   Referensmärkningen (I'M) för denna maximala intensitet, enligt punkt 4.2.2.7, ska beräknas med formeln

Formula

Värdet ska avrundas till det närmaste av följande: 7,5, 10, 12,5, 17,5, 20, 25, 27,5, 30, 37,5, 40, 45 eller 50.

6.3.2.2   Med början från H-punkten får belysningen längs en vågrät linje åt höger eller vänster inte understiga 24 lux upp till ett avstånd på 1,125 meter och inte understiga 6 lux upp till ett avstånd på 2,250 meter.

För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkterna 6.2 och 6.3 för varje monteringsläge som anges enligt punkt 2.1.3. För kontroll ska följande förfarande användas:

6.4.1   Varje provat läge ställs in med provvinkelmätaren med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med föreskrifterna för inställning i punkterna 6.2.1–6.2.2.3 och/eller 6.3.1.

6.4.2   Med reflektorn från början inställd enligt punkt 6.4.1 måste strålkastaren uppfylla de motsvarande fotometriska kraven enligt punkterna 6.2 och 6.3.

6.4.3   Ytterligare prov görs sedan reflektorn flyttats lodrätt ± 2, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens justeringsanordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (till exempel med hjälp av vinkelmätaren) i motsvarande motsatt riktning ska ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser:

punkterna HV och 75R (respektive 75L) för halvljus,

IM och punkten HV (i procent av IM) för helljus.

6.4.4   Om den sökande har angivit mer än ett monteringsläge ska punkterna 6.4.1–6.4.3 upprepas för övriga lägen.

6.4.5   Om den sökande inte har begärt speciella monteringslägen ska strålkastaren ställas in för mätningarna i punkterna 6.2 och 6.3 med strålkastarinställningen i sitt medelläge. Tilläggsproven i punkt 6.4.3 ska göras med reflektorn i dess ytterlägen (istället för ± 2°) med hjälp av strålkastarens justeringsanordning.

6.5   De belysningsvärden på skärmen som det hänvisas till i punkterna 6.2.5–6.2.7 och 6.3 ska mätas med en ljusmätare, vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.

7.   KRAV FÖR FÄRGADE LYKTGLAS OCH FILTER

7.1   Typgodkännande kan erhållas för strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus med en glödlampa.

Motsvarande färgegenskaper ska vara följande, uttryckta som trikromatiska koordinater (i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE):

Gulfilter (skärm eller lyktglas)

| Gräns mot rött | y ≥ 0,138 + 0,580 x |
| --- | --- |
| Gräns mot grönt | y ≤ 1,29 x –0,100 |
| Gräns mot vitt | y ≥ – x +0,966 |
| Gräns mot spektrets värde | y ≤ – x +0,992 |

Gräns mot rött

y ≥ 0,138 + 0,580 x

Gräns mot grönt

y ≤ 1,29 x –0,100

Gräns mot vitt

y ≥ – x +0,966

Gräns mot spektrets värde

y ≤ – x +0,992

som också kan uttryckas på följande sätt:

| dominerande våglängd: | 575–585 nm |
| --- | --- |
| renhetsfaktor: | 0,90–0,98 |

dominerande våglängd:

575–585 nm

renhetsfaktor:

0,90–0,98

Överföringsfaktorn måste vara ≥ 0,78 när den bestäms med hjälp av en ljuskälla med en färgtemperatur på 2 856 K (17).

7.2   Filtret måste utgöra en del av strålkastaren, och måste vara monterat på den ett sådant sätt att användaren inte kan demontera det, vare sig omedvetet, eller med hjälp av verktyg.

8.   MÄTNING AV BLÄNDNING

Obehaget som orsakas av strålkastarnas halvljus ska mätas (18).

9.   STANDARDSTRÅLKASTARE (19)

En strålkastare ska anses vara en standardstrålkastare om den uppfyller följande krav:

9.1   Den ska uppfylla ovanstående krav för typgodkännande.

9.2   Den ska ha en effektiv diameter på minst 160 mm.

Försedd med standardglödlampa ska den avge belysning i de punkter och inom de områden som anges i punkt 6.2.5 i enlighet med följande värden:

9.3.1   högst 90 % av de högsta värdena,

9.3.2   minst 120 % av de minsta värdena som föreskrivs i tabellen i punkt 6.2.5.

10.   ANMÄRKNING I FRÅGA OM FÄRG

Alla typgodkännanden i enlighet med dessa föreskrifter beviljas enligt artikel 7.1 för en strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus. Följaktligen förhindrar artikel 3 i avtalet till vilket dessa föreskrifter finns som bilaga inte de avtalsslutande parterna från att förbjuda strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus på fordon som registrerats av dem.

C.   YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

11.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EN TYP AV STRÅLKASTARE

Varje ändring av strålkastartypen ska rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen

11.1.1   anse att det är osannolikt att de gjorda ändringarna kommer att ha någon märkbar negativ effekt och att strålkastaren fortfarande uppfyller kraven, eller

11.1.2   kräva ytterligare en provrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för proven.

11.2   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med förfarandet i punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller avslagits, varvid ändringarna ska specificeras.

11.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utökningen av godkännandet ska tilldela ett serienummer för utökningen och meddela detta till övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

12.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

12.1   Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkterna 6 och 7.

12.2   För att fastställa att kraven i punkt 12.1 uppfylls, ska det genomföras lämpliga kontroller av produktionen.

Innehavaren av typgodkännandet ska i synnerhet

12.3.1   ansvara för att det finns effektiva kontrollsystem av produkternas kvalitet,

12.3.2   ha tillgång till den kontrollutrustning som är nödvändig för att se till att varje godkänd typ överensstämmer med uppställda krav,

12.3.3   sörja för att data rörande provningsresultaten registreras, och att dokument, som bifogas provningsresultaten, hålls tillgängliga under en period som ska fastställas genom överenskommelse med den berörda myndigheten,

12.3.4   analysera resultaten av varje typ av provning för att kontrollera och säkerställa att produktens egenskaper hålls konstanta inom ramen för normala avvikelser vid serietillverkning,

12.3.5   säkerställa att för varje produkttyp ska åtminstone provningarna föreskrivna i bilaga 2 utföras,

12.3.6   säkerställa att om något eller några stickprov eller provexemplar uppvisar skillnader jämfört med provningstypen ska detta föranleda nytt stickprov och ny provning. Alla erforderliga åtgärder ska vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven.

Den behöriga myndighet som har beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsenhet.

12.4.1   Vid varje inspektion ska provningsböckerna och produktionskontrolldata tillhandahållas den besökande inspektören.

12.4.2   Besiktningsmannen får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som ska tas får bestämmas i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.

12.4.3   Om kvalitetsnivån förefaller otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts enligt punkt 12.4.2, ska inspektören i enlighet med bilaga 7 välja ut stickprov som ska skickas till det tekniska organ som har utfört typgodkännandeprovningarna.

12.4.4   Den behöriga myndigheten får utföra alla föreskrivna provningar i dessa föreskrifter. Proven ska utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga 7.

12.4.5   Den behöriga myndigheten ska som mål ha att utföra inspektion vart annat år. Myndigheten avgör dock själv hur ofta inspektion ska ske, delvis mot bakgrund av deras bedömning av hur effektiv kontrollen är på företagen för att upprätthålla överensstämmelse i produktionen. I de fall underkända resultat framkommer under någon av dessa inspektioner ska den behöriga myndigheten sörja för att alla erforderliga åtgärder vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven så snart som möjligt.

12.5   Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

12.6   Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

13.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

13.1   Typgodkännande av en strålkastartyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls eller om en strålkastare med anbringat godkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

13.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande den tidigare utfärdat, ska den omedelbart underrätta de andra avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av en meddelandeblankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

14.   SLUTLIGT NEDLAGD PRODUKTION

Om innehavaren av typgodkännandet helt upphör att tillverka en typ av strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter ska han underrätta den myndighet som beviljade typgodkännandet om detta. När myndigheten tar emot meddelandet om detta ska den underrätta de andra avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av en meddelandeblankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

15.   NAMN OCH ADRESSER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE OCH FÖR MYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska till Förenta nationernas sekretariat lämna namn och adress för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande och för de myndigheter som beviljar godkännanden och till vilka blanketter om beviljat godkännande, utökning av godkännande, avslag på ansökan om godkännande eller slutligt nedlagd produktion utfärdade i andra länder ska sändas.

16.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

16.1   Från och med sex månader efter dagen för officiellt ikraftträdande för föreskrifter nr 112 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter upphöra att bevilja ECE-typgodkännanden enligt dessa föreskrifter.

16.2   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden enligt denna och någon föregående ändringsserie till dessa föreskrifter.

16.3   Godkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter före det att föreskrifter nr 112 trädde i kraft och alla utökningar av godkännanden, inbegripet senare beviljade utökningar enligt tidigare ändringsserier till dessa föreskrifter, ska förbli giltiga på obegränsad tid.

16.4   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att bevilja godkännanden av strålkastare enligt denna och alla tidigare ändringsserier till dessa föreskrifter, förutsatt att strålkastarna är avsedda som ersättningsdelar för montering på ibruktagna fordon.

16.5   Från och med dagen för officiellt ikraftträdande för föreskrifter nr 112 får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering på en ny fordonstyp av en strålkastare som godkänts enligt föreskrifter nr 112.

16.6   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att tillåta montering på fordonstyper eller fordon av strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter.

16.7   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att tillåta montering eller användning på ibruktagna fordon av en strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt alla tidigare ändringsserier, förutsatt att strålkastaren är avsedd som ersättningsdel.

---

(1)  Ingenting i dessa föreskrifter ska hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare som innehåller ett lyktglas av plast godkänt enligt dessa föreskrifter med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).

(2)  Begreppet ”typ av glödlampa” ska inte blandas ihop med begreppet ”kategori av glödlampa”. Dessa föreskrifter gäller strålkastare som är försedda med halogenglödlampor i kategorierna H 1, H 2, H 3, HB 3, HB 4, H 7, H 8, H 9, HIR 1, HIR 2 och/eller H 1. Dessa kategorier glödlampor uppvisar grundläggande skillnader i utformningen, i synnerhet när det gäller sockeln. De är inte inbördes utbytbara, men inom en kategori av glödlampor finns det normalt flera typer.

(3)  HIR1- och/eller H9-glödlampor får endast användas till halvljus om strålkastarrengörare monterats i överensstämmelse med föreskrifter nr 45. Dessutom ska, i fråga om vertikal lutning, bestämmelserna i punkt 6.2.6.2.2 i föreskrifter nr 48, ändringsserie 01, inte gälla när dessa strålkastare är installerade. Denna begränsning ska gälla så länge som det inte finns någon allmän överenskommelse om användning av nivåjusteringsanordningar och strålkastarrengörare med avseende på strålkastarens funktion.

(4)  Ansökan om typgodkännande för en glödlampa: se föreskrifter nr 37.

(5)  Då det gäller strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för trafik som framförs endast på vägens ena sida (antingen höger eller vänster), rekommenderas dessutom att det område som kan täckas över, för att förhindra obehag för mötande vid användning i ett land där trafiken går på andra sidan vägen i förhållande till det land för vilket strålkastaren konstruerades, anges på ett outplånligt sätt på det främre lyktglaset. Märkningen behövs dock inte om området framgår tydligt genom strålkastarens utformning.

(6)  Om strålkastarglaset inte kan tas bort från strålkastarens huvudenhet ska det räcka med ett utrymme på strålkastarglaset.

(7)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av gemenskapens medlemsstater som använder sina respektive ECE-symboler), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika och 48 för Nya Zeeland. Ytterligare nummer kommer att tilldelas övriga länder i den ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade i enlighet med dessa föreskrifter. Förenta nationernas generalsekreterare ska meddela de avtalsslutande parterna vilka nummer som tilldelats.

(8)  Tekniska krav för glödlampor: se föreskrifter nr 37.

(9)  En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i strålkastaren och lampans flikar även i mörker kan sättas in rätt i sina urtag.

(10)  Dessa bestämmelser gäller inte omkopplaren.

(11)  Dessa filter ska bestå av samtliga komponenter, även lyktglaset, som är avsedda att färga ljuset.

(12)  Provskärmen måste vara så bred att det går att kontrollera ”ljus/mörker-gränsen” på ett område av minst 5° från linjen vv.

(13)  Om brännpunktens axel, i de fall det rör sig om en strålkastare som är utformad för att endast uppfylla halvljuskraven i dessa föreskrifter, avviker kraftigt från belysningens riktning, eller, oberoende av vilken typ av strålkastare det rör sig om (endast halvljus eller kombinerat hel-/halvljus), strålen inte uppvisar en ”ljus-/mörkergräns” med tydligt ”knä”, ska ljuset justeras i sidled på ett sådant sätt som bäst uppfyller kraven för belysning i punkterna 75 R och 50 R för högertrafik och i punkterna 75 L och 50 L för vänstertrafik.

(14)  En strålkastare som är konstruerad för att avge halvljus får innehålla ett helljus som inte uppfyller specifikationerna.

(15)  Begränsningen för ändring av inställning på 1° till höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal inställningsändring uppåt eller nedåt. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6. 3.; Den vågräta delen av ”ljus/mörker-gränsen” bör inte gå utanför linjen hh (bestämmelserna i punkt 6 3. gäller inte strålkastare som bara ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter enbart för halvljus).

(*1)  E50R och E50L är de belysningsvärden som faktiskt mäts.

(16)  Belysningsvärdena i en punkt inom områdena A och B, som också ligger inom område III, ska inte överskrida 0,7 lux.

(17)  Motsvarande ljuskälla A i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE)

(18)  Detta krav ska utformas som en rekommendation till myndigheterna.

(19)  Olika värden kan godtas som en tillfällig lösning. Om slutliga specifikationer saknas, rekommenderas användning av en godkänd strålkastare.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

(största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 43

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| avseende (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  SLUTLIGT NEDLAGD PRODUKTION |
| --- | --- |

avseende (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

SLUTLIGT NEDLAGD PRODUKTION

av en typ av strålkastare enligt föreskrifter nr 8

Godkännande nr: ... Utökning nr: ...

| 1. | Handelsbeteckning eller varumärke: ... |
| --- | --- |

1.

Handelsbeteckning eller varumärke: ...

| 2. | Tillverkarens namn på strålkastare: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på strålkastare: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

4.

Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ...

| 5. | Inlämnad för typgodkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnad för typgodkännande den: ...

| 6. | Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningen: ... |
| --- | --- |

6.

Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningen: ...

| 7. | Datum för rapporten från den tekniska tjänsten: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för rapporten från den tekniska tjänsten: ...

| 8. | Antal rapporter från den tekniska tjänsten: ... |
| --- | --- |

8.

Antal rapporter från den tekniska tjänsten: ...

| 9. | Kort beskrivning:
  Kategori enligt relevant märkning: (3): ...
  Antal och typ(er) av glödlampa(or): ...
  Färg på det avgivna ljuset: vit/selektivt gult/gult (2) ... |
| --- | --- |

9.

Kort beskrivning:

Kategori enligt relevant märkning: (3): ...

Antal och typ(er) av glödlampa(or): ...

Färg på det avgivna ljuset: vit/selektivt gult/gult (2) ...

| 10. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

10.

Godkännandemärkets placering: ...

| 11. | Skäl för utökning (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

11.

Skäl för utökning (i tillämpliga fall): ...

| 12. | Typgodkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2) ... |
| --- | --- |

12.

Typgodkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2) ...

| 13. | Ort: ... |
| --- | --- |

13.

Ort: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

15.

Underskrift: ...

| 16. | Listan på de dokument som finns hos den myndighet som utfärdat typgodkännande finns som bilaga till denna rapport och kan fås på begäran. |
| --- | --- |

16.

Listan på de dokument som finns hos den myndighet som utfärdat typgodkännande finns som bilaga till denna rapport och kan fås på begäran.

---

(1)  Särskiljande nummer för det land som beviljat/utökat/avslagit ansökan om/återkallat typgodkännandet (se bestämmelser om godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

(3)  Ange tillämplig märkning från nedanstående förteckning:

Image 44

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

BILAGA 2

KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE I FRÅGA OM STRÅLKASTARE UTRUSTADE MED GLÖDLAMPOR AV TYPEN H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 OCH/ELLER H11

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

I fråga om fotometriska egenskaper ska produktionsöverensstämmelsen hos masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om en strålkastare som slumpmässigt valts ut och som är utrustad med en standardglödlampa uppfyller följande villkor när de fotometriska egenskaperna provas:

1.2.1   Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För punkterna B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive:

| B 50 L (eller R): | 0,2 lx motsvarande 20 % |
| --- | --- |
| 0,3 lx motsvarande 30 % |
| Område III: | 0,3 lx motsvarande 20 % |
| 0,45 lx motsvarande 30 % |

B 50 L (eller R):

0,2 lx motsvarande 20 %

0,3 lx motsvarande 30 %

Område III:

0,3 lx motsvarande 20 %

0,45 lx motsvarande 30 %

eller

1.2.2.1   I fråga om halvljuset ska de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans på +0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 m avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans på +0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte befinner sig mer än 22,5 cm över linjen 25 R och 25 L.

1.2.2.2   I fråga om helljuset ska HV befinna sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för maximivärdena och –20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter.

1.2.3   Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster (2).

1.2.4   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.3   För kontroll av ”ljus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme, ska följande metod användas:

Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga V efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga V.

Strålkastaren ska anses godkänd om Δr inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska ett andra exemplar provas, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad.

1.4   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa som motsvarar färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa ska vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av typgodkännandemärket ska för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuell provtyp ska ytterligare provexemplar provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i aktuell produktion.

2.1   Provens omfattning

Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter ska omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av ”ljus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme.

2.2   Provmetoder

2.2.1   Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   I alla prov som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för proven för typgodkännande. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.

2.3   Urval av provningsexemplar

Provexemplar av strålkastare ska väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provstrålkastaren ska utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskrifterna; avläsningen ska begränsas till punkterna Emax, HV (3), HL, HR (4) då den avser helljus och till punkterna B 50 L (eller R), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) då den avser halvljus (se figur i bilaga 4).

2.5   Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av produkterna, vilket krävs i punkt 12.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en säkerhetsnivå på 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provexemplaret) är minst 0,95.

---

(1)  Bokstäverna inom parentes hänvisar till strålkastare som är avsedda för vänstertrafik.

(2)  Se motsvarande fotnot i föreskrifterna.

(3)  Om halvljuset är sammanbyggt med helljuset, ska HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.

(4)  HL och HR, punkter på ”hh” vid 1,125 meter till vänster respektive höger om punkten HV.

---

BILAGA 3

EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING

Figur 1

En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke är typgodkänd i Nederländerna (E4) med typgodkännandenummer 2439; den uppfyller kraven i dessa föreskrifter, senast ändrade genom ändringsserie 04 (04), med avseende på både helljus och halvljus (HCR), och den är endast avsedd för högertrafik.

Siffran 30 anger att den maximala ljusstyrkan för helljuset ligger mellan 86 250 och 111 250 candela.

Observera: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll. Romerska siffror som typgodkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

| Figur 2 | Figur 3 a |
| --- | --- |

Figur 2

Image 46

Figur 3 a

Image 47

Figur 3 b

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för

| enbart vänstertrafik. | både vänster- och högertrafik genom inställning av fordonets optiska enhet eller glödlampa. |
| --- | --- |

enbart vänstertrafik.

både vänster- och högertrafik genom inställning av fordonets optiska enhet eller glödlampa.

| Figur 4 | Figur 5 |
| --- | --- |

Figur 4

Image 49

Figur 5

Image 50

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plast som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad för

| både vänster- och högertrafik. | enbart högertrafik. |
| --- | --- |

både vänster- och högertrafik.

enbart högertrafik.

| Figur 6 | Figur 7 |
| --- | --- |

Figur 6

Image 51

Figur 7

Image 52

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter

| med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik. | med avseende enbart på helljus. |
| --- | --- |

med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik.

med avseende enbart på helljus.

| Figur 8 | Figur 9 |
| --- | --- |

Figur 8

Image 53

Figur 9

Image 54

Märkning avsedd för en strålkastare med lyktglas av plast, som uppfyller kraven i föreskrifter nr 8

| för både halvljus och helljus och enbart för högertrafik | enbart för halvljus och enbart för högertrafik. |
| --- | --- |

för både halvljus och helljus och enbart för högertrafik

enbart för halvljus och enbart för högertrafik.

Halvljusglödlampan får inte tändas samtidigt som helljusglödlampan eller någon annan lampa med vilken den är sammanbyggd.

Figur 10

Förenklad märkning av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor

(De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt anordningen för ljussignalering. De utgör inte en del av typgodkännandemärket.)

MALL A

MALL B

MALL C

MALL D

Observera: De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för:

En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7.

En strålkastare med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på 86 250–111 250 candela (såsom anges av talet 30), godkänd i enlighet med ändringsserie 04 till föreskrifter nr och med ett lyktglas av plast.

Ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19 och med ett lyktglas av plast.

En främre körriktningsvisare av kategori 1a typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 6.

Figur 11

Lampa sammanbyggd med en strålkastare

Exempel 1

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

antingen en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på 86 250–111 250 candela (såsom anges av talet 30), godkänd i Tyskland (E1) enligt kraven i enlighet med ändringsserie 04 till föreskrifter nr 8, och som är sammanbyggd med en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7,

eller en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 1, och som är sammanbyggd med samma främre positionslykta som ovan,

eller någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lampa.

Strålkastarens huvudenhet ska vara märkt med det enda giltiga godkännandenumret, t.ex.

Exempel 2

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som används i en enhet med två strålkastare godkänd i Frankrike (E2) med typgodkännandenummer 81151, bestående av

en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan x och y candela som uppfyller kraven i föreskrifter nr 8, och

en strålkastare med helljus konstruerat för höger- och vänstertrafik med en maximistyrka på mellan w och z candela, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter nr 20; för enheten i sin helhet ligger helljusets maximistyrka på mellan 86 250 och 111 250 candela.

---

BILAGA 4

MÄTSKÄRMAR

A.   Strålkastare för högertrafik

(mått i mm)

Vägens mittlinje

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Europeisk standardljusstråle

| h-h: horisontalplan | passerar genom strålkastarens fokus |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

passerar genom strålkastarens fokus

v-v: vertikalplan

B.   Strålkastare för vänstertrafik

(mått i mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Vägens mittlinje

Europeisk standardljusstråle

| h-h: horisontalplan | passerar genom strålkastarens fokus |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

passerar genom strålkastarens fokus

v-v: vertikalplan

C.   Mätpunkterna för belysningsvärdena

Zone A

Zone B

Observera: Figur C visar mätpunkterna för högertrafik.

Punkterna 7 och 8 flyttas till motsvarande plats på den högra sidan av figuren för vänstertrafik.

---

BILAGA 5

PROV AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA HOS TÄNDA STRÅLKASTARE

PROV PÅ KOMPLETTA STRÅLKASTARE

När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), ska ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna när strålkastaren är tänd. Med termen ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive omgivande karosseridelar och lampor som kan påverka värmespridningen.

1.   PROV AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA

Proven ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23° ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet.

1.1   Ren strålkastare

Strålkastaren ska vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.1.1   Provningsförfarande

Strålkastaren ska vara tänd under angiven tid enligt följande:

1.1.1.1

| a) | I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (1). |
| --- | --- |

a)

I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (1).

| b) | I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (dubbla glödlampor eller två glödlampor) gäller följande:
  Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödlampa tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara tänd (1) efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.
  I alla andra fall (1) (2) ska strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:
  15 minuter med halvljusglödlampan tänd,
  5 minuter med alla glödlampor tända. |
| --- | --- |

b)

I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (dubbla glödlampor eller två glödlampor) gäller följande:

Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödlampa tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara tänd (1) efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.

I alla andra fall (1) (2) ska strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:

15 minuter med halvljusglödlampan tänd,

5 minuter med alla glödlampor tända.

| c) | För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor (b), enligt tillverkarens anvisningar. |
| --- | --- |

c)

För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor (b), enligt tillverkarens anvisningar.

1.1.1.2   Provspänning

Spänningen ska vara inställd så att den ger en effekt som är 90 procent av den maximala effekten som föreskrivs i föreskrifterna nr 37 för glödlampor. Den effekt som används ska i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. I det senare fallet ska provningen utföras med en glödlampa som har den högsta effekt som kan användas.

1.1.2   Provresultat

1.1.2.1   Okulärbesiktning

När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska strålkastarlyktglaset och eventuell yttre strålkastarglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter ska lyktglaset kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas på vare sig lyktglaset eller eventuell yttre strålkastarglas.

1.1.2.2   Fotometriska mätningar

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:

Halvljus:

50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,

50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.

Helljus:

Punkten Emax

En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ”ljus/mörker-gränsens” läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga).

En avvikelse på 10 procent, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2   Smutsig strålkastare

Efter prov enligt punkt 1.1 ska strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1, sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.

1.2.1   Förberedelse av strålkastaren

1.2.1.1   Provblandning

1.2.1.1.1   För strålkastare med yttre lyktglas av glas:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC (3), och

lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m.

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.1.2   För strålkastare med yttre lyktglas av plast:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC (3), och

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m, och

2 ± 1 viktdel ytaktivt medel (4).

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.2   Anbringande av provblandningen på strålkastaren

Provblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 procent av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i punkt 1:

Punkten Emax för helljuset hos en strålkastare med både halv- och helljus.

Punkten Emax för helljuset hos en helljusstrålkastare.

50 R och 50 V (5) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerad för högertrafik.

50 L och 50 V (5) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerade för vänstertrafik.

1.2.1.3   Mätutrustning

Mätutrustningen ska vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa (referensglödlampa) ska användas för de fotometriska kontrollerna.

2.   PROV MED AVSEENDE PÅ ”LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS” LÄGESFÖRÄNDRING I SIDLED GENOM VÄRMEPÅVERKAN

Vid detta prov kontrolleras att ”ljus/mörker-gränsens” lägesförändring i sidled genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare.

Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.

2.1   Provningar

Provet ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ±5 °C.

Strålkastarens halvljus ska vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Läget för ”ljus/mörker-gränsens” horisontella del (mellan v-v och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) ska kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.

Mätningen av ”ljus/mörker-gränsens” lägesförändring enligt ovan ska utföras enligt vilken metod som helst som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2   Provresultat

2.2.1   Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) ska anses vara godtagbart om det absoluta värdet ΔrI = / r3 – r60, som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) ska emellertid en andra strålkastare provas enligt punkt 2.1, sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet.

Halvljuset ska vara tänt i en timme (spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.1.2).

Därefter ska lampan vara släckt en timme.

Strålkastaren ska anses vara godkänd om medelvärdet av de absoluta värdena ΔrI uppmätta på det första provexemplaret och ΔrII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad

Formula

---

(1)  I de fall den provade strålkastaren är grupperad och/eller sammanbyggd med lampor för signalgivning, ska den senare vara tänd under provet. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare ska den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på 1 till 1.

(2)  Om två eller flera glödlampor är tända samtidigt när ljustutan används, ska detta inte anses som normal samtidig användning av glödlamporna.

(3)  NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, ska ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6-0,7 6-0. och en viskositet på 200-300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(4)  Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på lyktglaset av plast.

(5)  Punkt 50 V är placerad 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen v-v på skärmen vid ett avstånd av 25 m.

---

BILAGA 6

KRAV FÖR STRÅLKASTARE MED LYKTGLAS AV PLAST – PROVNING AV LYKTGLAS ELLER PROVEXEMPLAR OCH AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE

1.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

1.1   Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 2.1–2.5.

1.2   De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast ska med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.6.

1.3   Provexemplaren av lyktglasen eller materialprover ska, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A som finns i tillägg 1 till denna bilaga.

1.4   Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de prov som anges i punkterna 2.1–2.5, eller motsvarande prov i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 ska då vara obligatoriska.

2.   PROV

2.1   Motståndskraft mot temperaturförändringar

2.1.1   Prov

Tre nya provexemplar (lyktglas) ska utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program:

3 timmar vid 40° C ± 2° C och en relativ luftfuktighet på 85–95,

1 timme vid 23° C ± 5° C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent

15 timmar vid –30 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23° C ± 5° C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent,

3 timmar vid 80 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23° C ± 5° C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent,

Före detta prov ska provexemplaren förvaras vid 23° C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 under minst fyra timmar.

Observera: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter.

2.1.2   Fotometriska mätningar

2.1.2.1   Metod

Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provet.

Dessa mätningar ska utföras med en standardglödlampa i följande punkter:

B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller en strålkastare för halv-/helljus (B 50 R och 50 L för en strålkastare avsedd för vänstertrafik),

Emax-läget för helljuset för en strålkastare för helljus eller en strålkastare för halv-/helljus.

2.1.2.2   Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 procent inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2   Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1   Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) ska utsättas för strålning från en källa som har en spektral energifördelning som liknar den ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Exemplaren ska utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att få regelbunden exponering ska provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1 till 5 varv/min.

Provexemplaren ska besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande cykel:

| sprutning: | 5 minuter, |
| --- | --- |
| torkning: | 25 minuter. |

sprutning:

5 minuter,

torkning:

25 minuter.

2.2.2   Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan provet som beskrivs i punkt 2.2.1 och mätningarna som beskrivs i punkt 2.2.3.1 har utförts, ska ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1.

2.2.2.1   Provblandning

Provblandningen ska bestå av 61,5 procent n-heptan, 12,5 procent toluen, 7,5 procent etyltetraklorid, 12,5 procent trikloretylen och 6 procent xylen (volymprocent).

2.2.2.2   Anbringande av provblandningen

En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10-minuters period ska bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under appliceringstiden är det tillåtet att anbringa en motkraft mot det pålagda trycket för att förhindra sprickbildning.

2.2.2.3   Rengöring

Sedan anbringandet av provblandningen avslutats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3. (Motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C.

Därefter ska provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 procent föroreningar vid 23 °C ± 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.

2.2.3   Resultat

2.2.3.1   Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan ska provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och medelförändringen i ljustransmission

Formula
  mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning

Formula
  , mätt på de tre provexemplaren enligt förfarandet i tillägg 2 till denna bilaga, inte får vara större än 0,020

(Δdm ≤ 0,020).

2.3   Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1   Motståndskraft mot rengöringsmedel

Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) ska värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 procent föroreningar och en del alkylarylsulfonat.

Vid slutet av provet ska provexemplaren torka vid 50 °C ± 5 °C. Ytan på provexemplaren ska rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2   Motståndskraft mot kolväten

Ytterytan på dessa tre provexemplar ska sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 procent n-heptan och 30 procent toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.

2.3.3   Resultat

Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra ska medelförändringen i ljustransmission

Formula
  mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Motståndskraft mot mekanisk förslitning

2.4.1   Mekanisk förslitningsmetod

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) ska utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

2.4.2   Resultat

Efter detta prov ska förändringarna

i transmission:
  Formula

och i spridning:
  Formula

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att Δ tm ≤ 0,100, Δ dm ≤ 0,050.

2.5   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

2.5.1   Preparering av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas ska skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen ska vara tillräckligt för att åtminstone skära igenom beläggningen.

2.5.2   Beskrivning av provet

Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per centimeter bredd) ±20 procent uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som ska vara minst 25 mm bred, ska under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Därefter ska tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. Vid detta skede ska tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3   Resultat

Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten ska vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 procent av den inrutade ytan.

2.6   Prov av kompletta strålkastare med lyktglas av plast

2.6.1   Motståndskraft mot mekanisk förslitning av lyktglaset

2.6.1.1   Prov

Lyktglaset på provexemplar nummer 1 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1.

2.6.1.2   Resultat

Efter provet ska resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 procent överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 procent lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som ska granskas).

2.6.2   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

Lyktglaset på provexemplar nummer 2 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5.

3.   KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN

Strålkastarna i en serie ska, med avseende på använda material för tillverkning av lyktglas, anses överensstämma med dessa föreskrifter om

3.1.1   provexemplarets ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkterna 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2).

3.1.2   de fotometriska värdena, efter provet som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i mätpunkterna som granskas i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.

3.2   Om provresultaten inte uppfyller kraven ska proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.

TILLÄGG 1

TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV

Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter).

Tabell A

| Prov | Lyktglas eller materialprov | Lyktglas |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1. | Temperaturförändring (punkt 2.1.1) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Begränsad fotometrisk mätning 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Mätning av ljustransmission | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Spridningsmätning | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Mätning av ljustransmission | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemisk påverkan (punkt 2.2.2) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Spridningsmätning | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Rengöringsmedel (punkt 2.2.1) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Kolväten (punkt 2.3.2) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Mätning av ljustransmission | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Försämring (punkt 2.4.1) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Mätning av ljustransmission | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Spridningsmätning | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5) | | | | | | | | | | | | | x |

Prov

Lyktglas eller materialprov

Lyktglas

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.1.2)

x

x

x

1.1.1.

Temperaturförändring (punkt 2.1.1)

x

x

x

1.1.2

Begränsad fotometrisk mätning 2.1.2)

x

x

x

1.2.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Spridningsmätning

x

x

x

x

x

x

1.3

Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1)

x

x

x

1.3.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

1.4

Kemisk påverkan (punkt 2.2.2)

x

x

x

1.4.1

Spridningsmätning

x

x

x

1.5

Rengöringsmedel (punkt 2.2.1)

x

x

x

1.6

Kolväten (punkt 2.3.2)

x

x

x

1.6.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

1.7

Försämring (punkt 2.4.1)

x

x

x

1.7.1

Mätning av ljustransmission

x

x

x

1.7.2

Spridningsmätning

x

x

x

1.8

Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5)

x

Prov på kompletta strålkastare (tillhandahållna enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter).

Tabell B

| | Komplett strålkastare |
| --- | --- |
| Provexemplar nummer |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Försämring (punkt 2.6.1.1) |

Komplett strålkastare

Provexemplar nummer

1

2

2.1

Försämring (punkt 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2)

x

TILLÄGG 2

Metod för mätning av spridning och transmission av ljus

1.   UTRUSTNING (se figur)

Strålen från en kollimator K med halv avvikelse
  Formula

är begränsad av en bländare DT med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser, förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β/2 = 14°.

En ringformig bländare DD, med vinklarna α/2= 1° och α max/2 = 12° ar placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.

Avståndet L2 DT och brännvidden F2 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, ska varje avläsnings totala noggrannhet vara bättre än 1 enhet.

2.   MÄTNINGAR

Följande avläsningar ska göras:

| Avläsning | Med provexemplar | Med mittdelen av DD | Avläst storhet |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | nej | nej | Infallande ljusflöde vid första avläsningen |
| T2 | ja (före prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24 °C |
| T3 | ja (efter prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24 °C |
| T4 | ja (före prov) | ja | Spritt ljusflöde av det nya materialet |
| T5 | ja (efter prov) | ja | Spritt ljusflöde av det provade materialet |

Avläsning

Med provexemplar

Med mittdelen av DD

Avläst storhet

T1

nej

nej

Infallande ljusflöde vid första avläsningen

T2

ja (före prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24 °C

T3

ja (efter prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24 °C

T4

ja (före prov)

ja

Spritt ljusflöde av det nya materialet

T5

ja (efter prov)

ja

Spritt ljusflöde av det provade materialet

---

(1)  För L2 rekommenderas en brännvidd på omkring 80 mm.

TILLÄGG 3

METOD FÖR BLÄSTERPROV

1.   PROVNINGSUTRUSTNING

1.1   Blästerpistol

Blästerpistolen som används ska vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck på 6,0 bar -0, + 0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.

1.2   Provblandning

Provblandningen ska bestå av

kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,

vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2.   PROVNINGAR

Strålkastarlyktglasets ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen ska vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.

Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära lyktglaset som ska provas. Blästring ska ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att

Formula

Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela ytan som provats har förslitits jämnt.

TILLÄGG 4

VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP

1.   SYFTE

Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.

2.   PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.

3.   FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena ska vara 23 °C ± 5 °C med en relativ luftfuktighet på 65 ± 15 %.

4.   PROVBITAR

Före provet ska tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Dessa provbitar ska tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.

5.   FÖRFARANDE

Detta prov ska ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.

Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.

Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.

Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.

Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.

Dra loss med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6.   RESULTAT

De fem värden som fås ska ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde ska uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

---

BILAGA 7

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.

Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa.

1.2.1   Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i punkt B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

| B 50 L (eller R): | 0,2 lx motsvarande 20 % |
| --- | --- |
| 0,3 lx motsvarande 30 % |
| Område III: | 0,3 lx motsvarande 20 % |
| 0,45 lx motsvarande 30 % |

B 50 L (eller R):

0,2 lx motsvarande 20 %

0,3 lx motsvarande 30 %

Område III:

0,3 lx motsvarande 20 %

0,45 lx motsvarande 30 %

eller

1.2.2.1   för halvljuset, ska de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2   HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för maximivärdena och –20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

1.2.3   Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än en grad till höger eller vänster.

1.2.4   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.2.5   Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

1.2.6   Det ska inte fästas något avseende på referensmärkningen.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa med färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa ska vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2.   FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen ska fyra strålkastare väljas ut slumpmässigt. Det första exemplaret av två märks A och det andra exemplaret av två märks B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.1.1.1   För exemplar A

| A1 | : | en strålkastare 0 procent
  en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |
| A2 | : | båda strålkastarna mer än 0 procent
  men inte mer än 20 procent
  gå till exemplar B |

A1

:

en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

A2

:

båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar B

2.1.1.2   För exemplar B

| B1 | : | båda strålkastarna 0 procent, |
| --- | --- | --- |

B1

:

båda strålkastarna 0 procent,

2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A är uppfyllda.

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.2.1.1   För exemplar A

| A3 | : | en strålkastare inte mer än 20 procent
  en strålkastare mer än 20 procent,
  men inte mer än 30 procent |
| --- | --- | --- |

A3

:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.1.2   För exemplar B

| B2 | : | i fallet A2
  en strålkastare mer än 0 procent,
  men inte mer än 20 procent
  en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |
| B3 | : | i fallet A2
  A1: en strålkastare 0 procent
  en strålkastare mer än 20 procent,
  men inte mer än 30 procent |

B2

:

i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

B3

:

i fallet A2

A1: en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A inte är uppfyllda.

2.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 13 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.3.1   För exemplar A

| A4 | : | en strålkastare inte mer än 20 procent
  en strålkastare mer än 30 procent, |
| --- | --- | --- |
| A5 | : | Båda strålkastarna mer än 20 procent |

A4

:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

A5

:

Båda strålkastarna mer än 20 procent

2.3.2   För exemplar B

| B4 | : | i fallet A2
  en strålkastare mer än 0 procent,
  men inte mer än 20 procent
  en strålkastare mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |
| B5 | : | i fallet A2
  båda strålkastarna mer än 20 procent |
| B6 | : | i fallet A2
  en strålkastare 0 procent
  en strålkastare mer än 30 procent, |

B4

:

i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

B5

:

i fallet A2

båda strålkastarna mer än 20 procent

B6

:

i fallet A2

en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

2.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren A och B inte är uppfyllda.

3.   UPPREPAD PROVTAGNING

I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje provexemplar C bestående av två strålkastare och med ett fjärde provexemplar D bestående av två strålkastare som väljs ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.1.1.1   För exemplar C

| C1 | : | en strålkastare 0 procent
  en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |
| C2 | : | båda strålkastarna mer än 0 procent
  men inte mer än 20 procent
  gå till exemplar D |

C1

:

en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

C2

:

båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar D

3.1.1.2   För exemplar D

| D1 | : | i fallet C2
  båda strålkastarna 0 procent, |
| --- | --- | --- |

D1

:

i fallet C2

båda strålkastarna 0 procent,

3.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exempel C är uppfyllda.

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.2.1.1   För exemplar D

| D2 | : | i fallet C2
  en strålkastare mer än 0 procent,
  men inte mer än 20 procent
  en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |

D2

:

i fallet C2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

3.2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar C inte är uppfyllda.

3.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 13 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.3.1   För exemplar C

| C3 | : | en strålkastare inte mer än 20 procent
  en strålkastare mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |
| C4 | : | båda strålkastarna mer än 20 procent |

C3

:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

C4

:

båda strålkastarna mer än 20 procent

3.3.2   För exemplar D

| D3 | : | i fallet C2
  en strålkastare 0 eller mer än 0 procent
  en strålkastare mer än 20 procent, |
| --- | --- | --- |

D3

:

i fallet C2

en strålkastare 0 eller mer än 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

3.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren C och D inte är uppfyllda.

4.   ”LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS”FÖRÄNDRING I SIDLED

För kontroll av ”ljus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:

En av strålkastarna av exemplar A ska efter det provtagningsförfarande som beskrivs i figur 1 i denna bilaga provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga V, efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga V.

Strålkastaren ska anses godkänd om Δr inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska den andra strålkastaren av exemplar A utsättas för provet. Medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren får då inte överstiga 1,5 mrad. Om värdet 1,5 mrad för exemplar A ändå överskrids ska de två strålkastarna av exemplar B utsättas för samma provningsförfarande. Värdet för Δr får då inte överstiga 1,5 mrad för någondera av dem.

Figur 1

2 enheter

Första provtagningen

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång A

2 enheter

SLUT

Gå till omgång B

SLUT

Inriktning

Tillverkaren ombeds inrikta produkterna efter kraven

2 enheter

Upprepad provtagning

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång C och D

2 enheter

Möjliga resultat för omgång A

Möjliga resultat för omgång C

SLUT

Gå till omgång D

SLUT

Gå till inriktning

Möjliga resultat för omgång D

Möjliga resultat för omgång B

Godkännande återkallat

Maximal avvikelse [%] i ofördelaktig riktning från gränsvärdena

---

(1)  Bokstäverna inom parentes syftar på strålkastare avsedda för vänstertrafik

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/113 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/113

---

Endast Unece-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 19 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av främre dimstrålkastare för motorfordon

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 2 till ändringsserie 03 – Dag för ikraftträdande: 19 augusti 2010

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

| | Inledning |
| --- | --- |

| 0. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definitioner |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märkning |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Allmänna bestämmelser |
| --- | --- |

5.

| 6. | Belysning |
| --- | --- |

6.

| 7. | Färg |
| --- | --- |

7.

| 8. | Fastställande av obehag (bländning) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Modifiering av en typ av främre dimstrålkastare och utökning av typgodkännande |
| --- | --- |

9.

| 10. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

10.

| 11. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

11.

| 12. | Produktionens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

12.

| 13. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningen samt de administrativa myndigheterna |
| --- | --- |

13.

| 14. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

14.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Rapportformulär |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Toleranskrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Exempel på hur godkännandemärken för främre dimstrålkastare i klass B och klass F3 kan vara uppbyggda |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Mätskärmens geometri och mätraster |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Stabilitetsprovning av fotometriska egenskaper hos tända främre dimstrålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Krav för främre dimstrålkastare som innehåller linser av plastmaterial |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Minimikrav på förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

| Bilaga 8 – | Minimikrav för provtagning utförd av kontrollant |
| --- | --- |

Bilaga 8 –

| Bilaga 9 – | Avgränsningslinjens definition och skarphet för främre dimljusstrålkastare och inriktningsförfarande med hjälp av denna avgränsningslinje |
| --- | --- |

Bilaga 9 –

| Bilaga 10 – | Översikt över driftstider vid prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna |
| --- | --- |

Bilaga 10 –

| Bilaga 11 – | Referenscentrum |
| --- | --- |

Bilaga 11 –

| Bilaga 12 – | Krav vid användning av ljusdiodmodul(er) eller ljusgeneratorer |
| --- | --- |

Bilaga 12 –

INLEDNING

Dessa föreskrifter (1) gäller för främre dimstrålkastare, i vilka linser av glas eller plastmaterial kan ingå. De omfattar två skilda klasser.

Den ursprungliga främre dimstrålkastaren, klass ”B” från början, har uppdaterats för att omfatta vinkelsystemet med en ändring av värdena i tillämplig fotometrisk tabell. För denna klass tillåts endast ljuskällor som specificeras i föreskrifter nr 37.

Klassen ”F3” är utformad för att öka de fotometriska egenskaperna. Särskilt strålens bredd och minsta ljusstyrka under linjen H–H (punkt 6.4.3) har ökats samtidigt som kontroll av högsta ljusstyrka i förgrunden har införts. Ovanför linjen H–H har ströljusets styrka minskats för att förbättra sikten. Dessutom kan denna klass tillhandahålla anpassningsbara strålmönster där prestanda varieras efter siktförhållandena.

Införandet av klass ”F3” tillhandahåller krav som ändrats för att likna dem för en strålkastare enligt följande:

| a) | De fotometriska värdena specificeras som ljusstyrkor med vinkelkoordinatsystemet. |
| --- | --- |

a)

De fotometriska värdena specificeras som ljusstyrkor med vinkelkoordinatsystemet.

| b) | Ljuskällor kan väljas enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 37 (glödlampor) och föreskrifter nr 99 (gasurladdningslampor). Ljusdiodmoduler och fördelade belysningssystem får även användas. |
| --- | --- |

b)

Ljuskällor kan väljas enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 37 (glödlampor) och föreskrifter nr 99 (gasurladdningslampor). Ljusdiodmoduler och fördelade belysningssystem får även användas.

| c) | Fastställande av avgränsning och gradient. |
| --- | --- |

c)

Fastställande av avgränsning och gradient.

| d) | De fotometriska kraven medger användning av asymmetrisk ljusspridning. |
| --- | --- |

d)

De fotometriska kraven medger användning av asymmetrisk ljusspridning.

0.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller främre dimstrålkastare för fordon i kategorierna L3, L4, L5, L7, M, N och T (2).

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

1.1   De definitioner som ges i föreskrifter nr 48 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om godkännande ska gälla för dessa föreskrifter.

1.2   lins: den ytterst belägna komponenten av den främre dimstrålkastaren (enheten) vilken överför ljus genom den belysta ytan.

1.3   beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på en lins yttersida.

främre dimstrålkastare av olika typer: främre dimstrålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

1.4.1   handelsnamn eller varumärke,

1.4.2   olika ”klasser” (B eller F3) kännetecknade av särskilda fotometriska bestämmelser,

1.4.3   det optiska systemets egenskaper (basal optisk utformning, typ/kategori av ljuskälla, ljusdiodmodul, fördelat belysningssystem etc.),

1.4.4   förekomst av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift och variabelt styrkereglage, om sådan finns,

1.4.5   kategori av glödlampa eller glödlampor som används, enligt förteckning i föreskrifter nr 37, föreskrifter nr 99 och/eller ljusdiodmodulens eller ljusgeneratorns specifika identifieringskod(er) (om tillämpligt),

1.4.6   de material som linserna och den eventuella beläggningen består av.

1.4.7   En enhet avsedd för installation på fordonets vänstra sida och motsvarande enhet för installation på fordonets högra sida ska dock anses vara av samma typ.

1.5   färg på det ljus som anordningen utsänder: de definitioner av färg på det utsända ljuset som anges i föreskrifter nr 48 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökande om typgodkännandet ska tillämpas i dessa föreskrifter.

1.6   De referenser som ges i dessa föreskrifter till standardglödlampor (referensglödlampor) och till föreskrifter nr 37 och 99 ska avse föreskrifter nr 37 och 99 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande.

2.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

2.1   Ansökan om godkännande ska inlämnas av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller av dennes vederbörligen godkända representant.

Ansökan om godkännande ska för varje typ av främre dimstrålkastare åtföljas av följande:

Ritningar i tre exemplar, som är tillräckligt detaljerade för att man ska kunna identifiera typen och som visar den främre dimstrålkastaren sedd framifrån, med detaljer om de optiska komponenterna om sådana finns, och dess tvärsnitt. Ritningarna ska utvisa det utrymme som är avsett för placering av godkännandemärket.

2.2.1.1   Om den främre dimstrålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, ska det finnas en uppgift om den främre dimstrålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om den främre dimstrålkastaren ska användas endast i detta läge eller dessa lägen.

För provning av plastmaterialet som linserna är tillverkade av ska ansökan åtföljas av följande:

Tretton linser.

2.2.2.1.1   Sex av dessa linser kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 mm × 80 mm stora och har en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm) som är minst 15 mm × 15 mm.

2.2.2.1.2   Varje sådan lins eller provbit ska tillverkas på det sätt som kommer att användas vid serietillverkning.

2.2.2.1.3   En reflektor på vilken linserna kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.

2.2.3   Om egenskaperna hos materialen i linserna och beläggningarna, om sådana finns, redan har provats ska provrapporten för dessa material och beläggningar bifogas.

För främre dimstrålkastare i klass B ska ansökan åtföljas av

2.3.1   en kort teknisk beskrivning med kategori av glödlampor som används ur listan i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, även om glödlampan inte kan bytas ut,

2.3.2   två provexemplar av varje typ av främre dimstrålkastare, ett provexemplar avsett för installation på fordonets vänstra sida och ett provexemplar avsett för installation på fordonets högra sida.

För främre dimstrålkastare i klass F3 gäller följande:

2.4.1   Ansökan ska åtföljas av en kort teknisk beskrivning med angivande av den kategori av ljuskälla eller ljuskällor som används. Denna ljuskälla eller dessa ljuskällor ska vara listade i föreskrifter nr 37 eller föreskrifter nr 99 med respektive ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, även om ljuskällan inte kan bytas ut.

2.4.2   För ljusdiodmoduler eller en ljusgenerator ska den specifika identifieringskoden för modulen anges. Ritningen ska vara tillräckligt detaljerad för att modulen, avsedd plats för den specifika identifieringskoden och den ansökandes varumärke ska kunna identifieras.

Fabrikat och typer av förkopplingsdon och/eller reglerdon för ljuskällor, om tillämpligt, ska specificeras enligt följande:

2.4.3.1   För en anpassningsbar främre dimstrålkastare ska en kort beskrivning ges av det variabla styrkereglaget.

2.4.3.2   Vid användning av ett reglerdon för ljuskällor som inte utgör en del av anordningen ska uppgifter meddelas om spänning(ar) med toleranser eller det totala spänningsområdet vid anslutningarna till reglerdonet.

2.4.4   Om den främre dimstrålkastaren är försedd med ljusdiodmoduler eller ett fördelat belysningssystem ska en kort teknisk beskrivning tillhandahållas. I denna information ska det ingå det artikelnummer som tilldelats av tillverkaren av ljuskällan, en ritning med mått och de grundläggande elektriska och fotometriska värdena, en angivelse om huruvida ljuskällan uppfyller UV-strålningskraven i punkt 4.6 i bilaga 12 till dessa föreskrifter, en officiell provningsrapport avseende punkt 5.9 i dessa föreskrifter och objektivt ljusflöde.

2.4.5   Om ett fördelat belysningssystem används, ska det anges vilken del eller vilka delar av detta system som är avsedd(a) att tillhandahålla den främre dimstrålkastarens ljussken. Dessutom ska en kort teknisk beskrivning ges inbegripet en förteckning över ljusstyrning(ar) och tillhörande optiska komponenter och information som beskriver ljusgeneratorn/-generatorerna tillräckligt för att medge identifiering. Denna information ska omfatta artikelnummer som tilldelats av ljusgeneratorns tillverkare, en ritning med mått och de grundläggande elektriska och fotometriska värdena samt en officiell provningsrapport avseende punkt 5.9 i dessa föreskrifter.

Om en gasurladdningslampa används ska följande bifogas ansökan:

2.4.6.1   Ett förkopplingsdon, som kan vara helt eller delvis inbyggt i den främre dimstrålkastaren.

2.4.6.2   För godkännande av ett fördelat belysningssystem med en icke-utbytbar gasurladdningsljuskälla som inte är godkänd i enlighet med föreskrifter nr 99, två provexemplar av systemet inklusive ljusgeneratorer och ett förkopplingsdon för varje typ som ska användas, om tillämpligt.

2.4.7   För ljusdiodmodul(er) eller ett fördelat belysningssystem där inga åtgärder vidtagits för att avskärma den främre dimstrålkastarens eller det fördelade belysningssystemets komponenter tillverkade av plastmaterial från UV-strålning från (gasurladdnings-) ljuskällor, t.ex. med hjälp av UV-kvarhållande glasfilter, gäller följande:

Ett provexemplar av varje material som används ska tillhandahållas. Detta ska ha en geometri som liknar dimstrålkastarens eller det fördelade ljussystemet som provas. Alla materialprover ska ha samma utseende och ha ytbehandlats på samma sätt, om så är tillämpligt, som om de var avsedda för användning i den dimstrålkastare som ska genomgå godkännande.

2.4.8   För ett godkännande av en dimstrålkastare enligt punkt 2.4.8 och/eller enligt punkt 5.9 som har linser av plast och/eller har inre optiska delar tillverkade av plast, som redan har provats gäller följande:

De material som linserna, beläggningarna eller de optiska inre delarna är gjorda av ska åtföljas av provrapporten eller provrapporterna för materialens provning mot UV-strålning.

2.4.9   Två provexemplar ska tillhandahållas av varje typ av främre dimstrålkastare, ett provexemplar avsett för installation på fordonets vänstra sida och ett provexemplar avsett för installation på fordonets högra sida eller ett matchande par av främre dimstrålkastare.

2.4.10   Ett reglerdon för ljuskällor ska tillhandahållas, om tillämpligt.

2.4.11   Ett variabelt styrkereglage eller en generator som ger samma signaler ska tillhandahållas, om tillämpligt.

2.5   Den godkännande myndigheten ska bestyrka att det finns garantier för en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen innan typgodkännande beviljas.

3.   MÄRKNINGAR

3.1   Provexemplaren av en typ av dimstrålkastare eller fördelat belysningssystem som inlämnas för godkännande ska tydligt, läsligt och outplånligt vara märkta med följande:

| a) | Den sökandes handelsnamn eller varumärke. |
| --- | --- |

a)

Den sökandes handelsnamn eller varumärke.

| b) | Märkningar som anger den främre dimstrålkastaren klass. |
| --- | --- |

b)

Märkningar som anger den främre dimstrålkastaren klass.

Främre dimstrålkastare i klass F3 ska dessutom vara märkta med

| a) | ljusdiodmodulens eller ljusgeneratorns specifika identifieringskod, om sådan finns. |
| --- | --- |

a)

ljusdiodmodulens eller ljusgeneratorns specifika identifieringskod, om sådan finns.

3.2   På linsen och huvudenheten (3) ska provexemplaren ha tillräckligt stora utrymmen för godkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 3. Dessa utrymmen ska anges på ritningarna som nämns i punkt 2.2.1.

3.3   Godkännandemärket ska placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av anordningen, som inte kan separeras från den genomskinliga delen av anordningen som sänder ut ljus. För ett fördelat belysningssystem med en yttre lins inbyggd i ljusstyrningen, ska detta villkor anses uppfyllt om godkännandemärket är placerat åtminstone på ljusgeneratorn och på ljusstyrningen eller dess skyddssköld. Märkningen ska under alla omständigheter vara synlig när anordningen är monterad på fordonet, åtminstone efter att en rörlig del såsom en motorhuv eller bagagelucka eller dörr öppnats.

För främre dimstrålkastare i klass F3:

3.4.1   Fördelade belysningssystem ska på ljusgeneratorn eller ljusgeneratorerna vara försedda med märkning som anger märkspänning och märkeffekt och om reglerdonet inte utgör en del av anordningen ska ljusgeneratorn eller ljusgeneratorerna vara försedda med tillverkarens handelsnamn eller varumärke och artikelnumret.

3.4.2   Lyktor med ljusdiodmodul(er) ska vara försedd(a) med märkning som anger märkspänning, märkeffekt och ljuskällemodulens specifika identifieringskod.

Ljusdiodmodul(er) som inlämnas tillsammans med ansökan om godkännande av lyktan ska

3.5.1   vara försedd(a) med den sökandes handelsnamn eller varumärke som ska vara lätt läsbart och outplånligt,

3.5.2   vara försedd(a) med en lättläslig och outplånlig märkning med den specifika identifieringskoden för modulen.

Den specifika identifieringskoden ska omfatta de inledande bokstäverna ”MD” för ”MODUL” följt av godkännandemärket utan cirkeln såsom föreskrivs i punkt 4.2.1.1. Denna specifika identifieringskod ska visas i de ritningar som nämns i punkt 2.2.1 och, om flera identiska ljusdiodmoduler används, följas av tilläggssymboler eller -tecken. Godkännandemärket måste inte vara det samma som på den lykta i vilken modulen används, men båda märkena ska vara från samma sökande.

3.6   Om ett reglerdon för ljuskällor används som inte utgör en del av ljusdiodmodulen ska den vara märkt med dess specifika identifieringskod(er), märkingångsspänning och märkeffekt.

4.   GODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om alla provexemplar av en typ av främre dimstrålkastare, som lämnats in enligt punkt 2 uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, ska godkännande beviljas.

4.1.2   För grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor som var för sig visat sig uppfylla kraven för flera föreskrifter, kan ett enda internationellt godkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

4.1.3   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 03) ska ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändring som gjorts av föreskrifterna vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av främre dimstrålkastare, som omfattas av dessa föreskrifter, samma godkännandenummer utom då det gäller en utökning av godkännandet för en anordning som endast avviker genom färgen på det ljus som sänds ut.

4.1.4   Rapport om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande eller om slutgiltigt upphörande produktion av en typ av främre dimstrålkastare enligt dessa föreskrifter ska meddelas de parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter, med angivelser enligt punkt 2.2.1 i dessa föreskrifter.

4.1.5   Som tillägg till den märkning som föreskrivs i punkt 3.1, ska ett godkännandemärke, såsom beskrivs i punkterna 4.2 och 4.3, placeras på de utrymmen som nämns i punkt 3.2 på varje dimstrålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2   Godkännandemärkets sammansättning

Godkännandemärket ska bestå av följande:

Ett internationellt godkännandemärke, bestående av

4.2.1.1   en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för landet som beviljat godkännande (4), och

4.2.1.2   godkännandenumret som föreskrivs i punkt 4.1.3.

Följande tilläggssymbol (eller symboler):

4.2.2.1   På främre dimstrålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter för

| a) | klass B bokstaven ”B”, |
| --- | --- |

a)

klass B bokstaven ”B”,

| b) | klass F3, symbolen ”F3”. |
| --- | --- |

b)

klass F3, symbolen ”F3”.

4.2.2.2   På främre dimstrålkastare som har en lins av plastmaterial: bokstavsgruppen ”PL”, placerad nära de symboler som föreskrivs i punkt 4.2.2.1.

I varje enskilt fall ska det tillämpliga arbetssättet som används vid provningsförfarandet enligt punkt 1.1.1 i bilaga 5 och de tillåtna spänningarna enligt punkt 1.1.2 i bilaga 5 anges i ansökningshandlingarna och i de rapportformulär som skickas till de länder som är parter till överenskommelsen och som tillämpar dessa föreskrifter.

I nedanstående fall ska anordningen märkas enligt följande:

4.2.2.3.1   För enheter som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, och som är konstruerade så att glödtråden eller glödtrådarna för en funktion inte ska lysa samtidigt som någon annan belysningsfunktion med vilken den kan vara inbördes sammanbyggd, ska ett snedstreck (/) placeras bakom symbolen för en sådan funktion på godkännandemärket.

4.2.2.3.2   Om endast den främre dimstrålkastaren och halvljuset inte får vara tända samtidigt ska emellertid snedstrecket placeras bakom dimstrålkastarens symbol och denna symbol placeras antingen separat eller i slutet av en kombination av symboler.

4.2.2.3.3   På enheter som uppfyller kraven i bilaga 5 till dessa föreskrifter ska, när de enbart är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av talet 24 överkorsat med ett kryss (×) placeras nära glödlampshållaren.

4.2.2.4   En inbördes sammanbyggd lykta bestående av en halvljusstrålkastare och en främre dimstrålkastare kan godkännas om den överensstämmer med föreskrifter nr 48.

4.2.2.5   Främre dimstrålkastare i klass F3 som har asymmetrisk ljusfördelning och som inte kan monteras på valfri sida av fordonet ska vara försedda med en pil som pekar mot fordonets utsida.

4.2.2.6   De två siffrorna i godkännandenumret (för närvarande 03), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet, kan placeras i närheten av ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.2.7   De märkningar och symboler som anges i punkterna 4.2.1 och 4.2.2 ska vara outplånliga och klart läsbara även när den främre dimstrålkastaren är monterad i fordonet.

4.3   Godkännandemärkets utformning

4.3.1   Oberoende lyktor

I bilaga 3 till dessa föreskrifter finns ett exempel på hur godkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

4.3.2   Grupperade, kombinerade och inbördes sammanbyggda lyktor

När grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda föreskrifter, kan ett enda internationellt godkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för landet som beviljat godkännandet och ett godkännandenummer. Detta godkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor förutsatt att

4.3.2.1.1   det är synligt efter montering,

4.3.2.1.2   ingen del av grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor som sänder ut ljus kan tas bort utan att godkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för var och en av de föreskrifter enligt vilken varje lykta har blivit godkänd, tillsammans med numret på ändringsserien för den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska placeras antingen

4.3.2.2.1   på den lämpliga ljusutsändande ytan, eller

4.3.2.2.2   i en grupp på ett sådant sätt att alla de grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktorna tydligt kan identifieras.

4.3.2.3   Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke ska inte vara mindre än den minsta storlek som krävs för det minsta av de enskilda märken som motsvarar de föreskrifter enligt vilket godkännande har beviljats.

4.3.2.4   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Samma avtalspart får inte tilldela samma godkännandenummer för någon annan typ av grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor som omfattas av dessa föreskrifter.

4.3.2.5   I figur 3 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns exempel på hur godkännandemärken för grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna kan vara uppbyggda.

För lyktor vars linser används för olika typer av främre dimstrålkastare och som kan vara inbördes sammanbyggda eller grupperade med andra lyktor ska bestämmelserna i punkt 4.3.2 tillämpas.

4.3.3.1   När samma lins används för olika typer av lyktor kan den även vara försedd med de olika godkännandemärken som hör till de olika typerna av främre dimstrålkastare eller lyktenheter, förutsatt att den främre dimstrålkastarens huvuddel, även om linsen inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med godkännandemärken för de faktiska funktionerna.

Om olika typer av främre dimstrålkastare finns i samma huvuddel, kan den senare vara försedd med de olika godkännandemärkena.

4.3.3.2   I figur 4 i bilaga 3 till dessa föreskrifter finns exempel på hur godkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara uppbyggda.

5.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

5.1   Varje provexemplar av främre dimstrålkastare som inlämnas enligt punkt 2.2 ska överensstämma med specifikationerna i punkterna 6 och 7 i dessa föreskrifter.

De främre dimstrålkastarna ska vara så utformade och uppbyggda att de vid normal användning, trots de vibrationer som de därvid kan utsättas för, förblir funktionssäkra och behåller de egenskaper som föreskrivs i dessa föreskrifter. Linsens korrekta placering ska anges tydligt och linsen och reflektorn ska vara fastsatta på ett sätt som förhindrar varje vridning under användningen. Kontroll av överensstämmelsen i denna punkt utförs genom visuell inspektion och, vid behov, genom provmontering.

5.2.1   Främre dimstrålkastare ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och linsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt. När en främre dimstrålkastare och en annan främre strålkastare, vardera utrustad med en egen ljuskälla, monteras ihop till en sammansatt enhet, ska justeranordningen möjliggöra att varje optiskt system kan ställas in vart och ett för sig.

5.2.2   Dessa bestämmelser ska dock inte gälla dimstrålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller bestämmelserna i punkterna 6.3.4. eller 6.4.3 (såsom tillämpligt).

5.3   Kompletterande provning ska utföras enligt kraven i bilaga 5 för att se till att det vid användning inte uppstår någon betydande förändring av de fotometriska egenskaperna.

5.4   Om den främre dimstrålkastarens lins är av plastmaterial ska provning utföras enligt kraven i bilaga 6.

5.5   Vid användning av utbytbara ljuskällor:

| a) | Ljuskällans hållare ska ha de egenskaper som anges i IEC:s publikation nr 60061. Det datablad för hållaren som gäller för den typ av ljuskälla som används ska tillämpas. |
| --- | --- |

a)

Ljuskällans hållare ska ha de egenskaper som anges i IEC:s publikation nr 60061. Det datablad för hållaren som gäller för den typ av ljuskälla som används ska tillämpas.

| b) | Ljuskällan ska enkelt passa in i den främre dimstrålkastaren. |
| --- | --- |

b)

Ljuskällan ska enkelt passa in i den främre dimstrålkastaren.

| c) | Anordningens konstruktion ska vara sådan att ljuskällan eller ljuskällorna endast kan monteras i korrekt läge. |
| --- | --- |

c)

Anordningens konstruktion ska vara sådan att ljuskällan eller ljuskällorna endast kan monteras i korrekt läge.

Dimstrålkastare i klass B ska vara utrustade med en glödlampa som är godkänd enligt föreskrifter nr 37 även om glödlampan inte kan bytas ut. Alla glödlampor listade i föreskrifter nr 37 får användas, under förutsättning att det inte finns någon begränsning av användningen i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökande om typgodkännande.

5.6.1   Även om glödlampan inte kan bytas ut ska den uppfylla kraven i punkt 5.6.

I klass F3 ska ljuskällorna utgöras av

5.7.1   en eller flera utbytbara ljuskällor godkända enligt föreskrifter nr 37 eller föreskrifter nr 99 med respektive ändringsserier till dessa som är i kraft vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, och/eller

5.7.2   en eller flera ljusdiodmoduler för vilka kraven i bilaga 12 till dessa föreskrifter ska gälla; överensstämmelsen med kraven ska provas, och/eller

5.7.3   ljusgeneratorer för vilka kraven i bilaga 12 till dessa föreskrifter ska gälla. Överensstämmelsen med kraven ska provas.

5.8   Även om dessa ljuskällor inte kan bytas ut ska de uppfylla kraven i punkt 5.7.

För ljusdiodmoduler och ljusgeneratorer ska följande kontrolleras:

5.9.1   Ljusdiodmodulens eller ljusdiodmodulernas eller ljusgeneratorns eller ljusgeneratorernas konstruktion ska vara sådan att den eller de endast kan monteras i avsett och korrekt läge.

5.9.2   Icke-identiska ljuskällemoduler, om sådana finns, ska inte vara utbytbara inom samma lykthölje.

5.9.3   Ljuskällemodulen eller -modulerna eller ljusgeneratorn eller ljusgeneratorerna ska vara garantiförseglade.

5.10   För främre dimstrålkastare med ljuskälla eller ljuskällor som har ett totalt objektivt ljusflöde som är större än 2 000 lumen ska en hänvisning göras i punkt 10 i rapportformuläret i bilaga 1.

Om den främre dimstrålkastarens lins är tillverkad av plastmaterial ska materialprovning utföras enligt kraven i bilaga 6.

5.11.1   UV-motståndskraften hos ljusgenomsläppande plastkomponenter placerade inuti den främre dimstrålkastaren ska provas i enlighet med punkt 2.7 i bilaga 6.

5.11.2   Provet i punkt 5.11.1 krävs inte om en sådan typ av ljuskällor med låg UV-strålning används som anges i föreskrifter nr 99 eller i bilaga 12 till dessa föreskrifter, eller om åtgärder vidtas för att skärma av tillämpliga lyktkomponenter, t.ex. med hjälp av glasfilter.

5.12   Den främre dimstrålkastaren och dess system av förkopplingsdon eller reglerdon för ljuskällor ska inte alstra utstrålade störningar eller störningar i försörjningsledning, vilka kan orsaka fel i andra elektriska/elektroniska system i fordonet (5).

5.13   Främre dimstrålkastare, som är konstruerade för att permanent drivas tillsammans med en extraanordning för att reglera styrkan hos det utsända ljuset, eller som är inbördes sammanbyggda med en annan funktion som använder en gemensam ljuskälla och är konstruerad för att permanent drivas tillsammans med en extraanordning för att reglera styrkan, är tillåtna.

5.14   För främre dimstrålkastare i klass F3 ska avgränsningslinjens skarphet och linearitet provas enligt bestämmelserna i bilaga 9.

6.   BELYSNING

6.1   De främre dimstrålkastarna ska vara så utformade att de ger belysning med begränsad bländning.

6.2   Ljusstyrkan från den främre dimstrålkastaren ska mätas på 25 m avstånd med hjälp av en fotoelektrisk cell vars ljuskänsliga yta ska ligga inom en kvadrat med sidan 65 mm.

Punkten HV är mittpunkten för koordinatsystemet med en vertikal polär axel. Linjen h är den vågräta linjen genom HV (se bilaga 4 till dessa föreskrifter).

För främre dimstrålkastare i klass B:

En ofärgad standardglödlampa (referensglödlampa) såsom specificeras i föreskrifter nr 37, av den kategori som tillverkaren angivit, ska användas. Lampan kan tillhandahållas av tillverkaren.

6.3.1.1   Vid provningen av den främre dimstrålkastaren ska glödlampans strömförsörjning regleras så att man uppnår det referensvärde för ljusflöde som anges i tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37.

6.3.1.2   Vid provningen av en främre dimstrålkastare, vars glödlampa inte kan bytas ut, ska den främre dimstrålkastarens anslutningsspänning regleras till 12,0 V.

6.3.2   Den främre dimstrålkastaren ska anses vara tillfredsställande om de fotometriska kraven är uppfyllda med åtminstone en standardglödlampa.

Mätskärmen för visuell inställning (se bilaga 4 till dessa föreskrifter) ska placeras på avståndet 10 m eller på avståndet 25 m framför den främre dimstrålkastaren.

6.3.3.1   Ljuskäglan ska på skärmen, med en bredd om minst 5,0° på båda sidor av linjen v, ge upphov till en symmetrisk avgränsningslinje som tillräckligt noggrant överensstämmer med horisontallinjen för att medge visuell vertikal inställning.

6.3.3.2   Den främre dimstrålkastaren ska vara så inställd att avgränsningslinjen på skärmen befinner sig 1,15° under linjen h.

6.3.4   Inställd på detta sätt ska den främre dimstrålkastaren uppfylla de krav som anges i punkt 6.3.5.

6.3.5   Den på skärmen erhållna belysningen (se punkt 2.1 i bilaga 4) ska uppfylla följande krav:

| Avsedda linjer eller zoner | Vertikalt läge (*1) | Horisontellt läge (*1) | Ljusstyrka | Ska uppfyllas för |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Linje 1 | 15° U till 60° U | 0° | Max. 100 cd | alla linjer |
| Zon A | 0° till 1,75° U | 5° L till 5° R | Min. 62 cd | hela zonen |
| Zon B | 0° till 3,5° U | 26° L till 26° R | Max. 400 cd | hela zonen |
| Zon C | 3,5° U till 15° U | 26° L till 26° R | Max. 250 cd | hela zonen |
| Zon D | 1,75° D till 3,5° D | 12° L till 12° R | Min. 1 250  cd
  Max. 8 000  cd | minst en punkt på varje vertikal linje |
| Zon E | 1,75° D till 3,5° D | 12° L till 22° L
  och
  12° R till 22° R | Min. 600 cd
  Max. 8 000  cd | minst en punkt på varje vertikal linje |

Avsedda linjer eller zoner

Vertikalt läge (*1)

Horisontellt läge (*1)

Ljusstyrka

Ska uppfyllas för

Linje 1

15° U till 60° U

0°

Max. 100 cd

alla linjer

Zon A

0° till 1,75° U

5° L till 5° R

Min. 62 cd

hela zonen

Zon B

0° till 3,5° U

26° L till 26° R

Max. 400 cd

hela zonen

Zon C

3,5° U till 15° U

26° L till 26° R

Max. 250 cd

hela zonen

Zon D

1,75° D till 3,5° D

12° L till 12° R

Min. 1 250  cd

Max. 8 000  cd

minst en punkt på varje vertikal linje

Zon E

1,75° D till 3,5° D

12° L till 22° L

och

12° R till 22° R

Min. 600 cd

Max. 8 000  cd

minst en punkt på varje vertikal linje

Belysningen ska mätas antingen i vitt ljus eller i selektivt gult ljus som anges av tillverkaren för normal användning av den främre dimstrålkastaren.

Inga variationer som försämrar god sikt får finnas inom zonerna B eller C.

6.3.6   I den ljusfördelning som specificeras i tabellen i punkt 6.3.5, tillåts enskilda smala fläckar eller remsor inuti området ovanför 15° med högst 160 cd, om de inte sträcker sig utanför en konisk vinkel med 2° öppning eller bredden 1°. Om flera fläckar eller remsor förekommer ska de vara placerade minst 10° från varandra.

6.4   För främre dimstrålkastare i klass F3

Beroende på ljuskällan gäller följande villkor:

För utbytbara glödlampor:

6.4.1.1.1   Den främre dimstrålkastaren ska uppfylla kraven i punkt 6.4.3 i dessa föreskrifter med minst en komplett uppsättning lämpliga standardglödlampor (referensglödlampor), vilka kan tillhandahållas av tillverkaren eller den sökande.

För glödlampor som drivs direkt från fordonets elsystem:

Den främre dimstrålkastaren ska kontrolleras med hjälp av standardglödlampor (referensglödlampor) såsom anges i föreskrifter nr 37.

Vid provningen av den främre dimstrålkastaren ska glödlampans eller glödlampornas strömförsörjning regleras så att det referensvärde för ljusflöde som anges i tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37 uppnås.

6.4.1.1.2   För system som har ett reglerdon för ljuskällor eller ett variabelt styrkereglage, som utgör en del av lyktan, anbringas den spänning som anges av tillverkaren på lyktans ingångspoler. Det uppmätta fotometriska värdet ska multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen kontrolleras.

6.4.1.1.3   För system som har ett reglerdon för ljuskällor, som inte utgör en del av lyktan, anbringas den spänning som anges av tillverkaren på ingångspolerna till det reglerdonet för ljuskällor. Det laboratorium som utför provningarna ska be sökanden att tillhandahålla det särskilda reglerdon för ljuskällor som krävs för drift av ljuskällan och de tillämpliga funktionerna. Identifieringen av det reglerdonet för ljuskällor, om tillämpligt, och/eller använd spänning inklusive toleranser ska noteras i rapportformuläret i bilaga 1 till dessa föreskrifter. Det uppmätta fotometriska värdet ska multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen kontrolleras.

6.4.1.2   För urladdningslampor:

En standardljuskälla ska användas enligt specifikation i föreskrifter nr 99, som har åldrats under minst 15 cykler, i enlighet med punkt 4 i bilaga 4 till föreskrifter nr 99.

Vid provningen av den främre dimstrålkastaren ska spänningen vid förkopplingsdonets anslutningar regleras så att 13,5 V bibehålls för ett 12 V system eller vid den fordonsspänning som specificeras av den sökande, med en tolerans av ±0,1 V.

De uppmätta ljusstyrkevärdena ska multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras.

Denna urladdningsljuskällas objektiva ljusflöde får skilja sig från det ljusflöde som anges i föreskrifter nr 99. I så fall ska de uppmätta ljusstyrkevärdena korrigeras i enlighet därmed.

6.4.1.3   För icke-demonterbara ljuskällor:

Alla mätningar på främre dimstrålkastare försedda med icke-utbytbara ljuskällor ska utföras vid spänningarna 6,3 V, 13,2 V eller 28 V eller vid den fordonsspänning som specificeras av den sökande. Provningslaboratoriet kan be den sökande tillhandahålla det särskilda strömförsörjningsaggregat som behövs för att försörja ljuskällorna. Provningsspänningarna ska anbringas på lyktans ingångspoler. De uppmätta ljusstyrkevärdena ska multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras.

6.4.1.4   För ljusdiodmoduler:

Alla mätningar på främre dimstrålkastare försedda med ljusdiodmodul(er) ska utföras vid spänningarna 6,3 V, 13,2 V respektive 28,0 V om inte annat specificeras i dessa föreskrifter. Ljusdiodmoduler som drivs av ett reglerdon för ljuskällor ska mätas såsom specificeras av den sökande.

De uppmätta ljusstyrkevärdena ska multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras.

6.4.1.5   Överensstämmelse med kraven i punkt 5.9.1 ska kontrolleras åtminstone med avseende på värdena på raderna 3 och 4 i tabellen i punkt 6.4.3.

Fotometrisk inställning och mätförhållanden:

6.4.2.1   Mätskärmen för visuell inställning (se bilaga 4, punkt 2.2) ska placeras på avståndet 10 m eller på avståndet 25 m framför den främre dimstrålkastaren.

6.4.2.2   Ljuskäglan ska på skärmen, med en bredd om minst 5,0° på båda sidor av linjen v, ge upphov till en symmetrisk avgränsningslinje som tillräckligt noggrant överensstämmer med horisontallinjen för att medge visuell vertikal inställning. Om den visuella inriktningen medför problem eller tvetydiga lägen, ska den instrumentella metod som anges i punkt 5 i bilaga 9 användas efter en bekräftelse av avgränsningens kvalitet såsom beskrivs i punkt 6.4.2.3.

6.4.2.3   Avgränsningens skarphet ska provas enligt kraven i punkt 4.1.2 i bilaga 9. Värdet på G ska inte vara lägre än 0,08.

Avgränsningens linearitet ska provas enligt kraven i punkt 4.1.3 i bilaga 9 och den del av avgränsningslinjen som är avsedd för vertikal inställning ska vara horisontell från 3° till vänster till 3° till höger om linjen v–v. Lineariteten anses godtagbar om den vertikala delen av de inflexionspunkter som fastställs enligt den metod som beskrivs i punkt 3.2 i bilaga 9 vid 3° till vänster och höger om linjen v–v inte avviker med mer än ± 0,20°.

6.4.2.4   Den främre dimstrålkastaren ska vara så inställd att avgränsningslinjen på skärmen befinner sig 1° under linjen h enligt kraven i punkt 2 i bilaga 9.

6.4.3   Fotometriska krav

Inställd på detta sätt ska den främre dimstrålkastaren uppfylla de fotometriska krav som anges i tabellen nedan (se även bilaga 4, punkt 2.2 i dessa föreskrifter).

| Avsedda linjer eller zoner | Vertikalt läge (*2)

  ovanför h +
  under h – | Horisontellt läge (*2)

  till vänster om v: –
  till höger om v: + | Ljusstyrka
  (i cd) | Ska uppfyllas för |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Punkt 1, 2 (*3) | +60 ° | ±45 ° | Max. 60 | alla punkter |
| Punkt 3, 4 (*3) | +40 ° | ±30 ° |
| Punkt 5, 6 (*3) | +30 ° | ±60 ° |
| Punkt 7, 10 (*3) | +20 ° | ±40 ° |
| Punkt 8, 9 (*3) | +20 ° | ±15 ° |
| Linje 1 (*3) | +8 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 90 | alla linjer |
| Linje 2 (*3) | +4 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 105 | alla linjer |
| Linje 3 | +2 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 170 | alla linjer |
| Linje 4 | +1 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 250 | alla linjer |
| Linje 5 | 0° | –10 ° till +10 ° | Max. 340 | alla linjer |
| Linje 6 | –2,5 ° | fr.o.m 5° inåt till 10° utåt | Min. 2 000 | alla linjer |
| Linje 7 | –6,0 ° | fr.o.m 5° inåt till 10° utåt | < 50 % av max. på linje 6 | alla linjer |
| Linje 8L och R (*4) | –1,5 ° till –3,5 ° | –22 ° och +22 ° | Min. 800 | en eller flera punkter |
| Linje 9L och R (*4) | –1,5 ° till –4,5 ° | –35 ° och +35 ° | Min. 320 | en eller flera punkter |
| Zon D | –1,5 ° till –3,5 ° | –10 ° till +10 ° | Max. 8 400 | hela zonen |

Avsedda linjer eller zoner

Vertikalt läge (*2)

ovanför h +

under h –

Horisontellt läge (*2)

till vänster om v: –

till höger om v: +

Ljusstyrka

(i cd)

Ska uppfyllas för

Punkt 1, 2 (*3)

+60 °

±45 °

Max. 60

alla punkter

Punkt 3, 4 (*3)

+40 °

±30 °

Punkt 5, 6 (*3)

+30 °

±60 °

Punkt 7, 10 (*3)

+20 °

±40 °

Punkt 8, 9 (*3)

+20 °

±15 °

Linje 1 (*3)

+8 °

–26 ° till +26 °

Max. 90

alla linjer

Linje 2 (*3)

+4 °

–26 ° till +26 °

Max. 105

alla linjer

Linje 3

+2 °

–26 ° till +26 °

Max. 170

alla linjer

Linje 4

+1 °

–26 ° till +26 °

Max. 250

alla linjer

Linje 5

0°

–10 ° till +10 °

Max. 340

alla linjer

Linje 6

–2,5 °

fr.o.m 5° inåt till 10° utåt

Min. 2 000

alla linjer

Linje 7

–6,0 °

fr.o.m 5° inåt till 10° utåt

< 50 % av max. på linje 6

alla linjer

Linje 8L och R (*4)

–1,5 ° till –3,5 °

–22 ° och +22 °

Min. 800

en eller flera punkter

Linje 9L och R (*4)

–1,5 ° till –4,5 °

–35 ° och +35 °

Min. 320

en eller flera punkter

Zon D

–1,5 ° till –3,5 °

–10 ° till +10 °

Max. 8 400

hela zonen

6.4.3.1   Belysningen ska mätas antingen med vitt ljus eller med färgat ljus såsom anges av den sökande för normal användning av dimstrålkastaren. Variationer i homogeniteten som är ofördelaktiga för sikten inom zonen ovanför linje 5 från 10° till vänster till 10° till höger är inte tillåtna.

6.4.3.2   Om den sökande så begär kan två främre dimstrålkastare som utgör ett matchande par enligt punkt 4.2.2.5 provas var för sig. I detta fall ska de krav som anges för linjerna 6, 7, 8, 9 och zon D i tabellen i punkt 6.4.3 avse halva de totala avläsningarna för dimstrålkastarens högra och vänstra sida. Bägge främre dimstrålkastarna ska dock uppfylla minst 50 % av minimivärdena för linje 6.

6.4.3.3   Inuti fältet mellan linjerna 1 till 5 i figur 3 i bilaga 4 ska strålmönstret vara övervägande enhetligt. Ojämnheter i ljusstyrkan som försämrar sikten mellan linjerna 6, 7, 8 och 9 är inte tillåtna.

6.4.3.4   I den ljusfördelning som specificeras i tabellen i punkt 6.4.3 tillåts enskilda smala fläckar eller remsor inuti området för mätpunkterna 1 till 10 och linje 1 samt inuti området för linje 1 och linje 2 med inte mer än 120 cd, om de inte sträcker sig utanför en konisk vinkel med 2° öppning eller bredden 1°. Om flera fläckar eller remsor förekommer ska de vara placerade minst 10° från varandra.

6.4.3.5   Om kraven på ljusstyrka inte uppfylls är en omriktning av avgränsningsläget inom ± 0,5° vertikalt och/eller ± 2° horisontellt tillåten. I detta nya läge ska alla fotometriska krav vara uppfyllda.

Andra fotometriska krav

6.4.4.1   För främre dimstrålkastare försedda med gasurladdningslampor ska ljusstyrkan vara större än 800 cd i mätpunkten vid 0° horisontellt och 2° D vertikalt, fyra sekunder efter aktivering av dimstrålkastaren som inte varit drift under minst 30 minuter.

För anpassning till tät dimma eller liknande förhållanden med begränsad sikt är det tillåtet att automatiskt variera ljusstyrkan förutsatt att

| a) | ett aktivt reglerdon för ljuskällor är inbyggt i den främre dimstrålkastarens funktionssystem, |
| --- | --- |

a)

ett aktivt reglerdon för ljuskällor är inbyggt i den främre dimstrålkastarens funktionssystem,

| b) | alla styrkor varieras proportionellt. |
| --- | --- |

b)

alla styrkor varieras proportionellt.

Vid kontroll med avseende på överensstämmelse med villkoren i punkt 6.4.1.1.2, anses systemet vara godtagbart om ljusstyrkan bibehålls mellan 60 % och 100 % av de värden som anges i tabellen i punkt 6.4.3.

6.4.4.2.1   En uppgift ska införas i rapportformuläret (bilaga 1, punkt 10).

6.4.4.2.2   Den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännande ska kontrollera att systemet tillhandahåller automatiska ändringar så att god belysning av vägen uppnås utan besvär för föraren eller andra väganvändare.

6.4.4.2.3   De fotometriska mätningarna ska utföras enligt sökandens anvisningar.

7.   FÄRG

Färgen på det ljus som sänds ut från den främre dimstrålkastaren ska antingen vara vitt eller selektivt gult enligt den sökandes önskemål. Ljuskäglans eventuella selektiva gula färg kan erhållas antingen medelst ljuskällans färg eller medelst den främre dimstrålkastarens lins eller på något annat lämpligt sätt.

7.1   Den främre dimstrålkastarens egenskaper ska mätas vid de spänningar som anges i punkterna 6.3 och 6.4.

8.   FASTSTÄLLANDE AV OBEHAG (BLÄNDNING)

Den obehagliga bländningen som orsakas av den främre dimstrålkastaren ska fastställas (6).

9.   MODIFIERING AV EN TYP AV FRÄMRE DIMSTRÅLKASTARE OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE

Varje ändring av typen främre dimstrålkastare ska rapporteras till den myndighet som godkänt typen av främre dimstrålkastare. Myndigheten kan då antingen

9.1.1   anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att den främre dimstrålkastaren ändå uppfyller ställda krav

eller

9.1.2   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningens genomförande.

9.2   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller ej beviljats, varvid ändringarna ska specificeras.

9.3   Den behöriga myndighet som beviljar utökningen av godkännande ska tilldela en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

10.1   Främre dimstrålkastare, som är godkända enligt dessa föreskrifter, ska produceras så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkterna 6 och 7 i dessa föreskrifter och i bilaga 7.

10.2   För att verifiera att kraven i punkt 10.1 är uppfyllda ska lämpliga kontroller av produktionen utföras.

Tillståndsinnehavaren ska särskilt

10.3.1   se till att det finns förfaranden som ger effektiv kontroll av produkternas kvalitet,

10.3.2   ha tillgång till nödvändig kontrollutrustning för att kontrollera överensstämmelsen för varje godkänd typ,

10.3.3   säkerställa att uppgifter om provningsresultat dokumenteras och att de tillhöriga dokumenten finns tillgängliga under en period som bestäms av myndigheten,

10.3.4   analysera resultaten av varje typ av provning för att verifiera och säkerställa produktegenskapernas stabilitet och ta hänsyn till variationer i industriell produktion,

10.3.5   säkerställa att åtminstone de provningar som föreskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter utförs för varje typ av produkt, med de toleranser som föreskrivs i bilaga 2 till dessa föreskrifter,

10.3.6   säkerställa att alla provexemplar som vid provning ger bevis på icke överensstämmelse med typen ska ge upphov till ytterligare provtagning och ytterligare provning. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att återställa produktionsöverensstämmelsen i fråga.

Den behöriga myndigheten som beviljat godkännande kan när som helst kontrollera de kontrollmetoder för överensstämmelse som är tillämpliga för varje produktionsenhet.

10.4.1   Vid varje inspektion ska provningsböckerna och dokumentationen av produktionsövervakningen framläggas för den besökande kontrollanten.

10.4.2   Kontrollanten får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som ska tas får bestämmas i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.

10.4.3   Om kvalitetsnivån förefaller otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts vid tillämpningen av punkt 10.4.2, ska kontrollanten ta stickprov som skickas till den tekniska tjänst som har utfört typgodkännandeprovningen enligt kriterierna i bilaga 7 till dessa föreskrifter med de toleranser som anges i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

10.4.4   Den behöriga myndigheten får utföra varje provning som föreskrivs i dessa föreskrifter. Provningarna ska utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga 7 till dessa föreskrifter, med de toleranser som anges i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

10.4.5   Den behöriga myndigheten ska sträva efter att uppnå en inspektionsfrekvens på en gång vartannat år. Emellertid är detta något som avgörs av den behöriga myndigheten beroende på deras förtroende för åtgärderna för att säkerställa effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen. I fall när negativa resultat dokumenteras ska den behöriga myndigheten se till att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att återupprätta produktionsöverensstämmelsen så snart som möjligt.

10.5   Vid främre dimstrålkastare med uppenbara fel fästs inget avseende.

11.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

11.1   Det godkännande som beviljats med avseende på en typ av främre dimstrålkastare enligt dessa föreskrifter, kan återkallas om kraven som anges ovan inte är uppfyllda, eller om en främre dimstrålkastare med godkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

11.2   Om en part till överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som tidigare beviljats, ska denna part genast rapportera detta till övriga parter till överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

12.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av ett godkännande helt upphör med produktionen av en främre dimstrålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått en sådan rapport ska den informera övriga parter till 1958 års överenskommelse vilka tillämpar dessa föreskrifter i form av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

13.   NAMN OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGEN SAMT DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska underrätta Förenta nationernas sekretariat om namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningen liksom namn och adress till de administrativa myndigheter som beviljar godkännande och till vilka sådana rapporter om godkännande, utökat godkännande, ej beviljat godkännande, eller återkallande av godkännande som beviljats i andra länder ska skickas.

14.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

För främre dimstrålkastare i klass B:

14.1.1   Från den dag då ändringsserie 03 till dessa föreskrifter träder i kraft ska ingen avtalspart som tillämpar dem vägra att bevilja godkännande enligt dessa föreskrifter ändrade genom ändringsserie 03.

14.1.2   24 månader efter dag för ikraftträdandet av ändringsserie 03 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja godkännande om den främre dimstrålkastaren i klass B som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter ändrade genom ändringsserie 03.

14.1.3   36 månader efter dag för ikraftträdandet av ändringsserie 03 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja godkännanden för en ny typ av främre dimstrålkastare endast om den uppfyller kraven för klass F3 i dessa föreskrifter ändrade genom ändringsserie 03.

14.1.4   Befintliga godkännande av främre dimstrålkastare som redan beviljats enligt dessa föreskrifter före dag för ikraftträdande av ändringsserie 03 ska förbli giltiga. Efter dag för ikraftträdande av ändringsserie 03 kan emellertid avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering av främre dimstrålkastare utrustade med glödlampor om dessa inte uppfyller kraven i föreskrifter nr 37.

Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter får vägra montering av anordningar som inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter

14.1.5.1   på fordon för vilka typgodkännande eller individuella typgodkännanden beviljats mer än 24 månader efter den dag för ikraftträdande som nämns i punkt 14.1.1,

14.1.5.2   på fordon som först registrerades mer än 60 månader efter den dag som nämns i punkt14.1.1.

60 månader efter dagen för ikraftträdande av ändringsserie 03 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja utökning av godkännanden om den främre dimstrålkastaren inte uppfyller kraven för klass F3 i dessa föreskrifter ändrade genom ändringsserie 03.

14.1.6.1   Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att bevilja godkännande för främre dimstrålkastare på grundval av ändringsserie 03 och 02 till dessa föreskrifter om den främre dimstrålkastaren är avsedd som reservdel för montering i fordon som redan är i bruk.

För främre dimstrålkastare i klass F3:

14.2.1   Inga.

---

(1)  Ingenting i denna förordning ska hindra en avtalspart, som tillämpar dessa föreskrifter, från att förbjuda kombinationen av en främre dimstrålkastare, som har en lins av plastmaterial, som är godkänd enligt dessa föreskrifter, med en mekanisk rengöringsanordning för strålkastare (med torkarblad).

(2)  Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/rev.1/ändring2, senast ändrad genom ändring4).

(3)  Om linsen inte kan tas bort från den främre dimstrålkastarens huvudenhet ska det räcka med ett utrymme på linsen eller höljet.

(4)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Storbritannien, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia, 53 för Thailand, 54, (vakant), 55 (vakant), 56 för Montenegro, 57 (vakant) och 58 för Tunisien. Efterföljande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och Förenta nationernas generalsekretariat ska meddela överenskommelsens parter de sålunda tilldelade numren.

(5)  Kraven på överensstämmelse med bestämmelserna om elektromagnetisk kompatibilitet är tillämpliga beroende på fordonstyp.

(*1)  Koordinaterna anges i grader för ett vinkelnät med en vertikal polär axel.

(*2)  Koordinaterna anges i grader för ett vinkelnät med en vertikal polär axel.

(*3)  Se punkt 6.4.3.4.

(*4)  Se punkt 6.4.3.2.

(6)  Detta fastställande kommer att vara en rekommendation till myndigheterna.

---

BILAGA 1

RAPPORTFORMULÄR

(Största format: A4 [210 mm × 297 mm])

| (1) | Rapport utfärdad av: | Namn på myndighet:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 67

Rapport utfärdad av:

Namn på myndighet:

...

...

...

| Om (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

Om (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

avseende en typ av främre dimstrålkastare enligt föreskrifter nr 19

Godkännandenummer: ... Utökning nr: ...

| 1. | Handelsnamn eller varumärke på anordningen: ... |
| --- | --- |

1.

Handelsnamn eller varumärke på anordningen: ...

| 2. | Typ av anordning: ... |
| --- | --- |

2.

Typ av anordning: ...

| 3. | Tillverkarens namn på denna typ av anordning: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn på denna typ av anordning: ...

| 4. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

4.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 5. | Namn och adress på tillverkarens representant, i förekommande fall: ... |
| --- | --- |

5.

Namn och adress på tillverkarens representant, i förekommande fall: ...

| 6. | Inlämnad för godkännande hos: ... |
| --- | --- |

6.

Inlämnad för godkännande hos: ...

| 7. | Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningens utförande: ... |
| --- | --- |

7.

Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningens utförande: ...

| 8. | Datum för rapport utfärdad av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

8.

Datum för rapport utfärdad av denna tjänst: ...

| 9. | Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

9.

Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst: ...

| 10. | Kortfattad beskrivning: ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Kortfattad beskrivning: ...

...

| 10.1 | Klass enligt tillhörande märkning: ...
  ... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL |
| --- | --- |

10.1

Klass enligt tillhörande märkning: ...

... B, B/, BPL, B/PL, F3, F3, F3/, F3PL, F3/PL

| 10.2 | Antal och kategori(er) av glödlampa/glödlampor: ... |
| --- | --- |

10.2

Antal och kategori(er) av glödlampa/glödlampor: ...

| 10.3 | Ljusdiodmodul: ja/nej (2) |
| --- | --- |

10.3

Ljusdiodmodul: ja/nej (2)

| 10.4 | Ljusgenerator: ja/nej (2) |
| --- | --- |

10.4

Ljusgenerator: ja/nej (2)

| 10.5 | Ljusdiodmodulens eller ljusgeneratorns specifika identifieringskod: ... |
| --- | --- |

10.5

Ljusdiodmodulens eller ljusgeneratorns specifika identifieringskod: ...

| 10.6 | Användning av reglerdon för ljuskällor: (3) ja/nej (2)

  Ljuskällans strömförsörjning: ...
  Specifikation av reglerdonet för ljuskällor: ...
  Ingångsspänning: ...
  Om reglerdonet för ljuskällor inte utgör en del av lyktan:
  Specifikation av utgångssignal: ... |
| --- | --- |

10.6

Användning av reglerdon för ljuskällor: (3) ja/nej (2)

Ljuskällans strömförsörjning: ...

Specifikation av reglerdonet för ljuskällor: ...

Ingångsspänning: ...

Om reglerdonet för ljuskällor inte utgör en del av lyktan:

Specifikation av utgångssignal: ...

| 10.7 | Färg på utsänt ljus: vitt/selektivt gult (2) |
| --- | --- |

10.7

Färg på utsänt ljus: vitt/selektivt gult (2)

| 10.8 | Ljuskällans ljusflöde (se punkt 5.10)
  större än 2 000 lumen: ... ja/nej (2) |
| --- | --- |

10.8

Ljuskällans ljusflöde (se punkt 5.10)

större än 2 000 lumen: ... ja/nej (2)

| 10.9 | Ljusstyrkan är variabel: ... ja/nej (2) |
| --- | --- |

10.9

Ljusstyrkan är variabel: ... ja/nej (2)

| 10.10 | Fastställande av avgränsningens lutning (om uppmätt)
  utfördes på avståndet ... 10 m/25 m (2) |
| --- | --- |

10.10

Fastställande av avgränsningens lutning (om uppmätt)

utfördes på avståndet ... 10 m/25 m (2)

| 11. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

11.

Godkännandemärkets placering: ...

| 12. | Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ... |
| --- | --- |

12.

Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ...

| 13. | Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2) |
| --- | --- |

13.

Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2)

| 14. | Ort: ... |
| --- | --- |

14.

Ort: ...

| 15. | Datum: ... |
| --- | --- |

15.

Datum: ...

| 16. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

16.

Underskrift: ...

| 17. | Listan på de dokument som förvaras hos den administrativa myndighet som beviljat godkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran. |
| --- | --- |

17.

Listan på de dokument som förvaras hos den administrativa myndighet som beviljat godkännande bifogas denna rapport och kan erhållas på begäran.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännande (se villkor för godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte gäller.

(3)  Spänningsspecifikationerna ska omfatta de toleranser eller det spänningsområde som angetts av tillverkaren och som verifierats genom detta godkännande.

---

BILAGA 2

Toleranskrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse

För främre dimstrålkastare i klass B:

1.1   Vid provning av de fotometriska egenskaperna hos en slumpmässigt vald främre dimstrålkastare utrustad med en standardglödlampa, får inget uppmätt värde avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter.

1.2   I de periodiska registreringarna, begränsas avläsningarna till punkt B 50 (1) och vänstra och högra nedre hörnen i zon D (se figur 2 i bilaga 4).

För främre dimstrålkastare i klass F3:

2.1   Vid provning av de fotometriska egenskaperna hos en slumpmässigt vald främre dimstrålkastare enligt punkt 6.4 i dessa föreskrifter, får inget uppmätt värde på ljusstyrkan avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 %.

2.2   För de uppmätta värdena i tabellen enligt punkt 6.4.3 i dessa föreskrifter får de största avvikelserna vara följande:

| Avsedda linjer eller zoner | Vertikalt läge (*1)

  ovanför h +
  under h – | Horisontellt läge (*1)

  vänster om v: –
  till höger om v: + | Ljusstyrka i candela | Ska uppfyllas för |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Likvärdig 20 % | Likvärdig 30 % |
| Punkt 1, 2 (*2) | +60 ° | ±45 ° | Max. 80 | Max. 90 | alla punkter |
| Punkt 3, 4 (*2) | +40 ° | ±30 ° | | |
| Punkt 5, 6 (*2) | +30 ° | ±60 ° |
| Punkt 7, 10 (*2) | +20 ° | ±40 ° |
| Punkt 8, 9 (*2) | +20 ° | ±15 ° |
| Linje 1 (*2) | +8 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 110 | Max. 120 | alla linjer |
| Linje 2 (*2) | +4 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 130 | Max. 140 | alla linjer |
| Linje 3 | +2 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 205 | Max. 220 | alla linjer |
| Linje 4 | +1 ° | –26 ° till +26 ° | Max. 300 | Max. 325 | alla linjer |
| Linje 5 | 0° | –10 ° till +10 ° | Max. 410 | Max. 445 | alla linjer |
| Linje 6 | –2,5 ° | –10 ° till +10 ° | Min. 1 600 | Min. 1 400 | alla linjer |
| Linje 8
  L och R (*3) | –1,5 ° till –3,5 ° | –22 ° och +22 ° | Min. 640 | Min. 560 | en eller flera punkter |
| Linje 9
  L och R (*3) | –1,5 ° till –4,5 ° | –35 ° och +35 ° | Min. 250 | Min. 225 | en eller flera punkter |
| Zon D | –1 ° till –3 ° | –10 ° till +10 ° | Max. 10 000 | Max. 10 900 | hela zonen |

Avsedda linjer eller zoner

Vertikalt läge (*1)

ovanför h +

under h –

Horisontellt läge (*1)

vänster om v: –

till höger om v: +

Ljusstyrka i candela

Ska uppfyllas för

Likvärdig 20 %

Likvärdig 30 %

Punkt 1, 2 (*2)

+60 °

±45 °

Max. 80

Max. 90

alla punkter

Punkt 3, 4 (*2)

+40 °

±30 °

Punkt 5, 6 (*2)

+30 °

±60 °

Punkt 7, 10 (*2)

+20 °

±40 °

Punkt 8, 9 (*2)

+20 °

±15 °

Linje 1 (*2)

+8 °

–26 ° till +26 °

Max. 110

Max. 120

alla linjer

Linje 2 (*2)

+4 °

–26 ° till +26 °

Max. 130

Max. 140

alla linjer

Linje 3

+2 °

–26 ° till +26 °

Max. 205

Max. 220

alla linjer

Linje 4

+1 °

–26 ° till +26 °

Max. 300

Max. 325

alla linjer

Linje 5

0°

–10 ° till +10 °

Max. 410

Max. 445

alla linjer

Linje 6

–2,5 °

–10 ° till +10 °

Min. 1 600

Min. 1 400

alla linjer

Linje 8

L och R (*3)

–1,5 ° till –3,5 °

–22 ° och +22 °

Min. 640

Min. 560

en eller flera punkter

Linje 9

L och R (*3)

–1,5 ° till –4,5 °

–35 ° och +35 °

Min. 250

Min. 225

en eller flera punkter

Zon D

–1 ° till –3 °

–10 ° till +10 °

Max. 10 000

Max. 10 900

hela zonen

2.3   I de periodiska registreringarna, ska de fotometriska mätningarna för kontroll av överensstämmelse åtminstone omfatta data för punkterna 8 och 9, det högsta värdet på linjerna 1 och 5 samt det minsta värdet på linjerna 6, 8 och 9 såsom anges i punkt 6.4.3 i dessa föreskrifter.

---

(1)  Punkten B 50 motsvarar koordinaterna horisontellt 0°, vertikalt 0,86°U.

(*1)  Koordinaterna anges i grader för ett vinkelnät med en vertikal polär axel.

(*2)  Se punkt 6.4.3.4 i dessa föreskrifter.

(*3)  Se punkt 6.4.3.2 i dessa föreskrifter.

---

BILAGA 3

Exempel på hur godkännandemärken för främre dimstrålkastare i klass B kan vara uppbyggda

Figur 1

Anordningen med ovanstående godkännandemärkning är en dimstrålkastare i klass ”B” godkänd i Tyskland (E1) med godkännandenummer 221 enligt föreskrifter nr 19.

Numret som anges nära symbolen ”B” anger att godkännandet beviljades enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 19, ändrade genom ändringsserie 03.

I figur 1 indikeras att anordningen är en främre dimstrålkastare som kan vara tänd tillsammans med en annan lykta med vilken den kan vara inbördes sammanbyggd.

Figur 2a

Figur 2b

I figurerna 2a och 2b visas exempel på märkning av en främre dimstrålkastare med en lins av plastmaterial, godkänd i Frankrike (E2) med godkännandenummer 222 enligt föreskrifter nr 19, som inte kan vara tänd tillsammans med någon annan lykta med vilken den eventuellt är inbördes sammanbyggd.

Observera:

Godkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i godkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll. Användande av romerska siffror som godkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

Exempel på möjliga märkningar för grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor placerade framtill på ett fordon

Figur 3

Mall A

Mall B

Mall C

Mall D

De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt formen på ljussignalanordningen. Dessa utgör inte en del av godkännandemärkningen.

De anordningar som visas i mall A och mall B i figur 3 är försedda med godkännandemärkningar för en främre dimstrålkastare godkänd i Italien (E3) med godkännandenummer 17120 enligt föreskrifter nr 19.

De anordningar som visas i mall C och mall D i figur 3 är försedda med godkännandemärkningar för en främre dimstrålkastare godkänd i Nederländerna (E4) med godkännandenummer 17122 enligt föreskrifter nr 19.

Observera: De fyra exemplen som visas i figur 3 motsvarar godkännandemärken avseende följande belysningsanordningar:

En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

En strålkastare med ett halvljus konstruerad för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximal intensitet på mellan 86 250 och 101 250 candela (såsom anges av talet 30), som godkänts enligt ändringsserie 00 till föreskrifter nr 112 och med en lins av plastmaterial.

Ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 03 till föreskrifter nr 19 och med en lins av plastmaterial.

En främre körriktningsvisare av kategori 1a godkänd enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 6.

Lykta inbördes sammanbyggd med en strålkastare

Figur 4

Exemplet i figur 4 motsvarar märkningen på en lins av plastmaterial som är avsedd för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

antingen

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, godkänd i Sverige (E5) enligt kraven i ändringsserie 04 till föreskrifter nr 112, och som är inbördes sammanbyggd med en främre dimstrålkastare godkänd enligt ändringsserie 03 till föreskrifter nr 19,

eller

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, som är godkänd i Sverige (E5) enligt kraven i föreskrifter nr 98 senast ändrade genom ändringsserie 01 och som är inbördes sammanbyggd med samma främre dimstrålkastare som nämns ovan,

eller någon av ovanstående strålkastare godkänd som enskild lykta.

Huvuddelen av strålkastaren ska vara försedd endast med det giltiga godkännandenumret. Exempel på sådana giltiga märkningar visas i figur 5.

Figur 5

Belysningsanordning använd antingen som en främre dimstrålkastare eller som en backningsstrålkastare

Anordningen som är försedd med godkännandemärkningen i figur 6 är en lykta godkänd i Belgien (E6) med godkännandenummer 17120 och 17122 enligt föreskrifter nr 19 och enligt föreskrifter nr 23 (backningsstrålkastare):

Figur 6

En lykta som enligt ovan är godkänd som en enskild lykta kan endast användas som främre dimstrålkastare eller som backningsstrålkastare.

Exempel på hur godkännandemärken för främre dimstrålkastare i klass ”F3” kan vara uppbyggda

Figur 7

Anordningen med den godkännandemärkning som visas i figur 7 är en dimstrålkastare i klass ”F3” godkänd i Tyskland (E1) med godkännandenummer 221 enligt föreskrifter nr 19.

Numret som anges nära symbolen ”F3” anger att godkännandet beviljades enligt kraven i ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19.

Märkningen i figur 7 indikerar att anordningen är en främre dimstrålkastare som kan vara tänd tillsammans med en annan lykta med vilken den kan vara inbördes sammanbyggd.

| Figur 8a | Figur 8b |
| --- | --- |

Figur 8a

Image 76

Figur 8b

Image 77

Anordningen som är försedd med den godkännandemärkning som visas i figur 7 är en dimstrålkastare i klass ”F3” godkänd i Frankrike (E2) med godkännandenummer 222 enligt föreskrifter nr 19. Numret som anges nära symbolen ”F3” anger att godkännandet beviljades enligt kraven i ändringsserie 03 till föreskrifter nr 19.

I figurerna 8a och 8b indikeras att anordningen är en främre dimstrålkastare med en lins av plastmaterial, som inte kan vara tänd tillsammans med någon annan lykta med vilken den kan vara inbördes sammanbyggd.

Observera:

Godkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i godkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll. Användande av romerska siffror som godkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

Exempel på möjliga märkningar för grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda lyktor placerade framtill på ett fordon

Figur 9

Mall A

Mall B

Mall C

Mall D

De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt formen på ljussignalanordningen. Dessa utgör inte en del av godkännandemärkningen.

Anordningen som är försedd med den godkännandemärkning som visas i mallarna A och B är en dimstrålkastare som är godkänd i Italien (E3) med godkännandenummer 17120 och som omfattar följande:

En främre positionslykta godkänd enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

En strålkastare med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximal intensitet på mellan 86 250 och 101 250 candela (såsom anges av talet 30), som godkänts enligt ändringsserie 00 till föreskrifter nr 112 och som har en lins av plastmaterial.

En främre dimstrålkastare godkänd enligt ändringsserie 03 till föreskrifter nr 19, med en lins av plastmaterial.

En främre körriktningsvisare av kategori 1a godkänd enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 6.

Anordningen som är försedd med godkännandemärkningen i mallarna C och D i figur 9 är en anordning godkänd i Nederländerna (E4) med godkännandenummer 17122 enligt tillämpliga föreskrifter. Dessa mallar har en lite annorlunda uppbyggnad än mallarna A och B.

Belysningsanordning använd antingen som en främre dimstrålkastare eller som en backningsstrålkastare

Anordningen som är försedd med den godkännandemärkning som visas i figur 10 är en lykta godkänd i Sverige (E5) med godkännandenummer 17120 och 17122 enligt föreskrifter nr 19 och enligt föreskrifter nr 23 (backningsstrålkastare):

Figur 10

En lykta som enligt ovan är godkänd som en enskild lykta kan endast användas som främre dimstrålkastare eller som backningsstrålkastare.

Främre dimstrålkastare inbördes sammanbyggd med en strålkastare

Anordningen som är försedd med den godkännandemärkning som visas i figur 11 är godkänd i Belgien (E6) med godkännandenummer 17120 eller 17122 enligt tillämpliga föreskrifter.

Figur 11

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av en lins av plastmaterial som är avsedd för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

antingen

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en högsta styrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, godkänd i Belgien (E6) enligt kraven i föreskrifter nr 112 (tabell B) ändrade genom ändringsserie 00, och inbördes sammanbyggd med en främre dimstrålkastare godkänd enligt föreskrifter nr 19 ändrade genom ändringsserie 03,

eller

en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, godkänd i Belgien (E6) enligt kraven i föreskrifter nr 98 ändrade genom ändringsserie 00, och inbördes sammanbyggd med samma främre dimstrålkastare som nämns ovan,

eller någon av ovanstående strålkastare godkänd som enskild lykta.

Huvuddelen av strålkastaren ska vara försedd endast med det giltiga godkännandenumret. Exempel på sådana giltiga märkningar visas i figur 12.

Figur 12

Ovanstående exempel motsvarar anordningar som godkänts i Tjeckien (E8).

Ljusdiodmoduler

Figur 13

MD E8 17325

Ljusdiodmodulen som är försedd med den identifieringskod som visas i figur 13 har godkänts tillsammans med en lykta som är godkänd i Tjeckien (E8) med godkännandenummer 17325.

Främre dimstrålkastare som ett matchande par

Godkännandemärkningen som visas nedan identifierar en främre dimstrålkastare utförd som ett matchande par och uppfyllande kraven i dessa föreskrifter. Anordningen som är försedd med den godkännandemärkning som visas i figur 14 är en främre dimstrålkastare godkänd i Japan (E43) med godkännandenummer 321.

Figur 14

---

BILAGA 4

MÄTSKÄRMENS GEOMETRI OCH MÄTRASTER

1.   MÄTSKÄRM

Koordinaterna anges i grader för sfäriska vinklar i ett nät med en vertikal polär axel (se figur 1).

Figur 1

Enligt CIE-standarder:

h: longitudinella plan runt den polära axeln

v: latitudinella plan vinkelräta mot den polära axeln

Förklaringar:

Polar axis = Polär axel

Spherical co-ordinate web = Sfäriskt koordinatnät

Lamp = Lykta

Projection screen = Projektionsskärm

Horizon = Horisont

Photometric beam axis = Fotometrisk strålaxel

Left = Vänster

Right = Höger

Up = Upp

Down = Ned

2.   MÄTRASTER (se figur 2)

Mätrastret är symmetriskt i förhållande till linjen v–v (se tabell i punkt 6.4.3 i dessa föreskrifter). För enkelhetens skull visas vinkelnätet i form av ett rektangulärt raster.

Mätrastret för främre dimstrålkastare i klass B visas i figur 2.

Figur 2

Ljusfördelningen för främre dimstrålkastare i klass B

Förklaringar:

Zone = Zon

Cut-off = Avgränsning

Mätrastret för främre dimstrålkastare i klass F3 visas i figur 3.

Figur 3

Ljusfördelningen för främre dimstrålkastare i klass F3

Förklaringar:

Line = Linje

Zone = Zon

Cut off = Avgränsning

---

BILAGA 5

Stabilitetsprovning av fotometriska egenskaper hos tända främre dimstrålkastare (provningar på kompletta främre dimstrålkastare)

När de fotometriska värdena har mätts upp enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter i punkten för maximal belysning i område D (Emax) och i punkten HV, ska ett komplett exemplar av främre dimstrålkastare provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna i tänt tillstånd. Med ”komplett främre dimstrålkastare” avses den kompletta lyktan som innehåller de omgivande stomdelar och lyktor, som kan påverka dess värmeupplösning.

Proverna ska utföras på följande sätt:

| a) | I torr och stillastående luft vid en rumstemperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid provexemplaret ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar korrekt installation på fordonet. |
| --- | --- |

a)

I torr och stillastående luft vid en rumstemperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid provexemplaret ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar korrekt installation på fordonet.

| b) | Om det rör sig om utbytbara ljuskällor: använd en serietillverkad glödlampa, som åldrats minst en timme, eller en serietillverkad gasurladdningslampa, som åldrats minst 15 timmar eller serietillverkade ljusdiodmoduler som åldrats minst 48 timmar och därefter svalnat till omgivande temperatur innan provningarna startar såsom anges i dessa föreskrifter. De ljusdiodmoduler som tillhandahålls av tillverkaren ska användas. |
| --- | --- |

b)

Om det rör sig om utbytbara ljuskällor: använd en serietillverkad glödlampa, som åldrats minst en timme, eller en serietillverkad gasurladdningslampa, som åldrats minst 15 timmar eller serietillverkade ljusdiodmoduler som åldrats minst 48 timmar och därefter svalnat till omgivande temperatur innan provningarna startar såsom anges i dessa föreskrifter. De ljusdiodmoduler som tillhandahålls av tillverkaren ska användas.

Mätutrustningen ska vara samma som används för godkännandeproven av strålkastare.

Provexemplaret ska vara tänt utan att tas bort från eller återjusteras i förhållande till provningsfixturen. Ljuskällan ska vara av samma kategori som specificeras för den främre dimstrålkastaren.

1.   STABILITETSPROVNING AV DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA

Proven ska utföras i torr och stillastående luft vid en rumstemperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid den kompletta främre dimstrålkastaren ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar korrekt installation på fordonet.

1.1   Rena främre dimstrålkastare

Den främre dimstrålkastaren ska vara tänd under 12 timmar såsom beskrivs i punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.1.1   Provningsförfarande

Den främre dimstrålkastaren ska vara tänd enligt följande:

1.1.1.1   I de fall där endast en ljusfunktion (främre dimljus) ska godkännas, ska motsvarande ljuskälla vara tänd under den föreskrivna tiden (1).

1.1.1.2   Om fler än en belysningsfunktion finns (t.ex. en strålkastare med ett eller flera helljus och/eller en främre dimstrålkastare) ska strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:

| a) | 15 minuter med den främre dimstrålkastaren tänd. |
| --- | --- |

a)

15 minuter med den främre dimstrålkastaren tänd.

| b) | 5 minuter med alla glödtrådar tända. |
| --- | --- |

b)

5 minuter med alla glödtrådar tända.

Om den sökande uppger att endast en belysningsfunktion ska användas (t.ex. endast halvljuset eller endast helljuset/helljusen tända eller endast den främre dimstrålkastaren tänd (1)) ska provningen utföras enligt dessa villkor, med den främre dimstrålkastaren tänd under hälften av tiden och de andra belysningsfunktionerna tända under den andra hälften av den tid som anges i punkt 1.1.

1.1.1.3   För främre dimstrålkastare med ett halvljus och ytterligare en eller flera belysningsfunktioner (varav en är en främre dimstrålkastare):

| a) | Den främre dimstrålkastaren ska utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:






  i) | 15 minuter med halvljusljuskällan/källorna tänd(a). |
| --- | --- | --- |

a)

Den främre dimstrålkastaren ska utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:

i)

15 minuter med halvljusljuskällan/källorna tänd(a).

| ii) | 5 minuter med alla ljuskällor tända. |
| --- | --- |

ii)

5 minuter med alla ljuskällor tända.

| b) | Om den ansökande anger att den främre dimstrålkastaren ska användas med bara halvljuset tänt eller bara den främre dimstrålkastaren tänd (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor, med först halvljuset tänt (3) under hälften av tiden och sedan den främre dimstrålkastaren tänd under den andra hälften av den tid som anges i punkt 1.1. Helljuset/helljusen utsätts för en driftcykel med 15 minuter släckt och 5 minuter tänt under den del av tiden då halvljuset är tänt. |
| --- | --- |

b)

Om den ansökande anger att den främre dimstrålkastaren ska användas med bara halvljuset tänt eller bara den främre dimstrålkastaren tänd (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor, med först halvljuset tänt (3) under hälften av tiden och sedan den främre dimstrålkastaren tänd under den andra hälften av den tid som anges i punkt 1.1. Helljuset/helljusen utsätts för en driftcykel med 15 minuter släckt och 5 minuter tänt under den del av tiden då halvljuset är tänt.

| c) | Om den sökande uppger att den främre dimstrålkastaren ska användas med endast halvljuset, endast helljuset (helljusen) (2) eller endast den främre dimstrålkastaren tänd (2) samtidigt ska provningen utföras enligt dessa villkor, med halvljuset tänt under en tredjedel av tiden, helljuset (helljusen) tänt (tända) under en tredjedel av tiden och den främre dimstrålkastaren tänd (2) under den sista tredjedelen av den tid som anges i punkt 1.1. |
| --- | --- |

c)

Om den sökande uppger att den främre dimstrålkastaren ska användas med endast halvljuset, endast helljuset (helljusen) (2) eller endast den främre dimstrålkastaren tänd (2) samtidigt ska provningen utföras enligt dessa villkor, med halvljuset tänt under en tredjedel av tiden, helljuset (helljusen) tänt (tända) under en tredjedel av tiden och den främre dimstrålkastaren tänd (2) under den sista tredjedelen av den tid som anges i punkt 1.1.

1.1.2   Provspänning

Spänningen över provexemplarets poler ska vara som följer:

| a) | För ljuskällor med demonterbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet: Provet ska utföras vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V i tillämpliga fall om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas vid annan spänning. I så fall ska provningen utföras med en glödlampa med så hög spänning som kan användas. |
| --- | --- |

a)

För ljuskällor med demonterbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet: Provet ska utföras vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V i tillämpliga fall om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas vid annan spänning. I så fall ska provningen utföras med en glödlampa med så hög spänning som kan användas.

| b) | För demonterbara urladdningsljuskällor: Provningsspänningen för det elektroniska ljuskällereglaget ska vara 13,2 ±0,1 V för fordon som har ett elsystem med en spänning på 12 V, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande. |
| --- | --- |

b)

För demonterbara urladdningsljuskällor: Provningsspänningen för det elektroniska ljuskällereglaget ska vara 13,2 ±0,1 V för fordon som har ett elsystem med en spänning på 12 V, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande.

| c) | För icke demonterbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke demonterbar ljuskälla (glödlampor och/eller andra ljuskällor) ska äga rum vid spänningarna 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar, efter vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

c)

För icke demonterbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke demonterbar ljuskälla (glödlampor och/eller andra ljuskällor) ska äga rum vid spänningarna 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar, efter vad som är tillämpligt.

| d) | För demonterbara eller icke demonterbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller för ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet ska ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att tillhandahålla en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/orna. |
| --- | --- |

d)

För demonterbara eller icke demonterbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller för ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet ska ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att tillhandahålla en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/orna.

| e) | Lysdiodmoduler ska mätas vid 6,75 V, 13,2 V respektive 28,0 V, om inget annat anges i dessa föreskrifter. Lysdiodmoduler som styrs av ett elektroniskt ljuskällereglage ska mätas enligt den ansökandes anvisningar. |
| --- | --- |

e)

Lysdiodmoduler ska mätas vid 6,75 V, 13,2 V respektive 28,0 V, om inget annat anges i dessa föreskrifter. Lysdiodmoduler som styrs av ett elektroniskt ljuskällereglage ska mätas enligt den ansökandes anvisningar.

| f) | Om signallampor är grupperade, kombinerade eller sammanbyggda med provexemplaret och kräver annan spänning än den nominella märkspänningen 6 V, 12 V respektive 24 V, ska spänningen justeras enligt tillverkarens anvisningar så att lampan fungerar korrekt i fotometriskt hänseende. |
| --- | --- |

f)

Om signallampor är grupperade, kombinerade eller sammanbyggda med provexemplaret och kräver annan spänning än den nominella märkspänningen 6 V, 12 V respektive 24 V, ska spänningen justeras enligt tillverkarens anvisningar så att lampan fungerar korrekt i fotometriskt hänseende.

1.1.3   Provningsresultat

1.1.3.1   Visuell kontroll

När den främre dimstrålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska provexemplarets lins och den eventuella yttre linsen rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter ska linsen kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas på vare sig linsen på den främre dimstrålkastaren eller den eventuella yttre linsen.

1.1.3.2   Fotometrisk provning

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de fotometriska värdena verifieras i följande punkter:

För främre dimstrålkastare i klass ”B”: i punkt HV och punkten för Imax i zon D.

För främre dimstrålkastare i klass ”F3”: på linje 5 i punkt h = 0 och punkten för Imax i zon D.

En ytterligare inriktning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av den främre dimstrålkastarens fäste på grund av värme (ändring av avgränsningslinjens läge behandlas i punkt 2).

En avvikelse på 10 %, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2   Smutsig främre dimstrålkastare

Den främre dimstrålkastaren, som har provats såsom anges i punkt 1.1 och varit tänd i en timme såsom beskrivs i punkt 1.1.1, ska prepareras såsom föreskrivs i punkt 1.2.1 och därefter kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.2.1   Preparering av den främre dimstrålkastaren

1.2.1.1   Provblandning

1.2.1.1.1   För främre dimstrålkastare med yttre lins av glas:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på den främre dimstrålkastaren ska bestå av:

| a) | 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm, |
| --- | --- |

a)

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,

| b) | 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm, |
| --- | --- |

b)

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,

| c) | 0,2 viktdelar NaCMC (4), |
| --- | --- |

c)

0,2 viktdelar NaCMC (4),

| d) | lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet S < 1 μS/m. |
| --- | --- |

d)

lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet S < 1 μS/m.

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.1.2   För främre dimstrålkastare med en yttre lins av plastmaterial:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på den främre dimstrålkastaren ska bestå av

| a) | 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm, |
| --- | --- |

a)

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,

| b) | 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm, |
| --- | --- |

b)

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,

| c) | 0,2 viktdelar NaCMC (4), |
| --- | --- |

c)

0,2 viktdelar NaCMC (4),

| d) | 13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är < 1 μS/m, |
| --- | --- |

d)

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är < 1 μS/m,

| e) | ±1 viktdel ytaktivt ämne (5). |
| --- | --- |

e)

±1 viktdel ytaktivt ämne (5).

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.2   Anbringande av provblandningen på den främre dimstrålkastaren

Provblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på den främre dimstrålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts i följande punkt under de förhållanden som beskrivs i detta tillägg:

Punkten för Emax i zon D.

2.   PROV MED AVSEENDE PÅ AVGRÄNSNINGSLINJENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM PÅVERKAN AV VÄRME

Vid detta prov kontrolleras att avgränsningslinjens vertikala avdrift genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd främre dimstrålkastare.

Sedan den främre dimstrålkastaren provats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.

2.1   Provning

Provet ska utföras i torr och stillastående luft vid en rumstemperatur av 23 °C ± 5 °C.

Den främre dimstrålkastaren ska vara tänd med en serietillverkad ljuskälla som åldrats under minst en timme utan att tas bort från eller återjusteras i förhållande till provningsfixturen. (För detta prov ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.2). Läget för avgränsningslinjen mellan en punkt placerad 3,0° till vänster och en punkt placerad 3,0° till höger om linjen VV (se bilaga 4 i dessa föreskrifter) ska kontrolleras efter tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter tändningen.

Mätningen av avgränsningslinjens lägesförändring enligt ovan ska utföras med en metod som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2   Provningsresultat

2.2.1   Resultatet uttryckt i milliradianer (mrad) ska betraktas som acceptabelt om absolutvärdet ΔrI = | r3 – r60 | som registrerats för denna främre dimstrålkastare är högst 2 mrad (ΔrI ≤ 2 mrad).

2.2.2   Om detta värde är större än 2 mrad men inte större än 3 mrad (2 mrad < ΔrI ≤ 3 mrad) ska dock en andra främre dimstrålkastare provas så som anges i punkt 2.1. Detta ska göras sedan den främre dimstrålkastaren tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel, för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i den främre dimstrålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet:

| a) | Den främre dimstrålkastaren tänd under en timme. (Spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.2). |
| --- | --- |

a)

Den främre dimstrålkastaren tänd under en timme. (Spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.2).

| b) | En timmes viloperiod. |
| --- | --- |

b)

En timmes viloperiod.

2.2.3   Typen av främre dimstrålkastare ska anses godtagbar om genomsnittsvärdet av de absoluta värdena Δ rI mätt på det första exemplaret och Δ rII mätt på det andra exemplaret inte är större än 2 mrad.

(Δ rI + Δ rII) / 2 ≤ 2 mrad.

---

(1)  Om den främre dimstrålkastare som provas omfattar positionslyktorna, ska de senare vara tända under hela provningen, med undantag för varselljus. Om anordningen innehåller en körriktningsvisare, ska denna blinka med ett till/från-förhållande på cirka ett till ett.

(2)  Om två eller flera glödtrådar tänds samtidigt när helljussignalen används, ska inte detta betraktas som en normal samtidig användning av glödtrådarna.

(3)  Om den strålkastare som provas omfattar positionslyktorna, ska de senare vara tända under hela provningen. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare ska den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på 1 till 1.

(4)  NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC som används i smutsblandningen ska ha en substitutionsgrad (DS) som är 0,6–0,7 och en viskositet av 200–300 μP för en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(5)  Mängdtoleransen beror på nödvändigheten att få en smuts som på ett riktigt sätt sprids över hela plastlinsen.

---

BILAGA 6

Krav för lyktor med linser av plastmaterial – provning av linser eller materialprover och av kompletta lyktor

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.2 i dessa föreskrifter ska uppfylla de specifikationer som anges i punkterna 2.1 till 2.5.

1.2   De två provexemplaren av kompletta lyktor som tillhandahålls enligt punkt 2.3 i dessa föreskrifter (eller punkt 2.4 i dessa föreskrifter om tillämpligt) och har linser av plastmaterial ska med avseende på linsmaterialet uppfylla de specifikationer som anges i punkt 2.6.

1.3   Provexemplaren av linser av plastmaterial eller materialproverna ska, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för godkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga.

Om lykttillverkaren emellertid kan bevisa att produkten redan blivit godkänd i de prov som beskrivs i punkterna 2.1 till 2.5, eller motsvarande prov enligt andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tillägg 1, tabell B ska då vara obligatoriska.

2.   PROVNINGAR

2.1   Motståndskraft mot temperaturförändringar

2.1.1   Provningar

Tre nya provexemplar (linser) ska utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program:

3 timmar vid 40 °C ±2 °C och 85–95 % RH,

1 timme vid 23 °C ±5 °C och 60–75 % RH,

15 timmar vid –30 °C ±2 °C,

1 timme vid 23 °C ±5 °C och 60–75 % RH,

3 timmar vid 80 °C ±2 °C,

1 timme vid 23 °C ±5 °C och 60–75 % RH.

Före detta prov ska provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C och 60–75 % relativ fuktighet under minst fyra timmar.

Observera: Perioderna av en timme vid 23 °C ± 5 °C ska inkludera de övergångsperioder mellan de olika temperaturerna som behövs för att undvika temperaturchock.

2.1.2   Fotometriska mätningar

2.1.2.1   Metod

Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provet. Dessa mätningar ska utföras under de förhållanden som anges i punkt 6.3 eller 6.4 i dessa föreskrifter, i följande punkter:

För främre dimstrålkastare i klass ”B”:

| a) | Punkt HV. |
| --- | --- |

a)

Punkt HV.

| b) | Punkt h = 0, v = 2° D i zon D. |
| --- | --- |

b)

Punkt h = 0, v = 2° D i zon D.

För främre dimstrålkastare i klass ”F3”:

| a) | Skärningspunkten mellan linjen VV och linje 6. |
| --- | --- |

a)

Skärningspunkten mellan linjen VV och linje 6.

| b) | Skärningspunkten mellan linjen VV och linje 4. |
| --- | --- |

b)

Skärningspunkten mellan linjen VV och linje 4.

2.1.2.2   Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet ska inte överskrida 10 % inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2   Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1   Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (linser eller materialprovbitar) ska utsättas för strålning från en källa, som har en spektral energifördelning som liknar den som ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Provexemplaren ska utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under en så lång period att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att få regelbunden exponering ska provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1 till 5 varv/min.

Provexemplaren ska besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 μS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande cykel:

| Besprutning | : | 5 minuter. |
| --- | --- | --- |
| Torkning | : | 25 minuter. |

Besprutning

:

5 minuter.

Torkning

:

25 minuter.

2.2.2   Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan det prov som beskrivs i punkt 2.2.1 och de mätningar som beskrivs i punkt 2.2.3.1 har utförts ska ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1.

2.2.2.1   Provblandning

Provblandningen ska bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).

2.2.2.2   Anbringande av provblandningen

Dränk in en bomullstrasa (såsom för ISO 105) tills den är mättad med lösningen som anges i punkt 2.2.2.1 och lägg på den inom 10 sekunder och låt den ligga 10 minuter på provexemplarets ytteryta med ett tryck av 50 N/cm2, motsvarande en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10 minuters period ska bomullstrasan dränkas in igen så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under denna anbringningstid är det tillåtet att hålla emot det pålagda trycket för att hindra det från att orsaka sprickor.

2.2.2.3   Rengöring

Sedan appliceringen av provblandningen avslutats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3. (Motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C.

Därefter ska provexemplaren noga sköljas med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % föroreningar vid 23 °C ± 5 °C och sedan torkas av med en mjuk trasa.

2.2.3   Resultat

2.2.3.1   Efter provningen av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan, ska provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och medelförändringen i ljustransmission

Δt = (T2 - T3) / T2

mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga ska inte överstiga 0,020 (Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Efter provningen av motståndskraft mot kemisk påverkan ska provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen. Medelförändringen i ljusspridning

Δd = (T5 - T4) / T2,

mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga ska inte överstiga 0,020 (Δdm ≤ 0,020).

2.3   Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1   Motståndskraft mot rengöringsmedel

Yttersidan av tre provexemplar (linser eller materialprovbitar) ska värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 % föroreningar och en del alkylarylsulfonat.

Efter provning ska exemplaren torkas vid 50 °C ± 5 °C. Exemplarens yta ska rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2   Motståndskraft mot kolväten

Ytterytan på dessa tre provexemplar ska sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 % n-heptan och 30 % toluen (volymprocent) och sedan lufttorka.

2.3.3   Resultat

Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra ska medelförändringen i ljustransmission:

Δt = (T2 - T3) / T2

mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte överstiga 0,010 (Δtm ≤ 010).

2.4   Motståndskraft mot mekanisk förslitning

2.4.1   Mekanisk förslitningsmetod

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (linserna) ska utsättas för provning med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

2.4.2   Resultat

Efter detta prov ska förändringarna

| i transmission | : | Δt (T2 - T3) / T2, |
| --- | --- | --- |
| och i spridning | : | Δd (T5 - T4) / T2, |

i transmission

:

Δt (T2 - T3) / T2,

och i spridning

:

Δd (T5 - T4) / T2,

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga i det område som anges i punkt 2.2.4.1.1. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att

Δtm ≤ 0,010

Δdm ≤ 0,050

2.5   Provning av fästförmågan för beläggningar, om sådana finns

2.5.1   Preparering av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på en lins ska rastras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen ska vara tillräckligt för att åtminstone skära igenom beläggningen.

2.5.2   Beskrivning av provet

Använd en tejp med en fästförmåga av 2 N/(cm bredd) ± 20 % mätt under de standardiserade förhållanden som anges i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen som ska vara minst 25 mm bred, ska pressas minst fem minuter mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Sedan ska tejpens ände belastas så att en kraft vinkelrät mot aktuell yta balanseras av adhesionskraften mot den ytan. Vid detta skede ska tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3   Resultat

Ingen väsentlig försämring av den rastrade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten är tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 % av den rastrade ytan.

2.6   Prov på komplett lykta med linser av plastmaterial

2.6.1   Motståndskraft mot mekanisk förslitning av linsytan

2.6.1.1   Provningar

Linsen på provexemplar nummer 1 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1.

2.6.1.2   Resultat

Efter provet ska resultaten av de fotometriska mätningarna som föreskrivs i zonerna A och B för främre dimstrålkastare i klass B och linjerna 2 och 5 för främre dimstrålkastare i klass F3 inte med mer än 30 % överskrida de föreskrivna högsta värdena.

2.6.2   Provning av fästförmågan för beläggningar, om sådana finns

Linsen på provexemplar nummer 2 ska utsättas för den provning som beskrivs i punkt 2.5.

2.7   Motståndskraft mot ljuskällans strålning

För urladdningslampor: Provning av ljusgenomsläppande plastkomponenters motståndskraft mot ultraviolett strålning inuti den främre dimstrålkastaren:

2.7.1.1   Platta materialprover av varje ljusgenomsläppande plastkomponent i den främre dimstrålkastaren ska exponeras för ljus från gasurladdningslampan. Förhållanden såsom vinklar och avstånd mellan dessa prover ska vara desamma som i den främre dimstrålkastaren.

2.7.1.2   Efter 1 500 timmars kontinuerlig exponering ska kraven i fråga om det genomsläppta ljusets kolorimetriska egenskaper vara uppfyllda vid mätning med en ny standardiserad gasurladdningslampa och provexemplarets yttre yta får inte uppvisa sprickor, rispor eller flisbildning och inte vara deformerad.

3.   KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Strålkastarna i en serie ska, med avseende på använda material för tillverkning av linser, anses överensstämma med dessa föreskrifter om

3.1.1   provexemplarets ytteryta, efter provet för motståndskraft mot kemisk påverkan och provet för motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkterna 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2),

3.1.2   de fotometriska värdena, efter det prov som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i de mätpunkter som anges i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelsen i dessa föreskrifter.

3.2   Om provresultaten inte uppfyller kraven ska proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar av främre dimstrålkastare.

TILLÄGG 1

TIDSORDNING FÖR GODKÄNNANDEPROV

A.   Provningar på plastmaterial (linser eller materialprover tillhandahålls enligt punkt 2.2.2 i dessa föreskrifter).

| Provexemplar | Linser eller materialprov | Linser |
| --- | --- | --- |
| Provningar | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Begränsad fotometri (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.1 | Temperaturförändring (punkt 2.1.1) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.2 | Begränsad fotometri (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2 | Transmittansmätning | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 1.2.2 | Spridningsmätning | X | X | X | | | | X | X | X | | | | |
| 1.3 | Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Transmittansmätning | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemisk påverkan (punkt 2.2.2) | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Spridningsmätning | X | X | X | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Rengöringsmedel (punkt 2.3.1) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6 | Kolväten (punkt 2.3.2) | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.6.1 | Transmittansmätning | | | | X | X | X | | | | | | | |
| 1.7 | Förslitning (punkt 2.4.1) | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.1 | Transmittansmätning | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.7.2 | Spridningsmätning | | | | | | | X | X | X | | | | |
| 1.8 | Häftförmåga (punkt 2.5) | | | | | | | | | | | | | X |

Provexemplar

Linser eller materialprov

Linser

Provningar

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Begränsad fotometri (punkt 2.1.2)

X

X

X

1.1.1

Temperaturförändring (punkt 2.1.1)

X

X

X

1.1.2

Begränsad fotometri (punkt 2.1.2)

X

X

X

1.2

Transmittansmätning

X

X

X

X

X

X

X

X

X

1.2.2

Spridningsmätning

X

X

X

X

X

X

1.3

Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1)

X

X

X

1.3.1

Transmittansmätning

X

X

X

1.4

Kemisk påverkan (punkt 2.2.2)

X

X

X

1.4.1

Spridningsmätning

X

X

X

1.5

Rengöringsmedel (punkt 2.3.1)

X

X

X

1.6

Kolväten (punkt 2.3.2)

X

X

X

1.6.1

Transmittansmätning

X

X

X

1.7

Förslitning (punkt 2.4.1)

X

X

X

1.7.1

Transmittansmätning

X

X

X

1.7.2

Spridningsmätning

X

X

X

1.8

Häftförmåga (punkt 2.5)

X

B.   Prov på kompletta främre dimstrålkastare (tillhandahålls enligt punkt 2.3.2 i dessa föreskrifter).

| Provningar | Komplett strålkastare |
| --- | --- |
| Provexemplar nr |
| (1) | (2) |
| 2.1 | Förslitning (punkt 2.6.1.1) | X | |
| 2.2 | Fotometri (punkt 2.6.1.2) | X | |
| 2.3 | Häftförmåga (punkt 2.6.2) | | X |

Provningar

Komplett strålkastare

Provexemplar nr

(1)

(2)

2.1

Förslitning (punkt 2.6.1.1)

X

2.2

Fotometri (punkt 2.6.1.2)

X

2.3

Häftförmåga (punkt 2.6.2)

X

TILLÄGG 2

Metod för mätning av spridning och transmittans av ljus

1.   UTRUSTNING (SE FIGUR)

Strålen från en kollimator K med en halv avvikelse β/2 = 17,4 × 10–4 rad är begränsad av en bländare DT med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En färglös samlingslins L2, som är korrigerad mot sfärisk aberration förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av ß/2 = 14°

En ringformig bländare DD, med vinklarna a/2 = 1° och amax/2 = 12° är placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att det kan sättas tillbaka i exakt samma läge.

Avståndet L2 DT och brännvidden F2 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, ska varje avläsnings absoluta noggrannhet vara bättre än 1 enhet.

2.   MÄTNINGAR

Följande avläsningar ska göras:

| Avläsning | Med provexemplar | Med central del av DD | Avläst storhet |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | nej | nej | Infallande ljusflöde vid första avläsningen |
| T2 | nej
  (före prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° |
| T3 | nej
  (efter prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24° |
| T4 | nej
  (före prov) | nej | Spritt ljusflöde av det nya materialet |
| T5 | nej
  (efter prov) | nej | Spritt ljusflöde av det provade materialet |

Avläsning

Med provexemplar

Med central del av DD

Avläst storhet

T1

nej

nej

Infallande ljusflöde vid första avläsningen

T2

nej

(före prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°

T3

nej

(efter prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24°

T4

nej

(före prov)

nej

Spritt ljusflöde av det nya materialet

T5

nej

(efter prov)

nej

Spritt ljusflöde av det provade materialet

Ljuskälla

---

(1)  För L2 rekommenderas användning av en fokaldistans på ungefär 80 mm.

TILLÄGG 3

METOD FÖR SPRUTPROV

1.   PROVNINGSUTRUSTNING

1.1   Sprutpistol

Den sprutpistol som används ska vara utrustad med ett munstycke med diametern 1,3 mm som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett drifttryck av 6,0 bar – 0, + 0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.

1.2   Provblandning

Provblandningen ska bestå av

kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och nästan normalfördelning, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,

vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3 för en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2.   PROVNING

Strålkastarlinsens ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för verkan av sandstrålen som framställs enligt ovan. Strålen ska sprutas nästan vinkelrätt mot den yta som ska provas.

Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som är placerade som en referens nära de linser som ska provas. Blästring ska ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätt med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att

Δd = (T5 – T4) / T2 ≤ 0,0250 ± 0,0025

Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela den yta som provats har förslitits jämnt.

TILLÄGG 4

VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP

1.   SYFTE

Denna metod gör det möjligt att bestämma den linjära kraften av fästtejpens hållbarhet på en glasplatta under standardförhållanden.

2.   PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.

3.   FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena ska vara 23 °C ± 5 °C och 65 ± 15 % relativ fuktighet (RH).

4.   PROVBITAR

Före provet ska tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Dessa provbitar ska tas från rullen sedan de tre första varven har tagits bort.

5.   FÖRFARANDE

Provet ska ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.

Ta fem provbitar som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Lägg på tejpen på glasskivan med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck mot tejpen och glasskivan.

Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.

Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.

Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.

Dra loss med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6.   RESULTAT

De fem värden som erhålls ska ordnas efter storlek och medianvärdet antas som resultatet av mätningen. Detta värde ska uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

---

BILAGA 7

Minimikrav på förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven på överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än sådana oundvikliga variationer vid produktionen som ligger inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

Med avseende på de fotometriska egenskaperna ska överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare inte ifrågasättas om de fotometriska egenskaperna enligt kraven i punkt 2 i dessa föreskrifter är uppfyllda för tillämplig klass av främre dimstrålkastare.

Om resultaten av de provningar som beskrivs ovan inte uppfyller kraven ska provningarna av den främre dimstrålkastaren upprepas med ljuskällor enligt punkterna 6.3 eller 6.4 i dessa föreskrifter, såsom tillämpligt.

1.2.1   Om resultaten av de prov som beskrivs ovan inte uppfyller kraven får den främre dimstrålkastaren riktas om, förutsatt att strålens axel inte flyttas mer än 0,5° i sidled åt höger eller vänster eller mer än 0,2° uppåt eller nedåt. I detta nya läge ska alla fotometriska krav vara uppfyllda.

För kontrollen av den vertikala förändringen av avgränsningslinjen under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:

1.3.1   Ett av provexemplaren av främre dimstrålkastare ska provas enligt det tillvägagångssätt som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 5 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 5.

1.3.2   Den främre dimstrålkastaren ska anses godtagbar om Δr inte är större än 3,0 mrad. Om detta värde är större än 3,0 mrad men mindre än 4,0 mrad ska en annan främre dimstrålkastare utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta absolutbeloppen för båda exemplaren inte ska överstiga 3,0 mrad.

1.4   De kromatiska koordinaterna ska uppfylla kraven i punkt 7 i dessa föreskrifter. De fotometriska egenskaperna för en främre dimstrålkastare som avger ett utvidgat selektivt gult ljus när den är utrustad med en ofärgad ljuskälla ska ha de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerade med 0,84.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av godkännandemärket ska för varje typ av främre dimstrålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter. Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuellt prov, ska ytterligare provexemplar tas och provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i produktionen ifråga.

2.1   Provens beskaffenhet

Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter ska omfatta de fotometriska egenskaperna och kontroll av förändringen vertikalt för avgränsningslinjen under påverkan av värme.

2.2   Metoder som används vid prov

2.2.1   Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   Vid alla provningar som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för godkännandeprovningarna. Tillverkaren har ansvaret för att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall vara de som anges i dessa föreskrifter, särskilt när det gäller administrativ kontroll och provtagning.

2.3   Urval av provexemplar

Provexemplar av främre dimstrålkastare ska väljas ut slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd främre dimstrålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop data för samma typ från flera fabriker, förutsatt att dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provexemplaret av främre dimstrålkastare ska utsättas för fotometriska mätningar i de punkter som krävs enligt föreskrifterna. Avläsningen ska begränsas till punkter som listas i bilaga 2 till dessa föreskrifter beroende på tillämplig klass av främre dimstrålkastare.

2.5   Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av sina produkter så att de uppfyller de krav som uppställts för kontroll av produkternas överensstämmelse i punkt 10.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en tillförlitlighet av 95 %, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 8 (första provtagning) är minst 0,95.

---

BILAGA 8

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven på överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än sådana oundvikliga variationer vid produktionen som ligger inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

Med avseende på de fotometriska egenskaperna ska överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare inte ifrågasättas om de fotometriska egenskaperna enligt kraven i punkt 2 i dessa föreskrifter är uppfyllda för tillämplig klass av främre dimstrålkastare.

Om resultaten av de prov som beskrivs ovan inte uppfyller kraven ska proven av den främre dimstrålkastaren upprepas med ljuskällor enligt punkterna 6.3 eller 6.4 i dessa föreskrifter, såsom tillämpligt.

1.2.1   Om resultaten av de prov som beskrivs ovan inte uppfyller kraven får den främre dimstrålkastaren riktas om, förutsatt att strålens axel inte flyttas i sidled med mer än 0,5° åt höger eller vänster eller med mer än 0,2° uppåt eller nedåt. I detta nya läge ska alla fotometriska krav vara uppfyllda.

Om kraven på ljusstyrka inte uppfylls är en omriktning av avgränsningsläget inom ± 0,5° vertikalt och/eller ± 2° horisontellt tillåten. I detta nya läge ska alla fotometriska krav vara uppfyllda.

Om vertikal justering inte kan utföras upprepade gånger till det önskade läget inom tillåtna toleranser ska den instrumentella metod som anges i bilaga till dessa föreskrifter tillämpas och kvaliteten på avgränsningslinjen ska provas på ett exemplar.

1.2.2   Vid främre dimstrålkastare med uppenbara fel fästs inget avseende.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfylla kraven i punkt 7 i dessa föreskrifter. De fotometriska egenskaperna för en främre dimstrålkastare som avger ett utvidgat selektivt gult ljus när den är utrustad med en ofärgad ljuskälla ska ha de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerade med 0,84.

2.   FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen väljs fyra främre dimstrålkastare ut slumpmässigt. De första två märks A, och de andra två märks B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.1.1.1   Omgång A

| A1: | en främre dimstrålkastare | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| A2: | båda främre dimstrålkastarna | mer än | 0 % |
| | men | högst | 20 % |
| | Gå till omgång B. | | |

A1:

en främre dimstrålkastare

0 %

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

A2:

båda främre dimstrålkastarna

mer än

0 %

men

högst

20 %

Gå till omgång B.

2.1.1.2   Omgång B

| B1: | båda främre dimstrålkastarna | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

B1:

båda främre dimstrålkastarna

0 %

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare ifrågasättas, och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven, om avvikelserna för de uppmätta värdena för de främre dimstrålkastarna är följande:

2.2.1.1   Omgång A

| A3: | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 20 % |
| | men | högst | 30 % |

A3:

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

mer än

20 %

men

högst

30 %

2.2.1.2   Omgång B

| B2: | I fallet A2, | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 0 % |
| | men | högst | 20 % |
| | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| B3: | I fallet A2, | | |
| | en främre dimstrålkastare | | 0 % |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 20 % |
| | men | högst | 30 % |

B2:

I fallet A2,

en främre dimstrålkastare

mer än

0 %

men

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

B3:

I fallet A2,

en främre dimstrålkastare

0 %

en främre dimstrålkastare

mer än

20 %

men

högst

30 %

2.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de främre dimstrålkastarnas uppmätta värden är enligt följande:

2.3.1   Omgång A

| A4: | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 30 % |
| A5: | båda främre dimstrålkastarna | mer än | 20 % |

A4:

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

mer än

30 %

A5:

båda främre dimstrålkastarna

mer än

20 %

2.3.2   Omgång B

| B4: | I fallet A2, | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 0 % |
| | men | högst | 20 % |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 20 % |
| B5: | I fallet A2, | | |
| | båda främre dimstrålkastarna | mer än | 20 % |
| B6: | I fallet A2, | | |
| | en främre dimstrålkastare | | 0 % |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 30 % |

B4:

I fallet A2,

en främre dimstrålkastare

mer än

0 %

men

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

mer än

20 %

B5:

I fallet A2,

båda främre dimstrålkastarna

mer än

20 %

B6:

I fallet A2,

en främre dimstrålkastare

0 %

en främre dimstrålkastare

mer än

30 %

3.   UPPREPAD PROVTAGNING

I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig inom två månader efter underrättelsen, med en tredje omgång provexemplar C och en fjärde omgång provexemplar D, vardera bestående av två främre dimstrålkastare som valts ut från produktionen efter det att den anpassats för att uppfylla kraven.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare ska inte ifrågasättas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de uppmätta värdena för de främre dimstrålkastarna är enligt följande:

3.1.1.1   Omgång C

| C1: | en främre dimstrålkastare | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| C2: | båda främre dimstrålkastarna | mer än | 0 % |
| | men | högst | 20 % |
| | Gå till omgång D. | | |

C1:

en främre dimstrålkastare

0 %

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

C2:

båda främre dimstrålkastarna

mer än

0 %

men

högst

20 %

Gå till omgång D.

3.1.1.2   Omgång D

| D1: | i fallet C2, | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | båda främre dimstrålkastarna | | 0 % |

D1:

i fallet C2,

båda främre dimstrålkastarna

0 %

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

3.2.1   Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för serietillverkade främre dimstrålkastare ifrågasättas, och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven, om avvikelserna för de uppmätta värdena för de främre dimstrålkastarna är enligt följande:

Omgång D

| D2: | i fallet C2, | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 0 % |
| | men | högst | 20 % |
| | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |

D2:

i fallet C2,

en främre dimstrålkastare

mer än

0 %

men

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

3.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 12 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de främre dimstrålkastarnas uppmätta värden är enligt följande:

3.3.1   Omgång C

| C3: | en främre dimstrålkastare | högst | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 20 % |
| C4: | båda främre dimstrålkastarna | mer än | 20 % |

C3:

en främre dimstrålkastare

högst

20 %

en främre dimstrålkastare

mer än

20 %

C4:

båda främre dimstrålkastarna

mer än

20 %

3.3.2   Omgång D

| D3: | i fallet C2, | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | en främre dimstrålkastare | 0 eller mer än | 0 % |
| | en främre dimstrålkastare | mer än | 20 % |

D3:

i fallet C2,

en främre dimstrålkastare

0 eller mer än

0 %

en främre dimstrålkastare

mer än

20 %

4.   VERTIKAL FÖRÄNDRING AV AVGRÄNSNINGSLINJEN

För kontrollen av de vertikala förändringarna av avgränsningslinjen under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:

En av de främre dimstrålkastarna i omgång A ska efter det provtagningsförfarande som beskrivs i figur 1 i denna bilaga provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 5 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 5.

Den främre dimstrålkastaren ska anses godtagbar om Δr inte är större än 3,0 mrad.

Om detta värde överskrider 3,0 mrad men är lägre än 4,0 mrad ska den andra främre dimstrålkastaren i omgång A utsättas för provet och medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren ska sedan inte överstiga 3,0 mrad.

Om värdet 3,0 mrad för omgång A inte uppfylls ska de två främre dimstrålkastarna i omgång B utsättas för samma förfarande och värdet för Δr för vardera av dem får inte överstiga 3,0 mrad.

Figur 1

2 enheter

Första provtagningen

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång A

2 enheter

SLUT

Gå till omgång B

SLUT

Inriktning

Tillverkaren ombeds inrikta produkterna efter kraven

2 enheter

Upprepad provtagning

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång C och D

2 enheter

Möjliga resultat för omgång A

Möjliga resultat för omgång C

SLUT

Gå till omgång D

SLUT

Gå till inriktning

Möjliga resultat för omgång D

Möjliga resultat för omgång B

Godkännande återkallat

Maximal avvikelse [%] i ofördelaktig riktning från gränsvärdena

---

BILAGA 9

Avgränsningslinjens definition och skarphet och förfarande för inriktning med hjälp av denna avgränsningslinje för främre dimljusstrålkastare av klass F3

1.   ALLMÄNT

Den främre dimstrålkastarens ljustyrkefördelning ska omfatta en avgränsningslinje som möjliggör korrekt inställning för de fotometriska mätningarna och för inriktningen på fordonet. Avgränsningslinjens egenskaper ska uppfylla kraven i punkterna 2 till 4.

2.   AVGRÄNSNINGSLINJENS FORM

För visuell inställning av den främre dimstrålkastaren ska avgränsningslinjen ge: en horisontell linje för vertikal inställning av den främre dimstrålkastaren som sträcker sig över 4° på vardera sidan om linjen v–v (se figur 1).

Figur 1

Avgränsningslinjens utseende och läge

Linjär inom ± 0,2° från nominellt läge

Avgränsningslinjens nominella läge

3.   INSTÄLLNING AV DEN FRÄMRE DIMSTRÅLKASTAREN

3.1   Horisontell inställning

Avgränsningslinjen ska vara så placerad att det projicerade strålmönstret är i det närmaste symmetriskt i förhållande till linjen v–v. Om den främre dimstrålkastaren är konstruerad för användning parvis, eller på annat sätt har ett asymmetriskt strålmönster, ska den inriktas i horisontell led enligt den sökandes specifikation eller i annat fall på ett sådant sätt att avgränsningslinjen visas symmetrisk i förhållande till linjen v–v.

3.2   Vertikal inställning

Efter inställning i horisontell led av den främre dimstrålkastarens ljusstråle enligt punkt 3.1 ska inställningen i vertikal led utföras på ett sådant sätt att avgränsningslinjen flyttas uppåt från det undre läget tills den är placerad på linjen v–v vid 1° under linjen h–h. Om den horisontella delen inte är rak utan något böjd eller lutande ska inte avgränsningslinjen överskrida det vertikala område som bildas av två horisontella linjer som är placerade mellan 3° till vänster och höger om linjen v–v vid 0,2° över och under avgränsningslinjens nominella läge (se figur 1).

3.2.1   När lägena i vertilkalled, efter tre försök att ställa in avgränsningslinjen, avviker med mer än 0,2° antas inte den horisontella delen av avgränsningslinjen tillhandahålla tillräcklig linearitet eller skarphet för utförande av visuell inställning. I detta fall ska avgränsningens kvalitet provas instrumentellt med avseende på uppfyllandet av kraven enligt följande.

4.   MÄTNING AV AVGRÄNSNINGENS KVALITET

Mätningarna ska utföras genom en vertikal skanning genom den horisontella delen av avgränsningslinjen i vinkelsteg som är mindre än 0,05°.

Mätningarna ska göras antingen på ett mätavstånd av 10 m och med en detektor med en diameter av cirka 10 mm,

eller på ett mätavstånd av 25 m och med en detektor med en diameter av cirka 30 mm.

Mätningen av avgränsningens kvalitet ska anses vara godtagbar om kraven i punkterna 4.1.1 till 4.1.3 i denna bilaga uppfylls vid åtminstone en mätning på 10 m eller 25 m avstånd.

Mätavståndet vid vilket provningen utfördes ska registreras under punkt 9 i rapportformuläret i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

Skanningen utförs nerifrån och uppåt genom avgränsningslinjen längs de vertikala linjerna på –2,5° och +2,5° avstånd från linjen v–v. Uppmätt på detta sätt ska avgränsningslinjens kvalitet uppfylla följande krav:

4.1.1   Inte mer än en avgränsningslinje ska vara synlig.

4.1.2   Avgränsningens skarphet:

Vid skanning vertikalt genom den horisontella delen av avgränsningslinjen längs de vertikala linjerna på ±1° avstånd från linjen v–v, ska det maximala värde som uppmäts för skarphetsfaktorn G för avgränsningslinjen inte vara mindre än 0,08. G beräknas enligt följande:

G = (log EV – log E (V + 0,1°))

4.1.3   Linearitet

Den del av avgränsningslinjen som används vid vertikal inställning ska vara horisontell från 3° till vänster till 3° till höger om linjen v–v. Detta krav är uppfyllt om den vertikala delen av inflexionspunkterna enligt punkt 3.2 vid 3° till vänster och höger om linjen v–v inte avviker med mer än ±0,20°.

5.   INSTRUMENTELL VERTIKAL INSTÄLLNING

Om avgränsningslinjen uppfyller kvalitetskraven ovan, kan den vertikala inställningen av ljusstrålen utföras instrumentellt. För detta ändamål är inflexionspunkten, där d2 (log E) / dv2 = 0, placerad på linjen v–v och under linjen h–h. Rörelsen vid mätning och inställning av avgränsningslinjen ska vara uppåtgående från under det nominella läget.

---

BILAGA 10

Översikt av driftstider vid prov av stabiliteten hos fotometriska egenskaper

| Förkortningar | P: strålkastare för halvljus
  D: strålkastare för helljus (D1 + D2 betyder två helljus)
  F: främre dimstrålkastare |
| --- | --- |

Förkortningar

P: strålkastare för halvljus

D: strålkastare för helljus (D1 + D2 betyder två helljus)

F: främre dimstrålkastare

Alla följande grupperade strålkastare och dimstrålkastare tillsammans med de tillagda märkningssymbolerna ges som exempel och är ingen fullständig förteckning.

Image 89
  : betyder en cykel av 15 minuter släckt och 5 minuter tänt.

| 1. | P eller D eller F (HC eller HR eller B ELLER F3) |
| --- | --- |

1.

P eller D eller F (HC eller HR eller B ELLER F3)

Image 90

| 2. | P+F (HC B ELLER F3) |
| --- | --- |

2.

P+F (HC B ELLER F3)

Image 91

| 3. | P+F (HC B ELLER F3/) eller HC/B ELLER F3 |
| --- | --- |

3.

P+F (HC B ELLER F3/) eller HC/B ELLER F3

Image 92

| 4. | D+F (HR B ELLER F3) eller D1+D2+F (HR B ELLER F3) |
| --- | --- |

4.

D+F (HR B ELLER F3) eller D1+D2+F (HR B ELLER F3)

Image 93

| 5. | D+F (HR B ELLER F3/) eller D1+D2+F (HR B ELLER F3/) |
| --- | --- |

5.

D+F (HR B ELLER F3/) eller D1+D2+F (HR B ELLER F3/)

Image 94

| 6. | P+D+F (HCR B ELLER F3) eller P+D1+D2+F (HCR B ELLER F3) |
| --- | --- |

6.

P+D+F (HCR B ELLER F3) eller P+D1+D2+F (HCR B ELLER F3)

Image 95

| 7. | P+D+F (HC/R B ELLER F3) eller P+D1+D2+F (HC/R B ELLER F3) |
| --- | --- |

7.

P+D+F (HC/R B ELLER F3) eller P+D1+D2+F (HC/R B ELLER F3)

Image 96

| 8. | P+D+F (HCR B ELLER F3/) eller P+D1+D2+F (HCR HR B ELLER F3/) |
| --- | --- |

8.

P+D+F (HCR B ELLER F3/) eller P+D1+D2+F (HCR HR B ELLER F3/)

Image 97

| 9. | P+D+F (HC/R B ELLER F3/) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B ELLER F3/) |
| --- | --- |

9.

P+D+F (HC/R B ELLER F3/) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B ELLER F3/)

Image 98

---

BILAGA 11

REFERENSCENTRUM

Diameter = a = minst 2 mm

Denna frivilliga märkning av referenscentrum ska vara placerad på linsen vid dess skärningspunkt med den främre dimstrålkastarens referensaxel.

Ovanstående ritning återger referenscentrums märkning projicerad på ett plan som i det närmaste är tangentiellt mot linsen vid cirkelns centrum. Linjerna som utgör märkningen kan vara heldragna eller streckade.

---

BILAGA 12

Krav vid användning av ljusdiodmodul(er) eller ljuskällemodul(er) till ett fördelat belysningssystem

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Varje provexemplar av ljusdiodmodul eller ljusgenerator som inlämnats ska överensstämma med tillämpliga bestämmelser i dessa föreskrifter när de provas med reglerdonet eller reglerdonen för ljuskällor, om sådant/sådana finns.

1.2   Ljusdiodmoduler och ljusgeneratorer ska vara tillverkade så att de är och förblir i fullgott driftsskick under normala användningsvillkor. De får inte heller uppvisa några konstruktions- eller tillverkningsfel.

1.3   Ljusdiodmoduler och ljusgeneratorer ska vara garantiförseglade.

Borttagbara ljusdiodmoduler ska vara konstruerade så att

1.4.1   de fotometriska bestämmelserna för strålkastaren fortfarande är uppfyllda efter borttagning och utbyte av modulen,

1.4.2   ej identiska ljusdiodmoduler i samma lykthölje inte är utbytbara.

För ljusdiodmoduler gäller följande:

1.5.1   De geometriska lägena och dimensionerna på komponenterna för optisk strålning och avskärmning, om sådana finns, ska vara såsom anges på det inlämnade databladet.

1.5.2   Mätningarna ska utföras med hjälp av optiska metoder genom det genomskinliga höljet efter åldring med den ljuskällan försörjd av reglerdonet för ljuskällor vid provningsspänning.

1.5.3   Lägena och dimensionerna och ljustransmissionen för remsor och sköldar, om sådana finns, ska vara såsom anges på det inlämnade databladet.

2.   TILLVERKNING

2.1   Ljuskällans genomskinliga hölje (t.ex. kolv) ska inte uppvisa några märken eller fläckar, som kan försämra dess effektivitet och dess optiska egenskaper.

För ljusdiodmoduler och ljusgenerator(er) gäller följande:

2.2.1   Ljusdioden eller ljusdioderna i ljusdiodmodulen ska vara försedda med lämpliga fästanordningar.

2.2.2   Fästanordningarna ska vara kraftiga och säkert fastsatta i ljuskällan eller ljuskällorna och ljusdiodmodulen.

2.2.3   Ljuskällan i ljusgeneratorn ska vara försedd med lämpliga fästanordningar.

2.2.4   Fästanordningarna ska vara kraftiga och säkert fastsatta i ljuskällan eller ljuskällorna och ljusgeneratorn.

3.   PROVNINGSVILLKOR

3.1   Tändning och släckning

3.1.1   Alla provexemplar ska provas såsom anges i punkt 4.

3.1.2   Typen av ljuskällor ska överensstämma med beskrivningen i punkt 2.7.1 i föreskrifter nr 48, särskilt med avseende på komponenter för synlig strålning. Andra typer av ljuskällor är inte tillåtna.

3.1.3   Användningsvillkor

Ljusdiodmodulens och ljusgeneratorns användningsvillkor:

3.1.3.1   Alla provexemplar ska provas under de förhållanden som anges i punkt 6.4.1.4 i dessa föreskrifter.

3.1.3.2   Om inte annat anges i denna bilaga ska ljusdiodmoduler och ljusgeneratorer provas inuti den främre dimstrålkastare som inlämnats av tillverkaren.

3.1.4   Omgivande temperatur

Vid mätningen av elektriska och fotometriska egenskaper ska den främre dimstrålkastaren användas i torr och lugn atmosfär vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C.

För ljusgeneratorer:

3.1.5.1   Strömförsörjning

Den strömförsörjning som används vid start och uppkörningsprov ska vara tillräcklig för att säkerställa den snabba ökningen av högspänningspulsen.

3.1.5.2   Brinnläge

Brinnläget ska vara det som anges av den sökande. Åldrings- och provningslägen ska vara identiska. Om lampan av misstag används i fel riktning, ska den omåldras innan mätningarna börjar. Under åldring och mätningar tillåts inga elektriskt ledande föremål inom det område som anges av den sökande. Dessutom ska strömagnetfält undvikas.

3.2   Åldring

3.2.1   Ljusdiodmoduler och ljusgeneratorer ska vara åldrade.

3.2.2   Provningarna nedan ska utföras efter åldring med ljusdiodmodulen/ljusdiodmodulerna eller ljusgeneratorn/ljusgeneratorerna försörjda av det inlämnade reglerdonet för ljuskällor vid provningsspänning.

3.2.3   Ljusdiodmodul(er)

Om den sökande så begär ska ljusdiodmodulen användas under 15 timmar och svalna till omgivande temperatur innan provningarna startar såsom anges i dessa föreskrifter.

3.2.4   Glödlampor

Glödlampor ska först åldras vid provningsspänning under cirka en timme. För dubbelglödlampor ska varje glödtråd åldras separat.

3.2.5   Gasurladdningslampor

Med undantag för startprovningen ska alla provningar utföras med ljuskällor som har åldrats under minst 15 cykler med följande inkopplingscykel: 45 minuter tänd, 15 sekunder släckt, 5 minuter tänd, 10 minuter släckt.

4.   SPECIELLA PROVNINGAR

4.1   Glödlampor godkända enligt föreskrifter nr 37, gasurladdningslampor godkända enligt föreskrifter nr 99 och ljusdiodmoduler undantas från de provningar som anges i punkterna 4.3.1 och 4.3.2.

4.2   Gasurladdningslampor

Startprovningen ska tillämpas på ljuskällor som inte har åldrats och som inte har använts under minst 24 timmar före provningen. Ljuskällan ska starta direkt och fortsätta lysa.

4.3   Uppkörning

4.3.1   Glödlampor är undantagna från denna provning.

4.3.2   Gasurladdningslampor

Uppkörningsprovningen ska tillämpas på ljuskällor som inte har används under en period av minst 1 timme före provningen. Den främre dimstrålkastaren ska åtminstone i punkten 0°, 2,5°D på linje 6 uppnå en ljusstyrka som motsvarar följande värden:

Efter 1 sekund: 25 % av dess objektiva ljusflöde.

Efter 4 sekunder: 80 % av dess objektiva ljusflöde.

Det objektiva ljusflödet anges på det inlämnade databladet.

4.4   Varm återtändning

4.4.1   Glödlampor är undantagna från denna provning.

4.4.2   Gasurladdningslampor

Ljuskällan ska vara startad och vara i drift med reglerdonet för ljuskällor vid provningsspänning under en period av 15 minuter. Försörjningsspänningen till reglerdonet för ljuskällor ska sedan stängas av under en period av 10 sekunder och sedan kopplas på igen. Ljuskällan ska återstarta direkt efter att ha varit avstängd under en period av 10 sekunder. Efter en sekund ska ljuskällan sända ut åtminstone 80 % av dess objektiva ljusflöde.

4.5   Färgåtergivning

4.5.1   Röd andel

Förutom de mätningar som beskrivs i punkt 7 i del A eller B i dessa föreskrifter ska den minsta andelen rött i ljuset från en ljusdiodmodul eller ljusgenerator vara sådan att

Formula

där:

| Ee (λ) (enhet: W) | är spektralfördelningen av irridiansen, |
| --- | --- |
| V(λ) (enhet: 1) | är det spektrala ljusutbytet, |
| λ (enhet: nm) | är våglängden. |

Ee (λ) (enhet: W)

är spektralfördelningen av irridiansen,

V(λ) (enhet: 1)

är det spektrala ljusutbytet,

λ (enhet: nm)

är våglängden.

Detta värde ska beräknas för intervall om en nanometer.

4.6   UV-strålning

UV-strålningen från ljusdiodmodulen eller ljusgeneratorn ska vara sådan att

Formula

där:

S(λ) (enhet: 1) är den spektrala vägningsfunktionen,

km = 683 lm/W är maximivärdet för strålningens ljusutbyte.

(För definitioner av de andra symbolerna se punkt 4.5.1.)

Detta värde ska beräknas för intervall om en nanometer. UV-strålningen ska vägas i enlighet med de värden som anges i UV-tabellen nedan.

UV-tabell

| λ | S(λ) |
| --- | --- |
| 250 | 0,430 |
| 255 | 0,520 |
| 260 | 0,650 |
| 265 | 0,810 |
| 270 | 1,000 |
| 275 | 0,960 |
| 280 | 0,880 |
| 285 | 0,770 |
| 290 | 0,640 |
| 295 | 0,540 |
| 300 | 0,300 |
| 305 | 0,060 |
| 310 | 0,015 |
| 315 | 0,003 |
| 320 | 0,001 |
| 325 | 0,00050 |
| 330 | 0,00041 |
| 335 | 0,00034 |
| 340 | 0,00028 |
| 345 | 0,00024 |
| 350 | 0,00020 |
| | |
| 355 | 0,00016 |
| 360 | 0,00013 |
| 365 | 0,00011 |
| 370 | 0,00009 |
| 375 | 0,000077 |
| 380 | 0,000064 |
| 385 | 0,000530 |
| 390 | 0,000044 |
| 395 | 0,000036 |
| 400 | 0,000030 |
| | |

λ

S(λ)

250

0,430

255

0,520

260

0,650

265

0,810

270

1,000

275

0,960

280

0,880

285

0,770

290

0,640

295

0,540

300

0,300

305

0,060

310

0,015

315

0,003

320

0,001

325

0,00050

330

0,00041

335

0,00034

340

0,00028

345

0,00024

350

0,00020

355

0,00016

360

0,00013

365

0,00011

370

0,00009

375

0,000077

380

0,000064

385

0,000530

390

0,000044

395

0,000036

400

0,000030

Värden enligt ”IRPA/INIRC Guidelines on limits of exposure to ultraviolet radiation” (IRPA/INIRC-riktlinjer för gränsvärden för exponering för ultraviolett strålning). Valda våglängder (i nanometer) är representativa, andra värden bör interpoleras.

4.7   Temperaturstabilitet

4.7.1   Ljusstyrka

4.7.1.1   Glödlampor och gasurladdningslampor är undantagna från denna provning.

4.7.1.2   En fotometrisk mätning ska utföras efter 1 minuts drift med anordningen i rumstemperatur. Den provningspunkt som ska mätas är horisontellt 0° vertikalt 2,5°D.

4.7.1.3   Lyktan ska vara i kontinuerlig drift tills fotometrisk stabilitet har uppnåtts. Det ögonblick då fotometrin är stabil definieras som den tidpunkt vid vilken det fotometriska värdets variation är mindre än 3 % inom godtycklig period om 15 minuter. När stabilitet har uppnåtts ska inriktning för komplett fotometri utföras i enlighet med kraven för den specifika anordningen. Fotometri i alla provningspunkter krävs för den specifika anordningen.

4.7.1.4   Beräkna förhållandet mellan värdena i de fotometriska provningspunkterna i punkt 4.7.1.2 och de värden som fastställts i punkt 4.7.1.3 när fotometrisk stabilitet har uppnåtts.

4.7.1.5   Tillämpa det förhållande som beräknats i punkt 4.7.1.4 på vardera av de kvarstående provningspunkterna för att skapa en ny fotometrisk tabell som beskriver den kompletta fotometrin baserad på 1 minuts drift.

4.7.1.6   Belysningsvärdena mätta efter en minut och tills fotometrisk stabilitet har uppnåtts ska uppfylla minimi- och maximikraven.

4.7.2   Färg

Färgen på det utsända ljuset, mätt efter 1 minuts drift och efter 30 minuters drift ska i båda fallen ligga inom krävda färggränser.

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/170 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/170

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 20 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av strålkastare för motorfordon med asymmetriskt halvljus eller helljus, eller båda samtidigt, utrustade med halogenglödlampor (H4-lampor)

Revision 3

Inbegripet all giltig text till och med

Ändringsserie 03 – dag för ikraftträdande: 9 september 2001

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

A.   ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

| 0. | Räckvidd |
| --- | --- |

0.

| 1. | Definitioner |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ansökan om typgodkännande för en strålkastare |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märkningar |
| --- | --- |

3.

| 4. | Typgodkännande |
| --- | --- |

4.

B.   TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE

| 5. | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Belysning |
| --- | --- |

6.

| 7. | Bestämmelser för färgade lyktglas och filter |
| --- | --- |

7.

| 8. | Mätning av bländning |
| --- | --- |

8.

| 9. | Standardreferensstrålkastare |
| --- | --- |

9.

| 10. | Anmärkning i fråga om färg |
| --- | --- |

10.

C.   YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

| 11. | Ändring och utvidgning av godkännande av en typ av strålkastare |
| --- | --- |

11.

| 12. | Överensstämmelse av produktion |
| --- | --- |

12.

| 13. | Påföljd för icke-överensstämmande produktion |
| --- | --- |

13.

| 14. | Produktionens definitiva upphörande |
| --- | --- |

14.

| 15. | Namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprov och till administrativa myndigheter |
| --- | --- |

15.

| 16. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

16.

BILAGOR

| Bilaga 1 — | Meddelande om beviljat, utökat, avslaget eller återkallat typgodkännande, eller produktionens definitiva upphörande för en typ av strålkastare enligt föreskrifterna nr 20 |
| --- | --- |

Bilaga 1 —

| Bilaga 2 — | Exempel på typgodkännandemärkets utseende och placering |
| --- | --- |

Bilaga 2 —

| Bilaga 3 — | Mätskärm |
| --- | --- |

Bilaga 3 —

| Bilaga 4 — | Prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 4 —

| Bilaga 5 — | Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

Bilaga 5 —

| Bilaga 6 — | Krav för strålkastare med lyktglas av plast – provning av lyktglas eller provexemplar och av kompletta strålkastare |
| --- | --- |

Bilaga 6 —

| Bilaga 7 — | Minimikrav för provtagning av kontrollant |
| --- | --- |

Bilaga 7 —

A.   ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

0.   RÄCKVIDD (1)

Dessa föreskrifter gäller strålkastare för motorfordon som kan innehålla lyktglas av glas eller plast.

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter avses med:

1.1   lyktglas: strålkastarens (enhetens) yttersta del som avger ljus genom den lysande ytan.

1.2   beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på yttersidan av lyktglaset.

strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som följande:

1.3.1   Handelsbeteckning eller varumärke.

1.3.2   Det optiska systemets egenskaper.

1.3.3   Förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift. Montering eller borttagande av filter som är utformade endast i syfte att ändra strålens färg och inte dess fördelning ska dock inte anses vara en ändring av typen.

1.3.4   Lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller för båda.

1.3.5   Typ av ljus som avges (halvljus, helljus eller båda).

1.3.6   De material som lyktglas och beläggning, om sådan finns, består av.

2.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN STRÅLKASTARE (2)

Ansökan om typgodkännande ska lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av hans vederbörligen godkända representant. I ansökan ska följande anges:

2.1.1   Om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för den ena av dessa.

2.1.2   I de fall strålkastaren är avsedd för halvljus, om den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för både och.

2.1.3   I de fall strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.

Varje ansökan om typgodkännande ska åtföljas av följande:

Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen och som visar strålkastaren sedd framifrån, med detaljer om lyktglasets mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. I ritningen ska anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket.

2.2.1.1   Om strålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, ska det finnas en angivelse av strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren ska användas endast i detta (dessa) läge(n).

2.2.2   En kort teknisk beskrivning.

Två exemplar av strålkastartypen.

2.2.3.1   I fråga om provning av ett färgat filter eller färgad skärm (eller ett färgat lyktglas): två provexemplar.

För prov på plastmaterialet som lyktglasen är tillverkade av ska ansökan även åtföljas av:

Tretton lyktglas.

2.2.4.1.1   Sex av dessa lyktglas kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.

2.2.4.1.2   Varje sådant lyktglas eller materialprov ska tillverkas på det sätt som kommer att användas vid serietillverkning.

2.2.4.2   En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.

2.3   Om egenskaperna hos materialen i lyktglasen och beläggningarna, om sådana finns, redan har provats ska provrapporten för dessa material bifogas.

2.4   Innan typgodkännande beviljas ska den behöriga myndigheten kontrollera att en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen kan garanteras.

3.   MÄRKNINGAR (3)

3.1   Strålkastare som inlämnats för typgodkännande ska vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

3.2   På strålkastarglaset och huvudenheten (4) ska det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 4. Dessa utrymmen ska anges på ritningarna som nämns i punkt 2.2.1 ovan.

3.3   Strålkastare som är konstruerade för att klara kraven både för höger- och vänstertrafik ska ha märkningar som anger de två inställningarna för fordonets optiska enhet eller för glödlampan i reflektorn. Dessa märkningar ska bestå av bokstäverna ”R/D” för läget för högertrafik och bokstäverna ”L/G” för läget för vänstertrafik.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om alla provexemplar av en typ av strålkastare, som lämnats in enligt punkt 2 ovan, uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, ska typgodkännande beviljas.

4.1.2   För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

4.1.3   Varje godkänd typ ska tilldelas ett typgodkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 02) ska ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet. En avtalsslutande part får inte tilldela samma nummer till en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter, förutom i de fall då ett typgodkännande ska utvidgas till en enhet som endast skiljer sig åt i fråga om färgen på ljuset som avges.

Meddelande om typgodkännande, utvidgat typgodkännande, avslaget typgodkännande, återkallande av typgodkännande eller om definitivt upphörande av tillverkningen av en typ av strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter ska meddelas de parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter, och med angivelser enligt punkt 2.2.1.1.

4.1.4.1   Om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor och om strålkastaren bara ska användas i monteringlägen enligt angivelserna i punkt 2.2.1.1 ska den ansökande vara skyldig att informera användaren på ett lämpligt sätt om korrekta monteringslägen.

4.1.5   Som tillägg till den märkning som föreskrivs i punkt 3.1, ska ett typgodkännandemärke i enlighet med punkt 4.2 och 4.3 nedan placeras på de utrymmen som nämns i punkt 3.2 ovan, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som typgodkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2   Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket ska bestå av följande:

Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av:

4.2.1.1   En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (5).

4.2.1.2   Typgodkännandenumret som beskrivs i punkt 4.1.3 ovan.

Följande tilläggssymbol (eller symboler):

4.2.2.1   På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik: en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare vänd mot strålkastaren, d.v.s. mot den sida av vägen som trafiken rör sig på.

4.2.2.2   På strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik genom lämplig inställning av den optiska enheten eller glödlampan: en horisontell pil med spets i båda ändar där spetsarna pekar åt vänster respektive höger.

4.2.2.3   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på halvljus: bokstäverna HC.

4.2.2.4   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på helljus: bokstäverna HR.

4.2.2.5   På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på både hel- och halvljus, bokstäverna HCR.

4.2.2.6   På strålkastare med lyktglas av plast, ska bokstavsgruppen PL placeras nära symbolerna som föreskrivs i punkt 4.2.2.3 till 4.2.2.5 ovan.

4.2.2.7   På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus, en angivelse av den maximala ljusstyrkan uttryckt med en referensmärkning enligt definition i punkt 6.3.2.1.2, placerad nära cirkeln som omger bokstaven ”E”.

För flerfunktionslyktor ska en angivelse för den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.

I samtliga fall ska det tillämpliga driftsättet som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 5 och de(n) tillåtna spänningen(arna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 5 anges på typgodkännandeintyget och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.

I tillämpliga fall ska anordningen märkas enligt följande:

4.2.3.1   På enheter som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljusglödlampan inte är tänd samtidigt med någon annan ljusfunktion som den är sammanbyggd med: Ett snedstreck (/) ska placeras bakom halvljussymbolen på typgodkännandemärket.

4.2.3.2   På strålkastare som uppfyller kraven i bilaga 5 till dessa föreskrifter skall, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av siffran 24 överkorsat med ett snedkryss (x) placeras nära glödlampshållaren.

4.2.4   De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 02), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och den eventuella erforderliga pilen, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.5   Märkningarna och symbolerna som anges i punkt 4.2.1 och 4.2.2 ovan ska vara lättläsliga och outplånliga även när strålkastaren är monterad i fordonet.

4.3   Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1   Fristående lyktor

I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges i figurerna 1 till 9 exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

4.3.2   Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor

När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under förutsättning av följande:

4.3.2.1.1   Det ska vara synligt efter montering.

4.3.2.1.2   Ingen del av grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som avger ljus ska kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, ska placeras antingen

4.3.2.2.1   på lämplig ljusavgivande yta, eller

4.3.2.2.2   i en grupp, på ett sådant sätt att varje i gruppen, kombinationen eller flerfunktionslyktan ingående lykta lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga 3).

4.3.2.3   Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke ska inte vara mindre än den minsta storleken som krävs för det minsta av de enskilda märkena för de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.2.4   Varje godkänd typ ska tilldelas ett typgodkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad, kombinerad eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5   I figur 10 i bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor kan vara uppbyggda med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.

I fråga om lyktor vars lyktglas används för olika typer av strålkastare och som kan vara sammanbyggda eller grupperade med andra lyktor ska bestämmelserna i punkt 4.3.2 ovan tillämpas.

4.3.3.1   Dessutom kan, när samma lyktglas används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om lyktglaset inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna.

Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika godkännandemärkena placeras på den senare.

4.3.3.2   I figur 11 i bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara uppbyggda.

B.   TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE (6)

5.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1   Varje provexemplar ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 6 till 8 nedan.

Strålkastare ska vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett bra driftskick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.

5.2.1   Strålkastarna ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och spridarlinsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt. När en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet ska justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig.

5.2.2   Dessa bestämmelser ska dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6.3 nedan.

5.3   De delar som håller fast glödlampan i reflektorn ska vara utförda på så sätt att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta. Glödlampshållaren ska ha de egenskaper som anges i datablad 7005-39-1 i IEC:s publikation 61-2, tredje utgåvan, 1969 (7).

5.4   Strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en lämplig fabriksinställning vid montering i fordonet eller genom inställning av användaren. En sådan inställning från fabrik eller av användaren kan till exempel bestå av en fixering antingen av den optiska enheten till en viss given vinkel på fordonet, eller av glödlampan till en viss given vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen ska utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen finns för glödlampan ska de delar som håller glödlampan i reflektorn vara så utformade och tillverkade att glödlampan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den noggrannhet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt ska kontrolleras visuellt och om det är nödvändigt genom en provmontering.

5.5   Kompletterande prov ska göras enligt kraven i bilaga 5 som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.

5.6   Om strålkastaren har ett lyktglas av plast ska prov utföras enligt kraven i bilaga 6.

6.   BELYSNING

6.1   Allmänna bestämmelser

6.1.1   Strålkastarna ska vara utformade så att de med lämpliga H4-glödlampor ger tillräcklig belysning utan att blända när det gäller halvljus, och god belysning när det gäller helljus.

6.1.2   Den belysning som strålkastaren avger ska kontrolleras på en vertikal skärm som ställs upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga 4).

6.1.3   När strålkastaren kontrolleras ska den vara försedd med en ofärgad standardglödlampa (referensglödlampa) avsedd för märkspänningen 12 V. I fråga om strålkastare som kan utrustas med selektiva gulfilter (8) ska sådana filter ersättas med geometriskt identiska ofärgade filter med en genomsläppsfaktor på minst 80 %. Vid kontrollen av strålkastaren ska spänningen vid glödlampans anslutning justeras så att följande värden uppnås:

| | Förbrukning i watt | Ljusflöde (i lumen) |
| --- | --- | --- |
| halvljusglödlampa | cirka 55 | 750 |
| helljusglödlampa | cirka 60 | 1 250 |

Förbrukning i watt

Ljusflöde (i lumen)

halvljusglödlampa

cirka 55

750

helljusglödlampa

cirka 60

1 250

Strålkastaren ska anses godkänd om den uppfyller kraven i punkt 6 med åtminstone en standardglödlampa (referensglödlampa), som kan lämnas in med strålkastaren.

6.1.4   De mått som bestämmer läget för glödtrådarna inuti standardglödlampan visas på de datablad för glödlampor som finns i föreskrifterna nr 37.

6.1.5   Standardglödlampan ska ha en sådan form och vara av sådan optisk kvalitet att den inte ger upphov till reflexion eller refraktion som påverkar ljusdistributionen. Kontroll av att detta krav uppfylls ska ske genom att ljusdistributionen för en standardreferensstrålkastare utrustad med en standardreferensglödlampa mäts (se punkt 9 nedan).

6.2   Bestämmelser avseende halvljus

6.2.1   Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp ”ljus/mörker-gräns” för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. ”Ljus/mörker-gränsen” ska vara en vågrät rak linje på den sida som är motsatt trafiken för vilken strålkastaren är avsedd. På den andra sidan får den inte sträcka sig bortom vare sig den brutna linjen HV H1 H4 bildad av den raka linjen HV H1 som bildar 45 graders vinkel mot den vågräta, raka linjen H1 H4 som ligger 25 cm ovanför den raka linjen h-h, eller den raka linjen HV H3, som lutar med en vinkel av 15° ovanför den vågräta (se bilaga 4). En ”ljus/mörker-gräns” som sträcker sig bortom både linjen HV H2 och linjen H2 H4 och härrör från en kombination av de två möjligheterna ovan ska inte under några omständigheter tillåtas.

6.2.2   Strålkastaren ska vara inställd så att följande krav uppfylls:

6.2.2.1   I fråga om strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på vänster halva av skärmen vara vågrät (9) och, om strålkastarna är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, ska ”ljus/mörker-gränsen” på höger halva av skärmen vara vågrät.

6.2.2.2   Denna vågräta del av ”ljus/mörker-gränsen” ska finnas på skärmen 25 cm nedanför linjen hh (se bilaga 4).

6.2.2.3   ”Knäet” på ”ljus/mörker-gränsen” ska ligga på linjen vv (10).

6.2.3   När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt och om ansökan om typgodkännande endast gäller halvljus (11) behöver strålkastaren bara uppfylla kraven i punkterna 6.2.5 till 6.2.7 nedan. Om ansökan gäller både halv- och helljus ska den uppfylla kraven i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3.

6.2.4   Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3, får dess inställning ändras under förutsättning att ljusstrålens axel inte flyttas mer än 1° (= 44 cm) i sidled till höger eller vänster (12). För att förenkla inställningen med hjälp av ”ljus/mörker-gränsen” kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra ”ljus/mörker-gränsen” skarpare.

6.2.5   Halvljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande belysningskrav:

| Punkt på mätskärmen | Erforderlig belysning i lux |
| --- | --- |
| Strålkastare för högertrafik | Strålkastare för vänstertrafik |
| Punkt B 50 L | Punkt B 50 R | ≤ 0,4 |
| Punkt B 75 R | Punkt B 75 L | ≥ 12 |
| Punkt B 75 L | Punkt B 75 R | ≤ 12 |
| Punkt B 50 L | Punkt B 50 R | ≤ 15 |
| Punkt B 50 R | Punkt B 50 L | ≥ 12 |
| Punkt B 50 V | Punkt B 50 V | ≥ 6 |
| Punkt B 25 L | Punkt B 25 R | ≥ 2 |
| Punkt B 25 R | Punkt B 25 L | ≥ 2 |
| Alla punkter i område III | ≤ 0,7 |
| Alla punkter i område IV | ≥ 3 |
| Alla punkter i område I ≤ 2 x (E50R eller E50L) (*1) |

Punkt på mätskärmen

Erforderlig belysning i lux

Strålkastare för högertrafik

Strålkastare för vänstertrafik

Punkt B 50 L

Punkt B 50 R

≤ 0,4

Punkt B 75 R

Punkt B 75 L

≥ 12

Punkt B 75 L

Punkt B 75 R

≤ 12

Punkt B 50 L

Punkt B 50 R

≤ 15

Punkt B 50 R

Punkt B 50 L

≥ 12

Punkt B 50 V

Punkt B 50 V

≥ 6

Punkt B 25 L

Punkt B 25 R

≥ 2

Punkt B 25 R

Punkt B 25 L

≥ 2

Alla punkter i område III

≤ 0,7

Alla punkter i område IV

≥ 3

Alla punkter i område I ≤ 2 x (E50R eller E50L) (*1)

6.2.6   I områdena I, II, III och IV får det inte finnas någon variation i sidled som kan försämra synbarheten.

6.2.7   Belysningsvärdena i områdena ”A” och ”B” såsom visas i figur C i bilaga 3 ska jämföras med de fotometriska värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur. Värdena ska ligga inom följande gränser (13):

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lux, och

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lux, och

0,7 lux ≥ 7 ≥ 0,1 lux, och

0,7 lux ≥ 8 ≥ 0,2 lux.

Dessa nya värden kommer inte att krävas för strålkastare som godkänts före tillämpningsdatumet för tillägg 3 till ändringsserien 02 av dessa föreskrifter (av den 2 december 1992).

6.2.8   Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik måste, vilket gäller bägge inställningar för den optiska enheten eller glödlampan, uppfylla de ovanstående kraven för motsvarande körriktning.

6.3   Bestämmelser avseende helljus

6.3.1   För en strålkastare som är konstruerad för helljus och halvljus ska mätningen av belysningen på skärmen för helljuset ske med samma strålkastarinställning som för mätningarna enligt punkt 6.2.5 till 6.2.7 ovan. En strålkastare för endast helljus ska vara inställd så att området med bäst belysning centreras på skärningspunkten mellan linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla de krav som anges i punkt 6.3. Om fler än en ljuskälla används för helljuset, ska de sammanbyggda funktionerna användas för att bestämma belysningens maximivärde (EM):

Helljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande krav:

Skärningspunkten H mellan linjerna hh och vv ska ligga innanför isoluxlinjen för 80 procent av maximal belysning. Maximivärdet måste vara minst 48 lux. Maximivärdet måste vara minst 240 lux. Dessutom ska för kombinerade hel- och halvljusstrålkastare detta maximala värde inte vara större än 16 gånger den uppmätta belysningen för halvljuset i punkt 75 R (eller 75 L).

6.3.2.1.1   Den maximala intensiteten (IM) för helljuset uttryckt i tusental candela ska beräknas med formeln

IM = 0.625 EM

6.3.2.1.2   Referensmärkningen (I'M) för denna maximala intensitet, enligt punkt 4.2.2.7 ovan, ska beräknas med formeln

Formula

Värdet ska avrundas till det närmaste av följande: 7,5, 10, 12,5, 17,5, 20, 25, 27,5, 30, 37,5, 40, 45 eller 50.

6.3.2.2   Med början från H-punkten får belysningen längs en vågrät linje åt höger eller vänster inte understiga 24 lux upp till ett avstånd på 1,125 meter och inte understiga 6 lux upp till ett avstånd på 2,250 meter.

För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkt 6.2 och 6.3 för varje monteringsläge som anges enligt punkt 2.1.3. För kontroll ska följande förfarande användas:

6.4.1   Varje provat läge ställs in med provvinkelmätaren med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med föreskrifterna för inställning i punkt 6.2.1 till 6.2.2.3 och/eller 6.3.1.

6.4.2   Med reflektorn från början inställd enligt punkt 6.4.1 måste strålkastaren uppfylla de motsvarande fotometriska kraven enligt punkt 6.2 och 6.3.

6.4.3   Ytterligare prov görs sedan reflektorn flyttats lodrätt ± 2, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens justeringsanordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (till exempel med hjälp av vinkelmätaren) i motsvarande motsatt riktning ska ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser:

punkterna HV och 75R (respektive 75L) för halvljus,

IM och punkten HV (i procent av IM) för helljus.

6.4.4   Om den sökande har angivit mer än ett monteringsläge ska punkt 6.4.1–6.4.3 upprepas för övriga lägen.

6.4.5   Om den sökande inte har begärt speciella monteringslägen ska strålkastaren ställas in för mätningarna i punkterna 6.2 och 6.3 med strålkastarinställningen i sitt medelläge. Tilläggsproven i punkt 6.4.3 ska göras med reflektorn i dess ytterlägen (i stället för ± 2°) med hjälp av strålkastarens justeringsanordning.

6.5   De belysningsvärden på skärmen som det hänvisas till i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3 ovan ska mätas med en ljusmätare, vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.

7.   BESTÄMMELSER FÖR FÄRGADE LYKTGLAS OCH FILTER

7.1   Typgodkännande kan erhållas för strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus med en ofärgad glödlampa.

Motsvarande färgegenskaper för gulfilter eller gula lyktglas ska vara följande, uttryckta som trikromatiska koordinater (i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE):

Selektivt gulfilter (skärm eller lyktglas)

| Gräns mot rött | y ≥ 0,138 + 0,58 x |
| --- | --- |
| Gräns mot grönt | y ≤ 1,29 x – 0,1 |
| Gräns mot vitt | y ≥ – x + 0,996 |
| Gräns mot spektrets värde | y ≥ – x + 0,992 |

Gräns mot rött

y ≥ 0,138 + 0,58 x

Gräns mot grönt

y ≤ 1,29 x – 0,1

Gräns mot vitt

y ≥ – x + 0,996

Gräns mot spektrets värde

y ≥ – x + 0,992

som också kan uttryckas enligt följande:

dominerande våglängd 575–585 n m

renhetsfaktor 0,90–0,98

Överföringsfaktorn måste vara ≥ 0,78

Överföringsfaktorn ska bestämmas med hjälp av en ljuskälla med en färgtemperatur på 2 856K (14).

7.2   Filtret måste utgöra en del av strålkastaren, och måste vara monterat på den ett sådant sätt att användaren inte kan demontera det, vare sig omedvetet, eller med hjälp av verktyg.

8.   MÄTNING AV BLÄNDNING

Obehaget som orsakas av strålkastarnas halvljus ska mätas (15).

9.   STANDARDREFERENSSTRÅLKASTARE (16)

En strålkastare ska anses vara en standardreferensstrålkastare om den uppfyller följande krav:

9.1   Den ska uppfylla ovanstående krav för typgodkännande.

9.2   Den ska ha en effektiv diameter på minst 160 mm.

Försedd med standardreferensglödlampa ska den avge belysning i de punkter och inom de områden som anges i punkt 6.2.5 i enlighet med följande värden:

9.3.1   högst 90 % av de högsta värdena,

9.3.2   minst 120 % av de minsta värdena som föreskrivs i tabellen i punkt 6.2.5.

10.   ANMÄRKNING I FRÅGA OM FÄRG

Alla typgodkännanden i enlighet med dessa föreskrifter beviljas enligt artikel 7.1 ovan för en strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus. Följaktligen förhindrar artikel 3 i avtalet, till vilket dessa föreskrifter finns som bilaga, inte de avtalsslutande parterna från att förbjuda strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus på fordon som registrerats av dem.

C.   YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

11.   ÄNDRING OCH UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE AV EN TYP AV STRÅLKASTARE

Varje ändring av strålkastartypen ska rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen

11.1.1   anse att det är osannolikt att de gjorda ändringarna kommer att ha någon märkbar negativ effekt och att strålkastaren fortfarande uppfyller kraven, eller

11.1.2   kräva ytterligare en provrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för proven.

11.2   De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med förfarandet i punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller avslagits, varvid ändringarna ska specificeras.

11.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utvidgningen av godkännandet ska tilldela ett serienummer för utvidgningen och meddela detta till övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

12.   ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTION

12.1   Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkterna 6 och 7.

12.2   För att fastställa att kraven i punkt 12.1 uppfylls, ska det genomföras lämpliga kontroller av produktionen.

Innehavaren av typgodkännandet ska i synnerhet

12.3.1   ansvara för att det finns effektiva kontrollsystem av produkternas kvalitet,

12.3.2   ha tillgång till den kontrollutrustning som är nödvändig för att se till att varje godkänd typ överensstämmer med uppställda krav,

12.3.3   sörja för att data rörande provningsresultaten registreras, och att dokument, som bifogas provningsresultaten, hålls tillgängliga under en period som ska fastställas genom överenskommelse med den berörda myndigheten,

12.3.4   analysera resultaten av varje typ av provning för att kontrollera och säkerställa att produktens egenskaper hålls konstanta inom ramen för normala avvikelser vid serietillverkning,

12.3.5   säkerställa att för varje produkttyp ska åtminstone provningarna föreskrivna i bilaga 5 utföras,

12.3.6   säkerställa att om något eller några stickprov eller provexemplar uppvisar skillnader jämfört med provningstypen ska detta föranleda nytt stickprov och ny provning. Alla erforderliga åtgärder ska vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven.

Den behöriga myndighet som har beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsenhet.

12.4.1   Vid varje inspektion ska provningsböckerna och produktionskontrolldata tillhandahållas den besökande inspektören.

12.4.2   Inspektören får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som ska tas får bestämmas i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.

12.4.3   Om kvalitetsnivån förefaller otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts enligt punkt 12.4.2, ska inspektören i enlighet med bilaga 7 välja ut stickprov som ska skickas till det tekniska organ som har utfört typgodkännandeprovningarna.

12.4.4   Den behöriga myndigheten får utföra alla föreskrivna provningar i dessa föreskrifter. Proven ska utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga 7.

12.4.5   Den behöriga myndigheten ska som mål ha att utföra inspektion vart annat år. Myndigheten avgör dock själv hur ofta inspektion ska ske, delvis mot bakgrund av deras bedömning av hur effektiv kontrollen är på företagen för att upprätthålla överensstämmelse i produktionen. I de fall underkända resultat framkommer under någon av dessa inspektioner ska den behöriga myndigheten sörja för att alla erforderliga åtgärder vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven så snart som möjligt.

12.5   Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

12.6   Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

13.   PÅFÖLJD FÖR ICKE-ÖVERENSSTÄMMANDE PRODUKTION

13.1   Godkännande som beviljats för en typ av strålkastare enligt dessa föreskrifter kan återkallas om ovannämnda krav inte uppfylls, eller om en strålkastare med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

13.2   Om en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska denne omedelbart meddela detta till övriga avtalsparter, som tillämpar dessa föreskrifter, i form av en meddelandeblankett som motsvarar mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

14.   PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av typgodkännandet helt och hållet upphör med tillverkningen av en strålkastare, som omfattas av dessa föreskrifter, ska denne informera den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga avtalsparter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av en i form av en meddelandeblankett som motsvarar mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

15.   NAMN OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV OCH TILL ADMINISTRATIVA MYNDIGHETER

De avtalsslutande parterna till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter ska till FN:s sekretariat rapportera namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprov, liksom till de administrativa myndigheter som beviljar typgodkännande, till vilka intyg om typgodkännande, eller utvidgning, avslag eller återkallande av typgodkännande, som utfärdas i annat land, ska skickas.

16.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

16.1   Från och med sex månader efter dagen för det officiella ikraftträdandet av föreskrifterna nr 112 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter sluta bevilja EGE-typgodkännande i enlighet med dessa föreskrifter.

16.2   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utvidgningar av typgodkännande enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.

16.3   Typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter före dagen för ikraftträdande av föreskrifter nr 112 samt alla utvidgningar av typgodkännanden, inklusive typgodkännanden beviljade enligt senare ändringsserier, ska förbli obegränsat giltiga.

16.4   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att på grundval av alla tidigare ändringsserier till dessa föreskrifter utfärda godkännanden för strålkastare, förutsatt att dessa är avsedda att monteras som ersättning på fordon i bruk.

16.5   Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av föreskrifter nr 112 får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda montering på en ny fordonstyp av en strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter nr 112.

16.6   Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta tillåta montering på en fordonstyp eller ett fordon av en strålkastare som är godkänd enligt dessa föreskrifter.

16.7   Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta tillåta montering på eller användning på ett fordon i bruk av en strålkastare som är godkänd enligt dessa föreskrifter ändrad genom tidigare ändringsserier, under förutsättning att strålkastaren är en utbytesstrålkastare.

---

(1)  Ingenting i dessa föreskrifter ska hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare som innehåller ett lyktglas av plast godkänt enligt dessa föreskrifter med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).

(2)  Ansökan om typgodkännande för en glödlampa: se föreskrifterna nr 37.

(3)  Då det gäller strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för trafik som framförs endast på vägens ena sida (antingen höger eller vänster), rekommenderas dessutom att det område som kan täckas över, för att förhindra obehag för mötande vid användning i ett land där trafiken går på andra sidan vägen i förhållande till det land för vilket strålkastaren konstruerades, anges på ett outplånligt sätt på det främre lyktglaset. Märkningen behövs dock inte om området framgår tydligt genom strålkastarens utformning.

(4)  Om strålkastarglaset inte kan tas bort från strålkastarens huvudenhet ska det räcka med ett utrymme på strålkastarglaset.

(5)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckiska republiken, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (ledig), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (ledig), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (ledig), 34 för Bulgarien, 35 (ledig), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (ledig), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (ledig), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av gemenskapens medlemsstater som använder sina respektive ECE-symboler), 43 för Japan, 44 (ledig), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia och 53 för Thailand. Påföljande nummer kommer att tilldelas övriga länder i den ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon, samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, och Förenta nationernas generalsekreterare ska meddela de avtalsslutande parterna vilka nummer som tilldelats.

(6)  Tekniska krav för glödlampor: se föreskrifter nr 37.

(7)  En strålkastare ska anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan man monteras i strålkastaren även i mörker.

(8)  Dessa filter ska bestå av samtliga komponenter, även strålkastarglaset, som är avsedda att färga ljuset (förutom dem som utgör del av själva glödlampan).

(9)  Provskärmen måste vara så bred att det går att kontrollera ”ljus/mörker-gränsen” på ett område av minst 5° från linjen vv.

(10)  Om strålen inte uppvisar en ”ljus-/mörkergräns” med tydligt ”knä”, ska ljuset justeras i sidled på ett sådant sätt som bäst uppfyller kraven för belysning i punkterna 75 R och 50 R för högertrafik och i punkterna 75 L och 50 L för vänstertrafik.

(11)  Ett sådant halvljus av specialtyp får innehålla ett helljus som inte uppfyller specifikationerna.

(12)  Begränsningen för ändring av inställning på 1° till höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal inställningsändring uppåt eller nedåt. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6.3. Den vågräta delen av ”ljus/mörker-gränsen” bör inte gå utanför linjen hh (bestämmelserna i punkt 6.3; gäller inte strålkastare som bara ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter enbart för halvljus).

(*1)  E50R och E50L är de belysningsvärden som faktiskt mätts.

(13)  Belysningsvärdena i en punkt inom områdena A och B, som också ligger inom område III, ska inte överskrida 0,7 lux.

(14)  Motsvarande ljuskälla A i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE).

(15)  Detta krav ska utformas som en rekommendation till myndigheterna.

(16)  Olika värden kan godtas som en tillfällig lösning. Om slutliga specifikationer saknas, rekommenderas användning av en godkänd strålkastare.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

största format: A4 (210 × 297 mm)

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 100

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| rörande (2): | TYPGODKÄNNANDE BEVILJAT
  TYPGODKÄNNANDE UTVIDGAT
  TYPGODKÄNNANDE AVSLAGET
  TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT
  PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

rörande (2):

TYPGODKÄNNANDE UTVIDGAT

TYPGODKÄNNANDE AVSLAGET

TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT

PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

för en typ av strålkastare enligt föreskrifterna nr 20

Typodkännandenummer: ... Utvidgning nr: ...

| 1. | Handelsbeteckning eller varumärke: ... |
| --- | --- |

1.

Handelsbeteckning eller varumärke: ...

| 2. | Tillverkarens namn på strålkastare: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på strålkastare: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

4.

Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ...

| 5. | Inlämnad för typgodkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnad för typgodkännande den: ...

| 6. | Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningen: ... |
| --- | --- |

6.

Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningen: ...

| 7. | Datum för provningsrapporten: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för provningsrapporten: ...

| 8. | Antal provningsrapporter: ... |
| --- | --- |

8.

Antal provningsrapporter: ...

| 9. | Kort beskrivning:
  Kategori enligt relevant märkning (3): ...
  Färg på det avgivna ljuset: vit/selektivt gult (2) |
| --- | --- |

9.

Kort beskrivning:

Kategori enligt relevant märkning (3): ...

Färg på det avgivna ljuset: vit/selektivt gult (2)

| 10. | Placering av typgodkännandemärket: ... |
| --- | --- |

10.

Placering av typgodkännandemärket: ...

| 11. | Skäl för utvidgning (i tillämpliga fall): ... |
| --- | --- |

11.

Skäl för utvidgning (i tillämpliga fall): ...

| 12. | Typgodkännande beviljat/utvidgat/avslaget/återkallat (2): ... |
| --- | --- |

12.

Typgodkännande beviljat/utvidgat/avslaget/återkallat (2): ...

| 13. | Ort: ... |
| --- | --- |

13.

Ort: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

15.

Underskrift: ...

| 16. | Listan på de dokument som finns hos den myndighet som utfärdat typgodkännande finns som bilaga till denna rapport och kan fås på begäran. |
| --- | --- |

16.

Listan på de dokument som finns hos den myndighet som utfärdat typgodkännande finns som bilaga till denna rapport och kan fås på begäran.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit/återkallat godkännande (se bestämmelser för godkännande i föreskrifterna)

(2)  Stryk det som inte gäller.

(3)  Ange lämplig märkning från nedanstående lista.

Image 101

HC,

HC,

HC,

HR,

HR PL,

HCR,

HCR,

HCR,

HC/R,

HC/R,

HC/R,

HC/,

HC/,

HC/,

HC PL,

HC PL,

HC PL,

HCR PL,

HCR PL,

HCR PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/R PL,

HC/PL,

HC/PL,

HC/PL

---

BILAGA 2

EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTSEENDE OCH PLACERING

Figur 1

a = min 12 mm

En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke är typgodkänd i Nederländerna (E4) med typgodkännandenummer 2439; den uppfyller kraven i dessa föreskrifter, senast ändrade genom ändringsserie (04), med avseende på både helljus och halvljus (HCR), och den är endast avsedd för högertrafik.

Siffran 30 anger att den maximala ljusstyrkan för helljuset ligger mellan 86 250 och 101 250 candela.

Observera: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven ”E”, eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll.

Romerska siffror som typgodkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

| Figur 2 | Figur 3 a |
| --- | --- |

Figur 2

Image 103

Figur 3 a

Image 104

Figur 3 b

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för:

| Enbart vänstertrafik | Både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller glödlampan |
| --- | --- |

Enbart vänstertrafik

Både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller glödlampan

| Figur 4 | Figur 5 |
| --- | --- |

Figur 4

Image 106

Figur 5

Image 107

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plast som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad för:

| Både för vänster- och högertrafik | Enbart för högertrafik |
| --- | --- |

Både för vänster- och högertrafik

Enbart för högertrafik

| Figur 6 | Figur 7 |
| --- | --- |

Figur 6

Image 108

Figur 7

Image 109

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter:

| Med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik | Med avseende enbart på helljus |
| --- | --- |

Med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik

Med avseende enbart på helljus

| Figur 8 | Figur 9 |
| --- | --- |

Figur 8

Image 110

Figur 9

Image 111

Märkning avsedd för en strålkastare med lyktglas av plast, som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 20:

Med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik.

| Med avseende på både halv- och helljus och endast för högertrafik. | Med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik. |
| --- | --- |

Med avseende på både halv- och helljus och endast för högertrafik.

Med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik.

Halvljusglödlampan ska inte tändas samtidigt som helljusglödlampan eller någon annan lampa med vilken den är sammanbyggd.

Förenklad märkning av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor.

Figur 10

(De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt anordningen för ljussignalering. De utgör en del av typgodkännandemärket.)

MODELL A

MODELL B

MODELL C

MODELL D

Observera: De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för:

En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7.

En strålkastare med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela (såsom anges av siffran 30), godkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 20 och med ett lyktglas av plast.

Ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 19 och med ett lyktglas av plast.

En främre körriktningsvisare av typ 1a typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 6.

Lampa sammanbyggd med en strålkastare

Figur 11

Exempel 1

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

antingen: en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela, godkänd i Tyskland (E1) enligt kraven i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 20, och som är sammanbyggd med

en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7,

eller, en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 1, och som är sammanbyggd med

samma främre positionslykta som ovan,

eller någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lampa.

Strålkastarens huvudenhet ska vara märkt med det enda giltiga godkännandenumret, t.ex.

Figur 11 (forts.)

Exempel 2

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som används i en enhet med två strålkastare godkänd i Frankrike (E2), bestående av en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan x och y candela som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 20, och en strålkastare med helljus konstruerat för höger- och vänstertrafik med en maximistyrka på mellan w och z candela, som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 8 och nr 20. För enheten i sin helhet ligger helljusets maximistyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela.

---

BILAGA 3

MÄTSKÄRM

A.   Strålkastare för högertrafik

(mått i mm)

Vägens mittlinje

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Europeisk standard ljusstråle

| h-h: horisontalplan | Passerar genom strålkastarens fokus |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

Passerar genom strålkastarens fokus

v-v: vertikalplan

B.   Strålkastare för vänstertrafik

(mått i mm)

ZONE III

ZONE II

ZONE IV

ZONE I

Vägens mittlinje

Europeisk standard ljusstråle

| h-h: horisontalplan | Passerar genom strålkastarens fokus |
| --- | --- |
| v-v: vertikalplan |

h-h: horisontalplan

Passerar genom strålkastarens fokus

v-v: vertikalplan

Figur C

Zon A

Zon B

Observera: Figur C visar mätpunkterna för högertrafik. Punkterna 7 och 8 flyttas till motsvarande plats på den högra sidan av figuren för vänstertrafik.

---

BILAGA 4

Prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare

PROV PÅ KOMPLETTA STRÅLKASTARE

När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), ska ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna när strålkastaren är tänd. Med termen ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive omgivande karosseridelar och lampor som kan påverka värmespridningen.

1.   PROV AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA

Proven ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23° ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet.

1.1   Ren strålkastare

Strålkastaren ska vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.1.1   Provningsförfarande

Strålkastaren ska vara tänd under angiven tid enligt följande:

1.1.1.1

| a) | I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (1). |
| --- | --- |

a)

I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (1).

| b) | I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (dubbla glödlampor eller två glödlampor) gäller följande:
  Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödlampa tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara tänd (1) efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.
  I alla andra fall (2) (1) ska strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:
  15 minuter med halvljusglödlampan tänd,
  5 minuter med alla glödlampor tända. |
| --- | --- |

b)

I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (dubbla glödlampor eller två glödlampor) gäller följande:

Om den sökande uppger att strålkastaren ska användas med en glödlampa tänd i taget (2), ska provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion ska vara tänd (1) efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1.

I alla andra fall (2) (1) ska strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:

15 minuter med halvljusglödlampan tänd,

5 minuter med alla glödlampor tända.

| c) | För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor (b), enligt tillverkarens anvisningar. |
| --- | --- |

c)

För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor (b), enligt tillverkarens anvisningar.

1.1.1.2   Provspänning

Spänningen ska vara inställd så att den ger en effekt som är 90 procent av den maximala effekten som föreskrivs i föreskrifterna nr 37 för glödlampor.

Den effekt som används ska i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. I det senare fallet ska provningen utföras med en glödlampa som har den högsta effekt som kan användas.

1.1.2   Provresultat

1.1.2.1   Okulärbesiktning

När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska strålkastarlyktglaset och eventuell yttre strålkastarglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter ska lyktglaset kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas på vare sig lyktglaset eller eventuell yttre strålkastarglas.

1.1.2.2   Fotometriska mätningar

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:

Halvljus:

50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,

50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.

Helljus:

Punkten Emax

En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ”ljus/mörker-gränsens” läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga).

En avvikelse på 10 procent, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2   Smutsig strålkastare

Efter prov enligt punkt 1.1 ovan ska strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1, sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.

1.2.1   Förberedelse av strålkastaren

1.2.1.1   Provblandning

1.2.1.1.1   För strålkastare med yttre lyktglas av glas:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 μm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC (3), och

lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 msm.

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.1.2   För strålkastare med yttre lyktglas av plast:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 μm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm,

0,2 viktdelar NaCMC, och (3)

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m, och

2 ± 1 viktdel ytaktivt medel (4).

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.2   Anbringande av provblandningen på strålkastaren

Provblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 procent av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:

Punkten Emax för helljuset hos en strålkastare med både halv- och helljus och med enbart helljus 50 R, och 50 V (5) för enbart halvljus, konstruerad för vänstertrafik.

1.2.1.3   Mätutrustning

Mätutrustningen ska vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa (referensglödlampa) ska användas för de fotometriska kontrollerna.

2.   PROV MED AVSEENDE PÅ ”LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS” LÄGESFÖRÄNDRING I SIDLED GENOM VÄRMEPÅVERKAN

Vid detta prov kontrolleras att ”ljus/mörker-gränsens” lägesförändring i sidled genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare.

Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.

2.1   Provningar

Provet ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C.

Strålkastarens halvljus ska vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2) Läget för ”ljus/mörker-gränsens” horisontella del (mellan v-v och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) ska kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.

Mätningen av ”ljus/mörker-gränsens” lägesförändring enligt ovan ska utföras enligt vilken metod som helst som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2   Provresultat

2.2.1   Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) ska anses vara godtagbart om det absoluta värdet ΔrI = | r3 – r60 |, som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) ska emellertid en andra strålkastare provas enligt punkt 2.1, sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet.

Halvljuset ska vara tänt i en timme (spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.1.2).

Därefter ska lampan vara släckt en timme.

Strålkastaren ska anses vara godkänd om medelvärdet av de absoluta värdena ΔrI uppmätta på det första provexemplaret och ΔrII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad.

Formula

---

(1)  I de fall den provade strålkastaren är grupperad och/eller sammanbyggd med lampor för signalgivning, ska den senare vara tänd under provet. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare ska den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på 1 till 1.

(2)  Om två eller flera glödlampor är tända samtidigt när ljustutan används, ska detta inte anses som normal samtidig användning av glödlamporna.

(3)  MC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, ska ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6–0,7 och en viskositet på 200–300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(4)  Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på lyktglaset av plast.

(5)  Punkt 50 V är belägen 375 mm under HV på den vertikala linjen V-V på 25 meters avstånd.

---

BILAGA 5

Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.

Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa, följande uppnås:

1.2.1   Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i punkt B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

| B 50 L (eller R): | 0,2 lux motsvarande 20 % |
| --- | --- |
| | 0,3 lux motsvarande 30 % |
| Område III: | 0,3 lux motsvarande 20 % |
| | 0,45 lux motsvarande 30 % |

B 50 L (eller R):

0,2 lux motsvarande 20 %

0,3 lux motsvarande 30 %

Område III:

0,3 lux motsvarande 20 %

0,45 lux motsvarande 30 %

eller

1.2.2.1   för halvljuset, ska de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 meters avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2   HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för maximivärdena och –20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter.

1.2.3   Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än en grad till höger eller vänster (2).

1.2.4   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.3   För kontroll av ”ljus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme, ska följande metod användas:

Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.

Strålkastaren ska anses godkänd om Δr inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska ett andra exemplar provas, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad.

1.4   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa som motsvarar färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa ska vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av typgodkännandemärket ska för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuell provtyp ska ytterligare provexemplar provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i aktuell produktion.

2.1   Provens omfattning

Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter ska omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av ”jus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme.

2.2   Provmetoder

2.2.1   Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   I alla prov som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för proven för typgodkännande. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.

2.3   Urval av provningsexemplar

Provexemplar av strålkastare ska väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provstrålkastaren ska utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskrifterna; avläsningen ska begränsas till punkterna Emax, HV (3), HL, HR (4) då den avser helljus och till punkterna B 50 L (eller R), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) då den avser halvljus (se figur i bilaga 3).

2.5   Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av produkterna, vilket krävs i punkt 12.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en säkerhetsnivå på 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provexemplaret) är minst 0,95.

---

(1)  Siffrorna inom parentes avser strålkastare som är avsedda för vänstertrafik.

(2)  Se motsvarande fotnot i föreskrifterna.

(3)  Om halvljuset är sammanbyggt med helljuset, ska HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.

(4)  HL och HR, punkter på ”hh” vid 1,125 meter till vänster respektive höger om punkten HV.

---

BILAGA 6

Krav för strålkastare med lyktglas av plast – provning av lyktglas eller provexemplar och av kompletta strålkastare

1.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

1.1   Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.1 till 2.5 nedan.

1.2   De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast ska med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.6 nedan.

1.3   Provexemplaren av lyktglasen eller materialprover skall, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A som finns i tillägg 1 till denna bilaga.

1.4   Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de prov som anges i punkt 2.1–2.5, eller motsvarande prov i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 ska då vara obligatoriska.

2.   PROV

2.1   Motståndskraft mot temperaturförändringar

2.1.1   Prov

Tre nya provexemplar (lyktglas) ska utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program:

3 timmar vid 40° C ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85–95 procent,

1 timme vid 23° C ± 5° C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent,

15 timmar vid –30 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent, 3 timmar vid 80 °C ± 2 °C,

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 procent,

Före detta prov ska provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 under minst fyra timmar.

Observera: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter.

2.1.2   Fotometriska mätningar

2.1.2.1   Metod

Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provet.

Dessa mätningar ska utföras med en standardglödlampa i följande punkter:

B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller en strålkastare för halv-/helljus (B 50 R och 50 L för en strålkastare avsedd för vänstertrafik),

Emax-läget för helljuset för en strålkastare för helljus eller en strålkastare för halv-/helljus.

2.1.2.2   Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 procent inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2   Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1   Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) ska utsättas för strålning från en källa som har en spektral energifördelning som liknar den ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Exemplaren ska utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att få regelbunden exponering ska provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1 till 5 varv/min.

Provexemplaren ska besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande cykel:

| sprutning: | 5 minuter, |
| --- | --- |
| torkning: | 25 minuter. |

sprutning:

5 minuter,

torkning:

25 minuter.

2.2.2   Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan provet som beskrivs i punkt 2.2.1 ovan och mätningarna som beskrivs i punkt 2.2.3.1 nedan har utförts, ska ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1 nedan.

2.2.2.1   Provblandning

Provblandningen ska bestå av 61,5 procent n-heptan, 12,5 procent toluen, 7,5 procent etyltetraklorid, 12,5 procent trikloretylen och 6 procent xylen (volymprocent).

2.2.2.2   Anbringande av provblandningen

En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1 ovan. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10-minuters period ska bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under appliceringstiden är det tillåtet att anbringa en motkraft mot det pålagda trycket för att förhindra sprickbildning.

2.2.2.3   Rengöring

Sedan anbringandet av provblandningen avslutats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3 (Motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C. Därefter ska provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 procent föroreningar vid 23 °C ± 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.

2.2.3   Resultat

2.2.3.1   Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan ska provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och medelförändringen i ljustransmission

Δt = (T2 – T3)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,020

(Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning Δd = (T5 – T4)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande, som beskrivs i tillägg 2, inte får vara större än 0,020

(Δdm ≤ 0,020).

2.3   Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1   Motståndskraft mot rengöringsmedel

Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) ska värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 procent föroreningar och en del alkylarylsulfonat.

Vid slutet av provet ska provexemplaren torka vid 50 °C ± 5 °C. Ytan på provexemplaren ska rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2   Motståndskraft mot kolväten

Ytterytan på dessa tre provexemplar ska sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 procent n-heptan och 30 procent toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.

2.3.3   Resultat

Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra ska medelförändringen i ljustransmission Δt = (T2 – T3)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010

(Δtm ≤ 0,010).

2.4   Motståndskraft mot mekanisk förslitning

2.4.1   Mekanisk förslitningsmetod

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) ska utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

2.4.2   Resultat

Efter detta prov ska förändringarna

i transmission: Δt = (T2 – T3)/T2

och i spridning: Δd = (T5 – T4)/T2

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4.1.1 i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att Δtm ≤ 0,100, Δdm ≤ 0,050.

2.5   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

2.5.1   Preparering av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas ska skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen ska vara tillräckligt för att åtminstone skära igenom beläggningen.

2.5.2   Beskrivning av provet

Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per centimeter bredd) ± 20 procent uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som ska vara minst 25 mm bred, ska under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Därefter ska tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. Vid detta skede ska tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3   Resultat

Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten ska vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 procent av den inrutade ytan.

2.6   Prov av kompletta strålkastare med lyktglas av plast

2.6.1   Motståndskraft mot mekanisk förslitning av lyktglaset

2.6.1.1   Prov

Lyktglaset på provexemplar nummer 1 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1 ovan.

2.6.1.2   Resultat

Efter provet ska resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 procent överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 procent lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som ska granskas).

2.6.2   Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

Lyktglaset på provexemplar nummer 2 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5 ovan.

3.   KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN

Strålkastarna i en serie skall, med avseende på använda material för tillverkning av lyktglas, anses överensstämma med dessa föreskrifter om

3.1.1   provexemplarets ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkt 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2)

3.1.2   de fotometriska värdena, efter provet som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i mätpunkterna som granskas i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.

3.2   Om provresultaten inte uppfyller kraven ska proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.

TILLÄGG 1

TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV

A.   Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter).

| Prov | Lyktglas eller materialprov | Lyktglas |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| 1.1 | Begränsad fotometrisk mätning
  (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.1 | Temperaturförändring
  (punkt 2.1.1) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.1.2 | Begränsad fotometrisk mätning
  (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | x | x | x | |
| 1.2.1 | Mätning av ljus- transmission | x | x | x | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 1.2.2 | Spridningsmätning | x | x | x | | | | x | x | x | | | | |
| 1.3 | Atmosfärisk påverkan
  (punkt 2.2.1) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Mätning av ljus- transmission | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemisk påverkan
  (punkt 2.2.2) | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Spridningsmätning | x | x | x | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Rengörings-medel
  (punkt 2.3.1) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6 | Kolväten
  (punkt 2.3.2) | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.6.1 | Mätning av ljus- transmission | | | | x | x | x | | | | | | | |
| 1.7 | Försämring
  (punkt 2.4.1) | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.1 | Mätning av ljus- transmission | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.7.2 | Spridnings- mätning | | | | | | | x | x | x | | | | |
| 1.8 | Vidhäftnings- förmåga
  (punkt 2.5) | | | | | | | | | | | | | x |

Prov

Lyktglas eller materialprov

Lyktglas

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

1.1

Begränsad fotometrisk mätning

(punkt 2.1.2)

x

x

x

1.1.1

Temperaturförändring

(punkt 2.1.1)

x

x

x

1.1.2

Begränsad fotometrisk mätning

(punkt 2.1.2)

x

x

x

1.2.1

Mätning av ljus- transmission

x

x

x

x

x

x

x

x

x

1.2.2

Spridningsmätning

x

x

x

x

x

x

1.3

Atmosfärisk påverkan

(punkt 2.2.1)

x

x

x

1.3.1

Mätning av ljus- transmission

x

x

x

1.4

Kemisk påverkan

(punkt 2.2.2)

x

x

x

1.4.1

Spridningsmätning

x

x

x

1.5

Rengörings-medel

(punkt 2.3.1)

x

x

x

1.6

Kolväten

(punkt 2.3.2)

x

x

x

1.6.1

Mätning av ljus- transmission

x

x

x

1.7

Försämring

(punkt 2.4.1)

x

x

x

1.7.1

Mätning av ljus- transmission

x

x

x

1.7.2

Spridnings- mätning

x

x

x

1.8

Vidhäftnings- förmåga

(punkt 2.5)

x

B.   Prov på kompletta strålkastare (tillhandahållna enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter).

| Prov | Provexemplar nummer |
| --- | --- |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Försämring (punkt 2.6.1.1) |

Prov

Provexemplar nummer

1

2

2.1

Försämring (punkt 2.6.1.1)

x

| 2.2 | Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2

Begränsad fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2)

x

| 2.3 | Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3

Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2)

x

TILLÄGG 2

Metod för Mätning av Spridning och transmission av ljus

1.   UTRUSTNING

(se figur)

Strålen från en kollimator K med halv avvikelse β/2= 17,4 x 10–4 rd är begränsad av en bländare DT med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser, förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β/2 = 14°.

En ringformig bländare DD, med vinklarna αo/2 = 1° och αmax/2 = 12° är placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.

Avståndet L2 DT och brännvidden F2 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, ska varje avläsnings totala noggrannhet vara bättre än 1 enhet.

2.   MÄTNINGAR

Följande avläsningar ska göras:

| Avläsning | Med provexemplar | Med mittdelen av DD | Avläst storhet |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | nej | nej | Infallande ljusflöde vid första avläsningen |
| T2 | ja (före prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24 °C |
| T3 | ja (efter prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24 °C |
| T4 | ja (före prov) | ja | Spritt ljusflöde av det nya materialet |
| T5 | ja (efter prov) | ja | Spritt ljusflöde av det provade materialet |

Avläsning

Med provexemplar

Med mittdelen av DD

Avläst storhet

T1

nej

nej

Infallande ljusflöde vid första avläsningen

T2

ja (före prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24 °C

T3

ja (efter prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24 °C

T4

ja (före prov)

ja

Spritt ljusflöde av det nya materialet

T5

ja (efter prov)

ja

Spritt ljusflöde av det provade materialet

---

(1)  För L2 rekommenderas ett avstånd på cirka 80 mm.

TILLÄGG 3

METOD FÖR BLÄSTERPROV

1.   Provningsutrustning

1.1   Blästerpistol

Blästerpistolen som används ska vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck på 6,0 bar – 0, + 0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.

1.2   Provblandning

Provblandningen ska bestå av

kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,

vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2.   Provningar

Strålkastarlyktglasets ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen ska vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.

Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära lyktglaset som ska provas. Blästring ska ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att

Formula

Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela ytan som provats har förslitits jämnt.

TILLÄGG 4

VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP

1.   SYFTE

Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.

2.   PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.

3.   FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena ska vara 23 °C ± 5 °C med en relativ luftfuktighet på 65 ± 15 %.

4.   PROVBITAR

Före provet ska tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Dessa provbitar ska tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.

5.   FÖRFARANDE

Detta prov ska ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.

Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.

Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.

Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning. Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.

Dra loss med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6.   RESULTAT

De fem värden som fås ska ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde ska uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

---

BILAGA 7

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNT

1.1   Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.

Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa, följande uppnås:

1.2.1   Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i punkt B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

B 50 L (eller R): 0,2 lux motsvarande 20 procent

0,3 lux motsvarande 30 procent

Område III: 0,3 lux motsvarande 20 procent

0,45 lux motsvarande 30 procent

eller

1.2.2.1   för halvljuset, ska de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 meters avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, och inom hela den del av område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2   HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för maximivärdena och –20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

1.2.3   Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än en grad till höger eller vänster.

1.2.4   Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.2.5   Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.

1.2.6   Det ska inte fästas något avseende på referensmärkningen.

1.3   De kromatiska koordinaterna ska uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa med färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa ska multipliceras med 0,84.

2.   FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen ska fyra strålkastare väljas ut slumpmässigt. Det första exemplaret av två märks A och det andra exemplaret av två märks B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.1.1.1   För exemplar A

| A1: | en strålkastare 0 procent |
| --- | --- |
| | en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| A2: | båda strålkastarna mer än 0 procent |
| | men inte mer än 20 procent |
| | gå till exemplar B |

A1:

en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

A2:

båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar B

2.1.1.2   För exemplar B

| B1: | båda strålkastarna 0 procent, |
| --- | --- |

B1:

båda strålkastarna 0 procent,

2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A är uppfyllda.

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.2.1.1   För exemplar A

| A3: | en strålkastare inte mer än 20 procent |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 20 procent, |
| | men inte mer än 30 procent |

A3:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.1.2   För exemplar B

| B2: | i fallet A2 |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 0 procent, |
| | men inte mer än 20 procent |
| | en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| B3: | i fallet A2 |
| | A1: en strålkastare 0 procent |
| | en strålkastare mer än 20 procent, |
| | men inte mer än 30 procent |

B2:

i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

B3:

i fallet A2

A1: en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A inte är uppfyllda.

2.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 13 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.3.1   För exemplar A

| A4: | en strålkastare inte mer än 20 procent |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 30 procent, |
| A5: | Båda strålkastarna mer än 20 procent |

A4:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

A5:

Båda strålkastarna mer än 20 procent

2.3.2   För exemplar B

| B4: | i fallet A2 |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 0 procent, |
| | men inte mer än 20 procent |
| | en strålkastare mer än 20 procent, |
| B5: | i fallet A2 |
| | båda strålkastarna mer än 20 procent |
| B6: | i fallet A2 |
| | en strålkastare 0 procent |
| | en strålkastare mer än 30 procent, |

B4:

i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

B5:

i fallet A2

båda strålkastarna mer än 20 procent

B6:

i fallet A2

en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

2.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren A och B inte är uppfyllda.

3.   UPPREPAD PROVTAGNING

I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje provexemplar C bestående av två strålkastare och med ett fjärde provexemplar D bestående av två strålkastare som väljs ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.1.1.1   För exemplar C

| C1: | en strålkastare 0 procent |
| --- | --- |
| | en strålkastare inte mer än 20 procent, |
| C2: | båda strålkastarna mer än 0 procent |
| | men inte mer än 20 procent |

C1:

en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

C2:

båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar D

3.1.1.2   För exemplar D

| D1: | i fallet C2 båda strålkastarna 0 procent, |
| --- | --- |

D1:

i fallet C2 båda strålkastarna 0 procent,

3.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exempel C är uppfyllda.

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.2.1.1   För exemplar D

| D2: | i fallet C2 |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 0 procent, |
| | men inte mer än 20 procent |
| | en strålkastare inte mer än 20 procent, |

D2:

i fallet C2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

3.2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar C inte är uppfyllda.

3.3   Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 14 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.3.1   För exemplar C

| C3: | en strålkastare inte mer än 20 procent |
| --- | --- |
| | en strålkastare mer än 20 procent, |
| C4: | båda strålkastarna mer än 20 procent |

C3:

en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

C4:

båda strålkastarna mer än 20 procent

3.3.2   För exemplar D

| D3: | i fallet C2 |
| --- | --- |
| | en strålkastare 0 eller mer än 0 procent |
| | en strålkastare mer än 20 procent, |

D3:

i fallet C2

en strålkastare 0 eller mer än 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

3.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren C och D inte är uppfyllda.

4.   ”JUS/MÖRKER-GRÄNSENS” FÖRÄNDRING I SIDLED

För kontroll av ”"ljus/mörker-gränsens” förändring i sidled under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:

En av strålkastarna av exemplar A ska efter det provtagningsförfarande som beskrivs i figur 1 i denna bilaga provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 5, efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4. Strålkastaren ska anses godkänd om Δr inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska den andra strålkastaren av exemplar A utsättas för provet. Medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren får då inte överstiga 1,5 mrad.

Om värdet 1,5 mrad för exemplar A ändå överskrids ska de två strålkastarna av exemplar B utsättas för samma provningsförfarande. Värdet för Δr får då inte överstiga 1,5 mrad för någondera av dem.

Figur 1

2 enheter

Första provtagningen

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång A

2 enheter

SLUT

Gå till omgång B

SLUT

Inriktning

Tillverkaren ombeds inrikta produkterna efter kraven

2 enheter

Upprepad provtagning

4 anordningar väljs slumpmässigt. Delas sedan i omgång C och D

2 enheter

Möjliga resultat för omgång A

Möjliga resultat för omgång C

SLUT

Gå till omgång D

SLUT

Gå till inriktning

Möjliga resultat för omgång D

Möjliga resultat för omgång B

Godkännande återkallat

Maximal avvikelse [%] i ofördelaktig riktning från gränsvärdena

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/211 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/211

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande internationell folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 46 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för godkännande av anordningar för indirekt sikt och av motorfordon med avseende på installering av dessa anordningar

Inbegripet all giltig text fram till och med:

Supplement 4 till ändringsserie 02 – Dag för ikraftträdande: 22 juli 2009

Rättelse 1 till supplement 4 – Dag för ikraftträdande: 11 november 2009

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

I.   ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Märkningar |
| --- | --- |

4.

| 5. | Godkännande |
| --- | --- |

5.

| 6. | Krav |
| --- | --- |

6.

| 6.1 | Speglar |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Andra anordningar för indirekt sikt än speglar |
| --- | --- |

6.2

| 7. | Ändring av typen av anordning för indirekt sikt och utökning av godkännande |
| --- | --- |

7.

| 8. | Tillverkningens överensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Påföljder vid tillverkningens bristande överensstämmelse |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tillverkningens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt myndigheterna |
| --- | --- |

11.

II.   INSTALLERING AV ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

| 12. | Definitioner |
| --- | --- |

12.

| 13. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

13.

| 14. | Godkännande |
| --- | --- |

14.

| 15. | Krav |
| --- | --- |

15.

| 16. | Ändringar av fordonstypen och utökning av godkännande |
| --- | --- |

16.

| 17. | Tillverkningens överensstämmelse |
| --- | --- |

17.

| 18. | Påföljder vid tillverkningens bristande överensstämmelse |
| --- | --- |

18.

| 19 | Tillverkningens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

19

| 20. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt myndigheterna |
| --- | --- |

20.

| 21. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

21.

BILAGOR

| Bilaga 1 — | Förlaga till informationsdokument för typgodkännande av en anordning för indirekt sikt |
| --- | --- |

Bilaga 1 —

| Bilaga 2 — | Förlaga till informationsdokument för typgodkännande av fordon med avseende på installering av anordningar för indirekt sikt |
| --- | --- |

Bilaga 2 —

| Bilaga 3 — | Meddelande om godkännande eller avslag på ansökan om eller utökning av eller återkallande av godkännande eller om tillverkningens slutgiltiga upphörande för en typ av anordning för indirekt sikt enligt föreskrifter nr 46 |
| --- | --- |

Bilaga 3 —

| Bilaga 4 — | Meddelande om godkännande eller avslag på ansökan om eller utökning av eller återkallande av godkännande eller om tillverkningens slutgiltiga upphörande för en fordonstyp med avseende på installering av anordningar för indirekt sikt enligt föreskrifter nr 46 |
| --- | --- |

Bilaga 4 —

| Bilaga 5 — | Utformning av godkännandemärke för en anordning för indirekt sikt |
| --- | --- |

Bilaga 5 —

| Bilaga 6 — | Provningsmetod för fastställande av reflexionsförmåga |
| --- | --- |

Bilaga 6 —

| Bilaga 7 — | Förfarande för fastställande av krökningsradien ”r” i en spegels reflekterande yta |
| --- | --- |

Bilaga 7 —

| Bilaga 8 — | Förfarande för fastställande av H-punkt och faktisk bröstkorgsvinkel för sittplatser i motorfordon |
| --- | --- |

Bilaga 8 —

| Tillägg 1 — | Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen |
| --- | --- |

Tillägg 1 —

| Tillägg 2 — | Tredimensionellt referenssystem |
| --- | --- |

Tillägg 2 —

| Tillägg 3 — | Referensuppgifter avseende sittplatser |
| --- | --- |

Tillägg 3 —

| Bilaga 9 — | (reserverad) |
| --- | --- |

Bilaga 9 —

| Bilaga 10 — | Beräkning av detektionsavstånd |
| --- | --- |

Bilaga 10 —

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller:

| a) | de obligatoriska och valfria anordningar för indirekt sikt som anges i tabellen i punkt 15.2.1.1.1 för fordon i kategorierna M och N (1) samt obligatoriska och valfria anordningar för indirekt sikt som anges i punkterna 15.2.1.1.3 och 15.2.1.1.4 för fordon i kategori L (1) där karosseriet åtminstone delvis omger föraren, |
| --- | --- |

a)

de obligatoriska och valfria anordningar för indirekt sikt som anges i tabellen i punkt 15.2.1.1.1 för fordon i kategorierna M och N (1) samt obligatoriska och valfria anordningar för indirekt sikt som anges i punkterna 15.2.1.1.3 och 15.2.1.1.4 för fordon i kategori L (1) där karosseriet åtminstone delvis omger föraren,

| b) | installering av anordningar för indirekt sikt på fordon i kategorierna M och N samt på fordon i kategori L (1) där karosseriet åtminstone delvis omger föraren. |
| --- | --- |

b)

installering av anordningar för indirekt sikt på fordon i kategorierna M och N samt på fordon i kategori L (1) där karosseriet åtminstone delvis omger föraren.

I.   ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

anordningar för indirekt sikt: anordningar för observation av det trafikområde i fordonets närhet som inte kan observeras med direkt sikt. Dessa kan vara konventionella speglar, kameror-/bildskärmar eller andra anordningar som kan förse föraren med information om det indirekta siktfältet.

spegel: varje anordning, utom sådana anordningar som periskop, som är avsedd att ge tydlig sikt bakåt, längs sidan eller framåt på fordonet inom de siktfält som definieras i punkt 15.2.4.

2.1.1.1   inre spegel: en anordning enligt definitionen i punkt 2.1 som kan monteras i ett fordons passagerarutrymme.

2.1.1.2   yttre spegel: en anordning enligt definitionen i punkt 2.1 som kan monteras utanpå ett fordon.

2.1.1.3   övervakningsspegel: en annan spegel än de som definieras i punkt 2.1.1 och som kan monteras i eller utanpå fordonet för att ge andra siktfält än de som anges i punkt 15.2.4.

2.1.1.4   siktstödsystem: ett system som gör det möjligt för föraren att upptäcka och/eller se föremål i fordonets närhet.

2.1.1.5   r: krökningsradiernas medelvärde, uppmätt över den reflekterande ytan i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 7.

2.1.1.6   huvudkrökningsradie för en punkt på den reflekterande ytan (ri): de värden som erhålls med den apparatur som definieras i bilaga 7, uppmätta på den båge av den reflekterande ytan som passerar genom denna ytas mittpunkt, parallell med segment b, enligt definitionen i punkt 6.1.2.1.2.1 och på den båge som är vinkelrät mot detta segment.

2.1.1.7   krökningsradie i en punkt på den reflekterande ytan (rp): det aritmetiska medelvärdet av huvudkrökningsradierna r
  i
  och r′
  i
  , dvs.:

Formula

2.1.1.8   sfärisk yta: en yta som har en konstant och lika stor radie i alla riktningar.

2.1.1.9   asfärisk yta: en yta som har en konstant radie i endast ett plan.

2.1.1.10   asfärisk spegel: en spegel som består av en sfärisk och en asfärisk del, i vilken den reflekterande ytans övergång från sfärisk till asfärisk del ska markeras. Krökningen av spegelns storaxel definieras i det x/y-koordinatsystem som bestäms av radien för den sfäriska primärkalotten med:

Formula

| R | : | nominell radie för den sfäriska delen |
| --- | --- | --- |
| k | : | konstant för krökningsändringen |
| a | : | konstant för den sfäriska primärkalottens sfäriska storlek. |

R

:

nominell radie för den sfäriska delen

k

:

konstant för krökningsändringen

a

:

konstant för den sfäriska primärkalottens sfäriska storlek.

2.1.1.11   den reflekterande ytans mittpunkt: mittpunkten i den reflekterande ytans synliga del.

2.1.1.12   krökningsradien för spegelns beståndsdelar: radien ”c” för den cirkelbåge som närmast sammanfaller med den ifrågavarande delens krökta form.

2.1.1.13   spegelklass: alla anordningar med en eller flera gemensamma egenskaper eller funktioner. De klassificeras enligt följande:

| — | Klass I: ”Inre backspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.1. |
| --- | --- |

—

Klass I: ”Inre backspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.1.

| — | Klasserna II och III: ”Yttre huvudbackspegel” ger de siktfält som definieras i punkterna 15.2.4.2 och 15.2.4.3. |
| --- | --- |

—

Klasserna II och III: ”Yttre huvudbackspegel” ger de siktfält som definieras i punkterna 15.2.4.2 och 15.2.4.3.

| — | Klass IV: ”Yttre vidvinkelspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.4. |
| --- | --- |

—

Klass IV: ”Yttre vidvinkelspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.4.

| — | Klass V: ”Yttre närzonsspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.5. |
| --- | --- |

—

Klass V: ”Yttre närzonsspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.5.

| — | Klass VI: ”Frontspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.6. |
| --- | --- |

—

Klass VI: ”Frontspegel” ger det siktfält som definieras i punkt 15.2.4.6.

| — | Klass VII: Speglar avsedda för fordon i kategori L med karosseri. |
| --- | --- |

—

Klass VII: Speglar avsedda för fordon i kategori L med karosseri.

kamera-/bildskärmsanordning för indirekt sikt: en anordning enligt definitionen i punkt 2.1 där siktfältet erhålls med en kamera-/bildskärmskombination enligt definitionen i punkterna 2.1.2.1 och 2.1.2.2.

2.1.2.1   kamera: en anordning som återger en bild av omvärlden och därefter omvandlar denna bild till en signal (t.ex. videosignal).

2.1.2.2   bildskärm: en anordning som omvandlar en signal till bilder som återges i synligt spektrum.

2.1.2.3   detektion: förmågan att på ett visst avstånd särskilja ett föremål från dess bakgrund/omgivning.

2.1.2.4   ljusstyrkekontrast: det ljusstyrkeförhållande mellan ett föremål och dess omedelbara bakgrund/omgivning som gör det möjligt att särskilja föremålet från dess bakgrund/omgivning.

2.1.2.5   upplösning: den minsta detalj som kan urskiljas med ett perceptionssystem, dvs. förnimmas som skilt från helheten. Det mänskliga ögats upplösningsförmåga anges som ”synskärpa”.

2.1.2.6   kritiskt föremål: ett cirkelformat föremål med diametern D0 = 0,8 m (2).

2.1.2.7   kritisk perception: den perceptionsnivå som det mänskliga ögat i allmänhet kan nå under olika förhållanden. För trafikförhållanden är gränsvärdet för kritisk perception åtta bågminuter av siktvinkeln.

2.1.2.8   siktfält: den del av det tredimensionella rummet som kan övervakas med en anordning för indirekt sikt. Om inget annat anges grundar sig detta på den sikt på marknivå som erhålls med en annan anordning och/eller andra anordningar än speglar. Denna kan begränsas av det relevanta detektionsavstånd som motsvarar det kritiska föremålet.

2.1.2.9   detektionsavstånd: avståndet, uppmätt på marknivå, från siktreferenspunkten till den yttersta punkt vid vilken ett kritiskt föremål nätt och jämnt kan urskiljas (gränsvärdet för kritisk perception är nätt och jämnt nått).

2.1.2.10   kritiskt siktfält: det område i vilket ett kritiskt föremål ska detekteras med en anordning för indirekt sikt och som definieras med en vinkel och ett eller flera detektionsavstånd.

2.1.2.11   siktreferenspunkt: den punkt, förbunden med fordonet, till vilken det föreskrivna siktfältet hänför sig. Denna punkt är projektionen på markytan av skärningen mellan ett vertikalt plan genom förarens okulärpunkter och ett plan, parallellt med fordonets längsgående mittplan och beläget 20 cm utanför fordonet.

2.1.2.12   synligt spektrum: ljus av en våglängd inom området för det mänskliga ögats perceptionsgränser: 380-780 nm.

2.1.2.13   övervakningsanordning för kamera-/bildskärmsregistrering: en kamera med en annan bildskärm eller registreringsutrustning än den kamera-/bildskärmsanordning som definieras i punkt 2.1.2, som kan monteras inuti eller utanpå fordonet för att ge andra synfält än de som anges i punkt 15.2.4 eller som tillhandahåller ett säkerhetssystem inuti eller runt fordonet.

2.1.3   andra anordningar för indirekt sikt: anordningar enligt definitionen i punkt 2.1 där synfältet inte erhålls med en spegel eller en anordning av kamera-/bildskärmstyp för indirekt sikt.

2.1.4   anordningstyp för indirekt sikt: anordningar som inte skiljer sig åt i fråga om följande väsentliga egenskaper:

| — | anordningens konstruktion, inkl. anbringandet på karosseriet, i förekommande fall, |
| --- | --- |

—

anordningens konstruktion, inkl. anbringandet på karosseriet, i förekommande fall,

| — | för speglar, klass, form, mått och krökningsradie för spegelns reflekterande yta, |
| --- | --- |

—

för speglar, klass, form, mått och krökningsradie för spegelns reflekterande yta,

| — | för anordningar för kamera/bildskärm, detektionsavstånd och siktområde. |
| --- | --- |

—

för anordningar för kamera/bildskärm, detektionsavstånd och siktområde.

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om godkännande för en typ av anordning för indirekt sikt ska inges av handelsbeteckningens eller varumärkets innehavare eller av dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

3.2   En förlaga till informationsdokument visas i bilaga 1.

För varje typ av anordning för indirekt sikt ska ansökan åtföljas av:

3.3.1   I fråga om speglar, fyra provexemplar: tre för användning i provningarna och ett som ska behållas av laboratoriet för en eventuell ytterligare undersökning som kan visa sig erforderlig. Ytterligare exemplar kan på laboratoriets begäran infordras.

3.3.2   I fråga om andra anordningar för indirekt sikt: ett provexemplar av alla delarna.

4.   MÄRKNINGAR

4.1   De provexemplar av anordningar för indirekt sikt som inlämnas för godkännande ska vara försedda med tillverkarens handelsbeteckning eller varumärke och denna märkning ska vara tydligt läsbar och outplånlig.

4.2   Varje anordning ska ha ett utrymme som är stort nog för att anbringa godkännandemärket, som ska vara läsbart när anordningen monterats på fordonet; detta utrymme ska visas på de ritningar som avses i bilaga 1.

5.   GODKÄNNANDE

5.1   Om de provexemplar som inlämnats för godkännande uppfyller kraven i punkt 6 i dessa föreskrifter ska godkännande för denna typ av anordning för indirekt sikt beviljas.

5.2   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje typ som godkänts. Dess första två siffror (för närvarande 02) ska ange den ändringsserie i vilken de senaste större tekniska ändringar som vid tidpunkten för godkännandets utfärdande gjorts i föreskrifterna ingår. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan typ av anordning för indirekt sikt samma nummer.

5.3   Uppgift om godkännande eller avslag på ansökan om eller utökning eller återkallande av godkännande eller om tillverkningens slutgiltiga upphörande för en typ av anordning för indirekt sikt enligt dessa föreskrifter ska meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

På varje anordning för indirekt sikt som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter ska, utöver det märke som föreskrivs i punkt 4.1, på en plats som anges i punkt 4.2 och väl synligt anbringas ett internationellt godkännandemärke som består av:

5.4.1   En cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda numret för det land som beviljat godkännandet (3).

5.4.2   Ett godkännandenummer, och

5.4.3   En tilläggssymbol I, II, III, IV, V, VI eller VII som anger den klass till vilken spegeln hör eller symbolen S för varje annan anordning för indirekt sikt än en spegel. Tilläggssymbolen ska placeras på något lämpligt ställe i närheten av den cirkel som innehåller bokstaven ”E”.

5.5   Godkännandemärket och tilläggssymbolen ska vara tydligt läsbara och outplånliga.

5.6   I bilaga 5 till dessa föreskrifter ges ett exempel på utformningen av ovannämnda godkännandemärke och tilläggssymbol.

6.   KRAV

6.1   SPEGLAR

6.1.1   ALLMÄNNA ANVISNINGAR

6.1.1.1   Alla speglar ska vara inställbara.

6.1.1.2   Den reflekterande ytans kant ska vara innesluten i ett skyddande hölje (hållare osv.), vilket på sin omkrets i alla punkter och i alla riktningar ska ett värde ”c” som är större eller lika med 2,5 mm. Om den reflekterande ytan skjuter ut utanför det skyddande höljet får krökningsradien ”c” på kanten av den skyddande delen inte vara mindre än 2,5 mm och den reflekterade ytan ska återföras i det skyddande höljet med en kraft av 50 N, som anbringas horisontellt vid den punkt som i förhållande till det skyddande höljet skjuter längst ut samt ungefär parallellt med fordonets längsgående mittplan.

6.1.1.3   När spegeln är monterad på en plan yta ska alla delar, oberoende av anordningens inställningsläge, inkl. de delar som efter den provning som föreskrivs i punkt 6.1.3.2 förblir fastgjorda i hållaren och som vid en potentiell statisk kontakt med en sfär med en diameter av antingen 165 mm för en inre spegel eller av 100 mm för en yttre spegel, ha en krökningsradie ”c” av minst 2,5 mm.

6.1.1.4   De kanter vid fastgöringshål eller försänkningar vars diameter eller längsta diagonal är kortare än 12 mm är undantagna från radiekraven i punkt 6.1.1.3, förutsatt att de är avrundade.

6.1.1.5   Anordningen för fastgöring av speglar på fordonet ska vara så utformad att en cylinder med en radie av 70 mm (50 mm för fordon i kategori L) och som sin axel har den axel eller en av de vipp- eller rotationsaxlar som medger att spegeln kan vridas i tillämplig islagsriktning, passerar genom minst en del av den yta vid vilken anordningen är fastsatt.

6.1.1.6   De delar av yttre speglar som avses i punkterna 6.1.1.2 och 6.1.1.3 och som är tillverkade av ett material med en hårdhet av Shore A som inte överstiger 60 är undantagna från de tillämpliga bestämmelserna.

6.1.1.7   För de delar av inre speglar som är tillverkade av ett material med en Shore A-hårdhet som är mindre än 50 och som monterats på en fast hållare ska kraven i punkterna 6.1.1.2 och 6.1.1.3 endast tillämpas på hållaren.

6.1.2   SÄRSKILDA ANVISNINGAR

6.1.2.1   MÅTT

6.1.2.1.1   Inre backspeglar (klass I)

Den reflekterande ytans mått ska vara sådana att det är möjligt att däri inskriva en rektangel, vars ena sida är 40 mm och den andra ”a” mm lång där

Formula

och r är krökningsradien.

6.1.2.1.2   Yttre huvudbackspeglar (klasserna II och III)

6.1.2.1.2.1   Den reflekterande ytans mått ska vara sådana att det är möjligt att däri inskriva:

| — | en rektangel, 40 mm hög vars baslängd, uttryckt i millimeter, har värdet ”a”, |
| --- | --- |

—

en rektangel, 40 mm hög vars baslängd, uttryckt i millimeter, har värdet ”a”,

| — | ett segment, parallellt med rektangelns höjd vars längd, uttryckt i millimeter, har värdet ”b”. |
| --- | --- |

—

ett segment, parallellt med rektangelns höjd vars längd, uttryckt i millimeter, har värdet ”b”.

6.1.2.1.2.2   De lägsta värdena för ”a” och ”b” ges i tabellen:

| Backspegelns klass | a
  (mm) | b
  (mm) |
| --- | --- | --- |
| II | | 200 |
| III | | 70 |

Backspegelns klass

a

(mm)

b

(mm)

II

Formula

200

III

Formula

70

6.1.2.1.3   Yttre vidvinkelsspeglar (klass IV)

Den reflekterande ytans ytterlinjer ska ha en enkel geometrisk form och sådana mått att de, om så krävs tillsammans med en yttre spegel av klass II, ger det siktfält som anges i punkt 15.2.4.4.

6.1.2.1.4   Yttre närzonsspeglar (klass V)

Den reflekterande ytans ytterlinjer ska ha en enkel geometrisk form och sådana mått att spegeln ger det siktfält som anges i punkt 15.2.4.5.

6.1.2.1.5   Frontspeglar (klass VI)

Den reflekterande ytans ytterlinjer ska ha en enkel geometrisk form och sådana mått att spegeln ger det siktfält som anges i punkt 15.2.4.6.

6.1.2.1.6   Speglar för fordon i kategori L med karosseri (klass VII)

6.1.2.1.6.1   Yttre huvudspeglar (klass VII)

Den reflekterande ytans minsta mått ska uppfylla följande krav:

| a) | Dess area får inte vara mindre än 6 900 mm2. |
| --- | --- |

a)

Dess area får inte vara mindre än 6 900 mm2.

| b) | Cirkelformade speglars diameter får inte vara mindre än 94 mm. |
| --- | --- |

b)

Cirkelformade speglars diameter får inte vara mindre än 94 mm.

| c) | Om backspeglarna inte är cirkelformade ska deras mått vara sådana att det är möjligt att inskriva en cirkel med 78 mm diameter på deras reflekterande yta. |
| --- | --- |

c)

Om backspeglarna inte är cirkelformade ska deras mått vara sådana att det är möjligt att inskriva en cirkel med 78 mm diameter på deras reflekterande yta.

Den reflekterande ytans största mått ska uppfylla följande krav:

| a) | Varje cirkelformad backspegels diameter får inte vara större än 150 mm. |
| --- | --- |

a)

Varje cirkelformad backspegels diameter får inte vara större än 150 mm.

| b) | Om backspegeln inte är cirkelformad ska dess reflekterande yta rymmas inom en rektangel med måtten 120 mm × 200 mm. |
| --- | --- |

b)

Om backspegeln inte är cirkelformad ska dess reflekterande yta rymmas inom en rektangel med måtten 120 mm × 200 mm.

6.1.2.2   Reflekterande yta och reflektionskoefficienter

6.1.2.2.1   En spegels reflekterande yta ska antingen vara plan eller sfäriskt konvex. Yttre speglar kan utrustas med ytterligare en asfärisk del, förutsatt att huvudspegeln uppfyller kraven för indirekt siktfält.

6.1.2.2.2   Differenser mellan speglars krökningsradier

6.1.2.2.2.1   Differensen mellan ri eller r'i och rp får vid varje referenspunkt inte överstiga 0,15 r.

6.1.2.2.2.2   Differensen mellan någon av krökningsradierna (rp1, rp2, och rp3) och r får inte överstiga 0,15 r.

6.1.2.2.2.3   När r inte är mindre än 3 000 mm ersätts det värde av 0,15 r som anges i punkterna 6.1.2.2.2.1 och 6.1.2.2.2.2 med 0,25 r.

6.1.2.2.3   Krav för asfäriska spegeldelar

6.1.2.2.3.1   Asfäriska speglar ska vara tillräckligt stora och så utformade att föraren får användbar information. Detta innebär normalt en minsta bredd av 30 mm i någon punkt.

6.1.2.2.3.2   Den asfäriska delens krökningsradie ri ska inte vara mindre än 150 mm.

Värdet av ”r” för sfäriska speglar får inte vara mindre än:

6.1.2.2.4.1   1 200 mm för inre backspeglar (klass I),

6.1.2.2.4.2   1 200 mm för yttre huvudbackspeglar av klasserna II och III,

6.1.2.2.4.3   300 mm för yttre vidvinkelsspeglar (klass IV) och yttre närzonsspeglar (klass V), och

6.1.2.2.4.4   200 mm för frontspeglar (klass VI).

6.1.2.2.4.5   1 000 mm eller mer för speglar i klass VII.

6.1.2.2.5   Värdet för den normala reflektionskoefficienten, bestämt enligt den metod som beskrivs i bilaga 6, får inte vara lägre än 40 %.

För reflekterande ytor med en inställbar reflektionsgrad ska läget ”dag” möjliggöra att färgerna i de signaler som används i vägtrafik igenkänns. Värdet för den normala reflektionskoefficienten i läget ”natt” får inte vara lägre än 4 %.

6.1.2.2.6   Den reflekterande ytan ska behålla de egenskaper som anges i punkt 6.1.2.2.5 även efter lång tids normal användning under svåra väderleksförhållanden.

6.1.3   Provning

Speglar i klasserna I–VI och klass VII (med fästanordningar identiska med klass III) ska genomgå de provningar som beskrivs i punkterna 6.1.3.2.1 och 6.1.3.2.2. Speglar i klass VII med armar ska genomgå de provningar som beskrivs i punkt 6.1.3.2.3.

6.1.3.1.1   Den provning som föreskrivs i punkt 6.1.3.2 ska inte krävas för någon yttre spegel där ingen del, oberoende av inställningsläge, befinner sig mindre än 2 m från markytan, när fordonet är lastat till sin högsta tekniskt tillåtna vikt.

Detta undantag gäller också de fästpunkter för speglarna (fästplattor, armar, vridleder osv.) som befinner sig mindre än 2 m från markytan och inte skjuter ut utanför fordonets totala bredd, uppmätt i det tvärgående plan som går genom det lägsta spegelfästet eller någon annan punkt framför detta plan om detta mönster ger en större total bredd.

I sådana fall ska en beskrivning medfölja där det anges att spegeln ska monteras så att ovannämnda villkor för placeringen av dess fästen uppfylls.

När detta undantag utnyttjas ska armen outplånligt märkas med symbolen
  Formula

och typgodkännandeintyget förses med en anteckning om detta.

6.1.3.2   Islagsprovning

Provningen enligt denna punkt ska inte utföras för anordningar som ingår i fordonets karosseri och erbjuder en främre avvisande yta med en vinkel av högst 45°, uppmätt i förhållande till fordonets längsgående mittplan eller för anordningar som inte sticker ut mer än 100 mm, uppmätt utanför fordonets omgivande karosseri enligt föreskrifter nr 26.

6.1.3.2.1   Beskrivning av provningsutrustningen

Provningsutrustningen består av en pendel som kan svänga runt två horisontella axlar som är inbördes vinkelräta och varav den ena är vinkelrät mot det plan som innehåller banan för pendelns ”utsving”.

Pendelns ände innehåller en hammare, i form av efter en styv sfär med en diameter av 165 ±1 mm och med ett 5 mm tjockt gummihölje med en Shore A-hårdhet av 50.

En anordning finns som medger bestämning av den största vinkel som armen uppnår i utsvingsplanet.

Ett stöd som fastmonterats på pendeln tjänar till att fasthålla provexemplaren i överensstämmelse med de islagskrav som anges i punkt 6.1.3.2.2.6.

I figur 1 anges provningsutrustningens mått (i mm) och de särskilda anvisningarna för utformningen:

Figur 1

6.1.3.2.1.2   Pendelns islagscentrum sammanfaller med centrum för den sfär som utgör hammaren. Den befinner sig på det avstånd l från svängningsaxeln i utsvingsplanet som är lika med 1 m ± 5 mm. Pendelns reducerade vikt är mo = 6,8 ±0,05 kilogram. Förhållandet mellan mo och pendelns totala vikt m och avståndet d mellan pendelns tyngdpunkt och dess rotationsaxel uttrycks med ekvationen:

Formula

6.1.3.2.2   Beskrivning av provningen

6.1.3.2.2.1   Förfarandet för att fastspänna spegeln vid stödet ska vara det som rekommenderas av anordningens tillverkare eller, i tillämpliga fall, av fordonstillverkaren.

Spegelns placering inför provningen:

6.1.3.2.2.2.1   Speglarna ska placeras på utrustningen för pendelislag på ett sådant sätt att de axlar som är horisontella och vertikala när spegeln installeras på ett fordon i enlighet med den sökandes monteringsanvisningar är i ett liknande läge.

6.1.3.2.2.2.2   När en spegel är justerbar i förhållande till underlaget ska provningsinställningen vara den i vilken en eventuell vippanordning med lägsta sannolikhet fungerar inom de justeringsgränser som fastställts av den sökande.

6.1.3.2.2.2.3   När spegeln har en anordning för inställning av dess avstånd till underlaget ska anordningen placeras i det läge i vilket avståndet mellan hölje och underlag är kortast.

6.1.3.2.2.2.4   När den reflekterande ytan är rörlig i höljet ska den inställas så att det övre hörn som är längst bort från fordonet är i sitt mest utskjutande läge i förhållande till höljet.

6.1.3.2.2.3   Frånsett provning 2 för inre speglar (se punkt 6.1.3.2.2.6.1) ska de horisontella och längsgående vertikala plan som går genom hammarens mittpunkt när pendeln är i ett lodrätt läge gå genom den reflekterande ytans mittpunkt enligt definitionen i punkt 2.1.1.11. Pendelns längsgående svängningsriktning ska vara parallell med fordonets längsgående mittplan.

6.1.3.2.2.4   När under de förhållanden som styr den inställning som fastställs i punkterna 6.1.3.2.2.1 och 6.1.3.2.2.2 delar av spegeln begränsar hammarens återgång ska islagspunkten förskjutas i vinkelrät riktning mot ifrågavarande rotations- eller vippaxel.

Förskjutningen får inte vara större än vad som absolut krävs för provningens utförande och den ska vara begränsad på ett sådant sätt:

| — | att antingen den sfär som avgränsar hammaren förblir minst tangentiell till cylindern enligt definitionen i punkt 6.1.1.5, eller |
| --- | --- |

—

att antingen den sfär som avgränsar hammaren förblir minst tangentiell till cylindern enligt definitionen i punkt 6.1.1.5, eller

| — | att kontaktpunkten med hammaren befinner sig minst 10 mm från den reflekterande ytans omkrets. |
| --- | --- |

—

att kontaktpunkten med hammaren befinner sig minst 10 mm från den reflekterande ytans omkrets.

6.1.3.2.2.5   Provningen består av att hammaren tillåts falla från en höjd som motsvarar en pendelvinkel av 60° från vertikalplanet så att hammaren träffar spegeln i det ögonblick då pendeln når det vertikala läget.

Speglarna utsätts för islag under följande skilda förhållanden:

6.1.3.2.2.6.1   Inre speglar

| — | Provning 1: Islagspunkterna ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar spegeln på den reflekterande ytans sida. |
| --- | --- |

—

Provning 1: Islagspunkterna ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar spegeln på den reflekterande ytans sida.

| — | Provning 2: Islagspunkt på kanten av det skyddande höljet så att det inträffade islaget bildar en vinkel av 45° mot den reflekterande ytans plan och befinner sig i det horisontella plan som går genom denna ytas mittpunkt. Islaget ska ske på den reflekterande ytans sida. |
| --- | --- |

—

Provning 2: Islagspunkt på kanten av det skyddande höljet så att det inträffade islaget bildar en vinkel av 45° mot den reflekterande ytans plan och befinner sig i det horisontella plan som går genom denna ytas mittpunkt. Islaget ska ske på den reflekterande ytans sida.

6.1.3.2.2.6.2   Yttre speglar

| — | Provning 1: Islagspunkten ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3 eller 6.1.3.2.2.4. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar spegeln på den reflekterande ytans sida. |
| --- | --- |

—

Provning 1: Islagspunkten ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3 eller 6.1.3.2.2.4. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar spegeln på den reflekterande ytans sida.

| — | Provning 2: Islagspunkten ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3 eller 6.1.3.2.2.4. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar den motsatta sidan mot den reflekterande ytan. |
| --- | --- |

—

Provning 2: Islagspunkten ska vara enligt definition i punkt 6.1.3.2.2.3 eller 6.1.3.2.2.4. Islaget ska vara sådant att hammaren träffar den motsatta sidan mot den reflekterande ytan.

Om backspeglar av klasserna II eller III monteras på samma hållare som backspeglar av klass IV ska ovannämnda provningar utföras på den nedre spegeln. Den tekniska tjänst som ansvarar för provningen kan icke desto mindre upprepa den ena eller båda dessa provningar på den övre spegeln om denna är mindre än 2 m från markytan.

6.1.3.2.3   Böjningsprovning av det skyddande höljet fästat till armen (klass VII)

6.1.3.2.3.1   Provning

Det skyddande höljet placeras horisontellt i en anordning så att det är möjligt att låsa de inställbara anslutningsstöden fast i läge. I riktning mot höljets största mått ska kanten närmast anslutningen till inställaren för stödet hållas fast av en 15 mm bred, styv hållare som täcker höljets fulla längd.

Vid den andra kanten placeras en identisk hållare mot höljet, så att den föreskrivna provbelastningen kan anbringas på det (figur 2).

Den kant av höljet som ligger på motsatt sida från den kant där kraften påförs kan låsas fast i stället för att hållas i läge, enligt vad som visas i figur 2.

Figur 2

Exempel på provuppställning för böjningsprovning av backspeglar

Metallkilar

Hölje

Inställbar

hålla re

Inställbart

stöd

Vikt W

Låsningsmekanism

6.1.3.2.3.2   Provbelastningen ska vara 25 kilogram och ska påföras under en minut.

6.1.3.3   Provningsresultat

I de provningar som beskrivs i punkt 6.1.3.2 ska pendeln efter islaget fortsätta att svänga på ett sådant sätt att projektionen på utsvingsplanet av det läge som intas av armen bildar en vinkel av minst 20° mot vertikalplanet. Noggrannheten vid mätningen av vinkeln ska ligga inom ± 1°.

6.1.3.3.1.1   Detta krav är inte tillämpligt på de speglar som är fastsatta på vindrutan där det krav som uppställs i punkt 6.1.3.3.2 ska tillämpas efter provningen.

6.1.3.3.1.2   Den föreskrivna vinkeln mot vertikalplanet ska minskas från 20° till 10° för alla backspeglar av klass II och klass IV och för de backspeglar av klass III som är fastsatta i samma hållare som speglarna av klass IV.

6.1.3.3.2   Om spegelhållaren brister under de provningar som beskrivs i punkt 6.1.3.2 för de speglar som är fastsatta på vindrutan får den kvarvarande delen inte skjuta utanför underlaget med mer än 10 mm och det som blir kvar efter provningen ska uppfylla de villkor som fastställs i punkt 6.1.1.3.

Den reflekterande ytan får inte brista vid de provningar som beskrivs i punkt 6.1.3.2. En spricka på den reflekterande ytan kommer emellertid att tillåtas om ett av följande villkor är uppfyllt:

6.1.3.3.3.1   glasfragmenten sitter fortfarande kvar på höljets baksida eller på en yta som är fast förbunden med höljet då partiell separation av glaset från dess underlag är godtagbar, förutsatt att denna inte överstiger 2,5 mm på vardera sidan av sprickorna. Det godtas att små glasbitar lossnar från glasytan i islagspunkten,

6.1.3.3.3.2   den reflekterande ytan är tillverkad av säkerhetsglas.

6.2   ANDRA ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT ÄN SPEGLAR

6.2.1   ALLMÄNNA KRAV

6.2.1.1   Om användaren behöver göra en inställning ska anordningen för indirekt sikt vara inställbar utan användning av verktyg.

6.2.1.2   Om en anordning för indirekt sikt endast kan återge det totala föreskrivna siktfältet genom avsökning av siktfältet får hela processen med avsökning, återgivning och återgång till utgångsläget sammanlagt inte ta mer än 2 sekunder.

6.2.2   KAMERA-/BILDSKÄRMSANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

6.2.2.1   Allmänna krav

6.2.2.1.1   När kamera-/bildskärmsanordningen för indirekt sikt monteras på en plan yta ska alla delar, oavsett anordningens inställningsläge, som står i potentiell, statisk kontakt med en sfär som antingen har en diameter av 165 mm för en bildskärm eller en diameter av 100 mm för en kamera ha en krökningsradie ”c” av minst 2,5 mm.

6.2.2.1.2   De kanter vid fastgöringshål eller försänkningar vars diameter eller längsta diagonal är kortare än 12 mm är undantagna från radiekraven i punkt 6.2.2.1.1, förutsatt att de är avrundade.

6.2.2.1.3   För de delar av kameran och bildskärmen som är tillverkade av ett material med en Shore A-hårdhet som är mindre än 60 och som monterats på en fast hållare ska kraven i punkterna 6.2.2.1.1 endast tillämpas på hållaren.

6.2.2.2   Funktionskrav

6.2.2.2.1   Kameran bör fungera väl vid lågt stående sol. Kameran ska vid lågt stående sol ge en ljusstyrkekontrast av minst 1:3 i ett område utanför den del av bilden där ljuskällan återges (villkor enligt definition i EN 12368:8.4). Ljuskällan ska belysa kameran med 40 000 lx. Vinkeln mellan avkännarplanets normal och den linje som förbinder avkännarens mittpunkt med ljuskällan ska vara 10°.

6.2.2.2.2   Bildskärmen ska under olika ljusförhållanden återge en minsta kontrast så som anges i ISO 15008:2003.

6.2.2.2.3   Det ska vara möjligt att manuellt eller automatiskt justera bildskärmens genomsnittliga luminans efter omgivningsförhållandena.

6.2.2.2.4   Mätningarna för luminanskontrasten ska utföras enligt ISO 15008:2003.

6.2.3   ANDRA ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

Det ska styrkas att anordningen uppfyller följande krav:

6.2.3.1   Anordningen ska uppfatta synligt spektrum och ska alltid återge denna bild utan att bearbetning till synligt spektrum behövs.

6.2.3.2   Funktionen ska säkerställas för de användningsförhållanden under vilka systemet ska tas i bruk. Beroende på den teknik som används för att erhålla och visa bilder ska punkt 6.2.2.2 helt eller delvis tillämpas. I andra fall kan detta uppnås genom att med en systemkänslighet som är analog med punkt 6.2.2.2 fastställa och visa att en funktion föreligger som är likvärdig med eller bättre än den som krävs för anordningar av spegel- eller kamera-/bildskärmstyp för indirekt sikt.

7.   ÄNDRING AV TYPEN AV ANORDNING FÖR INDIREKT SIKT OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE

Varje ändring av typen av anordningen för indirekt sikt, inkl. dess anslutning till karosseriet, ska meddelas den myndighet som godkänt typen av anordning för indirekt sikt. Myndigheten kan därefter antingen:

7.1.1   finna att de ändringar som gjorts sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt och att anordningen för indirekt sikt i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

7.1.2   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

7.2   Bekräftelse på eller avslag på ansökan om godkännande ska med angivande av ändringarna och med det förfarande som anges i punkt 5.3 meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

7.3   Utökning av godkännandet ska med det förfarande som anges i punkt 5.3 meddelas alla de parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter.

7.4   Den behöriga myndighet som utfärdar utökning av godkännande ska tilldela varje meddelandeformulär som upprättas för en sådan utökning ett serienummer.

8.   TILLVERKNINGENS ÖVERENSSTÄMMELSE

8.1   Förfarandet vid tillverkningens överensstämmelse ska överensstämma med det som anges i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

8.2   Varje anordning för indirekt sikt som godkänts enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att den överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla de krav som fastställs i punkt 6.

9.   PÅFÖLJDER VID TILLVERKNINGENS BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE

9.1   Det godkännande som beviljats med avseende på en typ av anordning för indirekt sikt enligt dessa föreskrifter kan återkallas om det krav som fastställs i punkt 8.1 inte är uppfyllt eller om typen av anordning för indirekt sikt inte uppfyller de krav som föreskrivs i punkt 8.2.

9.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med en kopia av meddelandeintyget med i slutet en undertecknad och daterad anteckning i versaler ”GODKÄNNANDET ÅTERKALLAT”.

10.   TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av godkännandet fullständigt upphör att tillverka en typ av anordning för indirekt sikt som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet om detta. Efter att ha mottagit det berörda meddelandet ska denna myndighet underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med en kopia av godkännandeintyget med i slutet en undertecknad och daterad anmärkning i versaler ”TILLVERKNINGEN UPPHÖRD”.

11.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE SAMT MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska förse Förenta nationernas sekretariat med namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt de myndigheter som beviljar godkännande och till vilka de intyg om godkännande av eller avslag på ansökan om eller utökning eller återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

II.   INSTALLERING AV ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT

12.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

12.1   förarens okulärpunkter: två punkter med ett inbördes avstånd av 65 mm och 635 mm vertikalt ovanför förarsätets R-punkt enligt definitionen i bilaga 8. Den räta linje som förbinder dessa punkter löper vinkelrät mot fordonets vertikala längsgående mittplan. Mittpunkten på det segment som förenar de två okulärpunkterna ligger i ett vertikalt längsgående plan som ska gå genom den placering av förarsätet som avses i fordonstillverkarens anvisningar.

ambinokulär sikt: hela det siktfält som erhålls med överlagring av de monokulära siktfälten för höger och vänster öga (se figur 3).

Figur 3

E = inre backspegel

OD = förarens ögon

OE = förarens ögon

ID = virtuella monokulära bilder

IE = virtuella monokulära bilder

I = virtuell ambinokulär bild

A = synvinkel för vänster öga

B = synvinkel för höger öga

C = binokulär synvinkel

D = ambinokulär synvinkel

fordonstyp med avseende på indirekt sikt: motorfordon som är identiska med avseende på följande grundläggande egenskaper:

12.3.1   Typ av anordning för indirekt sikt.

12.3.2   De egenskaper hos karosseriet som begränsar siktfältet.

12.3.3   R-punktens koordinater (i förekommande fall).

12.3.4   Föreskrivna lägen och typgodkännandemärkningar för obligatoriska och (om monterade) valfria anordningar för indirekt sikt.

12.4   fordon i kategorierna L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2, och N3
  : fordon enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), bilaga 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

12.5   frambyggd förarhytt: en utformning där mer än halva motorns längd ligger bakom nedre vindrutans nederkant och där rattnavet finns i den främre fjärdedelen av fordonets längd.

13.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

13.1   Ansökan om godkännande för en fordonstyp med avseende på installering av anordningar för indirekt sikt ska inges av fordonstillverkaren eller av dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

13.2   En förlaga till informationsdokument visas i bilaga 2.

13.3   Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande.

13.4   Den behöriga myndigheten ska innan typgodkännande beviljas se till att tillfredsställande åtgärder vidtas som säkerställer effektiva kontroller av tillverkningens överensstämmelse.

14.   GODKÄNNANDE

14.1   Om den fordonstyp som inlämnats för godkännande i enlighet med punkt 13 uppfyller kraven i punkt 15 i dessa föreskrifter ska godkännande beviljas.

14.2   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje typ som godkänts. Dess första två siffror (för närvarande 02) ska ange den ändringsserie i vilken de senaste större tekniska ändringar som vid tidpunkten för godkännandets utfärdande gjorts i föreskrifterna ingår. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer.

14.3   Uppgift om godkännande eller avslag på ansökan om eller utökning eller återkallande av godkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter ska meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 4 till dessa föreskrifter.

15.   KRAV

15.1   ALLMÄNT

15.1.1   De obligatoriska och frivilliga anordningar för indirekt sikt som fastställs i tabellen i punkt 15.2.1.1.1 och som installeras på fordonet ska vara av en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.

15.1.2   Speglar och andra anordningar för indirekt sikt ska monteras så att spegeln eller den andra anordningen inte rör sig i sådan grad att det uppmätta siktfältet påverkas i någon större utsträckning eller vibrerar i så hög grad att föraren misstolkar bilden.

15.1.3   De villkor som fastställs i punkt 15.1.2 ska upprätthållas när fordonet rör sig i hastigheter av upp till 80 % av dess högsta konstruktionshastighet men inte över 150 km/tim.

15.1.4   De siktfält som definieras nedan ska upprättas med användning av ambinokulär syn, varvid ögonen antas vara vid ”förarens okulärpunkter” enligt definitionen i punkt 12.1. Siktfälten ska fastställas när fordonet är i körklart skick enligt definitionen i punkt 2.5.4 i bilaga 7 till dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, samt för fordon i kategorierna M1 och N1 en framsätespassagerare (75 kg). När de fastställs genom fönsterrutor ska glaset ha en total ljusgenomsläppningsfaktor i enlighet med bilaga 21 till föreskrifter nr 43.

15.2   SPEGLAR

15.2.1   Antal

15.2.1.1   Minsta antal obligatoriska speglar

15.2.1.1.1   De siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4 ska nås med det minsta antal obligatoriska speglar som anges i följande tabell. När förekomsten av en spegel inte krävs obligatoriskt betyder detta att inget annat system för indirekt sikt kan krävas obligatoriskt.

| Fordonskategori | Inre spegel | Yttre speglar |
| --- | --- | --- |
| Inre spegel
  Klass I | Huvudspegel (stor)
  Klass II | Huvudspegel (liten)
  Klass III | Vidvinkelspegel
  Klass IV | Närzonsspegel
  Klass V | Frontspegel
  Klass VI |
| M1 | Obligatorisk

  Om fordonet ej är försett med någonting annat än säkerhetsglasmaterial i det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.1.

  Valfri

  Om spegeln ej ger bakåtsikt | Valfri | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan. Speglar av klass II kan monteras som alternativ. | Valfri

  En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan | Valfri

  En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Valfri

  (Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan) |
| M2 | Valfri

  (inga krav på siktfält) | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Ej tillåten | Valfri

  En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan | Valfri

  En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Valfri

  (Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan). |
| M3 | Valfri

  (inga krav på siktfält) | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Ej tillåten | Valfri

  En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan | Valfri

  En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Valfri

  (Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan). |
| N1 | Obligatorisk

  Om fordonet ej är försett med någonting annat än säkerhetsglasmaterial i det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.1.

  Valfri

  Om spegeln ej ger bakåtsikt | Valfri | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan. Speglar av klass II kan monteras som alternativ. | Valfri

  En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan | Valfri

  En på förarsidan och en på passagerarsidan
  (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Valfri

  (Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan). |
| N2 ≤ 7,5 t | Valfri

  (inga krav på siktfält) | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Ej tillåten | Obligatorisk

  För båda sidor om en spegel av klass V kan monteras

  Valfri

  På båda sidor tillsammans i annat fall | Obligatorisk

  (se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5).
  En på passagerarsidan

  Valfri

  En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). En tolerans av +10  cm får tillämpas | Valfri

  En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan) |
| N2 > 7,5 t | Valfri

  (inga krav på siktfält) | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Ej tillåten | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Obligatorisk

  (se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5)
  En på passagerarsidan

  Valfri

  En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Obligatorisk,

  se punkt 15.2.1.1.2
  En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan) |
| N3 | Valfri

  (inga krav på synfältet) | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Ej tillåten | Obligatorisk

  En på förarsidan och en på passagerarsidan | Obligatorisk

  (se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5).
  En på passagerarsidan

  Valfri

  En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). | Obligatorisk,

  se punkt 15.2.1.1.2
  En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan) |

Fordonskategori

Inre spegel

Yttre speglar

Inre spegel

Klass I

Huvudspegel (stor)

Klass II

Huvudspegel (liten)

Klass III

Vidvinkelspegel

Klass IV

Närzonsspegel

Klass V

Frontspegel

Klass VI

M1

Obligatorisk

Om fordonet ej är försett med någonting annat än säkerhetsglasmaterial i det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.1.

Valfri

Om spegeln ej ger bakåtsikt

Valfri

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan. Speglar av klass II kan monteras som alternativ.

Valfri

En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Valfri

(Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan)

M2

Valfri

(inga krav på siktfält)

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Ej tillåten

Valfri

En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Valfri

(Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan).

M3

Valfri

(inga krav på siktfält)

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Ej tillåten

Valfri

En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan och en på passagerarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Valfri

(Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan).

N1

Obligatorisk

Om fordonet ej är försett med någonting annat än säkerhetsglasmaterial i det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.1.

Valfri

Om spegeln ej ger bakåtsikt

Valfri

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan. Speglar av klass II kan monteras som alternativ.

Valfri

En på förarsidan och/eller en på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan och en på passagerarsidan

(båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Valfri

(Ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan).

N2 ≤ 7,5 t

Valfri

(inga krav på siktfält)

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Ej tillåten

Obligatorisk

För båda sidor om en spegel av klass V kan monteras

Valfri

På båda sidor tillsammans i annat fall

Obligatorisk

(se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5).

En på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan). En tolerans av +10  cm får tillämpas

Valfri

En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan)

N2 > 7,5 t

Valfri

(inga krav på siktfält)

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Ej tillåten

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Obligatorisk

(se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5)

En på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Obligatorisk,

se punkt 15.2.1.1.2

En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan)

N3

Valfri

(inga krav på synfältet)

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Ej tillåten

Obligatorisk

En på förarsidan och en på passagerarsidan

Obligatorisk

(se punkterna 15.2.2.7 och 15.2.4.5.5).

En på passagerarsidan

Valfri

En på förarsidan (båda ska vara monterade minst 2 m ovanför markytan).

Obligatorisk,

se punkt 15.2.1.1.2

En frontspegel (ska vara monterad minst 2 m ovanför markytan)

15.2.1.1.2   Om det beskrivna siktfält för en frontspegel som föreskrivs i punkt 15.2.4.6 och/eller en närzonsspegel som beskrivs i punkt 15.2.4.5 kan erhållas med en annan anordning för indirekt sikt som godkänts enligt punkt 6.2 och installeras enligt punkt 15 kan denna anordning användas i stället för den relevanta spegeln eller de relevanta speglarna.

Om en kamera-/bildskärmsanordning används ska bildskärmen endast visa:

| a) | det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.5 när närzonsspegeln utbytts, |
| --- | --- |

a)

det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.5 när närzonsspegeln utbytts,

| b) | det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.6 när frontspegeln ersatts och fordonet rör sig framåt i en hastighet av upp till 10 km/tim, eller |
| --- | --- |

b)

det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.6 när frontspegeln ersatts och fordonet rör sig framåt i en hastighet av upp till 10 km/tim, eller

| c) | samtidigt de siktfält som föreskrivs i punkterna 15.2.4.5 och 15.2.4.6 när närzonsspegeln och frontspegeln utbytts. Om fordonet rör sig framåt i högre hastighet än 10 km/tim eller rör sig bakåt får bildskärmen användas för annan information, förutsatt att det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.5 alltid visas. |
| --- | --- |

c)

samtidigt de siktfält som föreskrivs i punkterna 15.2.4.5 och 15.2.4.6 när närzonsspegeln och frontspegeln utbytts. Om fordonet rör sig framåt i högre hastighet än 10 km/tim eller rör sig bakåt får bildskärmen användas för annan information, förutsatt att det siktfält som föreskrivs i punkt 15.2.4.5 alltid visas.

15.2.1.1.3   Obligatoriska backspeglar för fordon i kategori L med karosseri

| Fordonskategori | Inre spegel
  (klass I) | Huvudytterspegel
  (klasserna III och VII) |
| --- | --- | --- |
| Motorfordon i kategori L med karosseri som helt eller delvis innesluter föraren | 1 (*1) | 1, om det finns en inre spegel
  2, om det inte finns en inre spegel |

Fordonskategori

Inre spegel

(klass I)

Huvudytterspegel

(klasserna III och VII)

Motorfordon i kategori L med karosseri som helt eller delvis innesluter föraren

1 (*1)

1, om det finns en inre spegel

2, om det inte finns en inre spegel

Om en ensam yttre backspegel är monterad ska denna vara belägen på fordonets vänstra sida i länder med högertrafik och på fordonets högra sida i länder med vänstertrafik.

15.2.1.1.4   Valfria backspeglar för fordon i kategori L

Det är tillåtet att montera en yttre backspegel på den sida av fordonet som är motsatt sidan för den obligatoriska backspegel som avses i punkt 15.2.1.1.3. Backspegeln ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter.

15.2.1.2   Bestämmelserna i dessa föreskrifter gäller inte de övervakningsspeglar som definieras i punkt 2.1.1.3. De yttre övervakningsspeglarna ska emellertid monteras minst 2 m ovanför markytan när fordonet är lastat till sin största tekniskt tillåtna vikt.

15.2.2   Placering

15.2.2.1   Speglarna ska vara placerade så att föraren när denne sitter i förarsätet i normalt körläge har en klar sikt över körbanan bakom, vid sidan(orna) av eller framför fordonet.

15.2.2.2   Yttre speglar ska vara synliga genom sidorutorna eller genom den del av vindrutan som omfattas av vindrutetorkarnas svepyta. Av konstruktionsskäl ska denna sista bestämmelse (dvs. bestämmelserna om vindrutans svepta del) emellertid inte tillämpas på:

| a) | yttre speglar på passagerarsidan och valfria yttre speglar på förarsidan på fordon i kategorierna M2 och M3, |
| --- | --- |

a)

yttre speglar på passagerarsidan och valfria yttre speglar på förarsidan på fordon i kategorierna M2 och M3,

| b) | speglar av klass VI. |
| --- | --- |

b)

speglar av klass VI.

15.2.2.3   För ett fordon som består av chassi/hytt när siktfältet mäts ska karosseriets minsta och största bredd anges av tillverkaren och, om så krävs, simuleras med modeller. Alla fordons- och spegelkonfigurationer som beaktas under provningarna ska anges på typgodkännandeintyget för ett fordon med avseende på installeringen av speglar (se bilaga 4).

15.2.2.4   Den föreskrivna yttre spegeln på förarsidan ska vara placerad så att en vinkel av högst 55° bildas mellan fordonets vertikala längsgående mittplan och det vertikala plan som går genom spegelns mitt och genom mitten av den räta 65 mm långa linje som förbinder förarens två okulärpunkter.

15.2.2.5   Speglar får inte skjuta ut utanför ytterkanterna på fordonets karosseri betydligt mer än vad som krävs för att uppfylla de krav för siktfält som fastställs i punkt 15.2.4.

15.2.2.6   När den nedre kanten på en yttre spegel befinner sig mindre än 2 m ovanför markytan när fordonet är lastat till sin största tekniskt tillåtna vikt får denna spegel inte skjuta ut mer än 250 mm utanför fordonets totala bredd, uppmätt utan speglar.

15.2.2.7   Speglar av klasserna V och VI ska monteras på fordonen på ett sådant sätt att, oavsett deras läge efter justering, ingen del av dessa speglar eller deras hållare befinner sig mindre än 2 m från markytan när fordonet är lastat till sin största tekniskt tillåtna vikt.

Dessa speglar får emellertid inte monteras på fordon vars förarhyttshöjd är sådan att den hindrar uppfyllandet av detta krav. I detta fall krävs ingen annan anordning för indirekt sikt.

15.2.2.8   I enlighet med kraven i punkterna 15.2.2.5, 15.2.2.6 och 15.2.2.7 får speglar skjuta ut utanför den största tillåtna fordonsbredden.

15.2.2.9   Alla speglar i klass VII ska monteras så att de förblir i ett stabilt läge under normala förhållanden för körning av fordonet.

15.2.3   Justering

15.2.3.1   Den inre spegeln ska kunna justeras av föraren från förarplatsen.

15.2.3.2   Den yttre spegel som finns på förarsidan ska kunna justeras inifrån fordonet när dörren är stängd även om fönstret kan vara öppet. Spegeln får emellertid låsas i sitt läge utifrån.

15.2.3.3   Kraven i punkt 15.2.3.2 gäller inte yttre speglar som, efter att ha bringats ur läge, kan återföras till sitt tidigare läge utan att behöva justeras.

15.2.4   Siktfält

15.2.4.1   Inre backspegel (klass I)

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 20 m bred, plan och horisontell del av körbanan som är centrerad kring fordonets vertikala längsgående mittplan och som sträcker sig från 60 m bakom förarens okulärpunkter (figur 4) till horisonten.

Figur 4

Siktfält för spegel av klass I

Marknivå

Förarens okulärpunkter

15.2.4.2   Yttre huvudbackspeglar av klass II

15.2.4.2.1   Yttre backspegel på förarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 5 m bred, plan och horisontell del av körbanan som avgränsas av ett plan som är parallellt med det vertikala längsgående mittplanet och som går genom fordonets yttersta punkt på fordonets förarsida och sträcker sig från 30 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten.

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 1 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplanet som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 4 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter (se figur 5).

15.2.4.2.2   Yttre backspegel på passagerarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 5 m bred, plan och horisontell del av körbanan som på passagerarsidan avgränsas av ett plan som är parallellt med fordonets vertikala längsgående mittplan och som går genom fordonets yttersta punkt på passagerarsidan och sträcker sig från 30 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten.

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 1 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplanet som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 4 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter (se figur 5).

Figur 5

Siktfält för speglar av klass II

Marknivå

Förarens okulärpunkter

Marknivå

15.2.4.3   Yttre huvudbackspeglar av klass III

15.2.4.3.1   Yttre backspegel på förarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 4 m bred, plan och horisontell del av körbanan som avgränsas av ett plan som är parallellt med det vertikala längsgående mittplanet och som går genom fordonets yttersta punkt på fordonets förarsida och sträcker sig från 20 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten (se figur 6).

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 1 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplanet som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 4 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter.

15.2.4.3.2   Yttre backspegel på passagerarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 4 m bred, plan och horisontell del av körbanan som avgränsas av ett plan som är parallellt med det vertikala längsgående mittplanet och som går genom fordonets yttersta punkt på passagerarsidan och sträcker sig från 20 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten (se figur 6).

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 1 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplan som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 4 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter.

Figur 6

Siktfält för speglar av klass III

Marknivå

Förarens okulärpunkter

Marknivå

15.2.4.4   Yttre vidvinkelspegel (klass IV)

15.2.4.4.1   Yttre vidvinkelspegel på förarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 15 m bred, plan och horisontell del av körbanan som avgränsas av ett plan som är parallellt med fordonets vertikala längsgående mittplan och som går genom fordonets yttersta punkt på förarsidan och sträcker sig från minst 10–25 m bakom förarens okulärpunkter.

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 4,5 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplanet och som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 1,5 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter (se figur 7).

15.2.4.4.2   Yttre vidvinkelspegel på passagerarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en minst 15 m bred, plan och horisontell del av körbanan som avgränsas av ett plan som är parallellt med fordonets vertikala längsgående mittplan och som går genom fordonets yttersta punkt på passagerarsidan och sträcker sig från minst 10–25 m bakom förarens okulärpunkter.

Körbanan ska dessutom vara synlig för föraren i en bredd av 4,5 m och avgränsad av ett plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplanet och som går genom fordonets yttersta punkt med början i en punkt 1,5 m bakom det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter (se figur 7).

Figur 7

Siktfält för vidvinkelsspeglar av klass IV

Marknivå

Förarens okulärpunkter

Marknivå

15.2.4.5   Yttre närzonsspegel (klass V)

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se en plan, horisontell del av körbanan längs fordonets sida, som avgränsas av följande vertikala plan (se figurerna 8a och 8b):

15.2.4.5.1   Det plan som är parallellt med fordonets längsgående, vertikala mittplan och som går genom fordonets yttersta hyttpunkt på passagerarsidan.

15.2.4.5.2   I tvärgående riktning, det parallella plan som på ett avstånd 2 m går framför det plan som nämns i punkt 15.2.4.5.1,

15.2.4.5.3   Bakåt, det plan som är parallellt med det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter och som är beläget på ett avstånd av 1,75 m bakom detta plan,

15.2.4.5.4   Framåt, det plan som är parallellt med det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter och som är beläget på ett avstånd av 1 m framför detta plan. Om det vertikala tvärgående plan som går genom fordonsstötfångarens framkant är mindre än 1 m framför det vertikala plan som går genom förarens okulärpunkter ska siktfältet begränsas till detta plan.

Om det siktfält som beskrivs i figurerna 8a och 8b kan erhållas genom en kombination av siktfältet för en vidvinkelspegel av klass IV och för en frontspegel av klass VI är installering av en närzonsspegel av klass V inte obligatorisk.

Figurerna 8a och 8b

Siktfält för närzonsspegel av klass V

Marknivå

Förarens okulärpunkter

Marknivå

Förarens okulärpunkter

15.2.4.6   Frontspegel (klass VI)

Siktfältet ska vara sådant att föraren kan se minst en plan, horisontell del av körbanan längs fordonets sida, som avgränsas av:

| a) | ett tvärgående vertikalt plan genom den yttersta punkten i fordonets front, |
| --- | --- |

a)

ett tvärgående vertikalt plan genom den yttersta punkten i fordonets front,

| b) | ett tvärgående vertikalt plan som ligger 2 000 mm framför det plan som definieras i a), |
| --- | --- |

b)

ett tvärgående vertikalt plan som ligger 2 000 mm framför det plan som definieras i a),

| c) | ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala plan som går genom fordonets yttersta sida på förarsidan, och |
| --- | --- |

c)

ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala plan som går genom fordonets yttersta sida på förarsidan, och

| d) | ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplan som ligger 2 000 mm utanför fordonets yttersta sida mittemot förarsidan. |
| --- | --- |

d)

ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala mittplan som ligger 2 000 mm utanför fordonets yttersta sida mittemot förarsidan.

Fronten på detta siktfält mittemot förarsidan får avrundas med en radie av 2 000 mm (se figur 9).

För det definierade siktfältet, se också punkt 15.2.4.9.2.

Bestämmelserna för frontspeglar är obligatoriska för frambyggda (enligt definition i punkt 12.5) fordon i kategorierna N2 > 7,5 t och N3.

Om fordon i dessa kategorier inte kan uppfylla kraven genom att en frontspegel eller en kamera-/bildskärmsanordning används ska ett siktstödssystem användas. I fråga om ett siktstödssystem ska denna anordning inom det område som definieras i figur 9 kunna upptäcka ett föremål som är 50 cm högt och har en diameter av 30 cm.

Figur 9

Siktfält för frontspegel av klass VI

Marknivå

R2000

Förarens okulärpunkter

15.2.4.6.2   Om föraren sedan hindren från A-stolparna beaktats kan se en rät linje 300 mm framför fordonet på höjd av 1 200 mm ovanför körbaneytan som befinner sig mellan ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala plan som går genom fordonets yttersta sida på förarsidan och ett längsgående vertikalt plan som är parallellt med det längsgående vertikala plan som ligger 900 mm utanför fordonets yttersta sida mittemot förarsidan är emellertid en frontspegel av klass VI inte obligatorisk.

15.2.4.6.3   För punkterna 15.2.4.6.1 och 15.2.4.6.2 ska de delar som är permanent anbringade på fordonet och som befinner sig såväl ovanför förarens okulärpunkter som framför det tvärgående vertikala plan som går genom fordonets främre stötfångares framkant inte beaktas när fordonets front definieras.

15.2.4.7   Speglar för kategori L (klass VII).

15.2.4.7.1   Yttre backspegel på förarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren minst kan se en 2,50 m bred, plan, horisontell del av körbanan, som begränsas av ett plan parallellt med det längsgående vertikala mittplanet och passerar genom fordonets yttersta punkt på förarsidan och sträcker sig från 10 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten (se figur 10).

Figur 10

Siktfält för speglar av klass VII

Yttre huvudbackspeglar

Fordonet körs på vägens högra sida

Högr-a yttre

bac-kspegeln

Siktfält i marknivå

Vän-stra yttre

bac-kspegeln

Siktfält i marknivå

Förarens okulärpunkter

15.2.4.7.2   Yttre backspegel på passagerarsidan

Siktfältet ska vara sådant att föraren minst kan se en 4 m bred plan, horisontell del av körbanan som begränsas av ett plan parallellt med det längsgående vertikala mittplan som går genom fordonets yttersta punkt på passagerarsidan och som sträcker sig från 20 m bakom förarens okulärpunkter till horisonten (se figur 10).

15.2.4.8   För speglar med flera reflekterande ytor som antingen har olikartad krökning eller som bildar en vinkel med varandra ska minst en av de reflekterande ytorna erbjuda det siktfält och ha de mått (punkt 6.1.2.1.2.2) som anges för den klass de tillhör.

15.2.4.9   Hinder

15.2.4.9.1   Inre backspegel (klass I)

Siktfältet får minskas genom förekomsten av nackskydd och anordningar som solskydd, bakvindrutetorkare, värmeelement och stopplykta i kategori S3 eller av karosseridelar som vindrutestolpar i delade bakdörrar, förutsatt att det erforderliga siktfältet endast delvis skyms. Graden av sikthinder ska mätas med nackskydden inställda i deras lägsta möjliga läge och med solskydden uppfällda.

15.2.4.9.2   Yttre speglar (klasserna II, III, IV, V, VI och VII)

I de siktfält som ovan anges ska de hinder som härrör från karosseriet och dess delar, som andra speglar, dörrhandtag, positionslyktor, körriktningsvisare, främre och bakre stötfångare, samt rengöringsanordningar för de reflekterande ytorna inte beaktas om de orsakar ett totalt hinder av mindre än 10 % av det angivna siktfältet. För ett fordon som utformats och konstruerats för särskilda ändamål, där till följd av dess särskilda egenskaper det inte är möjligt att uppfylla detta krav, får det hinder för det siktfält som krävs för en spegel av klass VI och som orsakas av de särskilda egenskaperna vara större än 10 % men inte större än vad som krävs för dess särskilda ändamål.

15.2.4.10   Provningsförfarande

Siktfältet ska bestämmas genom att en kraftfull ljuskälla placeras vid okulärpunkterna och genom att det ljus som reflekteras på den vertikala kontrollskärmen undersöks. Andra likvärdiga metoder får användas.

15.3   ANDRA ANORDNINGAR FÖR INDIREKT SIKT ÄN SPEGLAR

15.3.1   En anordning för indirekt sikt ska ha sådana egenskaper att ett kritiskt föremål kan observeras inom det beskrivna siktfältet med beaktande av den kritiska perceptionen.

15.3.2   Det hinder för förarens direkta sikt som orsakas av att en anordning för indirekt sikt installerats ska begränsas till ett minimum.

15.3.3   För fastställande av detektionsavståndet i kamera-/bildskärmsanordningar för indirekt sikt ska förfarandet i bilaga 10 tillämpas.

15.3.4   Installeringskrav för bildskärmen

Bildskärmens inriktning ska i stort sett vara samma som huvudspegelns inriktning.

15.3.5   Fordonen får utrustas med ytterligare anordningar för indirekt sikt.

15.3.6   Bestämmelserna i dessa föreskrifter gäller inte övervakningsanordningar för kamera-/bildskärmsregistrering som definieras i punkt 2.1.2.13. Yttre övervakningskameror ska antingen monteras minst 2 m ovanför markytan när fordonet är lastat till sin största tekniskt tillåtna vikt eller om dess nedre kant är mindre än 2 m ovanför markytan inte skjuta ut mer än 50 mm utanför fordonets totala bredd, uppmätt utan denna anordning, och ha en krökningsradie av minst 2,5 mm.

16.   ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDET

Varje ändring av fordonstypen ska meddelas den myndighet som godkänt fordonstypen. Myndigheten kan därefter antingen:

16.1.1   finna att de ändringar som gjorts sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

16.1.2   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

16.2   Bekräftelse på eller avslag på ansökan om godkännande ska med angivande av ändringarna meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 4 till dessa föreskrifter.

16.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utökning av godkännande ska tilldela varje meddelandeformulär som upprättas för en sådan utökning ett serienummer.

17.   TILLVERKNINGENS ÖVERENSSTÄMMELSE

17.1   Förfarandet vid tillverkningens överensstämmelse ska överensstämma med det som anges i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

17.2   Varje fordon som godkänts enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att det överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla de krav som fastställs i punkt 15.

18.   PÅFÖLJDER VID TILLVERKNINGENS BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE

18.1   Det godkännande som beviljats med avseende på en fordonstyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om det krav som fastställs i punkt 17.1 inte är uppfyllt eller om fordonet inte klarar de kontroller som föreskrivs i punkt 17.2.

18.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med en kopia av meddelandeintyget med i slutet en undertecknad och daterad anteckning i versaler ”GODKÄNNANDET ÅTERKALLAT”.

19.   TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av godkännandet fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet om detta. Efter att ha mottagit det berörda meddelandet ska denna myndighet underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med en kopia av godkännandeintyget med i slutet en undertecknad och daterad anmärkning i versaler ”TILLVERKNINGEN UPPHÖRD”.

20.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARA FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE SAMT MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska förse Förenta nationernas sekretariat med namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt de myndigheter som beviljar godkännande och till vilka de intyg om godkännande av eller avslag på ansökan om eller utökning eller återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

21.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

21.1   Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 02 till dessa föreskrifter får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter avslå en ansökan om godkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 02.

21.2   Från och med den 26 januari 2006 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja godkännanden för en fordonstyp med avseende på anordningar för indirekt sikt endast om fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 02. Detta datum ska emellertid framskjutas med tolv månader i fråga om kraven för installering av en frontspegel av klass VI.

21.3   Från och med den 26 januari 2006 ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja godkännanden för en typ av anordningar för indirekt sikt endast om typen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 02. Detta datum ska emellertid framskjutas med tolv månader i fråga om kraven för en frontspegel av klass VI som en beståndsdel och installering av den på fordon.

21.4   Från och med den 26 januari 2010 för fordon i kategorierna M1 och N1 och från och med den 26 januari 2007 för fordon i andra kategorier får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter vägra att erkänna de godkännanden av en fordonstyp som inte beviljats i enlighet med ändringsserie 02 till dessa föreskrifter.

21.5   Från och med den 26 januari 2010 för fordon i kategorierna M1 och N1 och från och med den 26 januari 2007 för fordon i andra kategorier får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter vägra att erkänna de godkännanden för en anordning för indirekt sikt som inte beviljats i enlighet med ändringsserie 02 till dessa föreskrifter.

21.6   De godkännanden som beviljats för backspeglar av klasserna I eller III enligt dessa föreskrifter i deras ursprungliga lydelse (serie 00) eller ändrade genom ändringsserie 01 före dagen för ikraftträdandet av denna ändringsserie ska förbli giltiga.

21.7   Bestämmelserna i dessa föreskrifter får inte hindra godkännande av en fordonstyp med avseende på montering av backspeglar enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 02, om alla eller en del av de backspeglar av klasserna I eller III, med vilka den försetts, är försedda med det godkännandemärke som föreskrivs i dessa föreskrifters ursprungliga lydelse (serie 00 eller 01).

21.8   Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 21.3 och 21.5 ska, i fråga om reservdelar, de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att bevilja godkännanden enligt ändringsserie 01 till dessa föreskrifter för de anordningar för indirekt sikt som används på de fordonstyper som före det datum som nämns i punkt 21.2 godkänts enligt ändringsserie 01 till föreskrifter nr 46 och, i förekommande fall, följande utökningar av dessa godkännanden.

---

(1)  Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, senast ändrad genom ändring 4).

(2)  Ett system för indirekt sikt är avsett att detektera relevanta trafikanter. En trafikants relevans definieras av hans eller hennes läge och (potentiella) hastighet. Dessa trafikanters dimensioner ökar likaledes mer eller mindre i proportion mot fotgängarens, cyklistens och mopedförarens hastighet. För detektionsändamål kan en mopedförare (D = 0,8 m) på ett avstånd av 40 m motsvara en fotgängare (D = 0,5 m) på ett avstånd av 25 m. Med beaktande av hastigheterna kan mopedföraren väljas som kriterium på detektionsstorlek och av detta skäl ska ett föremål av storleken 0,8 m användas för att bestämma detektionsprestanda.

(3)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive FN/ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska bestämmelser för hjulförsedda fordon och för den utrustning och de delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt om villkoren för ömsesidigt godkännande av de godkännanden som beviljats på grundval av dessa bestämmelser, varefter de nummer som sålunda tilldelats ska av Förenta nationernas generalsekreterare meddelas de avtalsslutande parterna i överenskommelsen.

(*1)  Ingen inre backspegel krävs om siktförhållandena som avses i punkt 15.2.5.4.1 inte kan uppfyllas. I så fall krävs två yttre backspeglar, en på fordonets vänstra sida och en på dess högra sida.

---

BILAGA 1

Informationsdokument för typgodkännande av en anordning för indirekt sikt

Följande information ska, i förekommande fall, inges i tre exemplar och ha en innehållsförteckning.

Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och tillräckligt detaljerade på papper i A4-format eller vikt till A4-format.

Fotografier ska, i förekommande fall, vara tillräckligt detaljerade.

1.   Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): ...

2.   Typ och allmän(na) handelsbeskrivning(ar): ...

3.   Metoder för identifiering av typen, om markerade på anordningen: ...

4.   Fordonskategori för vilken anordningen är avsedd: ...

5.   Tillverkarens namn och adress: ...

6.   Godkännandemärkets placering och metoden för dess anbringande: ...

7.   Monteringsanläggningens(ernas) adress(er): ...

Speglar (uppgifter om varje spegel): ...

8.1   Varianter: ...

8.2   Ritning(ar) för identifiering av spegeln: ...

8.3   Uppgifter om monteringsmetoden: ...

Andra anordningar för indirekt sikt än speglar: ...

Typ och egenskaper (såsom en fullständig beskrivning av anordningen): ...

9.1.1   För kamera-/bildskärmsanordning, detekteringsavstånd (mm), kontrast, luminansomfång, korrektion för bländning, visningsprestanda (svartvit/färg), bildrepetitionsfrekvens, bildskärmens luminansomfång: ...

9.2   Ritningar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera den fullständiga anordningen, inkl. installeringsanvisningar, varvid typgodkännandemärkets placering ska anges på ritningarna: ...

---

BILAGA 2

Informationsdokument för typgodkännande av ett fordon med avseende på installering av anordningar för indirekt sikt

Följande information ska, i förekommande fall, inges i tre exemplar och ha en innehållsförteckning.

Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och tillräckligt detaljerade på papper i A4-format eller vikt till A4-format.

Fotografier ska, i förekommande fall, vara tillräckligt detaljerade.

ALLMÄNT

1.   Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): ...

2.   Typ och allmän(na) handelsbeskrivning(ar): ...

3.   Metoder för identifiering av typen, om markerade på anordningen (b): ...

4.   Placering av denna markering: ...

5.   Fordonskategori (c): ...

6.   Tillverkarens namn och adress: ...

7.   Monteringsanläggningens(ernas) adress(er): ...

FORDONETS ALLMÄNNA KONSTRUKTIONSEGENSKAPER

8.   Fotografi(er) av och/eller ritning(ar) över ett representativt fordon: ...

9.   Förarhytt (frambyggd eller normal) (1): ...

Styrning: vänster/höger (1): ...

10.1   Fordonet är utrustat för körning i höger-/vänstertrafik (1).

Fordonets maximala mått (totalt): ...

För chassier utan karosseri:

Bredd (2): ...

11.1.1.1   Största tillåtna bredd: ...

11.1.1.2   Minsta tillåtna bredd: ...

För chassier med karosseri: ...

11.2.1   Bredd (1): ...

Karosseri

Anordningar för indirekt sikt

Speglar: ...

12.1.1.1   Ritning(ar) som visar spegelns placering i förhållande till fordonskarosseriet: ...

12.1.1.2   Uppgifter om monteringsmetoden, inkl. den del av fordonskarosseriet på vilken den monterats: ...

12.1.1.3   Tilläggsutrustning som kan påverka siktfältet bakåt: ...

12.1.1.4   En kortfattad beskrivning av inställningsanordningens elektroniska komponenter (i förekommande fall): ...

12.1.2   Andra anordningar för indirekt sikt än speglar: ...

12.1.2.1   Tillräckligt utförliga ritningar med installeringsanvisningar: ...

---

(1)  Stryk det som inte är tillämpligt

(2)  Ett fordons ”totala bredd” betyder ett mått som mäts enligt ISO standard 612-1978, term nr 6.2. För fordon i en annan kategori än M1 ska vid mätning av fordonets bredd förutom bestämmelserna i denna standard följande anordningar inte beaktas:

| — | tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning, |
| --- | --- |

—

tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning,

| — | fästanordningar för presenning med skyddsutrustning, |
| --- | --- |

—

fästanordningar för presenning med skyddsutrustning,

| — | däckfelsindikatorer, |
| --- | --- |

—

däckfelsindikatorer,

| — | utskjutande böjliga delar av en stänkskyddsutrustning, |
| --- | --- |

—

utskjutande böjliga delar av en stänkskyddsutrustning,

| — | belysningsutrustning, |
| --- | --- |

—

belysningsutrustning,

| — | för bussar, lastramper i körklart skick, lyftplattformar och liknande utrustning i körklart skick, förutsatt att de inte skjuter ut mer än 10 mm från fordonets sida och att hörnen på de ramper som är vända framåt eller bakåt avrundas till en radie av minst 5 mm varvid kanterna ska avrundas till en radie av minst 2,5 mm, |
| --- | --- |

—

för bussar, lastramper i körklart skick, lyftplattformar och liknande utrustning i körklart skick, förutsatt att de inte skjuter ut mer än 10 mm från fordonets sida och att hörnen på de ramper som är vända framåt eller bakåt avrundas till en radie av minst 5 mm varvid kanterna ska avrundas till en radie av minst 2,5 mm,

| — | anordningar för indirekt sikt, |
| --- | --- |

—

anordningar för indirekt sikt,

| — | däcktrycksindikatorer, |
| --- | --- |

—

däcktrycksindikatorer,

| — | indragbara fotsteg, och |
| --- | --- |

—

indragbara fotsteg, och

| — | den utbuktande delen av däcksidorna omedelbart ovanför den punkt där däcket vidrör markytan. |
| --- | --- |

—

den utbuktande delen av däcksidorna omedelbart ovanför den punkt där däcket vidrör markytan.

---

BILAGA 3

MEDDELANDE

(Största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 135

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| avseende (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  AVSLAGEN ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

avseende (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

AVSLAGEN ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

för en typ av anordning för indirekt sikt enligt föreskrifter nr 46

Godkännande nr: ... Utökning nr: ...

| 1. | Anordningens handelsbeteckning eller varumärke: ... |
| --- | --- |

1.

Anordningens handelsbeteckning eller varumärke: ...

| 2. | Tillverkarens namn på typen av anordning: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på typen av anordning: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens ombud, i förekommande fall: ... |
| --- | --- |

4.

Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens ombud, i förekommande fall: ...

| 5. | Inlämnat för godkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnat för godkännande den: ...

| 6. | Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande: ... |
| --- | --- |

6.

Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande: ...

| 7. | Datum för den rapport som utfärdats av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för den rapport som utfärdats av denna tjänst: ...

| 8. | Nummer på den rapport som utfärdats av denna tjänst: ... |
| --- | --- |

8.

Nummer på den rapport som utfärdats av denna tjänst: ...

| 9. | Kortfattad beskrivning: ...
  Identifiering av anordningen: spegel, kamera/bildskärm, annan anordning (2)

  Anordning för indirekt sikt av klasserna I, II, III, IV, V, VI, S (2)

  Symbolen

  enligt definition i punkt 6.1.3.1.1 i dessa föreskrifter: ja/nej (2) |
| --- | --- |

9.

Kortfattad beskrivning: ...

Identifiering av anordningen: spegel, kamera/bildskärm, annan anordning (2)

Anordning för indirekt sikt av klasserna I, II, III, IV, V, VI, S (2)

Symbolen
  Formula
  enligt definition i punkt 6.1.3.1.1 i dessa föreskrifter: ja/nej (2)

| 10. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

10.

Godkännandemärkets placering: ...

| 11. | Skäl för utökning (i förekommande fall): ... |
| --- | --- |

11.

Skäl för utökning (i förekommande fall): ...

| 12. | Godkännande beviljat/ansökan om godkännande avslagen/godkännande utökat/återkallat (2) |
| --- | --- |

12.

Godkännande beviljat/ansökan om godkännande avslagen/godkännande utökat/återkallat (2)

| 13. | Ort: ... |
| --- | --- |

13.

Ort: ...

| 14. | Datum: ... |
| --- | --- |

14.

Datum: ...

| 15. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

15.

Underskrift: ...

| 16. | En förteckning över de dokument som förvaras hos den myndighet som beviljat godkännande bifogas detta meddelande och kan på begäran erhållas. |
| --- | --- |

16.

En förteckning över de dokument som förvaras hos den myndighet som beviljat godkännande bifogas detta meddelande och kan på begäran erhållas.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit ansökan om/återkallat godkännande (se godkännandebestämmelserna i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA 4

MEDDELANDE

(Största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 136

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| Avseende (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  AVSLAGEN ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

Avseende (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

AVSLAGEN ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

för en fordonstyp med avseende på montering av anordningar för indirekt sikt enligt föreskrifter nr 46

Godkännande nr: ... Utökning nr: ...

1.   Fabrikat (tillverkarens handelsnamn): ...

2.   Typ och allmänn(a) handelsbeskrivning(ar): ...

Metoder för identifiering av typen, om markerade på fordonet: ...

3.1   Placering av denna markering: ...

4.   Fordonskategori: (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2)

5.   Tillverkarens namn och adress: ...

6.   Monteringsanläggningens(ernas) adress(er): ...

7.   Ytterligare information: (om tillämplig): se tillägg

8.   Den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande: ...

9.   Datum för provningsrapport:...

10.   Provningsrapportens nummer:...

11.   Anmärkningar (i förekommande fall): se tillägg

12.   Ort: ...

13.   Datum: ...

14.   Underskrift: ...

15.   Ett index till det informationspaket som förvaras hos godkännandemyndigheten och som kan erhållas på begäran bifogas.

Tillägg till typgodkännandeintyget nr ... avseende typgodkännande för ett fordon med avseende på montering av anordningar för indirekt sikt enligt föreskrifter nr 46

1.   Handelsbeteckning eller varumärke för speglar och tilläggsanordningar för indirekt sikt och komponentens typgodkännandenummer: ...

2.   Klass(er) av speglar och anordningar för indirekt sikt (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2)

3.   Utökning av fordonets typgodkännande för att täcka följande anordning för indirekt sikt: ...

4.   Uppgifter för identifiering av R-punkten för förarens sittläge: ...

5.   Den största och minsta karosseribredd för vilken spegeln och anordningarna för indirekt sikt beviljats typgodkännande (i fråga om det chassi/den hytt som avses i punkt 15.2.2.3): ...

6.   Följande dokument som har de typgodkännandenummer som visas ovan bifogas detta intyg:

| — | ritningar som visar monteringen av anordningarna för indirekt sikt, |
| --- | --- |

—

ritningar som visar monteringen av anordningarna för indirekt sikt,

| — | ritningar och skisser som visar monteringsläge för och egenskaper hos den del av karosseriet där anordningarna för indirekt sikt monteras. |
| --- | --- |

—

ritningar och skisser som visar monteringsläge för och egenskaper hos den del av karosseriet där anordningarna för indirekt sikt monteras.

7.   Anmärkningar: (t.ex. gäller för höger-/vänstertrafik (2)

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit ansökan om/återkallat godkännande (se godkännandebestämmelserna i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA 5

Godkännandemärkets utformning för en anordning för indirekt sikt

(Se punkt 5.4 i föreskrifterna)

a = 12 mm min.

Ovanstående godkännandemärke, anbringat på en anordning för indirekt sikt, anger att spegeln är en backspegel av klass II som godkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 46 med godkännandenummer 022439. De första två siffrorna i godkännandenumret anger att föreskrifter nr 46 redan omfattade ändringsserie 02 när godkännandet beviljades.

Anmärkning: Godkännandenumret och tilläggssymbolen ska placeras nära cirkeln och antingen över eller under ”E” eller till höger eller vänster om denna bokstav. Godkännandenumrets siffror ska vara på samma sida av ”E” och riktade åt samma håll. Tilläggssymbolen ska vara direkt mittemot godkännandenumret. Användning av romerska siffror bör undvikas för att hindra eventuell förväxling med andra symboler.

---

BILAGA 6

PROVNINGSMETOD FÖR ATT BESTÄMMA REFLEXIONSFAKTORN

1.   DEFINITIONER

CIE standardljus A (1): kolorimetrisk belysning, representerande en svartkroppsstrålare vid T68 = 2 855,6 K.

1.1.2   CIE standardkälla A (1): gasfylld volframglödlampa med korrelerad färgtemperatur av T68 = 2 855,6 K.

1.1.3   CIE 1931 kolorimetrisk normalbetraktare (1): strålningsmottagare vars kolorimetriska egenskaper motsvarar de spektrala tristimulusvärdena
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ),
  Formula
  (λ) (se tabell).

1.1.4   CIE spektrala tristimulusvärden (1): tristimulusvärden hos de spektrala komponenterna i ett energiekvivalent spektrum i CIE (XYZ)-systemet.

1.1.5   Fotopiskt seende (1): det normala ögats seende när det anpassat sig till belysningsnivåer av minst flera cd/m2.

2.   UTRUSTNING

2.1   Allmänt

Utrustningen ska bestå av en ljuskälla, en hållare för provexemplaret, en mottagarenhet med fotodetektor och ett indikatorinstrument (se figur 1) samt medel för att undanröja effekterna av ströljus.

Mottagaren kan innehålla en ljusintegrerande sfär som underlättar mätning av reflektionsfaktorn i icke-plana (konvexa) speglar (se figur 2).

2.2   Ljuskällans och mottagarens spektrala egenskaper

Ljuskällan ska bestå av en CIE-standardkälla A med tillhörande optik som ger en nästan parallell ljusstråle. En spänningsstabilisator rekommenderas så att en konstant lampspänning behålls under operationen.

Mottagaren ska ha en fotodetektor vars spektrala känslighet är proportionell mot den fotopiska luminositetsfunktionen i den standardkolorimetriska normalbetraktaren CIE (1931) (se tabell). Varje annan kombination av belysningsfiltermottagare som genomgående ger motsvarande CIE-standardbelysning A och fotopiska seende kan användas. När en integrerande sfär används i mottagaren ska sfärens insida vara belagd med en vit, matt (diffus) beläggning som ur spektral synvinkel är icke-selektiv.

2.3   Geometriska villkor

Den infallande strålens vinkel (θ) bör helst vara 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°) från normalen till provningsytan och inte överskrida den övre toleransgränsen (dvs. 0,53 rad eller 30°). Mottagarens axel ska bilda en vinkel (θ) med denna normal som är lika med den infallande strålens (se figur 1). Den infallande strålen ska när den träffar provningsytan ha en diameter av minst 13 mm (0,5 tum). Den reflekterade strålen ska inte vara bredare än fotodetektorns känslighetsområde, täcka minst 50 % av ett sådant område och så nära som möjligt täcka samma områdessegment som används vid instrumentets kalibrering.

När en integrerande sfär används i mottagardelen ska sfären ha en minsta diameter av 127 mm (5 tum). Öppningarna i sfärväggen för provexemplaret och den infallande strålen ska ha en sådan storlek att utrymme ges för de infallande och reflekterade strålarna i deras helhet. Fotodetektorn ska vara placerad så att den inte mottar direkt ljus vare sig från den infallande eller den reflekterade strålen.

2.4   Elektriska egenskaper hos fotodetektor/indikatorenhet

Fotodetektorns utsignal ska, avläst på indikatorinstrumentet, vara en lineär funktion av det fotokänsliga områdets ljusintensitet. Hjälpmedel (elektriska och/eller optiska) ska finnas för att underlätta nollställning och kalibreringsinställningar. Sådana hjälpmedel får inte påverka instrumentets linearitet eller spektrala egenskaper. Noggrannheten hos mottagarindikatorenheten ska ligga inom ±2 % av fullt skalutslag eller ±10 % av avläsningsomfånget, beroende på vilket som är minst.

2.5   Hållare till provexemplaret

Med denna mekanism ska provexemplaret kunna placeras så att källarmens och mottagarens axlar skär varandra på den reflekterande ytan. Den reflekterande ytan kan ligga inom eller på endera sidan av spegelprovexemplaret, beroende på om det är en första yta, en andra yta eller en prismatisk vippspegel.

3.   FÖRFARANDE

3.1   Direkt kalibreringsmetod

I den direkta kalibreringsmetoden används luft som referensstandard. Denna metod är tillämplig på de instrument som konstruerats så att de möjliggör kalibrering vid 100 %-punkten genom att mottagaren förs till ett läge direkt på ljuskällans axel (se figur 1).

Det kan i vissa fall vara önskvärt (när lågreflekterande ytor mäts) att en mellanliggande kalibreringspunkt (mellan 0 och 100 % på skalan) används med denna metod. I dessa fall ska ett neutralt densitetsfilter med känd transmittans införas i den optiska gången och kalibreringsreglaget därefter justeras tills mätaren visar det neutrala densitetsfiltrets transmittans i procent. Detta filter ska avlägsnas innan mätningarna av reflexionsfaktorn utförs.

3.2   Indirekt kalibreringsmetod

Den indirekta kalibreringsmetoden är tillämplig för instrument med fast käll- och mottagargeometri. En korrekt kalibrerad och underhållen reflektans krävs. Denna referens bör helst utgöras av en plan spegel med ett reflektansvärde som ligger så nära provexemplarens som möjligt.

3.3   Mätning på plan spegel

Reflektansen i provexemplar av plana speglar kan mätas med instrument som används med antingen direkt eller indirekt kalibreringsmetod. Reflektansvärdet avläses direkt från indikatormätaren.

3.4   Mätning av icke-plan (konvex) spegel

Mätning av reflektionsfaktorn hos icke-plana (konvexa) speglar kräver att instrument med en integrerande sfär i mottagarenheten (se figur 2) används. Om indikatorinstrumentet anger ne delningar med en standardspegel av E % reflektans kommer därefter nx delningar med en spegel av okänd reflektans att motsvara en reflektans av X % i enlighet med formeln:

Formula

Figur 1

Generell reflexionsmätare som visar inställningar för experiment med de två kalibreringsmetoderna

Mätare med inställningsmöjligheter

Reflektans i %

Nollpunktsinställning

Kalibreringsinställning

Hållare för provexemplar

Ljuskälla med kollimator

Mottagararm i läge för ”direkt” kalibrering

Fotomottagare i läge för mätning och ”indirekt” kalibrering

Figur 2

Generell reflexionsmätare med en integrerande sfär i mottagaren

Ljuskälla med kollimator

Mätare med inställningsmöjligheter

Reflektans i %

Nollpunktsinställning

Kalibreringsinställning

Fotodetektor

Hållare för provexemplar

Spektrala tristimulusvärden för kolorimetrisk normalbetraktare cie 1931 (2)

Denna tabell är hämtad från CIE:s publikation 50 (45) (1970)

| λ
  nm | (λ) | (λ) | (λ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 380 | 0,001 4 | 0,000 0 | 0,006 5 |
| 390 | 0,004 2 | 0,000 1 | 0,020 1 |
| 400 | 0,014 3 | 0,000 4 | 0,067 9 |
| 410 | 0,043 5 | 0,001 2 | 0,207 4 |
| 420 | 0,134 4 | 0,004 0 | 0,645 6 |
| 430 | 0,283 9 | 0,011 6 | 1,385 6 |
| 440 | 0,348 3 | 0,023 0 | 1,747 1 |
| 450 | 0,336 2 | 0,038 0 | 1,772 1 |
| 460 | 0,290 8 | 0,060 0 | 1,669 2 |
| 470 | 0,195 4 | 0,091 0 | 1,287 6 |
| 480 | 0,095 6 | 0,139 0 | 0,813 0 |
| 490 | 0,032 0 | 0,208 0 | 0,465 2 |
| 500 | 0,004 9 | 0,323 0 | 0,272 0 |
| 510 | 0,009 3 | 0,503 0 | 0,158 2 |
| 520 | 0,063 3 | 0,710 0 | 0,078 2 |
| 530 | 0,165 5 | 0,862 0 | 0,042 2 |
| 540 | 0,290 4 | 0,954 0 | 0,020 3 |
| 550 | 0,433 4 | 0,995 0 | 0,008 7 |
| 560 | 0,594 5 | 0,995 0 | 0,003 9 |
| 570 | 0,762 1 | 0,952 0 | 0,002 1 |
| 580 | 0,916 3 | 0,870 0 | 0,001 7 |
| 590 | 1,026 3 | 0,757 0 | 0,001 1 |
| 600 | 1,062 2 | 0,631 0 | 0,000 8 |
| 610 | 1,002 6 | 0,503 0 | 0,000 3 |
| 620 | 0,854 4 | 0,381 0 | 0,000 2 |
| 630 | 0,642 4 | 0,265 0 | 0,000 0 |
| 640 | 0,447 9 | 0,175 0 | 0,000 0 |
| 650 | 0,283 5 | 0,107 0 | 0,000 0 |
| 660 | 0,164 9 | 0,061 0 | 0,000 0 |
| 670 | 0,087 4 | 0,032 0 | 0,000 0 |
| 680 | 0,046 8 | 0,017 0 | 0,000 0 |
| 690 | 0,22 7 | 0,008 2 | 0,000 0 |
| 700 | 0,011 4 | 0,004 1 | 0,000 0 |
| 710 | 0,005 8 | 0,002 1 | 0,000 0 |
| 720 | 0,02 9 | 0,001 0 | 0,000 0 |
| 730 | 0,001 4 | 0,000 5 | 0,000 0 |
| 740 | 0,000 7 | 0,000 2 (*1) | 0,000 0 |
| 750 | 0,000 3 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 760 | 0,000 2 | 0,000 1 | 0,000 0 |
| 770 | 0,000 1 | 0,000 0 | 0,000 0 |
| 780 | 0,000 0 | 0,000 0 | 0,000 0 |

λ

nm

Formula

Formula

Formula

380

0,001 4

0,000 0

0,006 5

390

0,004 2

0,000 1

0,020 1

400

0,014 3

0,000 4

0,067 9

410

0,043 5

0,001 2

0,207 4

420

0,134 4

0,004 0

0,645 6

430

0,283 9

0,011 6

1,385 6

440

0,348 3

0,023 0

1,747 1

450

0,336 2

0,038 0

1,772 1

460

0,290 8

0,060 0

1,669 2

470

0,195 4

0,091 0

1,287 6

480

0,095 6

0,139 0

0,813 0

490

0,032 0

0,208 0

0,465 2

500

0,004 9

0,323 0

0,272 0

510

0,009 3

0,503 0

0,158 2

520

0,063 3

0,710 0

0,078 2

530

0,165 5

0,862 0

0,042 2

540

0,290 4

0,954 0

0,020 3

550

0,433 4

0,995 0

0,008 7

560

0,594 5

0,995 0

0,003 9

570

0,762 1

0,952 0

0,002 1

580

0,916 3

0,870 0

0,001 7

590

1,026 3

0,757 0

0,001 1

600

1,062 2

0,631 0

0,000 8

610

1,002 6

0,503 0

0,000 3

620

0,854 4

0,381 0

0,000 2

630

0,642 4

0,265 0

0,000 0

640

0,447 9

0,175 0

0,000 0

650

0,283 5

0,107 0

0,000 0

660

0,164 9

0,061 0

0,000 0

670

0,087 4

0,032 0

0,000 0

680

0,046 8

0,017 0

0,000 0

690

0,22 7

0,008 2

0,000 0

700

0,011 4

0,004 1

0,000 0

710

0,005 8

0,002 1

0,000 0

720

0,02 9

0,001 0

0,000 0

730

0,001 4

0,000 5

0,000 0

740

0,000 7

0,000 2 (*1)

0,000 0

750

0,000 3

0,000 1

0,000 0

760

0,000 2

0,000 1

0,000 0

770

0,000 1

0,000 0

0,000 0

780

0,000 0

0,000 0

0,000 0

FÖRKLARANDE FIGUR

Exempel på anordning för mätande av reflexionsfaktorn i sfäriska speglar

C = Mottagare

D = Bländare

E = Ingångsöppning

F = Mätöppning

L = Lins

M = Föremålsöppning

S = Ljuskälla

(S) = Integrerande sfär

---

(1)  Definitionerna är hämtade ur CIE:s publikation 50 (45), International Electronical Vocabulary, Group 45, Lighting

(2)  Förkortad tabell. Värdena för
  Formula
  (λ) = V (λ) har avrundats till fyra decimaler.

(*1)  Ändrades 1966 (från 3 till 2).

---

BILAGA 7

Förfarande för bestämning av krökningsradien ”r” för en spegels reflekterande yta

1.   MÄTNING

1.1   Utrustning

En ”sfärometer” liknande den som beskrivs i figur 1 i denna bilaga används med angivet avstånd mellan avkänningsanordningens visare och stångens fasta skänklar.

1.2   Mätpunkter

1.2.1   Huvudkrökningsradierna ska mätas i tre punkter som så nära som möjligt har lägen vid en tredjedel, hälften och två tredjedelar av avståndet längs den båge i den reflekterande ytan som går genom denna ytas mittpunkt och parallellt med segment b eller den båge som går genom mittpunkten av den reflekterande yta som är vinkelrät mot denna om denna båge är längre.

1.2.2   Om det på grund av den reflekterande ytans storlek inte är möjligt att utföra mätningar i de riktningar som definieras i punkt 2.1.1.6 i dessa föreskrifter kan de tekniska tjänster som ansvarar för provningarna i nämnda punkt mäta i två vinkelräta riktningar så nära dem som beskrivs ovan som möjligt.

2.   BERÄKNING AV KRÖKNINGSRADIEN ”r”

”r”, uttryckt i mm, beräknas med formeln:

Formula

där:

| rp1 | = | krökningsradien i den första mätpunkten, |
| --- | --- | --- |
| rp2 | = | krökningsradien i den andra mätpunkten, och |
| rp3 | = | krökningsradien i den tredje mätpunkten. |

rp1

=

krökningsradien i den första mätpunkten,

rp2

=

krökningsradien i den andra mätpunkten, och

rp3

=

krökningsradien i den tredje mätpunkten.

Figur 1

Sfärometer

ø 4,5 lutning F 90-418

Komparator

Rörlig punkt

---

BILAGA 8

Förfarande för fastställande av H-punkt och faktisk bröstkorgsvinkel för sittplatser i motorfordon

1.   SYFTE

Det förfarande som beskrivs i denna bilaga används för att fastställa H-punktens läge och den faktiska bröstkorgsvinkeln för en eller flera sittplatser i ett motorfordon och för att kontrollera förhållandet mellan de uppmätta uppgifterna och de konstruktionsuppgifter som lämnats av fordonstillverkaren (1).

2.   DEFINITIONER

I denna bilaga gäller följande definitioner:

referensuppgifter: en eller flera av följande egenskaper hos en sittplats:

2.1.1   H-punkten och R-punkten och förhållandet mellan dem.

2.1.2   Den faktiska och den konstruerade bröstkorgsvinkeln och förhållandet mellan dem.

2.2   tredimensionell H-punktsmaskin: (3D H-maskin) anordning som används för att fastställa H-punkter och faktiska bröstkorgsvinklar. Denna anordning beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga.

2.3   H-punkt: svängningscentrum för bröstkorg och höft på den 3D H-maskin som installeras i fordonssätet i enlighet med punkt 4. H-punkten är belägen mitt på anordningens mittlinje som ligger mellan H-punktens syftningsknappar på vardera sidan av 3D H-maskinen. H-punkten motsvarar teoretiskt R-punkten (för toleranser se punkt 3.2.2 nedan). När den väl fastställts i enlighet med det förfarande som beskrivs i punkt 4 anses H-punkten vara fast i förhållande till sätesdynans struktur och flyttas med denna när sätet inställs.

2.4   R-punkt eller sätets referenspunkt: konstruktionspunkt som anges av en fordonstillverkare för varje sittplats och som fastställs med avseende på det tredimensionella referenssystemet.

2.5   bröstkorgslinje: centrumlinje för 3D H-maskinens sond med sonden i sitt bakersta läge.

2.6   faktisk bröstkorgsvinkel: vinkel som med hjälp av 3D H-maskinens ryggvinkelskvadrant mäts mellan en vertikal linje genom H-punkten och bröstkorgslinjen. Den faktiska bröstkorgsvinkeln motsvarar teoretiskt den konstruerade bröstkorgsvinkeln (för toleranser se punkt 3.2.2).

2.7   konstruerad bröstkorgsvinkel: den vinkel som mäts mellan en vertikal linje genom R-punkten och bröstkorgslinjen i ett läge som motsvarar det konstruktionsläge för sätets ryggstöd som fastställts av fordonstillverkaren.

2.8   passagerarens mittplan: 3D H-maskinens mittplan i varje avsett sittplatsläge där det representeras av koordinaten för H-punkten på Y-axeln. För enskilda säten sammanfaller sätets mittplan med passagerarens mittplan. För övriga säten anges passagerarens mittplan av tillverkaren.

2.9   tredimensionellt referenssystem: ett system som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga.

2.10   referenspunkter: fysiska punkter (hål, ytor, märken eller fördjupningar) i fordonets karosseri som definieras av tillverkaren.

2.11   fordonets mätläge: fordonets läge som det definieras av referenspunkternas koordinater i det tredimensionella referenssystemet.

3.   KRAV

3.1   Uppgiftslämnande

För varje sittplats där referensuppgifter krävs för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i föreliggande föreskrifter ska alla eller ett lämpligt urval av följande uppgifter lämnas i den form som anges i tillägg 3 till denna bilaga:

3.1.1   R-punktens koordinater i förhållande till det tredimensionella referenssystemet.

3.1.2   Den konstruerade bröstkorgsvinkeln.

3.1.3   Alla anvisningar som krävs för att justera sätet (om det kan justeras) i det mätläge som anges i punkt 4.3.

3.2   Förhållande mellan uppmätta uppgifter och konstruktionsvärden

3.2.1   H-punktens koordinater och det värde för den faktiska bröstkorgsvinkeln som erhålls med det förfarande som anges i punkt 4 ska jämföras med R-punkternas koordinater samt med den konstruerade bröstkorgsvinkel som anges av fordonstillverkaren.

3.2.2   De relativa värdena för R-punkten och H-punkten och förhållandet mellan den konstruerade och den faktiska bröstkorgsvinkeln ska anses tillfredsställande för ifrågavarande sittplats om H-punkten såsom den definieras av sina koordinater ligger inom en kvadrat med sidan 50 mm med horisontella och vertikala sidor vars diagonaler skär varandra vid R-punkten och om den faktiska bröstkorgsvinkeln ligger inom 5 grader av bröstkorgsvinkelns konstruktion.

3.2.3   Om dessa villkor är uppfyllda ska R-punkten och den konstruerade bröstkorgsvinkeln användas för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter.

3.2.4   Om H-punkten eller den faktiska bröstkorgsvinkeln inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 ska H-punkten och den faktiska bröstkorgsvinkeln bestämmas ytterligare två gånger (sammanlagt tre gånger). Om resultaten av två av dessa tre förfaranden uppfyller kraven ska villkoren i punkt 3.2.3 gälla.

3.2.5   Om resultaten av minst två av de tre förfaranden som beskrivs i punkt 3.2.4 inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 eller om kontrollen inte kan genomföras då fordonstillverkaren underlåtit att lämna uppgifter om R-punktens läge eller om den konstruerade bröstkorgsvinkeln ska den mellersta av de tre uppmätta punkterna eller medelvärdet för de tre uppmätta vinklarna användas och anses tillämpliga i alla de fall då det i dessa föreskrifter hänvisas till R-punkten eller till den konstruerade bröstkorgsvinkeln.

4.   FÖRFARANDE FÖR FASTSTÄLLANDE AV H-PUNKT OCH FAKTISK BRÖSTKORGSVINKEL

4.1   Fordonet ska förhandskonditioneras efter tillverkarens gottfinnande vid en temperatur av 20 ± 10 °C för att säkerställa att sätesmaterialet når rumstemperatur. Om det säte som ska kontrolleras aldrig använts ska en person eller anordning som väger 70–80 kg sitta på sätet två gånger under en minut så att sätesdynan och ryggstödet sammanpressas. På tillverkarens begäran ska alla säten förbli obelastade under en minsta period av 30 min före installeringen av 3D H-maskinen.

4.2   Fordonet ska ha det mätläge som definieras i punkt 2.11.

4.3   Om sätet är justerbart ska det först inställas till det bakersta normala kör- eller åkläge som anges av fordonstillverkaren där endast sätets inställning i längsgående led beaktas utan hänsynstagande till sätesjustering för andra ändamål än normala kör- och åklägen. Om andra inställningsmöjligheter för sätet finns (i höjdled, i vinkel, i förhållande till ryggstödet osv.) ska dessa därefter ställas i det läge som anges av fordonstillverkaren. För stötdämpande säten ska läget i höjdled vara helt fastgjort i ett läge som motsvarar ett normalt körläge enligt tillverkarens anvisningar.

4.4   Det sittplatsområde som kommer i kontakt med 3D H-maskinen ska täckas av ett tunt bomullstyg av tillräcklig storlek och lämplig textur, som beskrivs som ett vanlig bomullstyg med 18,9 trådar per cm2 och som väger 0,228 kg/m2 eller av ett stickat material eller av ett fibertyg med motsvarande egenskaper.

Om provningen utförs på ett säte utanför fordonet ska det golv på vilket sätet är placerat ha samma väsentliga egenskaper (2) som golvet i det fordon i vilket sättet är avsett att användas.

4.5   3D H-maskinens sätes- och rygganordning placeras så att passagerarens mittplan sammanfaller med 3D H-maskinens mittplan. På tillverkarens begäran kan 3D H-maskinen flyttas inåt i förhållande till passagerarens mittplan om 3D H-maskinen är placerad så långt ut att säteskanten inte medger att 3D H-maskinen står rakt.

4.6   Fot- och underbensdelar fastsätts i sätesenheten, antingen var för sig eller genom att T-stången och den hopmonterade underbensenheten används. En linje genom H-punktens syftningsknappar ska vara parallell med markytan och vinkelrät mot sätets längsgående mittplan.

3D H-maskinens fot- och benlägen justeras enligt följande:

4.7.1   Avsedd sittplats: förare och yttre frampassagerare

4.7.1.1   Både fot- och benenheter ska flyttas framåt på ett sådant sätt att fötterna får naturliga lägen på golvet, om så krävs mellan pedalerna. Om möjligt ska vänster fot placeras ungefär lika långt till vänster om 3D H-maskinens mittplan som höger fot till höger. Det vattenpass varmed 3D H-maskinens tvärgående riktning kontrolleras bringas, om så krävs, till horisontellt läge genom en ny inställning av sätesdelen eller genom att ben- och fotenheterna flyttas bakåt. Den linje som går genom H-punktens syftningsknappar ska hållas vinkelrät mot sätets längsgående mittplan.

4.7.1.2   Om vänster ben inte kan hållas parallellt med höger ben och vänster fot inte kan stödjas av chassit flyttas vänster fot tills den får stöd. Syftningsknapparnas riktning ska behållas.

4.7.2   Avsedd sittplats: yttre bak

För bak- och extrasäten placeras benen enligt tillverkarens anvisningar. Om fötterna därefter vilar mot de delar av golvet som befinner sig på olika nivåer ska den fot som först kommer i beröring med framsätet fungera som referens och den andra foten ska placeras så att det vattenpass som kontrollerar sätets tvärgående riktning visar horisontellt läge.

4.7.3   Andra avsedda sittplatser:

Det allmänna förfarande som anges i punkt 4.7.1 ska följas bortsett från att fötterna ska placeras enligt fordonstillverkarens anvisningar.

4.8   Vikterna för underben och lår anbringas och 3D H-maskinen inriktas.

Ryggdelen lutas framåt mot det främre stoppet och 3D H-maskinen avlägsnas med användning av T-stången från ryggstödet. 3D H-maskinen återställs på sätet med en av följande metoder:

4.9.1   Om 3D H-maskinen tenderar att glida bakåt används följande förfarande. 3D H-maskinen tillåts glida bakåt tills en framåtriktad horisontell återhållande belastning på T-stången inte längre krävs, dvs. tills sätesdelen berör ryggstödet. Om så krävs återställs underbenet.

4.9.2   Om 3D H-maskinen inte tenderar att glida bakåt används följande förfarande. 3D H-maskinen tillåts glida bakåt genom att en horisontell bakåtriktad kraft tillförs T-stången tills sätesdelen berör ryggstödet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).

4.10   En kraft av 100 ± 10 N tillförs 3D H-maskinens rygg- och sätesdel i skärningspunkten mellan höftvinkelkvadranten och T-stångsfästet. Den tillförda kraftens riktning ska behållas längs en linje som går genom ovannämnda skärningspunkt till en punkt alldeles ovanför lårstångsfästet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga). Därefter tillåts ryggdelen att försiktigt åter beröra ryggstödet. Försiktighet ska iakttas under återstoden av förfarandet så att 3D H-maskinen hindras från att glida framåt.

4.11   Vikterna för höger och vänster bakdel sätts på plats och därefter växelvis de åtta bröstkorgsvikterna. 3D H-maskinens nivå behålls.

4.12   Ryggdelen lutas framåt så att trycket mot ryggstödet avlägsnas. 3D H-maskinen gungas från sida till sida i en båge av 10° (5° åt vartdera hållet om det vertikala mittplanet) under tre fullständiga cykler så att all ackumulerad friktion mellan 3D H-maskinen och sätet avlägsnas.

Under gungandet kan 3D H-maskinens T-stång tendera att avvika från den angivna horisontella och vertikala riktningen. T-stången ska därför fasthållas genom att en lämplig sidokraft tillförs under gungningsrörelserna. Försiktighet ska iakttas när T-stången hålls och 3D H-maskinen gungas för att säkerställa att inga oavsiktliga yttre krafter tillförs i vertikal riktning eller framåt och bakåt.

3D H-maskinens fötter ska under denna fas inte hindras eller fasthållas. Om fötterna ändrar läge bör de för tillfället tillåtas att behålla detta läge.

Ryggdelen återförs försiktigt mot ryggstödet och de två vattenpassen kontrolleras för nolläge. Om någon rörelse av fötterna inträffat under 3D H-maskinens gungande ska de återföras till sina ursprungliga lägen enligt följande:

Varje fot lyfts växelvis från golvet så litet som krävs tills ingen ytterligare fotrörelse äger rum. Under detta lyftande ska fötterna kunna rotera och inga framåt- eller sidoriktade krafter tillföras. När varje fot återställs i nedre läge ska hälen beröra den konstruktion som är avsedd för detta.

Sidovattenpasset kontrolleras för nolläge och, om så krävs, tillförs en sidokraft överst på ryggdelen som är tillräckligt stor för att få 3D H-maskinens sätesdel i nivå med sätet.

4.13   T-stången hålls för att hindra 3D H-maskinen från att glida framåt på sätesdynan och fortsättning sker enligt följande:

| a) | ryggdelen återförs till ryggstödet, och |
| --- | --- |

a)

ryggdelen återförs till ryggstödet, och

| b) | en horisontell bakåtriktad kraft som inte överstiger 25 N tillförs och frigörs växelvis mot ryggens vinkelstång vid en höjd som ungefär motsvarar bröstkorgsvikternas centrum tills höftvinkelskvadranten anger att ett stabilt läge uppnåtts efter det att kraften frigjorts. För att säkerställa att inga yttre nedåt- eller sidoriktade krafter tillförs 3D H-maskinen ska försiktighet iakttas. Om ytterligare nivåinställning av 3D H-maskinen krävs, får ryggdelen rotera framåt, nivån återställas och förfarandet i punkt 4.12 upprepas. |
| --- | --- |

b)

en horisontell bakåtriktad kraft som inte överstiger 25 N tillförs och frigörs växelvis mot ryggens vinkelstång vid en höjd som ungefär motsvarar bröstkorgsvikternas centrum tills höftvinkelskvadranten anger att ett stabilt läge uppnåtts efter det att kraften frigjorts. För att säkerställa att inga yttre nedåt- eller sidoriktade krafter tillförs 3D H-maskinen ska försiktighet iakttas. Om ytterligare nivåinställning av 3D H-maskinen krävs, får ryggdelen rotera framåt, nivån återställas och förfarandet i punkt 4.12 upprepas.

Alla mätningar utförs:

4.14.1   H-punktens koordinater mäts i förhållande till det tredimensionella referenssystemet.

4.14.2   Den faktiska bröstkorgsvinkeln avläses vid 3D H-maskinens ryggvinkelkvadrant med sonden placerad i sitt bakersta läge.

4.15   Om en omkörning av 3D H-maskinens installering önskas bör sätesenheten förbli obelastad under en minsta period av 30 min före omkörningen. 3D H-maskinen bör inte lämnas belastad på sätesenheten längre än den tid som krävs för att utföra provningen.

Om sätena i samma rad kan anses likadana (bänksäte, identiska säten osv.) ska endast en H-punkt och en faktisk bröstkorgsvinkel bestämmas för varje sätesrad där den 3D H-maskin som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga placerats på en plats som anses representativ för raden. Denna plats ska vara:

4.16.1   i fråga om den främre raden, förarplatsen, och

4.16.2   i fråga om den eller de bakre raderna, ett yttersäte.

---

(1)  För varje sittplats utom för de framsäten där H-punkten inte kan fastställas med hjälp av den tredimensionella H-punktsmaskinen eller andra förfaranden får den R-punkt som anges av tillverkaren användas som referens enligt den behöriga myndighetens gottfinnande.

(2)  Lutningsvinkel, höjdskillnad genom höjning av säte, ytstruktur osv.

TILLÄGG 1

BESKRIVNING AV DEN TREDIMENSIONELLA H-PUNKTSMASKINEN (1)

(3-D H-maskinen)

1.   Rygg- och sätesdelar

Rygg- och sätesdelarna är byggda av armerad plast och metall och de simulerar en människas bröstkorg och lår och är mekaniskt ledade till H-punkten. En kvadrant är fastsatt på den sond som är ledad till H-punkten för att mäta den faktiska bröstkorgsvinkeln. Genom en justerbar lårstång som är fäst vid sätesdelen fastställs lårets mittlinje, och den utgör baslinjen för höftvinkelskvadranten.

2.   Kropps- och benkomponenter

Underbenssegmenten är fastsatta i den sätesdel där T-stången förenar de knän som bildar ett utskott på den justerbara lårstången. För att mäta knävinklar ingår kvadranter i de nedre bensegmenten. För att mäta fotvinkeln är sko- och fotenheter kalibrerade. Med två vattenpass riktas anordningen i rummet. Kroppskomponentvikter har placerats vid motsvarande tyngdpunkter för att utöva ett tryck på sätet som motsvarar det tryck som en man på 76 kg utövar. Den fria rörligheten i 3D H-maskinens alla leder bör kontrolleras utan att någon märkbar friktion spåras.

Figur 1

Beteckning av 3D H-maskinens beståndsdelar

Huvudutrymmessond

Ryggdel

Hängare för bröstkorgsvikt

Vattenpass för ryggvinkel

Höftvinkelkvadrant

Sätesdel

Ryggvin kvadrant

Dyna för lårvikter

H-punktens syftningsknapp

T-stång som förenar knäna

H-punktens vridcentrum

Vattenpass för inriktning i sidled

Lårstång

Knävinkelkvadrant

Fotvinkelkvadrant

Figur 2

Mått för 3D H-maskinens beståndsdelar och belastningsfördelning

Variabel från 108 till 424

Bröstkorgsvikt

Bakdelsvikt

Riktning och plats för anbringande av belastning

Lårvikt

Benvikt

---

(1)  För uppgifter om 3D H-maskinens konstruktion hänvisas till Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania/15096, Förenta staterna. Maskinen motsvarar den som beskrivs i standarden ISO 6549-1980.

TILLÄGG 2

TREDIMENSIONELLT REFERENSSYSTEM

1.   Det tredimensionella referenssystemet definieras av tre ortogonala plan som fastställs av fordonstillverkaren (se figur) (1).

2.   Fordonets mätläge fastställs genom att fordonet placeras på underlaget så att referenspunkternas koordinater motsvars av de värden som angivits av tillverkaren.

3.   R- och H-punkternas koordinater fastställs i förhållande till de referenspunkter som angivits av fordonstillverkaren.

Figur

Tredimensionellt referenssystem

Y-koordinatens nollplan (vertikalt längsgående nollplan)

X-koordinatens nollplan (vertikalt tvärgående nollplan)

Z-koordinatens nollplan

(horisontellt nollplan)

Stödjande yta

---

(1)  Referenssystemet motsvarar standarden ISO 4130, 1978.

TILLÄGG 3

REFERENSUPPGIFTER AVSEENDE SITTPLATSER

1.   Kodning av referensuppgifter

Referensuppgifter förtecknas i följd för varje sittplats. Sittplatserna identifieras med en kod av två tecken. Det första tecknet är en arabisk siffra som anger sätesrad, räknat framifrån och bakåt i fordonet. Det andra tecknet är en versal som anger sätets placering i en rad, där räknat efter fordonets körriktning framåt följande bokstäver ska användas:

| L | = | vänster |
| --- | --- | --- |
| C | = | mitten |
| R | = | höger |

L

=

vänster

C

=

mitten

R

=

höger

2.   Beskrivning av fordonets mätläge

2.1   Referenspunkternas koordinater

X ...

Y ...

Z ...

3.   Förteckning över referenspunkter

Sittplats: ...

3.1.1   R-punktens koordinater

X ...

Y ...

Z ...

3.1.2   Konstruerad bröstkorgsvinkel: ...

3.1.3   Anvisningar för inställning av säte (1)

horisontell: ...

vertikal: ...

vinkel: ...

bröstkorgsvinkel: ...

Anmärkning: Referensuppgifter för ytterligare sittplatser förtecknas i punkterna 3.2, 3.3 osv.

---

(1)  Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA 9

(reserverad)

---

BILAGA 10

BERÄKNING AV DETEKTIONSAVSTÅND

1.   KAMERA-/BILDSKÄRMSANORDNING FÖR INDIREKT SIKT

1.1   En kameras upplösningsförmåga

En kameras upplösningsförmåga defineras med formeln:

Formula

där

| ωc | — | kamerans upplösningsförmåga (bågminut) |
| --- | --- | --- |
| βc | — | kamerans siktvinkel (°) |
| Nc | — | antalet videolinjer i kameran (#) |

ωc

—

kamerans upplösningsförmåga (bågminut)

βc

—

kamerans siktvinkel (°)

Nc

—

antalet videolinjer i kameran (#)

Tillverkaren ska inkomma med värdena för βc och Nc

1.2   Bestämning av bildskärmens kritiska siktavstånd

För en bildskärm med vissa mått och egenskaper kan ett avstånd till bildskärmen beräknas inom vilket detektionsavståndet endast beror på kamerans prestanda. Detta kritiska siktavstånd rm,c definieras genom:

Formula

där

| rm,c | — | kritiskt siktavstånd (m) |
| --- | --- | --- |
| Hm | — | bildskärmsbildens höjd (m) |
| Nm | — | antalet videolinjer i bildskärmen (-) |
| ωeye | — | betraktarens upplösningsförmåga (bågminuter) |

rm,c

—

kritiskt siktavstånd (m)

Hm

—

bildskärmsbildens höjd (m)

Nm

—

antalet videolinjer i bildskärmen (-)

ωeye

—

betraktarens upplösningsförmåga (bågminuter)

Talet 60 står för omvandling från bågminuter till grader.

Tillverkaren ska inkomma med värdena för Hm och Nm.

ωeye = 1

1.3   Bestämning av detektionsavståndet

1.3.1   För det största detektionsavståndet inom det kritiska siktavstånd där installeringsbetingelserna gör att avståndet från öga till bildskärm är mindre än det kritiska siktavståndet ska största uppnåeliga detektionsavstånd definieras genom:

Formula

där

| rd | — | detektionsavstånd [m] |
| --- | --- | --- |
| Do | — | föremålets diameter [m] |
| ƒ | — | upplösningens ökningsfaktor |

rd

—

detektionsavstånd [m]

Do

—

föremålets diameter [m]

ƒ

—

upplösningens ökningsfaktor

ωc, βc och Nc enligt punkt 1.1.

D0 = 0,8 m

ƒ = 8

1.3.2   Detektionsavståndet är större än det kritiska siktavståndet. Om installeringsbetingelserna gör att avståndet från öga till bildskärm är större än det kritiska siktavståndet ska största uppnåeliga detektionsavstånd definieras genom:

Formula

där

| rm | — | siktavstånd till bildskärmen (m) |
| --- | --- | --- |
| Dm | — | bildskärmsskärmens diagonalmått (tum) |
| Nm | — | antal videolinjer på bildskärmen (-) |

rm

—

siktavstånd till bildskärmen (m)

Dm

—

bildskärmsskärmens diagonalmått (tum)

Nm

—

antal videolinjer på bildskärmen (-)

βc och Nc enligt punkt 1.1.

Nm och ωeye enligt punkt 1.2.

2.   SEKUNDÄRA FUNKTIONSKRAV

Med utgångspunkt i installeringsvillkoren ska en bestämning göras för att utröna om systemet i dess helhet fortfarande kan uppfylla de funktionskrav som förtecknas i punkt 6.2.2 i dessa föreskrifter, i synnerhet korrektion för bländning samt bildskärmens största och minsta luminans. Det ska också fastställas i vilken grad korrektionen för bländning kommer att ske och vid vilken vinkel solljuset kan träffa bildskärmen, varpå detta ska jämföras med motsvarande mätresultat från mätningarna av systemet. Detta kan antingen utgå från en CAD-modell, en bestämning av ljusvinklarna för anordningen när den monterats på det berörda fordonet eller genom att relevanta mätningar utförs på det berörda fordonet så som beskrivs i punkt 6.2.2.2 i dessa föreskrifter.

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/263 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/263

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 118 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga tekniska föreskrifter om brinnegenskaper hos material som används i inredningen i vissa kategorier av motorfordon

Dag för ikraftträdande: 6 april 2005

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Del I – Definitioner – Anvisningar |
| --- | --- |

5.

| 6. | Del II – Definitioner – Anvisningar |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ändring av typen och utökning av typgodkännande |
| --- | --- |

7.

| 8. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

9.

| 10. | Slutgiltigt nedlagd produktion |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn och adress för de tekniska tjänster som ansvarar för utförande av typgodkännandeprovningar och för myndigheterna |
| --- | --- |

11.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Informationsdokument för fordon |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Informationsdokument för komponent |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Meddelande om godkännande av en fordonstyp |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Meddelande om godkännande av en komponenttyp |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Typgodkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Provning för bestämning av horisontell brinnhastighet hos material |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Provning för bestämning av smältegenskaper hos material |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

| Bilaga 8 – | Prov för bestämning av vertikal brinnhastighet hos material |
| --- | --- |

Bilaga 8 –

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1   Dessa föreskrifter är tillämpliga på brinnegenskaper (antändbarhet, brinnhastighet och smältegenskaper) för material som används i inredningen till fordon av kategori M3, klasserna II och III (1), för fler än 22 passagerare och som inte är avsedda för stående passagerare eller stadskörning (stadsbussar).

Typgodkännanden beviljas enligt följande:

1.2   Del I – Godkännande av en fordonstyp med avseende på brinnegenskaper hos inredningskomponenter i passagerarutrymmet.

1.3   Del II – Godkännande av en komponent (material, säten, gardiner, mellanväggar m.m.) med avseende på brinnegenskaper.

2.   DEFINITIONER: allmänt

2.1   tillverkare: den person eller organisation som är ansvarig inför den typgodkännande myndigheten med avseende på allt som gäller förfarandet för typgodkännande, samt för att säkerställa produktionens överensstämmelse. Det är inte nödvändigt att den personen eller organisationen är direkt engagerad i alla stegen av konstruktionen av fordonet eller komponenten som förfarandet för typgodkännande avser.

2.2   passagerarutrymme: det utrymme som är avsett för passagerare och förare, inklusive bar, pentry, toalett m.m., begränsat av

| — | taket, |
| --- | --- |

—

taket,

| — | golvet, |
| --- | --- |

—

golvet,

| — | sidoväggarna, |
| --- | --- |

—

sidoväggarna,

| — | dörrarna, |
| --- | --- |

—

dörrarna,

| — | utvändiga rutor, |
| --- | --- |

—

utvändiga rutor,

| — | väggen till det bakre utrymmet, eller ett plan bildat av baksätet, |
| --- | --- |

—

väggen till det bakre utrymmet, eller ett plan bildat av baksätet,

| — | ryggstödet, |
| --- | --- |

—

ryggstödet,

| — | på förarens sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan, det tvärgående vertikalplanet genom förarens R-punkt enligt definitionen i föreskrifter nr 17, |
| --- | --- |

—

på förarens sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan, det tvärgående vertikalplanet genom förarens R-punkt enligt definitionen i föreskrifter nr 17,

| — | det främre skottet på motsatt sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan. |
| --- | --- |

—

det främre skottet på motsatt sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan.

2.3   produktionsmaterial: produkter i form av material i bulk (t.ex. rullar av sätestyg) eller förbearbetade komponenter som levereras till en tillverkare för inbyggnad i en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter eller till en verkstad för användning i yrkesmässiga reparationer och underhåll av fordon.

2.4   säte: en anordning, komplett med klädsel, oavsett om den ingår som en del i fordonets konstruktion eller inte, avsedd som sittplats för en vuxen person. Termen säte omfattar såväl enskilda säten som del av bänk avsedd för en vuxen person.

2.5   sammanhängande säte: antingen ett säte av odelad typ eller separata säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att de främre förankringarna till ett säte är placerade bakom eller i linje med de främre förankringarna och framför eller i linje med de bakre förankringarna till ett annat säte) och som är avsedda för en eller flera vuxna personer.

2.6   odelat säte: en komplett anordning, med klädsel, avsedd som sittplats för mer än en vuxen person.

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om typgodkännande av en typ av fordon eller komponent med avseende på dessa föreskrifter ska inlämnas av tillverkaren.

3.2   Den ska åtföljas av ett informationsdokument enligt mallen i bilaga 1 eller bilaga 2.

Följande ska lämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna:

3.3.1   Vid godkännande av ett fordon: ett fordon som är representativt för den typ som ska godkännas.

3.3.2   När det gäller invändiga komponenter som redan har beviljats typgodkännande: en förteckning över typgodkännandenummer och tillverkarens typbeteckningar för de aktuella delarna, åtföljande ansökan om typgodkännande av fordonet.

När det gäller invändiga komponenter utan ECE-typgodkännande:

3.3.3.1   Provexemplar, till det antal som specificeras i bilagorna 6–8, av de komponenter som används i fordonen, som är representativa för den typ som ska godkännas.

3.3.3.2   Ytterligare ett provexemplar ska dessutom inlämnas till den tekniska tjänsten som referens.

3.3.3.3   För anordningar som säten, gardiner, separationsväggar, etc., de provexemplar som anges i punkt 3.3.3.1 jämte en komplett anordning enligt ovan.

3.3.3.4   Provexemplaren ska vara tydligt och outplånligt märkta med tillverkarens handelsnamn eller märke och typbeteckning.

4.   GODKÄNNANDE

4.1   Om den typ som lämnats in för typgodkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i relevanta delar av föreskrifterna ska typgodkännande utfärdas för den typen.

4.2   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess två första siffror (för närvarande 00, motsvarande föreskrifterna i ursprunglig lydelse) ska ange den ändringsserie som innefattar de större tekniska ändringar som senast gjorts i föreskrifterna när typgodkännandet utfärdas. Samma avtalspart får inte tilldela samma nummer för en annan typ av fordon eller komponent som definieras i dessa föreskrifter.

4.3   Typgodkännande eller utökat typgodkännande av en typ enligt dessa föreskrifter ska på tillämplig blankett enligt mallarna i bilaga 3 eller 4 till dessa föreskrifter meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

Ett internationellt typgodkännandemärke ska anbringas, iögonenfallande och på en lättillgänglig plats som anges på godkännandeformuläret, på varje fordon som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter, på emballaget till varje material (se punkt 4.4.2.3) som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter och på varje separat levererad komponent som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter, enligt följande utformning:

4.4.1   En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av ett särskiljande nummer för det land som beviljat typgodkännandet (2),

I närheten av cirkeln:

4.4.2.1   Symboler som anger den riktning för vilken komponentens brinnhastighet har fastställts:

| ↔ | horisontellt (bilaga 6), |
| --- | --- |
| ↑ | vertikalt (bilaga 8), |
| ↓ | horisontellt och vertikalt
  (bilagorna 6 och 8). |

↔

horisontellt (bilaga 6),

↑

vertikalt (bilaga 8),

↓

horisontellt och vertikalt

(bilagorna 6 och 8).

4.4.2.2   Symbolen ”V” som anger att komponenten har godkänts vad avser dess smältegenskaper (bilaga 7) och/eller symbolen ”CD” som indikerar att komponenten har godkänts som komplett anordning, exempelvis säten, separationsväggar eller takräcken.

4.4.2.3   Produktionsmaterial behöver inte märkas individuellt. Det emballage de levereras med måste dock vara tydligt märkt med ovannämnda typgodkännandemärke.

4.4.2.4   Om stora komponenter som består av mer än ett godkänt material, t.ex. säten, är separat märkta får de ha ett enda märke med godkännandenumren för de ingående materialen.

4.4.3   Om en typ som överensstämmer med en godkänd typ, enligt en eller flera andra föreskrifter som är bilagda överenskommelsen, i det land som utfärdat godkännande enligt dessa föreskrifter, behöver inte den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 upprepas. I detta fall ska föreskrifterna enligt vilka typgodkännande har utfärdats, i det land som utfärdat typgodkännande enligt dessa föreskrifter, anges lodrätt i kolumner till höger om symbolen som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.4.4   Typgodkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.4.5   När det gäller ett fordon ska typgodkännandemärket placeras nära eller på fordonets typskylt som monterats av tillverkaren.

4.4.6   I bilaga 5 till dessa föreskrifter ges exempel på utformningar av typgodkännandemärken.

5.   DEL I — TYPGODKÄNNANDE AV FORDON MED AVSEENDE PÅ BRINNEGENSKAPER HOS INREDNINGSKOMPONENTER I PASSAGERARUTRYMMET

5.1   Definition

I del I i dessa föreskrifter avses med

5.1.1   fordonstyp: fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som tillverkarens typbeteckning.

5.2   Anvisningar

5.2.1   Inredningsmaterial i passagerarutrymmet i det fordon som ska typgodkännas ska uppfylla kraven i del II i dessa föreskrifter.

5.2.2   De material och/eller anordningar som används i passagerarutrymmet eller i anordningar som godkänts som komponenter, installeras så att risken för flambildning och flamspridning minimeras.

5.2.3   Sådana inredningsmaterial och/eller -anordningar får endast installeras i enlighet med avsett syfte och den eller de provningar som de har genomgått (se punkterna 6.2.1, 6.2.2 och 6.2.3), särskilt vad avser deras brinn- och smältegenskaper (i horisontell eller vertikal riktning).

5.2.4   Adhesivt material som används för fastsättning av invändiga material på den bärande konstruktionen får inte, i den utsträckning som detta är möjligt, förvärra materialets brinnegenskaper.

6.   DEL II — TYPGODKÄNNANDE AV EN KOMPONENT MED AVSEENDE PÅ BRINNEGENSKAPER

6.1   Definitioner

I del II i dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

typ av komponent: komponenter som inte avviker i sådana väsentliga avseenden som

6.1.1.1   tillverkarens typbeteckning,

6.1.1.2   avsedd användning (stoppning i säten, takklädsel osv.),

6.1.1.3   grundmaterial (t.ex. ull, plast, gummi, blandade material),

6.1.1.4   antalet skikt för kompositmaterial, och

6.1.1.5   andra karakteristika i den mån dessa har märkbar inverkan på de egenskaper som föreskrivs i dessa föreskrifter.

6.1.2   brinnhastighet: kvoten mellan avbränd sträcka, mätt enligt bilaga 6 och/eller bilaga 8 till dessa föreskrifter, och brinntiden för denna sträcka. Den uttrycks i millimeter per minut.

6.1.3   kompositmaterial: material bestående av flera skikt av liknande eller olika material som hålls fast tillsammans i ytorna genom kittning, vulkning, plätering, svetsning e.d. När olika material är sammanfogade punktvis (till exempel genom sömnad, högfrekvenssvetsning eller nitning) anses de inte vara kompositmaterial.

6.1.4   exponerad yta: den sida av ett material som är vänd mot passagerarutrymmet när materialet är monterat i fordonet.

6.1.5   stoppning: kombination av invändig fyllning och klädsel som tillsammans utgör madrassering av sätesramen.

6.1.6   invändig beklädnad: alla material som tillsammans utgör ytbeklädnad och underlag på tak, väggar eller golv.

6.2   Anvisningar

6.2.1   Följande material ska genomgå provning enligt bilaga 6 till dessa föreskrifter:

| a) | Material som används till stoppning av något säte och dess tillbehör (inklusive förarsätet). |
| --- | --- |

a)

Material som används till stoppning av något säte och dess tillbehör (inklusive förarsätet).

| b) | Material som används till invändig beklädnad av taket. |
| --- | --- |

b)

Material som används till invändig beklädnad av taket.

| c) | Material som används till invändig beklädnad av sidoväggar och bakre vägg, inklusive separationsväggar. |
| --- | --- |

c)

Material som används till invändig beklädnad av sidoväggar och bakre vägg, inklusive separationsväggar.

| d) | Material med termisk och/eller akustisk funktion. |
| --- | --- |

d)

Material med termisk och/eller akustisk funktion.

| e) | Material som används till invändig beklädnad av golvet. |
| --- | --- |

e)

Material som används till invändig beklädnad av golvet.

| f) | Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, värme- och ventilationsrör. |
| --- | --- |

f)

Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, värme- och ventilationsrör.

| g) | Material som används till belysningsarmaturer. |
| --- | --- |

g)

Material som används till belysningsarmaturer.

Resultatet av provningen ska anses vara tillfredsställande om den horisontella brinnhastigheten, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, inte överstiger 100 mm/minut eller om flamman slocknar innan den når den sista mätpunkten.

6.2.2   Följande material ska genomgå provning enligt bilaga 7 till dessa föreskrifter:

| a) | Material som används till invändig beklädnad av taket. |
| --- | --- |

a)

Material som används till invändig beklädnad av taket.

| b) | Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, samt värme- och ventilationsrör placerade i taket. |
| --- | --- |

b)

Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, samt värme- och ventilationsrör placerade i taket.

| c) | Material som används till lampor placerade i bagagehållare och/eller taket. |
| --- | --- |

c)

Material som används till lampor placerade i bagagehållare och/eller taket.

Resultatet av provningen ska anses vara tillfredsställande om, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, det inte bildas droppar som antänder råbomullen.

6.2.3   Material som används för gardiner (och andra hängande material) ska provas enligt bilaga 8.

Resultatet av provningen ska anses vara tillfredsställande om den vertikala brinnhastigheten, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, inte överstiger 100 mm/minut.

Följande material behöver inte provas enligt bilagorna 6–8:

6.2.4.1   Delar tillverkade av metall eller glas.

6.2.4.2   Enskilda tillbehör till säten med en massa av icke-metalliskt material underskridande 200 g. Om den totala massan för dessa tillbehör överstiger 400 g av icke-metalliskt material per säte måste varje material provas.

Detaljer för vilka arean eller volymen inte överskrider endera

6.2.4.3.1   100 cm2 eller 40 cm3 för detaljer som hör samman med separata säten.

6.2.4.3.2   300 cm2 eller 120 cm3 per sätesrad och, som högst, per löpmeter av passagerarutrymmets insida för detaljer som är spridda i fordonet och inte hör samman med ett enskilt säte.

6.2.4.4   Elektriska ledningar.

6.2.4.5   Detaljer för vilka det inte är möjligt att ta ut ett prov med de mått som föreskrivs i punkt 3.1 i bilaga 6, punkt 3 i bilaga 7 och punkt 3.1 i bilaga 8.

7.   ÄNDRING AV TYPEN OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE

Varje ändring av fordons- eller komponenttypen med avseende på dessa föreskrifter ska rapporteras till myndigheten som godkände fordons- eller komponenttypen. Myndigheten kan sedan antingen

7.1.1   anse att de ändringar som gjorts troligen inte får någon märkbar negativ inverkan och att fordonet eller komponenterna i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

7.1.2   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

7.2   Bekräftelse eller avslag på ansökan, med angivande av ändringarna, ska rapporteras på det sätt som anges i punkt 4.3 till de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

7.3   Den behöriga myndighet som beviljar en utökning av typgodkännande ska tilldela varje rapportformulär som skrivs för en sådan utökning ett löpnummer och informera övriga parter i 1958 års avtal om utökningen med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 3 eller bilaga 4 till dessa föreskrifter.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelse ska följa dem som anges i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

8.1   Fordon eller komponenter som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de tillämpliga delarna av dessa föreskrifter.

8.2   Myndigheten som beviljat godkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas i varje produktionsenhet. Normalt intervall för dessa kontroller ska vara två år.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1   Godkännande som utfärdats för en fordons- eller komponenttyp enligt dessa föreskrifter får återkallas om de krav som fastställs ovan inte uppfylls.

9.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som tidigare beviljats, ska den avtalsslutande parten genast rapportera detta till övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 3 eller bilaga 4 till dessa föreskrifter.

10.   SLUTGILTIGT NEDLAGD PRODUKTION

Om innehavaren av godkännandet helt upphör med att tillverka ett fordon som typgodkänts enligt dessa föreskrifter, ska han informera den myndighet som utfärdat godkännandet om detta. När myndigheten får detta meddelande, ska den meddela övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 3 eller bilaga 4 till dessa föreskrifter.

11.   NAMN OCH ADRESS FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDE AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGAR OCH FÖR MYNDIGHETERNA

Parterna i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska informera Förenta nationernas sekretariat om namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för provningarna för godkännande och till de myndigheter som utfärdar godkännande och till vilka intyg om godkännande, utökat godkännande, vägran eller återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), bilaga 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Efterföljande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller tillträder överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för godkännande av utrustning och delar till motorfordon samt för ömsesidigt erkännande av sådant godkännande, och Förenta nationernas generalsekretariat ska meddela överenskommelsens parter de sålunda tilldelade numren.

---

BILAGA 1

INFORMATIONSDOKUMENT

(enligt punkt 3.2 i dessa föreskrifter om ECE-typgodkännande av ett fordon med avseende på brinnegenskaper hos inredningskomponenterna i passagerarutrymmet)

Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektronisk styrning ska upplysningar om dennas prestanda lämnas.

1.   ALLMÄNT

1.1   Fabrikat (tillverkarens varumärke): ...

1.2   Typ och handelsbeteckning: ...

1.3   Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet: ...

1.4   Märkningens placering: ...

1.5   Fordonskategori (1): ...

1.6   Tillverkarens namn och adress: ...

1.7   Namn och adress för monteringsanläggning(ar): ...

2.   FORDONETS ALLMÄNNA KONSTRUKTIONSEGENSKAPER

2.1   Fotografier och/eller ritningar av ett representativt fordon:

3.   KAROSSERI

Inredningsdetaljer

Säten

3.1.1   Antal: ...

Brinnegenskaper hos material som används i fordonets inredning

Material som används för takets inklädnad

3.2.1.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används för bak- och sidoväggar

3.2.2.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används för golvet

3.2.3.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används till sätenas stoppning

3.2.4.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används till värme- och ventilationsrör

3.2.5.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används till bagagehylla

3.2.6.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Material som används för andra ändamål

3.2.7.1   Avsedd användning: ...

3.2.7.2   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

Komponenter som godkänts som kompletta anordningar (säten, mellanväggar, bagagehyllor osv.)

3.2.8.1   Komponenternas typgodkännandenummer: ...

---

(1)  Enligt definition i den konsoliderade resolutionen om fordonstillverkning (R.E.3), bilaga 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Vers.1/Ändring 2).

---

BILAGA 2

INFORMATIONSDOKUMENT

(enligt punkt 3.2 i dessa föreskrifter om ECE-typgodkännande av en komponent med avseende på brinnegenskaper)

Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektronisk styrning ska upplysningar om dennas prestanda lämnas.

1.   ALLMÄNT

1.1   Fabrikat (tillverkarens varumärke): ...

1.2   Typ och handelsbeteckning: ...

1.3   Tillverkarens namn och adress: ...

1.4   Var och hur EEG-typgodkännandemärket är anbringat på komponenter och separata tekniska enheter: ...

1.5   Namn och adress för monteringsanläggning(ar): ...

2.   INVÄNDIGA MATERIAL

2.1   Material som använts för: ...

2.2   Grundmaterial/beskrivning: .../... ...

2.3   Kompositmaterial/enkelt material (1), antal skikt (1): ...

2.4   Typ av ytbeläggning (1): ...

2.5   Maximi-/minimitjocklek ... mm

2.6   Typgodkännandenummer, i förekommande fall: ...

---

(1)  Stryk över det som inte gäller.

---

BILAGA 3

MEDDELANDE

(Största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | Utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 145

Utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| avseende (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  SLUTGILTIGT NEDLAGD PRODUKTION |
| --- | --- |

avseende (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

SLUTGILTIGT NEDLAGD PRODUKTION

för en fordonstyp enligt föreskrifter nr 118

Typgodkännande nr:... Utökning nr: ...

Skäl för utökning: ...

AVSNITT I

ALLMÄNT

1.1   Fabrikat (tillverkarens varumärke): ...

1.2   Typ: ...

Sätt för typidentifikation, om den är märkt på fordon/komponent/separat teknisk enhet (2) (3): ...

1.3.1   Märkningens placering: ...

1.4   Fordonskategori (4): ...

1.5   Tillverkarens namn och adress: ...

1.6   ECE-typgodkännandemärkets placering: ...

1.7   Adress för monteringsanläggning(ar): ...

AVSNITT II

1.   Ytterligare information (i förekommande fall): ...

2.   Teknisk tjänst som ansvarar för provningarnas genomförande: ...

3.   Provningsrapportens datum: ...

4.   Provningsrapportens nummer: ...

5.   Eventuella anmärkningar: ...

6.   Ort: ...

7.   Datum: ...

8.   Underskrift: ...

9.   Indexnumret till informationspaketet, som deponerats hos godkännandemyndigheten, och som kan fås på begäran, är bifogat.

---

(1)  Nummer på det land som har beviljat/utökat typgodkännandet (se villkoren för typgodkännande i föreskrifterna)

(2)  Stryk det som inte gäller (det finns fall då inget behöver strykas, när mer än ett alternativ är tillämpligt).

(3)  Om den beteckning som identifierar typen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva det fordon, den komponent eller den separata tekniska enhet som omfattas av detta informationsdokument, ska dessa tecken i dokumentationen representeras av symbolen ”?” (t.ex. ABC??123??).

(4)  Enligt definitionen i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om konstruktion av fordon (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 med ändringar).

---

BILAGA 4

MEDDELANDE

(Största format: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | Utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 146

Utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| avseende (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  SLUTGILTIGT NEDLAGD PRODUKTION |
| --- | --- |

avseende (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

SLUTGILTIGT NEDLAGD PRODUKTION

av en komponent enligt föreskrifter nr 118

Typgodkännande nr: ... Utökning nr: ...

Skäl för utökning: ...

AVSNITT I

ALLMÄNT

1.1   Fabrikat (tillverkarens varumärke): ...

1.2   Typ: ...

Sätt för typidentifikation, om anordningen är märkt (3): ...

1.3.1   Märkningens placering: ...

1.4   Tillverkarens namn och adress: ...

1.5   ECE-typgodkännandemärkets placering ...

1.6   Adress för monteringsanläggning(ar): ...

AVSNITT II

1.   Ytterligare information (i förekommande fall): ...

2.   Teknisk tjänst som ansvarar för provningarnas genomförande: ...

3.   Provningsrapportens datum: ...

4.   Provningsrapportens nummer: ...

5.   Eventuella anmärkningar: ...

6.   Ort: ...

7.   Datum: ...

8.   Underskrift: ...

9.   Indexnumret till informationspaketet, som deponerats hos godkännandemyndigheten, och som kan fås på begäran, är bifogat.

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit ansökan om/återkallat godkännande (se bestämmelser för godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte gäller (det finns fall då inget behöver strykas, när mer än ett alternativ är tillämpligt).

(3)  Om den beteckning som identifierar typen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva det fordon, den komponent eller den separata tekniska enhet som omfattas av detta informationsdokument, ska dessa tecken i dokumentationen representeras av symbolen ”?” (t.ex. ABC??123??)

---

BILAGA 5

TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING

Exempel 1

(se del I i dessa föreskrifter)

a = min. 8 mm

Ovanstående typgodkännandemärke på ett fordon visar att typen ifråga godkändes i Nederländerna (E4) enligt del I av föreskrift nr 118 med typgodkännandenummer 001234. De två första siffrorna i typgodkännandenumret (00) anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 118 i ursprunglig lydelse.

Exempel 2

(se del II i dessa föreskrifter)

a = min. 8 mm

Ovanstående typgodkännandemärke på en komponent visar att typen ifråga godkändes i Nederländerna (E4) enligt del II i föreskrift nr 118 med typgodkännandenummer 001234. De två första siffrorna i typgodkännandenumret (00) anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 118 i ursprunglig lydelse.

Tilläggssymbolen
  Image 150
  visar att denna typ av komponent har godkänts med avseende på horisontell och vertikal brinnhastighet.

Symbolerna
  Image 151
  och/eller
  Image 152
  anger att godkännandet skett enligt bilaga 7 och/eller att godkännandet avser en hel anordning såsom säten eller mellanväggar. Tilläggssymbolerna används endast när de är tillämpliga.

---

BILAGA 6

Provning för bestämning av horisontell brinnhastighet hos material

1.   Provtagning och principer

1.1   Fem materialprover ska provas, om materialet är isotropt, respektive tio materialprover om materialet är anisotropt (fem för varje riktning).

1.2   Provtagning ska ske från det material som provas. För material med olika brinnhastighet i olika riktningar ska varje riktning provas. Proverna ska i detta fall placeras i provningsutrustningen så att den högsta brinnhastigheten uppmäts. När materialet levereras skuret i fastställd bredd, ska en längd av minst 500 mm skäras ut längs materialets hela bredd. Ur detta material hämtas prover minst 100 mm från kanterna och på samma inbördes avstånd. Proverna ska tas på samma sätt från färdiga produkter, när detta är möjligt på grund av produktens form. När produktens tjocklek överstiger 13 mm ska denna minskas till 13 mm på mekanisk väg från den sida som inte är vänd mot passagerarutrymmet. Om detta är omöjligt ska provningen utföras i enlighet med den tekniska tjänstens anvisningar, med den ursprungliga materialtjockleken som ska uppges i provningsrapporten.

Kompositmaterial (se punkt 6.1.3) ska provas som om de vore homogent uppbyggda. För material med överlagrade skikt av olika sammansättning som inte anses vara kompositmaterial, ska alla materialskikt till ett djup av 13 mm från den yta som är vänd mot passagerarutrymmet provas individuellt.

1.3   Ett provexemplar hålls horisontellt i en U-formad hållare och utsätts för verkan av en definierad låga under 15 sekunder i en förbränningskammare, varvid lågan verkar på provexemplarets fria ände. Under provningen kontrolleras om och när flamman släcks, eller den tid under vilken flamman har passerat en uppmätt sträcka.

2.   Provuppställning

Förbränningskammare (figur 1), helst av rostfritt stål och med de mått som anges i figur 2. Kammarens framsida är försedd med ett flamtåligt inspektionsfönster, som kan täcka framsidan och utföras som en åtkomstpanel.

Kammarens botten har ventilationshål och överdelen har en ventilationsspringa runt om. Förbränningskammaren står på fyra ben med höjden 10 mm.

Kammaren kan ha ett hål i ena änden för införande av provhållaren med provexemplaret. I motsatt ände finns ett hål för gasledningen. Smält material fångas upp i ett tråg (se figur 3) som placeras på kammarens botten mellan ventilationshålen utan att täcka ventilationshålen.

Figur 1

Exempel på förbränningskammare med provhållare och dropptråg

Figur 2

Exempel på förbränningskammare

(Mått i millimeter)

Ventilationss palt

Prov

Gasbrännare

Figur 3

Typiskt dropptråg

(Mått i millimeter)

En provhållare bestående av två U-formade metallplattor eller ramar av korrosionsbeständigt material. Mått enligt figur 4.

Den nedre plattan är försedd med stift och den övre med motsvarande hål som tillsammans ser till att provet hålls fast ordentligt. Stiften fungerar även som mätpunkter i början och slutet av brinnsträckan.

Det ska finnas ett stöd i form av värmebeständiga trådar (diameter 0,25 mm) över ramen med 25 mm inbördes avstånd över den nedre U-formade ramen (se figur 5).

Undersidan av provet ska ligga 178 mm över golvplattan. Avståndet från provhållarens framkant till slutet av kammaren ska vara 22 mm. Avståndet från provhållarens långsidor till kammarens sidor ska vara 50 mm (allt invändiga mått). (Se figurerna 1 och 2.)

Figur 4

Exempel på provhållare

(Mått i millimeter)

Täckplåt

Prov

Figur 5

Exempel på del av undre U-formad ram för fastsättning av trådar

(Mått i millimeter)

Spår 0,5 x 0,5

Längdriktning

→

(provets riktning)

Ramens

utsida

Spår 2 x 2

2.3   Gasbrännare

Den lilla antändningskällan utgörs av en Bunsenbrännare med en invändig diameter på 9,5 ± 0,5 mm. Den placeras på ett sådant sätt i provskåpet att mittpunkten på dess munstycke befinner sig 19 mm nedanför mitten på nedre kanten av provexemplarets öppna ände (se figur 2).

2.4   Provgas

Gasen som till brännaren ska ha ett energivärde nära 38 MJ/m3 (till exempel naturgas).

2.5   Metallkam, minst 110 mm lång, med sju till åtta mjukt avrundade tänder per 25 mm.

2.6   Stoppur, noggrannhet 0,5 s.

2.7   Rökkammare. Förbränningskammaren kan placeras i en rökkammare, förutsatt att dess volym är minst 20 gånger och högst 110 gånger större än förbränningskammarens volym och förutsatt att varken dess höjd, bredd eller längd är mer än 2,5 gånger något av de två andra måtten. Innan provningen utförs ska den vertikala lufthastigheten genom rökkammaren uppmätas 100 mm framför och bakom förbränningskammarens slutliga placering. Hastigheten ska ligga mellan 0,10 och 0,30 m/s för att undvika besvär för operatören på grund av förbränningsprodukter. Det är möjligt att använda en rökkammare med naturlig ventilation och lämpligt avpassad lufthastighet.

3.   Prov

3.1   Form och mått

Provets form och mått framgår av figur 6. Provets tjocklek motsvarar tjockleken på den produkt som ska provas. Den får inte vara större än 13 mm. När provtagningen så medger ska provet ha ett oförändrat tvärsnitt över hela sin längd.

Figur 6

Prov

(Mått i millimeter)

3.1.2   Om formen och måtten hos en produkt inte medger provtagning av en viss storlek, ska följande minimimått iakttas:

| a) | För prover med en bredd på 3–60 mm ska längden vara 356 mm. I detta fall provas materialet över produktens bredd. |
| --- | --- |

a)

För prover med en bredd på 3–60 mm ska längden vara 356 mm. I detta fall provas materialet över produktens bredd.

| b) | För prover med en bredd på 60–100 mm ska längden vara minst 138 mm. I detta fall motsvarar den möjliga brandsträckan provets längd, om mätningen börjar vid den första mätpunkten. |
| --- | --- |

b)

För prover med en bredd på 60–100 mm ska längden vara minst 138 mm. I detta fall motsvarar den möjliga brandsträckan provets längd, om mätningen börjar vid den första mätpunkten.

3.2   Konditionering

Proverna ska konditioneras i minst 24 timmar, men inte längre än 7 dagar, vid en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 %. Proverna ska hållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.

4.   Förfarande

4.1   Placera proven med uppruggad yta på ett plant underlag och stryk ytan två gånger med kammen (punkt 2.5).

4.2   Placera provet i provhållaren (punkt 2.2) med den exponerade sidan vänd nedåt mot flamman.

4.3   Ställ in gaslågan till en höjd av 38 mm med hjälp av märket i kammaren, med brännarens luftintag stängt. Låt flamman brinna under minst en minut för stabilisering innan det första provet utförs.

4.4   Skjut in provhållaren i förbränningskammaren så att provexemplarets ände utsätts för flamman och stryp gasflödet efter 15 sekunder.

4.5   Brinntiden börjar mätas i det ögonblick som flamman passerar den första mätpunkten. Flammans utbredning ska observeras på den sida där den brinner snabbast (övre eller nedre sida).

4.6   Brinntidsmätningen avslutas när flamman har passerat den sista mätpunkten, eller när flamman slocknar innan den når den sista mätpunkten. Om flamman inte når fram till den sista mätpunkten, mäts brinnsträckan fram till den punkt där flamman slocknade. Brinnsträckan är den påverkade delen av provexemplaret, som har förstörts på ytan eller invändigt genom förbränning.

4.7   Om provet inte antänds eller inte fortsätter att brinna när brännaren har släckts, eller om flamman släcks innan den når den första mätpunkten så att någon brinntid inte registreras, ska brinnhastigheten anges till 0 mm/min i provningsrapporten.

4.8   När en serie provningar utförs eller upprepas är det viktigt att förbränningskammaren och provhållaren har en högsta temperatur på 30 °C innan nästa provning inleds.

5.   Beräkning

Brinnhastigheten B (1), uttryckt i millimeter per minut, framgår av följande formel:

B = 60 s/t

där:

| s | = | brinnsträckan i millimeter, och |
| --- | --- | --- |
| t | = | tiden i sekunder för brinnsträckan s. |

s

=

brinnsträckan i millimeter, och

t

=

tiden i sekunder för brinnsträckan s.

---

(1)  Brinnhastigheten B för varje prov beräknas endast i det fall flamman når den sista mätpunkten eller provexemplarets slutpunkt.

---

BILAGA 7

Provning för bestämning av smältegenskaper hos material

1.   Provtagning och principer

1.1   Fyra prover från bägge sidor (om de inte är identiska) ska provas.

1.2   Ett prov placeras horisontellt vid ett elektriskt värmeelement. Ett uppsamlingskärl placeras under provet för uppsamling av eventuella droppar. Råbomull placeras i uppsamlingskärlet för kontroll av om dropparna bildar flammor.

2.   Provuppställning

Provuppställningen ska bestå av (figur 1)

| a) | ett elektriskt värmeelement, |
| --- | --- |

a)

ett elektriskt värmeelement,

| b) | en provhållare med galler, |
| --- | --- |

b)

en provhållare med galler,

| c) | ett uppsamlingskärl (för eventuella droppar), |
| --- | --- |

c)

ett uppsamlingskärl (för eventuella droppar),

| d) | en hållare (för provuppställningen). |
| --- | --- |

d)

en hållare (för provuppställningen).

2.1   Som värmekälla ska ett elektriskt värmeelement med uteffekt 500 W användas. Strålningsytan ska bestå av en genomskinlig kvartsplatta med diameter 100 ± 5 mm.

Strålningsvärmet från provuppställningen, mätt på en yta placerad parallell med värmeelementets yta och på avståndet 30 mm, ska uppgå till 3 W/cm2.

2.2   Kalibrering

För kalibrering av värmeelementet ska en värmeflödesmätare (radiometer) av typen Gardon (folie) med ett arbetsområde ej överstigande 10 W/cm2 användas. Föremålet som absorberar strålningen, företrädesvis med någon konvektion, ska vara plant, cirkulärt, mindre än 10 mm i diameter och belagd med en hållbar mattsvart yta.

Föremålet ska förvaras i ett vattenkylt hus, vars framsida ska bestå av högpolerad metall, vara plant, sammanfalla med föremålets plan och vara cirkulärt med en diameter på omkring 25 mm.

Strålningen får inte passera något fönster innan den når mätföremålet.

Instrumentet ska vara robust, enkelt att ställa upp och använda, okänsligt för drag och stabilt vid kalibrering. Instrumentet ska ha en noggrannhet om ±3 % och repeterbarhet inom 0,5 %.

Värmeflödesmätarens kalibrering ska kontrolleras varje gång värmeelementet omkalibreras, genom jämförelse med ett instrument som fungerar som referens och inte används för andra syften.

Referensinstrumentet ska kalibreras fullständigt varje år i enlighet med en nationell standard.

2.2.1   Kalibreringskontroll

Strålningen vid den ineffekt som uppmättes vid ursprunglig kalibrering motsvarar 3 W/cm2. Detta värde ska kontrolleras regelbundet (minst var femtionde drifttimma) och försöksuppställningen ska omkalibreras om strålningen vid en sådan kontroll avviker mer än 0,06 W/cm2.

2.2.2   Kalibreringsförfarande

Provuppställningen ska placeras i en miljö som i huvudsak är fri från luftströmmar (inte överstigande 0,2 m/s).

Placera värmeflödesmätaren i provets position med flödesmätarens mätyta centralt i förhållande till värmeelementets yta.

Sätt på strömmen och se till att styrenheten levererar en ineffekt som ger en strålning på 3 W/cm2 från mitten av värmeelementets yta. Efter inställning av ineffekten ska strålningen vara 3 W/cm2 under en period på 5 minuter utan ytterligare justeringar (jämvikt).

2.3   Som provhållare ska en metallring användas (figur 1). Ovanpå denna hållare ska ett galler av rostfri ståltråd med följande mått placeras:

| a) | Invändig diameter: 118 mm. |
| --- | --- |

a)

Invändig diameter: 118 mm.

| b) | Håldimension: 2,10 mm i fyrkant. |
| --- | --- |

b)

Håldimension: 2,10 mm i fyrkant.

| c) | Ståltrådens diameter: 0,70 mm. |
| --- | --- |

c)

Ståltrådens diameter: 0,70 mm.

2.4   Uppsamlingskärlet ska bestå av ett cylindriskt rör med invändig diameter 118 mm och ett djup på 12 mm. Uppsamlinsgkärlet ska fyllas med råbomull.

2.5   En vertikal pelare ska fungera som hållare för de element som anges i punkterna 2.1, 2.3 och 2.4.

Värmeelementet placeras ovanpå hållaren med strålningsytan horisontell och strålningen riktad nedåt.

Pelaren ska vara försedd med en spak eller pedal så att värmeelementet sakta kan lyftas. Den ska även vara försedd med ett lås som gör att värmeelementet kan återföras till utgångsläge.

I normalläge ska symmetriaxlarna för värmeelementet, provhållaren och uppsamlingskärlet sammanfalla.

3.   Prover

Proverna ska ha måttet 70 mm × 70 mm. Proverna ska tas på samma sätt från färdiga produkter, när detta är möjligt på grund av produktens form. När produktens tjocklek överstiger 13 mm ska denna minskas till 13 mm på mekanisk väg från den sida som inte är vänd mot passagerarutrymmet. Om detta inte är möjligt, ska provningen utföras i enlighet med det tekniska organets anvisningar, med den ursprungliga materialbredden, som ska uppges i provningsrapporten.

Kompositmaterial (se punkt 6.1.3 i dessa föreskrifter) ska provas som om de vore homogent uppbyggda.

För material med överlagrade skikt av olika sammansättning som inte anses vara kompositmaterial ska alla materialskikt till ett djup av 13 mm från den yta som är vänd mot passagerarutrymmet provas individuellt.

Provets totala massa ska vara minst 2 g. Om ett provs massa är lägre, ska ett tillräckligt antal prover läggas till.

Om materialets båda sidor är olika, måste båda sidorna provas, vilket innebär att åtta prover ska provas. Proverna och bomullen ska konditioneras i minst 24 timmar vid en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 %, och dessutom hållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.

4.   Förfarande

Provet placeras på hållaren, som ska placeras så att avståndet mellan värmeelementets yta och provets översida är 30 mm.

Uppsamlingskärlet fyllt med bomull placeras under hållarens galler på ett avstånd av 300 mm.

Värmeelementet ställs åt sidan så att det inte kan bestråla provet, och slås på. När det uppnått full effekt placeras det över provet och tidtagningen inleds.

Om materialet smälter eller deformeras ska värmeelementets höjd justeras så att ett avstånd på 30 mm bibehålles.

Om materialet antänds ska värmeelementet ställas undan efter 3 sekunder. Det återställes i läge när flamman har slocknat och samma förfarande upprepas så ofta som behövs under provningens fem första minuter.

Efter fem minuters provning:

| i) | Om provet har slocknat (vare sig det har antänts eller inte under provningens fem första minuter) ska värmeelementet bibehållas i sitt läge även om provet åter antänds. |
| --- | --- |

i)

Om provet har slocknat (vare sig det har antänts eller inte under provningens fem första minuter) ska värmeelementet bibehållas i sitt läge även om provet åter antänds.

| ii) | Om materialet brinner med öppen låga, vänta tills materialet har släckts innan värmeelementet åter placeras i läge. |
| --- | --- |

ii)

Om materialet brinner med öppen låga, vänta tills materialet har släckts innan värmeelementet åter placeras i läge.

I båda fallen måste provningen fortsättas under ytterligare 5 minuter.

5.   Resultat

De företeelser som observeras ska antecknas i provningsrapporten, t.ex.

| i) | eventuella droppar, oavsett om de flammar eller inte, |
| --- | --- |

i)

eventuella droppar, oavsett om de flammar eller inte,

| ii) | huruvida bomullen har antänts. |
| --- | --- |

ii)

huruvida bomullen har antänts.

Figur 1

(Mått i millimeter)

1 = Element

2 = Prov

3 = Galler (provstöd)

4 = Råbomull

5 = Uppsamling skärl

Galler

Flyttbar metallring

Metallring (fast)

Detaljritningar av metallringarna

som stöder provet

---

BILAGA 8

Prov för bestämning av vertikal brinnhastighet hos material

1.   PROVTAGNING OCH PRINCIPER

1.1   Tre materialprover ska provas om materialet är isotropt, respektive sex materialprover om materialet är anisotropt.

1.2   Vid denna provning utsätts prover, som hålls fast i vertikalt läge, för en flamma. Härvid bestäms flammans utbredningshastighet över materialet.

2.   PROVUPPSTÄLLNING

Provuppställningen ska bestå av

| a) | en provhållare, |
| --- | --- |

a)

en provhållare,

| b) | en brännare, |
| --- | --- |

b)

en brännare,

| c) | ett ventilationssystem för utsugning av gas och förbränningsprodukter, |
| --- | --- |

c)

ett ventilationssystem för utsugning av gas och förbränningsprodukter,

| d) | en mall, |
| --- | --- |

d)

en mall,

| e) | markeringstrådar av vit merceriserad bomull med en högsta linjär täthet på 50 tex. |
| --- | --- |

e)

markeringstrådar av vit merceriserad bomull med en högsta linjär täthet på 50 tex.

2.1   Provhållaren ska bestå av en rektangulär ram 560 mm hög med två fasta parallellstänger på 150 mm avstånd, försedda med stift för montering av provexemplar som placeras i ett plan minst 20 mm från ramen. Monteringsstiften får inte vara grövre än 2 mm i diameter och ska vara minst 27 mm långa. Stiften ska placeras på de parallella stängerna som framgår av figur 1. Ramen ska monteras på ett lämpligt stöd så att stängerna hålls vertikalt inriktade under provningen (för att hålla provet på stiften i ett plan skilt från ramen får mellanlägg med 2 mm diameter tillhandahållas bredvid stiften).

2.2   Brännaren beskrivs i figur 3.

Brännaren kan matas antingen med propangas eller butangas av normal handelskvalitet.

Brännaren ska placeras framför, men under, provet i ett plan som passerar genom provets mittlinje och vinkelrätt mot dess yta (se figur 2), så att den längsgående axeln lutar uppåt 30° förhållande till vertikalplanet mot provets nedre kant. Avståndet mellan brännarens spets och provets nedre kant ska vara 20 mm.

2.3   Provuppställningen kan placeras i en rökkammare, förutsatt att dess innervolym är minst 20 gånger och högst 110 gånger större än provuppställningens volym och förutsatt att varken dess höjd, bredd eller längd är mer än 2,5 gånger något av de två andra måtten. Innan provningen utförs ska den vertikala lufthastigheten genom rökkammaren uppmätas 100 mm framför och bakom provuppställningens slutliga placering. Hastigheten ska ligga mellan 0,10 och 0,30 m/s för att undvika besvär för operatören på grund av förbränningsprodukter. Det är möjligt att använda en rökkammare med naturlig ventilation och lämpligt avpassad lufthastighet.

2.4   En plan, styv mall av lämpligt material och med en storlek motsvarande provets storlek ska användas. Hål, omkring 2 mm diameter, ska borras i mallen och placeras så att avståndet mellan hålens centrum motsvarar avståndet mellan ramens stift (se figur 1). Hålen ska placeras på samma inbördes avstånd i förhållande till mallens vertikala mittlinjer.

3.   PROVER

3.1   Proverna ska ha måtten 560 × 170 mm

3.2   Proverna ska konditioneras i minst 24 timmar vid temperaturen 23 °C ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 % och ska hållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.

4.   FÖRFARANDE

4.1   Provningen ska utföras i en atmosfär med temperatur mellan 10 °C och 30 °C och en relativ fuktighet mellan 15 % och 80 %.

4.2   Brännaren ska förvärmas under 2 minuter. Flammans höjd ska ställas in till 40 ± 2 mm, mätt mellan brännarrörets överkant och spetsen av flammans gula del när brännaren är placerad vertikalt och flamman observeras i svagt ljus.

4.3   Provexemplaret ska placeras på provramens stift, varvid stiften ska passera genom de punkter som markerats från mallen och provets hålls på minst 20 mm avstånd från ramen. Ramen ska sättas fast på stödet så att provet hänger vertikalt.

4.4   Markeringstrådarna anbringas horisontellt framför provexemplaret i de punkter som framgår av figur 1. I varje punkt monteras en trådslinga så att de två segmenten hamnar 1 mm och 5 mm från provets frontplan.

Varje slinga ska kopplas till en lämplig tidtagningsanordning. Tråden utsätts för sådan sträckning att dess läge bibehålls i förhållande till provet.

4.5   Provet ska utsättas för flamman under 5 sekunder. Antändning ska anses ha skett om provexemplaret utvecklar flammor 5 sekunder efter borttagning av brännaren. Om provet inte antänds ska ett annat konditionerat provexemplar utsättas för flamman under 15 sekunder.

4.6   Om resultatet i någon uppsättning om tre prover överstiger det lägsta resultatet med 50 %, ska en annan uppsättning av tre prover provas i den riktningen eller på den sidan. Om ett eller två prover i en uppsättning om tre prover inte bränns av till den övre markeringstråden, ska ytterligare en uppsättning om tre prover provas i den riktningen eller på den sidan.

4.7   Följande tider, i sekunder, ska uppmätas

| a) | Från tändflammans applicering till avbränning av den första markeringstråden (t1). |
| --- | --- |

a)

Från tändflammans applicering till avbränning av den första markeringstråden (t1).

| b) | Från tändflammans applicering till avbränning av den andra markeringstråden (t2). |
| --- | --- |

b)

Från tändflammans applicering till avbränning av den andra markeringstråden (t2).

| c) | Från tändflammans applicering till avbränning av den tredje markeringstråden (t3). |
| --- | --- |

c)

Från tändflammans applicering till avbränning av den tredje markeringstråden (t3).

5.   RESULTAT

Iakttagna fenomen ska antecknas i provningsrapporten, bland annat

| i) | förbränningarnas varaktighet: t1, t2 och t3 i sekunder, och |
| --- | --- |

i)

förbränningarnas varaktighet: t1, t2 och t3 i sekunder, och

| ii) | motsvarande brinnsträckor: d1, d2 och d3 i mm. |
| --- | --- |

ii)

motsvarande brinnsträckor: d1, d2 och d3 i mm.

Brinnhastigheten V1, och eventuellt brinnhastigheterna V2 och V3, ska beräknas (för varje provexemplar om flamman når åtminstone den första markeringstråden) enligt följande:

Vi = 60 di/ti (mm/min)

Den högsta brinnhastigheten av V1, V2 och V3 ska beaktas.

Figur 1

Provhållare

(Mått i millimeter)

Tredje markeringstråden

Andra markeringstråden

Tygprov

Första markeringstråden

Monteringsstift

Ø Distanser

(tillval)

Brännare

Figur 2

Placering av brännare

Prov

Ram

Distans

(tillval

minutes

Stift

Brännare

Brännare

Kantantändning

Figur 3

Gasbrännare

(Mått i millimeter)

Gasmunstycke

Passas in vid

montering

Brännarrör

Flamstabilisator

Stryprör

Hack

a) Gasbrännare i genomskärning

c) Flamstabilisator

b) Gasmunstycke

(*) Hålcirkel, diameter: 4,4 mm

Gasblandningszon

Diffusionszon

Luftkammare

Utlopp

d) Brännarrör

---

| 10.7.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/290 |
| --- | --- | --- | --- |

10.7.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/290

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dag för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 121 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 3 till föreskrifterna i deras ursprungliga version – Dag för ikraftträdande: 24 oktober 2009

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ändringar av fordonstypen eller av någon del av specifikationen avseende manöverorgan, kontrollampor och visare samt utökning av godkännandet |
| --- | --- |

6.

| 7. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

7.

| 8. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Produktionens slutgiltiga upphörande |
| --- | --- |

9.

| 10. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningen samt de administrativa myndigheterna |
| --- | --- |

10.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Meddelande om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande för en typ av fordon avseende placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare i enlighet med föreskrifter nr 121. |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Godkännandemärkets utformning |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller fordon i kategorierna M och N (1). De innehåller krav på placering, märkning, färg och belysning i fråga om handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare i motorfordon. Föreskrifternas syfte är att säkerställa att manöverorgan, kontrollampor och visare i fordon är utformade så att de är lätt åtkomliga och synliga och enkelt kan användas, både i dagsljus och vid mörkerkörning. Detta för att minska de säkerhetsrisker som orsakas av att föraren tappar koncentrationen på själva körningen eller gör misstag vid val av manöverorgan.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1   manöverorgan: den del av en anordning som manövreras för hand och via vilken föraren kan ändra inställningen av eller funktionen på ett av fordonets delsystem.

2.2   anordning: ett eller flera element eller en elementenhet avsedd att utföra en eller flera funktioner.

2.3   visare: en anordning som visar storleken på de fysiska egenskaper som instrumentet är konstruerat för att känna av.

2.4   gemensamt utrymme: ett område där två eller fler informationsfunktioner (t.ex. en symbol) kan visas, men inte samtidigt.

2.5   kontrollampa: en optisk signal som när den är tänd indikerar aktivering av en anordning, korrekt eller felaktig(t) funktion/förhållande eller ett funktionsfel.

2.6   intill: i ett förhållande där det inte finns något manöverorgan, någon kontrollampa, visare eller någon annan potentiell störkälla mellan märksymbolen och den kontrollampa, visare eller det manöverorgan som symbolen avser.

2.7   tillverkare: den person eller det organ som är ansvarigt inför den godkännande myndigheten med avseende på typgodkännandeprocessens alla aspekter samt för att säkerställa produktionens överensstämmelse. Det är inte ett oeftergivligt krav att denna person eller detta organ ska vara direkt engagerat i samtliga stadier av konstruktionen av det fordon, det system, den komponent eller den separata tekniska enhet som godkännandeprocessen avser.

2.8   fordonstyp: motorfordon som inte skiljer sig åt i fråga om inre utformning på ett sätt som påverkar märkningen av symboler för manöverorgan, kontrollampor och visare samt användningen av manöverorganen.

2.9   godkännande av ett fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på installationssätt, grafisk utformning, läsbarhet, färg samt ljusstyrka på manöverorgan, kontrollampor och visare.

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om godkännande för en fordonstyp avseende specifikationer för manöverorgan, kontrollampor och visare ska lämnas in av tillverkaren eller av dennes befullmäktigade ombud.

Den ska åtföljas av nedanstående handlingar och upplysningar i tre exemplar:

3.2.1   En beskrivning av fordonstypen.

3.2.2   En förteckning över den utrustning som anges i tabell 1 i dessa föreskrifter och som föreskrivs av tillverkaren som manöverorgan, kontrollampor eller visare för fordonet.

3.2.3   Den grafiska utformningen av märksymboler för manöverorgan, kontrollampor och visare.

3.2.4   Ritningar och/eller fotografier som visar placeringen av manöverorgan, kontrollampor och visare i fordonet.

3.3   Ett fordon eller en representativ del av ett fordon, försett med en komplett uppsättning manöverorgan, kontrollampor och visare i enlighet med punkt 3.2.2, som representerar den fordonstyp som ska godkännas, ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningen.

4.   GODKÄNNANDE

4.1   Om den fordonstyp som har tillhandahållits för godkännande i enlighet med dessa föreskrifter uppfyller kraven i föreskrifterna ska godkännande beviljas för den fordonstypen.

4.2   Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (som för närvarande är 00 för föreskrifterna i sin ursprungliga version) ska ange den ändringsserie som innehåller de senaste viktigare tekniska ändringar som gjorts i föreskrifterna vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet. En och samma avtalspart får inte tilldela detta nummer till en annan fordonstyp eller till samma fordonstyp som inlämnats med utrustning som inte specificeras i den lista som nämns i punkt 3.2.2, enligt bestämmelserna i punkt 6 i dessa föreskrifter.

4.3   Rapport om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande eller om produktionens slutgiltiga upphörande för en fordonstyp/fordonsdel enligt dessa föreskrifter ska meddelas de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, i form av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska på en väl synlig och lättåtkomlig plats som anges i godkännandeintyget anbringas ett internationellt godkännandemärke. Godkännandemärket ska bestå av

4.4.1   en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för landet som beviljat typgodkännande (2),

4.4.2   numret på dessa föreskrifter, följt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.5   Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera av de föreskrifter som är bilagda överenskommelsen i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas, utan i så fall ska föreskrifternas nummer samt godkännandenumren och tilläggssymbolerna för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande beviljats i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter placeras i vertikala kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6   Godkännandemärket ska vara lättläsligt och outplånligt.

4.7   Godkännandemärket ska placeras i närheten av eller på fordonsdataskylten som tillverkaren placerat på fordonet.

4.8   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur godkännandemärken kan vara utformade.

5.   SPECIFIKATIONER

Ett fordon som är utrustat med ett manöverorgan, en kontrollampa eller en visare som listas i tabell 1 ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter avseende placering, märkning, färg och belysning på sådana manöverorgan, kontrollampor och visare.

5.1   Placering

5.1.1   De manöverorgan som används av föraren under körning ska vara placerade så att de kan manövreras i enlighet med villkoren i punkt 5.6.2.

5.1.2   Kontrollamporna och visarna ska vara placerade så att de är synliga och igenkännbara för föraren under dag och natt enligt villkoren i punkterna 5.6.1 och 5.6.2. Kontrollampor och visare behöver inte vara synliga eller igenkännbara när de inte är aktiverade.

5.1.3   Märkningen av manöverorgan, kontrollampor och visare ska vara placerade på eller intill de manöverorgan, kontrollampor och visare de utmärker. För multifunktionsmanöverorgan behöver märkningarna inte sitta alldeles intill. De ska dock placeras så nära sådana multifunktionsmanöverorgan som möjligt.

5.1.4   Trots vad som sägs i punkterna 5.1.1, 5.1.2 och 5.1.3 måste kontrollampan som indikerar att ”passagerarkrockkudden är ur funktion”, om sådan finns, vara placerad inuti fordonet och framför och ovanför både förarsätets och främre passagerarsätets H-punkt när de befinner sig i sitt främsta läge. Den kontrollampa som varnar föraren och framsätespassagerarna att främre passagerarkrockkudden är urkopplad måste vara synlig för förare och framsätespassagerare under alla körförhållanden.

5.2   Märkning

5.2.1   I de fall fordonet är utrustat med manöverorgan, kontrollampor och visare som förtecknas i kolumn 3 i tabell 1 ska de vara märkta med motsvarande symboler från kolumn 2 i tabell 1. Detta gäller dock inte manöverorganet för signalhornet (en akustisk varningssignal) i de fall det består av en tunn ringformig anordning eller ett signalsnöre. Om en symbol används för märkning av ett manöverorgan, en kontrollampa eller en visare som inte förtecknas i tabell 1 rekommenderas användning av symboler från standarden ISO 2575:2000 under förutsättning att en sådan symbol finns och är lämplig i det aktuella fallet.

5.2.2   För märkning av manöverorgan, kontrollampor eller visare som inte ingår i tabell 1 eller i ISO 2575:2000, får tillverkaren använda en egen symbol. En sådan symbol kan bestå av internationellt erkända bokstavs- eller sifferkombinationer. De symboler som används ska vara utformade i enlighet med principerna i punkt 4 i ISO 2575:2000.

5.2.3   Om det behövs för att öka tydligheten, får tilläggssymboler användas tillsammans med symbolerna i tabell 1 eller i ISO 2575:2000.

5.2.4   Extrasymboler eller tilläggssymboler som används av tillverkaren får inte kunna förväxlas med någon av de symboler som specificeras i dessa föreskrifter.

5.2.5   Om ett manöverorgan, en kontrollampa eller en visare för samma funktion är kombinerad, får en symbol användas för märkning av en sådan kombination.

5.2.6   Med undantag av vad som sägs i punkt 5.2.7 måste all märkning av manöverorgan, kontrollampor och visare som förtecknas i tabell 1 eller i ISO 2575:2000 från förarens synvinkel vara lodrätt placerad. När det gäller manöverorgan av vridtyp gäller bestämmelserna i den här punkten i avstängt läge.

Märkningen av följande behöver inte ur förarens synvinkel vara lodrätt placerad:

5.2.7.1   Ett signalhorns manöverorgan.

5.2.7.2   Rattmonterade manöverorgan, kontrollampor eller visare, när ratten är placerad för att motorfordonet ska färdas i annan riktning än rakt fram.

5.2.7.3   Manöverorgan av vridtyp som saknar avstängt läge.

5.2.8   Alla manöverorgan som hör till en automatisk farthållare eller värme- och luftkonditioneringssystem ska vara märkta för varje funktion i detta system.

5.2.9   Om det finns manöverorgan som styr en systemfunktion över ett kontinuerligt område ska dessa vara märkta med gränserna för inställningsområdet för funktionen i fråga.

Om färgkodning används för att markera gränserna för inställningsområdet för temperaturfunktionen, ska gränsen för varmt markeras med rött och gränsen för kallt med blått. Om en funktions status eller gräns indikeras av en visare som inte är placerad intill det manöverorgan som styr den funktionen, måste både manöverorganet och visaren vara märkta i enlighet med punkt 5.1.3.

5.3   Belysning

5.3.1   Märkningarna av de manöverorgan för vilka ”Ja” anges i kolumn 4 i tabell 1 ska vara belysta när positionsljusen är tända. Detta gäller inte manöverorgan som är placerade på golvet, golvkonsolen, ratten, rattstången eller området ovanför vindrutan, eller manöverorgan för värme- och luftkonditioneringssystem om systemen är utformade så att luften inte leds direkt mot vindrutan.

5.3.2   Märkningarna av de visare för vilka ”Ja” anges i kolumn 4 i tabell 1 ska vara belysta när den anordning som startar och/eller stoppar motorn är i ett sådant läge att motorn kan vara igång och positionsljusen tända.

5.3.3   Visarna, deras märkning samt märkningen av manöverorganen behöver inte vara belysta när helljusblink används eller om halvljusautomatiken används.

5.3.4   Om tillverkaren så önskar får samtliga manöverorgan, visare och tillhörande märkning ha möjlighet att vara konstant belysta.

5.3.5   En kontrollampa ska inte lysa förutom när den indikerar ett fel eller ett tillstånd hos fordonet som den ska övervaka eller vid funktionskontroll.

5.3.6   Ljusstyrkan på kontrollampornas belysning

Kontrollamporna och deras märkning ska kunna göras synlig och igenkännbar för föraren under alla körförhållanden.

5.4   Färg

Ljuset på de kontrollampor som förtecknas i tabell 1 ska ha den färg som anges i kolumn 5 i samma tabell.

5.4.1.1   Varje symbol med fotnoten 18 får icke desto mindre visas i andra färger, för att framföra olika betydelser, enligt den allmänna färgkodning som föreslås i punkt 5 i ISO-standard 2575:2004, om de redan monterats på fordonet såsom anges i tabell 1 med den färg som specificeras i kolumn 5.

5.4.2   För visare och kontrollampor och märkningar av visare och manöverorgan som inte förtecknas i tabell 1 står det tillverkaren fritt att välja färg, men den valda färgen får dock inte störa eller maskera märkningen av de kontrollampor, manöverorgan och visare som anges i tabell 1. Färgen ska överensstämma med riktlinjerna i punkt 5 i ISO-standard 2575:2000.

5.4.3   Varje symbol som används för märkning av kontrollampor, manöverorgan eller visare måste vara tydligt urskiljbar mot bakgrunden.

5.4.4   Den mörka delen av en symbol får ersättas av dess kontur.

5.5   Gemensamt utrymme för att visa olika typer av information

Ett gemensamt utrymme får användas för att visa information från alla källor om följande krav uppfylls:

5.5.1.1   Kontrollamporna och visarna i det gemensamma utrymmet ska visa relevant information så snart som de underliggande villkoren för indikering är uppfyllda.

Om det underliggande villkoret för att en eller flera kontrollampor ska aktiveras är uppfyllt, ska informationen antingen

5.5.1.2.1   upprepas automatiskt i följd, eller

5.5.1.2.2   visas för föraren som ska kunna välja hur informationen ska visas i enlighet med villkoren i punkt 5.6.2.

5.5.1.3   Kontrollamporna för fel på bromssystemet, strålkastarna, körriktningsvisaren och för bältespåminnaren får inte visas i ett gemensamt utrymme.

5.5.1.4   Om kontrollamporna för fel på bromssystemet och kontrollamporna för strålkastarna, körriktningsvisaren och bältespåminnaren visas i ett gemensamt utrymme, har dessa kontrollampor företräde framför andra symboler i ett sådant gemensamt utrymme om villkoren är uppfyllda för att lampan ska tändas.

5.5.1.5   Med undantag av kontrollamporna för fel på bromssystemet och för körriktningsvisaren och bältespåminnaren, får kontrollamporna kunna släckas automatiskt eller av föraren.

5.5.1.6   Om det inte anges i specifika föreskrifter, gäller inte färgkraven för kontrollampor när de är placerade i ett gemensamt utrymme.

5.6   Villkor

5.6.1   Föraren har anpassat sig till omgivande ljusvillkor.

5.6.2   Föraren sitter fastspänd i fordonets krocksäkerhetssystem, som ställts in i enlighet med tillverkarens instruktioner, och har den rörelsefrihet som systemet medger.

6.   ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN ELLER AV NÅGON DEL AV SPECIFIKATIONEN AVSEENDE MANÖVERORGAN, KONTROLLAMPOR OCH VISARE SAMT UTÖKNING AV GODKÄNNANDET

Alla ändringar av fordonstypen eller av delar av specifikationen som rör manöverorgan, kontrollampor och visare, eller av förteckningen som avses i punkt 3.2.2, ska meddelas den administrativa myndighet som godkände fordonstypen. Myndigheten kan då antingen

6.1.1   anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att fordonet fortfarande uppfyller ställda krav, eller

6.1.2   kräva ytterligare en provrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningen.

6.2   De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska underrättas i enlighet med punkt 4.3 om att godkännandet beviljats eller inte, varvid ändringarna ska specificeras.

6.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utökningen av godkännandet ska tilldela varje meddelandeformulär för en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

7.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Produktionsöverensstämmelsen ska bedömas enligt förfaranden som uppfyller kraven i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/rev.2) enligt följande:

7.1   Ett fordon som är godkänt enligt dessa föreskrifter ska produceras så att det överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkt 5.

7.2   Myndigheten som beviljat godkännande kan när som helst kontrollera de förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse som används vid varje produktionsställe. Normalt intervall för dessa kontroller ska vara två år.

8.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1   Det godkännande som beviljats för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls eller om ett fordon försett med godkännandemärket inte överensstämmer med den godkända typen.

8.2   Om en part i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som tidigare beviljats, ska denna part genast rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av godkännandet slutgiltigt upphör med produktionen av en typ av fordon som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga parter i överenskommelsen vilka tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGEN SAMT DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska underrätta Förenta nationernas sekretariat om namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningen samt de administrativa myndigheter som beviljar godkännande och till vilka rapporter om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska skickas.

11.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

11.1   Från och med dagen för ikraftträdandet av dessa föreskrifter får inte avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter

| a) | vägra att bevilja ECE-godkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

a)

vägra att bevilja ECE-godkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter,

| b) | förbjuda försäljning eller idrifttagande av en typ av fordon med avseende på specifikationen för manöverorgan, kontrollampor och visare, |
| --- | --- |

b)

förbjuda försäljning eller idrifttagande av en typ av fordon med avseende på specifikationen för manöverorgan, kontrollampor och visare,

om fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

11.2   Fram till två år efter ikraftträdandet av dessa föreskrifter får inte avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationellt godkännande för en fordonstyp med avseende på specifikationen för manöverorgan, kontrollampor och visare även om fordonstypen inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

Tabell 1

Symboler, deras belysning och färger

| Nr | Kolumn 1 | Kolumn 2 | Kolumn 3 | Kolumn 4 | Kolumn 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | Funktion | Symbol (4) | Typ | Belysning | Färg |
| 1. | Strålkastarströmbrytare | (3) | Manöverorgan | Nej | — |
| | Kontrollampan får inte fungera som kontrollampa för positionslampor (på sidorna) | Kontrollampa (14) | Ja | Grön |
| 2. | Halvljus | (3)
   (8), (15) | Manöverorgan | Nej | — |
| Kontrollampa | Ja | Grön |
| 3. | Helljus | (3)
   (15) | Manöverorgan | Nej | — |
| Kontrollampa | Ja | Blå |
| 4. | Strålkastarspolning
  (med separat funktionsmanövrering) | (15) | Manöverorgan | Nej | |
| 5. | Körriktningsvisare | (3)
   (5) | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa | Ja | Grön |
| 6. | Varningsljus | (3) | Manöverorgan | Ja | |
| Kontrollampa (6) | Ja | Röd |
| 7. | Dimstrålkastare | (3) | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa | Ja | Grön |
| 8. | Bakre dimljus | (3) | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa | Ja | Gul |
| 9. | Bränslenivå | (20) | Kontrollampa | Ja | Gul |
| eller | Visare | Ja | |
| 10. | Oljetryck | (7)
   (20) | Kontrollampa | Ja | Röd |
| Visare | Ja | |
| 11. | Kylvätsketemperatur | (7)
   (20) | Kontrollampa | Ja | Röd |
| Visare | Ja | |
| 12. | Laddningstillstånd | (20) | Kontrollampa | Ja | Röd |
| | | Visare | Ja | |
| 13. | Vindrutetorkare
  (utan intervallfunktion) | | Manöverorgan | Ja | |
| 14. | Elfönsterhisslås | eller | Manöverorgan | Nej | |
| 15. | Vindrutespolare | | Manöverorgan | Ja | |
| 16. | Vindrutespolare och -torkare | | Manöverorgan | Ja | |
| 17. | Eluppvärmd vindruta
  (med separat funktionsmanövrering) | | Manöverorgan | Ja | |
| Kontrollampa | Ja | Gul |
| 18. | Eluppvärmd bakruta
  (med separat funktionsmanövrering) | | Manöverorgan | Ja | |
| Kontrollampa | Ja | Gul |
| 19. | Positions-, sidomarkerings- och/eller breddmarkeringslampor | (3)
   (8) | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa (14) | Ja (8) | Grön |
| 20. | Parkeringsljus | | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa | Ja | Grön |
| 21. | Bilbälte | eller | Kontrollampa | Ja | Röd |
| 22. | Fel på krockkudden | (10) | Kontrollampa | Ja | Gul och/eller röd |
| 23. | Fel på sidokrockkudden | (9)
   (10) | Kontrollampa | Ja | Gul och/eller röd |
| 24. | Passagerarkrockkudden urkopplad | | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 25. | Fel på bromssystemet | (10) | Kontrollampa | Ja | Se föreskrifterna om bromsar |
| 26. | Fel på ABS-systemet | (11) | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 27. | Hastighetsmätare | Km/tim om hastighetsmätaren är graderad i kilometer och mph om hastighetsmätaren är graderad i miles (16) | Visare | Ja | |
| 28. | Parkeringsbromsen tillslagen | (11) | Kontrollampa | Ja | Röd |
| 29. | Signalhorn | | Manöverorgan | Nej | |
| 30. | Omborddiagnossystem för motorn eller fel på motorn | | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 31. | Dieselförvärmare | | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 32. | Choke (kallstartanordning) | | Manöverorgan | Nej | |
| Kontrollampa | | Gul |
| 33. | Luftkonditioneringssystem | eller A/C | Manöverorgan | Ja | |
| 34. | Växelväljarläge för automatisk växellåda (parkering)
  (back)
  (neutral)
  (kör) | P R N D (12) | Visare | Ja | |
| 35. | Start av motorn | (13)
   (21) | Manöverorgan | Nej | |
| 36. | Avstängning av motorn | (13)
   (21) | Manöverorgan | Ja | |
| 37. | Varning för utslitna bromsbelägg | (11) | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 38. | Värmesystem | | Manöverorgan | Ja | |
| 39. | Värme- och/eller luftkonditioneringsfläkt | (3) | Manöverorgan | Ja | |
| 40. | Nivåinställning för helljus | eller





  och






   (15) | Manöverorgan | Nej | |
| 41. | Vägmätare | km om vägmätaren är graderad i kilometer och miles om vägmätaren är graderad i miles (17) | Visare | Ja | |
| 42a | Lågt däcktryck
  (inklusive felfunktion) | (18) | Kontrollampa | Ja | Gul |
| 42b | Lågt däcktryck
  (inklusive felfunktion)
  som identifierar det påverkade däcket | (18)
   (19) | Kontrollampa | Ja | Gul |

Nr

Kolumn 1

Kolumn 2

Kolumn 3

Kolumn 4

Kolumn 5

Funktion

Symbol (4)

Typ

Belysning

Färg

1.

Strålkastarströmbrytare

Image 163

Manöverorgan

Nej

—

Kontrollampan får inte fungera som kontrollampa för positionslampor (på sidorna)

Kontrollampa (14)

Ja

Grön

2.

Halvljus

Image 164

Manöverorgan

Nej

—

Kontrollampa

Ja

Grön

3.

Helljus

Image 165

Manöverorgan

Nej

—

Kontrollampa

Ja

Blå

4.

Strålkastarspolning

(med separat funktionsmanövrering)

Image 166

Manöverorgan

Nej

5.

Körriktningsvisare

Image 167

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa

Ja

Grön

6.

Varningsljus

Image 168

Manöverorgan

Ja

Kontrollampa (6)

Ja

Röd

7.

Dimstrålkastare

Image 169

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa

Ja

Grön

8.

Bakre dimljus

Image 170

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa

Ja

Gul

9.

Bränslenivå

Image 171

Image 172

Kontrollampa

Ja

Gul

Image 173

Visare

Ja

10.

Oljetryck

Image 174

Kontrollampa

Ja

Röd

Visare

Ja

11.

Kylvätsketemperatur

Image 175

Kontrollampa

Ja

Röd

Visare

Ja

12.

Laddningstillstånd

Image 176

Kontrollampa

Ja

Röd

Visare

Ja

13.

Vindrutetorkare

(utan intervallfunktion)

Image 177

Manöverorgan

Ja

14.

Elfönsterhisslås

Image 178

eller

Image 179

Manöverorgan

Nej

15.

Vindrutespolare

Image 180

Manöverorgan

Ja

16.

Vindrutespolare och -torkare

Image 181

Manöverorgan

Ja

17.

Eluppvärmd vindruta

(med separat funktionsmanövrering)

Image 182

Manöverorgan

Ja

Kontrollampa

Ja

Gul

18.

Eluppvärmd bakruta

(med separat funktionsmanövrering)

Image 183

Manöverorgan

Ja

Kontrollampa

Ja

Gul

19.

Positions-, sidomarkerings- och/eller breddmarkeringslampor

Image 184

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa (14)

Ja (8)

Grön

20.

Parkeringsljus

Image 185

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa

Ja

Grön

21.

Bilbälte

Image 186

Image 187

Kontrollampa

Ja

Röd

22.

Fel på krockkudden

Image 188

Kontrollampa

Ja

Gul och/eller röd

23.

Fel på sidokrockkudden

Image 189

Kontrollampa

Ja

Gul och/eller röd

24.

Passagerarkrockkudden urkopplad

Image 190

Kontrollampa

Ja

Gul

25.

Fel på bromssystemet

Image 191

Kontrollampa

Ja

Se föreskrifterna om bromsar

26.

Fel på ABS-systemet

Image 192

Kontrollampa

Ja

Gul

27.

Hastighetsmätare

Km/tim om hastighetsmätaren är graderad i kilometer och mph om hastighetsmätaren är graderad i miles (16)

Visare

Ja

28.

Parkeringsbromsen tillslagen

Image 193

Kontrollampa

Ja

Röd

29.

Signalhorn

Image 194

Manöverorgan

Nej

30.

Omborddiagnossystem för motorn eller fel på motorn

Image 195

Kontrollampa

Ja

Gul

31.

Dieselförvärmare

Image 196

Kontrollampa

Ja

Gul

32.

Choke (kallstartanordning)

Image 197

Manöverorgan

Nej

Kontrollampa

Gul

33.

Luftkonditioneringssystem

Image 198

Manöverorgan

Ja

34.

Växelväljarläge för automatisk växellåda (parkering)

(back)

(neutral)

(kör)

P R N D (12)

Visare

Ja

35.

Start av motorn

Image 199

Manöverorgan

Nej

36.

Avstängning av motorn

Image 200

Manöverorgan

Ja

37.

Varning för utslitna bromsbelägg

Image 201

Kontrollampa

Ja

Gul

38.

Värmesystem

Image 202

Manöverorgan

Ja

39.

Värme- och/eller luftkonditioneringsfläkt

Image 203

Manöverorgan

Ja

40.

Nivåinställning för helljus

Image 204

eller

Image 205

och

Image 206

(15)

Manöverorgan

Nej

41.

Vägmätare

km om vägmätaren är graderad i kilometer och miles om vägmätaren är graderad i miles (17)

Visare

Ja

42a

Lågt däcktryck

(inklusive felfunktion)

Image 207

Kontrollampa

Ja

Gul

42b

Lågt däcktryck

(inklusive felfunktion)

som identifierar det påverkade däcket

Image 208

Kontrollampa

Ja

Gul

---

(1)  Kategorierna M och N enligt definitionen i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/rev.1/ändring 2, senast ändrad genom ändring 4).

(2)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Efterföljande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och Förenta nationernas generalsekretariat ska meddela överenskommelsens parter de sålunda tilldelade numren.

(3)  Inramade områden på symbolen får vara ifyllda.

(4)  De symboler som ingår i dessa föreskrifter är i stort sett identiska med dem som beskrivs i ISO 2575:2000. De proportionella dimensioner som anges i ISO 2575:2000 ska bibehållas i dessa föreskrifter.

(5)  De bägge pilarna utgör en enda symbol. I det fall manöverorganen eller kontrollamporna för vänster- och högersväng aktiveras oberoende av varandra, kan de bägge pilarna anses vara separata symboler och får då placeras i enlighet med det.

(6)  Inget krav i de fall pilarna för kontrollamporna för körriktningsvisarna som annars fungerar oberoende av varandra lyser samtidigt för att indikera att varningsblinkern är aktiverad.

(7)  Det är tillåtet att kombinera symbolen för oljetryck och symbolen för kylvätsketemperatur i en enda kontrollampa.

(8)  Ingen separat identifiering krävs om funktionen kombineras med strålkastarströmbrytaren.

(9)  Om en enda kontrollampa används för att indikera fel på krockkudden, måste symbolen för ”Fel på krockkudden” (22) användas.

(10)  De avtalsslutande parter som, vid ikraftträdandet av dessa föreskrifter tillät eller krävde användning av text för den här funktionen får, till och med 60 månader efter dagen för ikraftträdandet av dessa föreskrifter, fortsätta använda eller kräva text som komplement till de symboler som föreskrivs för att fordonet ska få registreras i deras land.

(11)  Om en enda kontrollampa används för att indikera fler än ett tillstånd i bromssystemet, måste symbolen för ”Fel på bromssystemet” användas.

(12)  Bokstaven ”D” får ersättas eller kompletteras av tillverkaren med andra bokstäver och siffror eller symboler för att indikera ytterligare växelväljarlägen.

(13)  Ska användas när motorn kan startas på annat sätt än enbart via tändningsnyckeln.

(14)  Inget krav om instrumentbelysningen tänds automatiskt när strålkastarna tänds.

(15)  Symboler med fem streck istället för fyra (eller tvärtom) får också användas.

(16)  Den obligatoriska texten kan vara med gemena eller versala bokstäver.

(17)  Den obligatoriska texten måste vara med gemena bokstäver. Om miles visas får en förkortning användas.

(18)  Dessutom får någondera av kontrollamporna för lågt lufttryck användas för att indikera ett fel på övervakningssystemet för däckstryck (TPMS).

(19)  Den fordonskontur som visas är inte avsedd att vara begränsande, men är den rekommenderade konturen. Alternativa fordonskonturer får användas för att bättre återge fordonets verkliga kontur.

(20)  Symbolen får visas med andra färger än de som anges i kolumn 5 för att framföra olika betydelser, enligt den allmänna färgkodning som föreslås i punkt 5 i ISO-standarden.

(21)  Funktionerna ”start” och ”stopp” kan kombineras i ett manöverorgan. Såsom ett alternativ till den föreskrivna symbolen eller de föreskrivna symbolerna är det tillåtet att använda texten ”START” och/eller ”STOP” eller en kombination av symboler och text. Text kan visas med versala och/eller gemena bokstäver.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

(Största format: A4 [210 mm × 297 mm])

| (1) | Utfärdat av: | Namn på myndighet:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 209

Utfärdat av:

Namn på myndighet:

...

...

...

| Om (2): | BEVILJAT GODKÄNNANDE
  UTÖKAT GODKÄNNANDE
  EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE
  ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE
  PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE |
| --- | --- |

Om (2):

UTÖKAT GODKÄNNANDE

EJ BEVILJAT GODKÄNNANDE

ÅTERKALLAT GODKÄNNANDE

PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

för en typ av fordon avseende placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare i enlighet med föreskrifter nr 121.

Godkännande nr: ... Utökning nr: ...

| 1. | Handelsnamn eller varumärke på fordonet: ... |
| --- | --- |

1.

Handelsnamn eller varumärke på fordonet: ...

| 2. | Tillverkarens namn på fordonstypen: ... |
| --- | --- |

2.

Tillverkarens namn på fordonstypen: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

| 4. | Namn och adress på tillverkarens representant, i förekommande fall:
  ... |
| --- | --- |

4.

Namn och adress på tillverkarens representant, i förekommande fall:

...

| 5. | Inlämnad för godkännande den: ... |
| --- | --- |

5.

Inlämnad för godkännande den: ...

| 6. | Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningen:
  ... |
| --- | --- |

6.

Den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningen:

...

| 7. | Datum för provningsrapport: ... |
| --- | --- |

7.

Datum för provningsrapport: ...

| 8. | Provningsrapportens nummer: ... |
| --- | --- |

8.

Provningsrapportens nummer: ...

| 9. | Kortfattad beskrivning: | Fordonets handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare | Överens-stämmelse |
| --- | --- | --- | --- |
| 9.1 | | ja/nej (2) |
| 9.2 | | ja/nej (2) |
| ... | | ja/nej (2) |

9.

Kortfattad beskrivning:

Fordonets handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare

Överens-stämmelse

9.1

ja/nej (2)

9.2

ja/nej (2)

...

ja/nej (2)

| 10. | Kommentarer:
  ...
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- |

10.

Kommentarer:

...

...

...

...

| 11. | Godkännandemärkets placering: ... |
| --- | --- |

11.

Godkännandemärkets placering: ...

| 12. | Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ...
  ... |
| --- | --- |

12.

Anledning(ar) till utökningen (om tillämpligt): ...

...

| 13. | Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2) |
| --- | --- |

13.

Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2)

| 14. | Ort: ... |
| --- | --- |

14.

Ort: ...

| 15. | Datum: ... |
| --- | --- |

15.

Datum: ...

| 16. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

16.

Underskrift: ...

| 17. | Följande dokument med det godkännandenummer som visas ovan kan erhållas på begäran:
  ...
  ... |
| --- | --- |

17.

Följande dokument med det godkännandenummer som visas ovan kan erhållas på begäran:

...

...

---

(1)  Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännande (se villkor för godkännande i föreskrifterna).

(2)  Stryk det som inte gäller.

---

BILAGA 2

TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING

MALL A

(Se punkt 4.4. i dessa föreskrifter)

a = 8 mm min.

Ovanstående godkännandemärke på ett fordon visar att fordonstypen, med avseende på placering och märkning av handstyrda manöverorgan, kontrollampor och visare, har blivit godkänd i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 121 med godkännandenummer 001234. De första två siffrorna (00) i godkännandenumret visar att godkännandet beviljades enligt kraven i föreskrifter nr 121 i sin ursprungliga lydelse.

MALL B

(Se punkt 4.5 i dessa föreskrifter)

a = 8 mm min.

Ovanstående godkännandemärke på ett fordon visar att fordonstypen har blivit typgodkänd i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 121 och föreskrifter nr 33 (1). Godkännandenumren indikerar att föreskrifter nr 121 och föreskrifter nr 33, vid de datum när respektive godkännanden beviljades, förelåg i sina ursprungliga lydelser.

---

(1)  Det angivna numret är bara ett exempel.

---